Справа № 2-1322/11
РІШЕННЯ

23 грудня 2011 року Комінтернівський районний суд м. Харкова у складі:

головуючого - судді Боговського Д.Є.

при секретарі Бєловій Т.В.

розглянувши у відкритому судовому засідання в залі суду в м. Харкові цивільну справу за позовом Публічного акціонерного товариства «СЕБ Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, зустрічним позовом ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «СЕБ Банк», третя особа Приватний нотаріус Харківського міського нотаріального округу ОСОБА_2, про визнання кредитного договору та договору іпотеки недійсним, -

В С Т А Н О В И В:

ПАТ «СЕБ Банк» звернувся до суду з позовом, в якому просить стягнути з ОСОБА_1 заборгованість за Договором кредиту № 375-П-В/01/08 в сумі 413117,29 грн. та судові витрати в сумі 1820,00 грн.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що 14.01.2008 ОСОБА_1 уклав із Акціонерним банком «Факторіал банк», правонаступником якого є ПАТ «СЕБ Банк», договір кредиту № 375-П-В/01/08 під заставу нерухомого майна, відповідно до умов якого ОСОБА_1 отримав у тимчасове користування на умовах забезпеченості, повернення, строковості, платності та цільового характеру використання грошові кошти в сумі 46000,00 доларів США з кінцевим терміном повернення заборгованості 13.01.2015 та сплатою відсотків за користування кредитом. Для забезпечення виконання боржником зобовязань 14.01.2008 між ОСОБА_1 та Акціонерним банком «Факторіал банк», правонаступником якого є ПАТ «СЕБ Банк» укладено іпотечний договір, предметом якого є квартира № 20 по пр.. ОСОБА_3,142 в м. Харкові, одночасно укладено договір про задоволення вимог іпотекодержателя. ОСОБА_1 свої зобовязання належним чином не виконував, внаслідок чого станом на 23.09.2009 заборгованість за кредитом складає 358843,00 грн., по процентам за користування кредитом 44625,82 грн., нарахована пеня за несвоєчасне виконання зобовязань в сумі 9648,47 грн., а всього 413117,29 грн.

Відповідач ОСОБА_1 звернувся до суду із зустрічним позовом щодо визнання недійсними договору кредиту під заставу нерухомого майна № 375-П-В/01/08 від 14.01.2008, договору іпотеки № 375/08 від 14.01.2008 та договору про задоволення вимог іпотекодержателя від 14.01.2008, укладених між ОСОБА_1 та АБ «Факторіал-Банк», посилаючись на те, що використання банком долару США, як предмету кредитування за споживчим кредитом, це внесення в кредитний договір пункту, що значно погіршує становище позичальника як споживача порівняно з банком в разі настання певних подій, що є несправедливим.

У судовому засіданні представник позивача просив суд позовні вимоги задовольнити, в задоволенні зустрічних позовних вимог просив відмовити.

Представник відповідача в судовому засіданні заявлені первісні позовні вимоги не визнав, просив задовольнити зустрічні позовні вимоги та визнати укладені договори недійсними.

Суд, заслухавши пояснення представника позивача, вивчивши матеріали справи, давши добутому правової оцінки, встановив такі факти та відповідні їм правовідносини.

14.01.2008 ОСОБА_1 уклав із Акціонерним банком «Факторіал банк», правонаступником якого є ПАТ «СЕБ Банк», Договір кредиту № 375-П-В/01/08 під заставу нерухомого майна., відповідно до умов якого ОСОБА_1 отримав у тимчасове користування на умовах забезпеченості, повернення, строковості, платності та цільового характеру використання грошові кошти в сумі 46000,00 доларів США з кінцевим терміном повернення заборгованості 13.01.2015 та сплатою відсотків за користування кредитом.

Для забезпечення виконання боржником зобовязань 14.01.2008 між ОСОБА_1 та Акціонерним банком «Факторіал банк», правонаступником якого є ПАТ «СЕБ Банк» укладено іпотечний договір, предметом якого є квартира № 20 по пр.. ОСОБА_3,142 в м. Харкові, одночасно укладено договір про задоволення вимог іпотеко держателя.

Відповідно до вимог ст. 526 ЦК України зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору.

В порушення умов договору ОСОБА_1 зобовязання належним чином не виконав.

Згідно ч. 2 ст. 1050 Цивільного кодексу України якщо договором встановлений обовязок позичальника повернути позику частинами, то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилась, та сплати процентів.

Станом на 23.09.2009 заборгованість за кредитом складає 358843,00 грн., по процентам за користування кредитом 44625,82 грн., нарахована пеня за несвоєчасне виконання зобовязань в сумі 9648,47 грн., а всього 413117,29 грн.

Що стосується заявлених зустрічних позовних вимог ОСОБА_1, суд вважає їх такими, що задоволенню не підлягають з наступних підстав.

Так, ОСОБА_1 вважає, що суттєва зміна курсу грошової одиниці гривня до долару США в 2008-2009 роках порушує співвідношення майнових інтересів сторін та позбавляє зацікавлену сторону того, на що вона розраховувала при укладанні договору, із суті договору та звичаїв ділового обігу не випливає, що ризик зміни обставин несе зацікавлена сторона.

Суд оцінює критично твердження відповідача ОСОБА_1, оскільки принцип свободи договору передбачає узгодження умов договору на розсуд сторін, в тому числі шляхом ознайомлення і погодження сторонами договірних умов шляхом укладання сторонами додаткових угод, зазначення додатків до правочинів, в тому числі і Графіку платежів, визначення сукупної вартості кредиту, який є невідємною частиною договору.

Крім того, згідно ст.. 36 ЗУ «Про національний банк України» офіційний курс гривні до іноземних валют встановлюється Національним банком України. Відповідно до ч. 1 ст. 8 Декрету Кабінету Міністрів України «Про систему валютного регулювання та валютного контролю» валютні курси встановлюються Національним банком України за погодженням із Кабінетом Міністрів України. Поряд з цим, Положення про встановлення офіційного курсу гривні до іноземних валют та курсу банківських металів, затвердженого Постановою Правління Національного банку України № 496 від 12.11.2003 визначає, що офіційний курс гривні до іноземних валют, установлюється щоденно. Для розрахунку курсу гривні до іноземних валют використовується інформація про котирування іноземних валют станом на останню дату. Наведе свідчить про те, що стабільність курсу гривні до іноземних валют законодавчо не закріплена, при цьому позиція будь-яких політичних лідерів не має сприйматися громадянами як єдино вірна.

Таким чином при укладенні кредитного договору в іноземній валюті та беручи на себе певні обовязки щодо погашення цього кредиту, сторони за договором і перш за все позичальник, повинні були усвідомлювати, що курс національної валюти до долару США не є незмінним, та те, що зміна цього курсу можливо настане. Посилання ОСОБА_1 на те, що встановлені банком умови кредитування є несправедливими, обтяжливими для позичальника, що всі ризики, в тому числі внаслідок коливання курсу валюти, покладені лише на позичальника, не свідчить про наявність підстав для задоволення її позовних вимог та внесення змін до кредитного договору.

Банк не навязував ОСОБА_1 кредит, сторони договору діяли на власний розсуд, вирішуючи питання про укладення кредитного договору, ОСОБА_1 належало б більш ретельніше зясувати правила кредитування, всі суттєві умови договору і звертатися за кредитом до того банку, який, на його думку, урахував би і його інтереси, як позичальника, а умови договору встановлював і у подальшому змінював з метою дотримання обопільної зацікавленості в подальшому співробітництві.

Статті 10, 60 Цивільно-процесуального кодексу України передбачають, що сторони мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

З огляду на вищевикладене, суд вважає, що первісні позовні вимоги ПАТ «СЕБ Банк» підлягають задоволенню з урахуванням досліджених у судовому засіданні доказів, в задоволенні зустрічних позовних вимог ОСОБА_1 необхідно відмовити.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 10, 11, 60, 81, 88, 209, 212, 214-215 ЦПК України, ст.ст. 526, 530, 543, 553, 554, 610, 625, 1050 ЦК України, -

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги Публічного акціонерного товариства «СЕБ Банк» задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Публічного акціонерного товариства «СЕБ Банк» заборгованість за Договором кредиту № 375-П-В/01/08 від 14.01.2008 в сумі 413117,29 грн. та судові витрати в сумі 1820,00 грн., а всього 414937 (чотириста чотирнадцять тисяч девятсот тридцять сім) грн.. 29 коп.

В рахунок погашення заборгованості за Договором кредиту № 375-П-В/01/08 від 14.01.2008, стягнутої за даним рішенням, звернути стягнення на предмет іпотеки: квартиру АДРЕСА_1, що належить на праві приватної власності ОСОБА_1, шляхом продажу Публічним акціонерним товариством «СЕБ Банк» від свого імені предмету іпотеки з укладанням від імені ОСОБА_1 договору купівлі-продажу з іншою особою-покупцем, з вилученням записів про заборону на вказаний предмет іпотеки з Єдиного реєстру заборон відчуження обєктів нерухомого майна, а також наданням Публічному акціонерному товариству «СЕБ Банк»» всіх повноважень, необхідних для здійснення такого продажу, виселивши власника ОСОБА_1 та всіх мешканців з квартири, яка знаходиться за адресою: м. Харків, пр.. ОСОБА_3,142, кВ. 20.

В задоволенні зустрічного позову ОСОБА_1 відмовити.

Рішення може бути оскаржено до судової палати апеляційного суду Харківської області через місцевий Комінтернівський районний суд м. Харкова шляхом подачі у 10-ти денний термін апеляційної скарги або в порядку ч. 1 ст. 294 ЦПК України.

Суддя: ОСОБА_4