Справа №.2-226/2011
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 січня 2011 року Красноармійський міськрайонний

суд Донецької області

у складі: головуючого-судді Заруцької Г.М.

при секретарі Марченко Т.В.

розглянувши у попередньому судовому засіданні в залі суду № 9 в місті Красноармійську цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Красноармійської міської ради про визнання права власності на майно спадкодавця,-

в с т а н о в и в :

Позивачка, ОСОБА_1, 21 грудня 2011 року звернулася до Красноармійського міськрайонного суду Донецької області з позовом до Красноармійської міської ради про визнання права власності на майно спадкодавця.

В обґрунтування своїх позовних вимог позивачка зазначила, що 05 червня 2002 року помер її чоловік ОСОБА_2, що підтверджується свідоцтвом про смерть серія І-НО № 620837, яке вона долучає до свого позову.

Рішенням Красноармійського виконавчого комітету від 21 січня 1993 року її чоловіку ОСОБА_2 була наділена земельна ділянка та наданий дозвіл на будівництво будинку за адресою місто Красноармійськ Донецької області, вулиця Бабушкіна, 71.

15-го вересня 1998 року її чоловік подарував їй незакінчений будівництвом житловий будинок готовністю 71%. Договір посвідчений приватним нотаріусом Красноармійського нотаріального округу Донецької області 15 вересня 1998 року по реєстру № 3926, який вона додає до позову.

У 1998 році вона отримала дозвіл на продовження будівництва житлового будинку.

За життя її чоловік отримав державний акт на право приватної власності на земельну ділянку площею 0,1000 га. Після смерті чоловіка, 07.12.2002 року, реєстр № 2-1144, вона отримала свідоцтво про право на спадщину за заповітом на вказану земельну ділянку, а в подальшому отримала Акт серія ДН № 103587 від 15.12.2004 року на право приватної власності на своє ім'я, що підтверджує її право власності на земельну ділянку.

За її заявою був проведений контрольній замір земельної ділянки. Після контрольного заміру з'ясувалося, що фактично у користуванні перебуває земельна ділянка площею 0,1378 га, що відтворено у технічному паспорті.

На даний час вона не має можливості зареєструвати належний їй будинок в БТІ м. Красноармійська, оскільки договір дарування посвідчений на незакінчений будівництвом будинок готовністю 71 %.

Відповідно до статті 375 Цивільного кодексу України власник земельної ділянки має право зводити на ній будівлі та споруди, створювати закриті водойми, здійснювати перебудову та набуває право власності на зведені ним будівлі, споруди та інше нерухоме майно.

Згідно п.2 ст. 331 ЦК України, якщо право власності на нерухоме майно відповідно до Закону підлягає державній реєстрації, право власності виникає з моменту державної реєстрації.

Стаття З ЦПК України передбачає, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом своїх порушених або оспорюваних прав і охоронюваних законом інтересів. Одним із способів захисту цивільних прав відповідно до п.1 ч.2 ст. 16 ЦК України є визнання права.

В силу ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема право чинів; право власності вважається набуте правомірно, якщо інше прямо не випливає з закону або законність набуття права власності не встановлено судом.

Позивачка вважає, що за таких обставин, на забезпечення її права володіння майном, як передбачено ст. 319 ЦК України, є єдиним шляхом для визнання за нею права власності на житловий будинок № 71 по вулиці Бабушкіна в місті Красноармійську - є звернення до суду на підставі ст. 392 ЦК України

На підставі викладеного, та враховуючи, що житловий будинок збудовано на земельній ділянці, що була відведена під його будівництво і в подальшому приватизована, і на даний час перебуває у приватній власності, зареєстровано в бюро технічної інвентаризації із наданням технічного паспорту - вважає за можливе визнати за нею право власності на житловий будинок за адресою: місто Красноармійськ Донецької області, вулиця Бабушкіна, № 71.

Виходячи з наведеного позивачка просить суд постановити рішення, яким визнати за нею право власності на житловий будинок загальною площею 227,7 кв. м в тому числі житловою площею 132,4 кв.м. з відповідними господарчими спорудами та побудовами, розташований за адресою: місто Красноармійськ Донецької області, вулиця Бабушкіна, будинок № 71 та визнати за нею право власності на земельну ділянку площею 0,1378 га для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель за адресою: місто Красноармійськ Донецької області, вулиця Бабушкіна, будинок № 71.

У судове засідання позивачка надала письмову заяву, згідно якої доводи своєї позовної заяви підтримала, наполягає на її задоволенні у повному обсязі і просить справу розглядати в її відсутність, що підтверджується заявою на а.с. 30.

Представник відповідача позов визнав, не заперечує проти задоволення позову та просить справу розглядати в його відсутність, що вбачається з заяви на а.с. 31,32.

Вивчивши матеріали справи, дослідивши докази у їх сукупності, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з таких підстав.

