Броварський міськрайонний суд Київської області
справа № 2-2353/11
РІШЕННЯ

Іменем України

«14» вересня 2011 року м.Бровари Київської області

Броварський міськрайонний суд Київської області в складі:

головуючого - судді Василишина В.О.,

при секретарі - Лобко А.С.,

за участю: позивача - ОСОБА_1, відповідача - ОСОБА_2,'

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу та визначення місця проживання дітей,

встановив:

У травні 2011 року ОСОБА_1 звернулася до суду із вказаним вище позовом, в якому зазначила про те, що з 1996 року вона перебуває з відповідачем у зареєстрованому шлюбі. Разом з тим, сімейне життя у неї із ОСОБА_2 не склалося. У них виявилися різні характери та вкрай суперечливі погляди на життя і права та обов'язки подружжя. Вони перестали розуміти одіта одного. Подружні відносини між ними припинені, спільного господарства не ведуть. Від шлюбу вони мають двох дітей: ОСОБА_3. ІНФОРМАЦІЯ_1, та ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2. Просила розірвати шлюб, укладений між нею та ОСОБА_2

У судовому засіданні позивач заявлені позовні вимоги підтримала, а відповідач позов визнав.

З копії свідоцтва про одруження вбачається, що ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, та ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_4, одружилися 31 серпня 1996 року, про що відділом реєстрації актів громадянського стану Броварського міськвиконкому Київської області в Книзі реєстрації шлюбів зроблено запис № 313. Прізвище після одруження: чоловіка - ОСОБА_2, дружини - ОСОБА_2 (а.с.9).

Заслухавши позивача та відповідача, перевіривши матеріали справи, суд приходить до наступного.

Відповідно до ч.2 ст.104, ст.110 Сімейного кодексу України (далі - СК України) шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя.

Згідно із ч.2 ст.112 того ж СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

Пунктом 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» від 21 грудня 2007 року № 11 передбачено, що охорона сім'ї державною полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей.

В судовому засіданні встановлено, що продовжувати подальше спільне життя ОСОБА_2 із ОСОБА_2 не бажають, від застосування заходів щодо примирення відмовляються, збереження шлюбу суперечить їх інтересам.

З огляду на викладене, суд, роз'яснивши позивачу наслідки визнання позову, дійшов висновку про те, що оскільки визнання відповідачем позову не суперечить закону, не порушує прав, свобод та інтересів сторін чи інших осіб, позивач переконаний, що подальше спільне життя є неможливим, то позов підлягає задоволенню, а шлюб між позивачем та відповідачем - розірванню, оскільки подальше збереження шлюбу без взаємної згоди - є неможливим.

За змістом ч.2 ст.114, ст.115 СК України у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Розірвання шлюбу, здійснене за рішенням суду, повинно бути зареєстроване в органі державної реєстрації актів цивільного стану. Рішення суду про розірвання шлюбу після набрання ним законної сили надсилається судом до органу державної реєстрації актів цивільного стану за місцем ухвалення рішення для внесення відомостей до Державного реєстру актів цивільного стану громадян та поставлення відмітки в актовому записі про шлюб. Документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної' сили.

Позовні вимоги ОСОБА_1 про залишення дітей на виховання позивача не підлягають задоволенню, оскільки в судовому засіданні встановлено, що спір між сторонами щодо виховання та визначення місця проживання дітей відсутній.

Статтями 79, 88 ЦПК України передбачено, що стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов'язаних з розглядом справи, до яких зокрема відноситься й витрати на інформаційно-технічне забезпечення.

В судовому засіданні ОСОБА_5 просила не стягувати з відповідача понесені нею судові витрати.

Керуючись ст.ст. 104, 105, 112, 114, 115 СК України, ст.ст. 174, 212-215 ЦПК України, Броварський міськрайонний суд Київської області,

вирішив:

Позов - задовольнити частково.

Розірвати шлюб між ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, та ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_4, зареєстрований відділом реєстрації актів громадянського стану Броварського міськвиконкому Київської області 31 серпня 1996 року. Актовий запис № 313.

В іншій частині у задоволенні позову відмовити.

Шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу.

Розірвання шлюбу має бути зареєстроване в державному органі реєстрації актів цивільного стану.

Рішення може бути оскаржене до Апеляційного суду Київської області через Броварський міськрайонний суд шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду с

Суддя В.О.Василишин