Справа № 2-4096/11
У Х В А Л А

(про забезпечення позову)

19 жовтня 2011 року Луцький міськрайонний суд Волинської області в складі:

головуючої -- судді Плахтій І.Б.,

при секретарі Самсонюк Ю.Л.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі сду в м. Луцьку заяву позивача ОСОБА_1 про забезпечення позову у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права на житло,

В С Т А Н О В И Л А :

ОСОБА_1 звернувся в суд позовом до ОСОБА_2 про визнання права на користування житлом, а саме квартирою №91 по вул. Гордіюк, 20-а в м. Луцьку. Позов мотивував тим, що рішенням суду було визнано недійсним свідоцтво про право власності на вказану квартиру від 29.12.2006 року, відповідно до якого він був її співвласником. І хоча він постійно проживає у вказаній квартирі з 2005 року, відповідач, яка одна зареєстрована в житлі, не дає дозвіл на його реєстрацію і заперечує його право користування житлом.

18.10.2011 року позивачем було подано заяву, якою збільшено позовні вимоги. Заявлено вимоги до ОСОБА_2, ОСОБА_3, третя особа на стороні відповідачів відділ реєстру житлового фонду департаменту ЖКГ Луцької міської ради, про визнання недійсним свідоцтва про право власності, визнання права на житло. Заяву про збільшення позовних вимог позивач мотивує тим, що після відкриття провадження у справі відповідач ОСОБА_2 зареєструвала в спірній квартирі свого батька ОСОБА_3 та приватизувала квартиру, надавши суду копію свідоцтва про право власності на житло. При чому, позивач як особа, яка постійно проживає в квартирі, був позбавлений права на приватизацію.

Разом з тим, позивач подав заяву про забезпечення позову шляхом накладення арешту на спірну квартиру. Необхідність забезпечення позову позивач мотивує тим, що відповідачі можуть відчужити спірну квартиру і він буде позбавлений житла.

Розгляд заяви здійснювався за відсутності осіб, які беруть участь у справі, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, що відповідає вимогам ч. 2 ст.197 ЦПК України.

Дослідивши матеріали цивільної справи, суд приходить до висновку, що заява підставна та підлягає до задоволення.

Відповідно до ч. 3 ст. 151 ЦПК України забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення позову може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Види забезпечення позову застосовуються для того, щоб гарантувати виконання можливого рішення суду і лише у разі необхідності, та бути співмірними із заявленими вимогами.

Разом з тим, забезпечення позову можливе, якщо воно випливає із суті позовних вимог.

В даному випадку між сторонами існує спір про право користування квартирою №91 по вул. Гордіюк, 20-а в м. Луцьку.

Необхідність вжиття забезпечення позову заявник мотивує можливістю відчуження відповідачами спірної квартири у власність іншим особам, що унеможливить виконання рішення суду.

Враховуючи те, дії відповідача можуть призвести у майбутньому до того, що виконання рішення суду може бути утрудненим або взагалі неможливим, а тому, з врахуванням співмірності із заявленими вимогами, суд приходить до висновку про необхідність забезпечення позову шляхом накладення арешту на квартиру, яка є предметом позову.

Керуючись ст. ст. 151-153 ЦПК України,

У Х В А Л И Л А :

Заяву про забезпечення позову задовольнити.

Накласти арешт на квартиру АДРЕСА_1.

Ухвалу направити до негайного виконання відділу Державної виконавчої служби Луцького міського управління юстиції.

Про результати виконання даної ухвали повідомити Луцький міськрайонний суд.

Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду Волинської області через Луцький міськрайонний суд шляхом подання апеляційної скарги в пятиденний строк з дня отримання копії ухвали.

Оскарження ухвали про забезпечення позову не зупиняє її виконання.

Суддя Луцького міськрайонного суду І.Б. Плахтій