Судом установлено, що 05 червня 2002 року помер чоловік позивачки у справі, ОСОБА_2, що підтверджується свідоцтвом про смерть серія І-НО №620837 на а.с. 5.

Рішенням Красноармійського виконавчого комітету від 21 січня 1993 року ОСОБА_2 була наділена земельна ділянка та наданий дозвіл на будівництво будинку за адресою місто Красноармійськ Донецької області, вулиця Бабушкіна, 71 (а.с. 8,9).

Крім того на підставі рішення Красноармійської міської ради від 29 вересня 1993 року чоловіку позивачки була надана додатково земельна ділянка площею 200 кв.м. за рахунок вільної земельної ділянки (а.с. 10,11).

15-го вересня 1998 року чоловік позивачки подарував їй незакінчений будівництвом житловий будинок готовністю 71%. Договір посвідчений приватним нотаріусом Красноармійського нотаріального округу Донецької області 15 вересня 1998 року по реєстру № 3926, який долучається на а.с. 14.

03 вересня 1998 році ОСОБА_1 отримала дозвіл на продовження будівництва житлового будинку, що підтверджується розпорядженням Красноармійського міського голови № 444рг від 03 вересня 1998 року на а.с. 13.

За життя чоловік позивачки отримав державний акт на право приватної власності на земельну ділянку площею 0,1000 га. Після смерті чоловіка, 07.12.2002 року, реєстр № 2-1144, ОСОБА_1 отримала свідоцтво про право на спадщину за заповітом на вказану земельну ділянку, а в подальшому отримала Акт серія ДН № 103587 від 15.12.2004 року на право приватної власності на своє ім'я, що підтверджує право власності ОСОБА_1 на земельну ділянку (а.с. 15).

За заявою позивачки у справі був проведений контрольній замір земельної ділянки. Після контрольного заміру з'ясувалося, що фактично у позивачки в користуванні перебуває земельна ділянка площею 0,1378 га, що відтворено у технічному паспорті на а.с. 16-22..

На даний час ОСОБА_1 не має можливості зареєструвати належний їй будинок в БТІ м. Красноармійська, оскільки договір дарування посвідчений на незакінчений будівництвом будинок готовністю 71 %, що знайшло своє підтвердження в рішенні реєстратора про відмову в реєстрації домоволодіння позивачки у справі на а.с. 24.

Згідно п.2 ст. 331 ЦК України, якщо право власності на нерухоме майно відповідно Закону підлягає державній реєстрації, право власності виникає з моменту державної реєстрації права власності.

Звернутися з відповідною заявою до органу, який уповноважений прийняти рішення про оформлення права власності може лише власник майна, але, як зазначено вище, усі дозвільні документи, в тому числі і проект житлового будинку, оформлені на ОСОБА_2В який на даний час є померлим. Отже, відсутність правовстановлюючого документу на житловий будинок унеможливлює подальшого оформлення права власності на нього в порядку спадкування.

Стаття 3 ЦПК України передбачає, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом своїх порушених або оспорюваних прав і охоронюваних законом інтересів. Одним із способів захисту цивільних прав відповідно до п.1 ч.2 ст. 16 ЦК України є визнання права.

В силу ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема право чинів; право власності вважається набуте правомірно, якщо інше прямо не випливає з закону або законність набуття права власності не встановлено судом.

Таким чином, суд вважає, що за таких обставин, на забезпечення права володіння майном позивачки, як передбачено ст. 319 ЦК України, є єдиним шляхом для визнання за позивачкою у справі права власності на житловий будинок № 71 по вулиці Бабушкіна в місті Красноармійську є звернення до суду на підставі ст. 392 ЦК України.

На підставі викладеного, та враховуючи, що житловий будинок збудовано відповідно до затвердженого проекту; на земельній ділянці, що була відведена під його будівництво і в подальшому приватизована, і на даний час перебуває у приватній власності, зареєстровано в бюро технічної інвентаризації із наданням технічного паспорту суд вважає, що за позивачкою можливе визнати право власності на житловий будинок за адресою: місто Красноармійськ Донецької області, вулиця Бабушкіна, № 71.

Таким чином, визнання відповідачем предявленого позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб.

На підставі викладеного та, керуючись ст., ст.319,328,392 Цивільного кодексу України, ст. ст. 10, 11, 130, 174, 209, 212, 214-215 ЦПК України, суд, -

в и р і ш и в :

Позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на житловий будинок загальною площею 227,7 кв. м в тому числі житловою площею 132,4 кв.м., з відповідними господарчими спорудами та побудовами, розташований за адресою: місто Красноармійськ Донецької області, вулиця Бабушкіна, будинок № 71.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на земельну ділянку площею 0,1378 га для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель за адресою: місто Красноармійськ Донецької області, вулиця Бабушкіна, будинок №71.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Апеляційного суду Донецької області через Красноармійський міськрайонний суд Донецької області протягом десяти днів з дня його проголошення.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя: