Апеляційний суд Чернівецької області
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 грудня 2011 року м.Чернівці

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Чернівецької області у складі:

Головуючого - судді Чупікової В.В.

суддів: Перепелюк І.Б., Яремка В.В.

секретар Варгоцька Н.С.

за участю представників сторін

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про визнання договору купівлі-продажу недійсним та за зустрічним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення боргу та процентів за договором позики за апеляційною скаргою ОСОБА_4, який діє на підставі угоди про надання правової допомоги в інтересах ОСОБА_1 на рішення Сторожинецького районного суду Чернівецької області від 21 вересня 2011 року в частині, -

встановила:

Рішенням Сторожинецького районного суду Чернівецької області від 21 вересня 2011 року в позові ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про визнання договору купівлі-продажу недійсним відмовлено за необґрунтованістю позовних вимог.

Зустрічні позовні вимоги ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення боргу та процентів за договором позики задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 130000 (сто тридцять тисяч) грн. боргу за договором позики, 120 грн. по сплаті витрат інформаційно-технічного забезпечення розгляду справи. В решті позовних вимог відмовлено за необґрунтованістю.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави 1300 грн. судового збору.

В апеляційній скарзі апелянт просить скасувати рішення Сторожинецького районного суду Чернівецької області від 21 вересня 2011 року в частині відмови у задоволені позову ОСОБА_1 про визнання договору купівлі-продажу недійсним та ухвалити нове рішення про задоволення його позовних вимог у повному обсязі.

Посилається на невідповідність висновків суду обставинам справи та на неправильне застосування норм матеріального права. Зазначав, що відповідач ОСОБА_2 неодноразово за довіреністю продавав житлові приміщення, орієнтувався в цінах на нерухомість, усвідомлював, що продає квартиру за ціну значно нижчу її ринкової вартості. Договір купівлі - продажу спірної квартири був укладений в той же день, коли було зареєстровано право власності на квартиру 33 позивачем ОСОБА_5, з матір'ю відповідача ОСОБА_6, яка забезпечена житлом і не потребувала іншого житла, квартиру при покупці не оглядала. Вважає, що суд першої інстанції не застосував до правовідносин, що склалися між сторонами ст.232 ЦК України, яка підлягала застосуванню.

В судовому засіданні апеляційної інстанції представник позивача ОСОБА_4 апеляційну скаргу підтримав з підстав, викладених в ній та пояснив, що відповідач ОСОБА_2 мав право продати спірну квартиру тільки в тому випадку, якщо ОСОБА_1 не поверне отримані ним в борг гроші через півроку. Представник відповідача ОСОБА_7 апеляційну скаргу не визнав, просив її відхилити, а рішення суду першої інстанції залишити без змін, як законне та обґрунтоване.

Колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає відхиленню з наступних підстав.

По справі встановлено, що 17.09. 2008 року ОСОБА_6 набула право власності на квартиру АДРЕСА_1 на підставі договору купівлі - продажу (а.с. 17,18). Вказаний договір був укладений між нею та продавцем ОСОБА_1, від імені якого на підставі довіреності посвідченої 07.05.2008 року приватним нотаріусом Сторожинецького нотаріального округу ОСОБА_8 (реєстр №2063) діяв ОСОБА_2.

Відповідно до ст.232 ЦК України, п.22 постанови Пленуму Верховного Суду України для визнання правочину недійсним необхідним є встановлення умислу в діях представника: представник усвідомлює, що вчиняє правочин всупереч інтересам довірителя та бажає(або свідомо допускає) їх настання, а також наявності домовленості представника однієї сторони з іншою стороною і виникнення через це несприятливих наслідків для довірителя. При цьому не має значення чи одержав учасник такої домовленості вигоду від здійснення правочину чи правочин був вчинений з метою завдання шкоди довірителю.

Як сама довіреність, так і її видача є одностороннім правочином, щодо якого в силу положень ст. 204 ЦК України діє презумпція правомірності правочину. З тексту довіреності від 07.05.2008 року вбачається, що ОСОБА_1 уповноважив ОСОБА_2 продати спірну квартиру за ціну та на умовах за його розсудом, для чого надав йому право представляти його інтереси в органах нотаріату та інших органах, від його імені подавати заяви, підписати договір купівлі-продажу, розшиватись за нього та виконувати всі інші дії, пов'язані з даною довіреністю (а.с.55). В довіреності не міститься будь-яких застережень щодо ціни, за якою повинна бути продана спірна квартира, терміну її продажу та не міститься заперечень, щодо продажу цієї квартири близьким родичам. Вказана довіреність ніким не оспорена та невизнана в установленому в законі порядку недійсною.

Обмежень щодо вчинення правочинів представником, передбачених ч.З ст. 238 ЦК України, у справі також не встановлено.

Таким чином, для визнання недійсним правочину, вчиненого в результаті зловмисної домовленості, необхідно встановити факт даної домовленості представника з іншою особою (свідоме вчинення правочину всупереч інтересам довірителя), наявність збитків та причинний зв'язок між зловмисною домовленістю та завданими збитками.

Відмовляючи в задоволенні позову, суд першої інстанції правильно виходив із того, що наявні в матеріалах справи докази не дають підстав для висновку про зловмисну домовленість між відповідачами, а відтак відсутні підстави для визнання договору купівлі-продажу квартири недійсною за ст.232 ЦК України. З інших підстав позов не заявлявся.

Доводи апеляційної скарги не дають підстав для скасування рішення суду першої інстанції, яке ухвалене з додержанням норм матеріального та процесуального права.

Керуючись ст. ст. 209, 218, 307, 308 ЦПК України, колегія суддів, -

ухвалила:

Апеляційну скаргу ОСОБА_4, який діє на підставі угоди про надання правової допомоги в інтересах ОСОБА_1, відхилити.

Рішення Сторожинецького районного суду Чернівецької області від 21 вересня 2011 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, але може бути оскаржена до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий

Судді: