Справа № 22-ц-3881/11 Головуючий у 1 інстанції: Дякович О.В.
Доповідач в 2-й інстанції: ОСОБА_1 Д. І.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 листопада 2011 року колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Львівської області в складі:

головуючого - судді Монастирецького Д.І.,

суддів: Зубарєва К.П., Бакуса В.Я.,

секретаря Мариняк О.І.,

з участю ОСОБА_2 та його представника ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові цивільну справу за апеляційними скаргами Львівського комунального підприємства Затишне, ОСОБА_2 на рішення Франківського районного суду м. Львова від 28 березня 2011 року у справі за позовом ОСОБА_2 до Львівського комунального підприємства Затишне, третя особа Франківська районна адміністрація Львівської міської ради, про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, -

в с т а н о в и л а:

Рішенням Франківського районного суду м. Львова від 28 березня 2011 року зазначений позов задоволено частково.

Стягнуто з ЛКП Затишнена користь ОСОБА_2 3440 (три тисячі чотириста сорок) гривень заподіяної матеріальної шкоди.

Стягнуто з ЛКП Затишнена користь ОСОБА_2 51 гривню судового збору та 37 гривень 50 копійок витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи.

В решті позовних вимог відмовлено.

Рішення суду оскаржили позивач ОСОБА_2 та відповідач ЛКП Затишне.

ОСОБА_2 в апеляційній скарзі зазначає, що судом першої інстанції вірно ухвалено рішення в частині стягнення витрат на ремонт даху, однак не дано належної оцінки акту № 79/1 від 06.05.2010 року, в якому зазначено, що під час обстеження відповідачем квартири, було виявлено замокання стіни в одній із кімнат. Відтак, вважає, що відповідачем було визнано факт пошкодження його квартири, тому, суд невірно задовольнив частково позовні вимоги.

Просить змінити рішення суду, задовольнивши його позовні вимоги в повному обсязі.

ЛКП Затишнев апеляційній скарзі посилається на те, що докази, надані позивачем і в подальшому покладені в основу рішення є недослідженими. Зокрема, не враховано, що позивач самовільно провів ремонт покрівлі даху у будинку для задоволення власних потреб. Суд не мав належних матеріальних доказів обєму ушкоджень. Крім того, зазначає, що позивач мав повне право подати заяву, щоб ЛКП зарахувало кошти, які були ним затрачені на ремонт покрівлі в рахунок майбутніх платежів за послуги з утримання будинків та прибудинкової території. Тому вважає рішення суду безпідставним і таким, що не відповідає вимогам закону та обставинам справи.

Просить його скасувати та ухвалити нове рішення, яким у задоволенні позову відмовити.

Позивач ОСОБА_2 у своїх запереченнях на апеляційну скаргу ЛКП Затишнеїї доводи не визнав, вказавши на безпідставність скарги, просить її відхилити.

Вислухавши суддю-доповідача, ОСОБА_2 та його представника ОСОБА_3, перевіривши матеріали справи, межі та доводи скарги, колегія суддів вважає, що апеляційні скарги: ОСОБА_2 слід відхилити; ЛКП Затишне- задовольнити, виходячи з наступного.

Згідно з ч. 1 ст. 303 ЦПК України під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Відповідно до ст. 213 ЦПК України, рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно з законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно зясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Згідно ст. 214 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: 1) чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; 2) чи є інші фактичні дані (пропущення строку позовної давності тощо), які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; які правовідносини сторін випливають зі встановлених обставин; яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин.

Проте, зазначеним вимогам рішення суду першої інстанції не відповідає.

Задовольняючи позов частково, районний суд прийшов до висновку про підставність позовних вимог в частині стягнення з відповідача матеріальної шкоди в розмірі 3440 грн., оскільки позивачем доведено, що ним понесено матеріальні витрати на ремонт покрівлі даху.

Однак, погодитись з таким висновком суду колегія суддів не може з таких підстав.

Відповідно до ч. 3 ст. 10, ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі.

Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір.

Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Судом встановлено, що балансоутримувачем будинку є ЛКП Затишне.

Як вбачається з Статуту Львівського комунального підприємства Затишне, затвердженого у 2008 році, ЛКП Затишнестворене власником Львівською міською радою ухвалою від 13.06.2002 року № 20 та підпорядковане Франківській районній адміністрації, що є представником власника територіальної громади м. Львова, до сфери управління якого входить комунальне підприємство. ЛКП Затишне(далі Підприємство), створено з метою: отримання прибутку від надання житлово-комунальних послуг, виконання робіт з ремонту житла, здійснення різних видів виробничої та комерційної діяльності; оперативного управління житловим фондом комунальної власності м. Львова. Основними напрямками діяльності Підприємства є: належне утримання будинків та прибудинкової території; забезпечення квартиронаймачів, власників квартир та нежитлових приміщень у житлових будинках якісними житлово-комунальними послугами; забезпечення утримання будинків відповідно до Правил користування приміщеннями житлових будинків та прибудинкових територій; надання населенню послуг з теплопостачання та опалення приміщень і гарячого водопостачання; здійснення технічного контролю за станом житлового фонду; проведення чергових та позачергових оглядів, поточного та капітального ремонтів житлового фонду; розгляд заяв і скарг мешканців у відповідності до чинного законодавства, вживати заходів по усуненню недоліків та надавати відповіді заявникам, та інше.

З даного Статуту не вбачається, що Підприємство здійснюватиме свою діяльність за свої, чи засновника кошти. Навпаки, як зазначено в п.п. 2.1.1 Статуту, підприємство створено з метою - отримання прибутку від надання житлово-комунальних послуг, виконання робіт з ремонту житла, здійснення різних видів виробничої та комерційної діяльності. З цього випливає, що всі роботи ЛКП Затишнездійснює за кошти споживачів (замовників).

З письмових пояснень ОСОБА_2 по даній цивільній справі (а.с. 75-77) вбачається, що ним з ЛКП Затишнеукладено договір, яким передбачено обовязок відповідача щодо проведення поточних ремонтних робіт. Також зазначає, що п.п. 4.1.3., 4.4.12. цього договору прямо передбачено відшкодування споживачу збитків, завданих його приміщенню внаслідок неналежного надання або ненадання послуг з утримання будинку.

Колегія суддів приходить до висновку, що покладаючи на відповідача обовязок по відшкодуванню збитків, понесених позивачем під час виконання робіт по ремонту мякої покрівлі даху будинку № 59 кв. 37 по вул. Г.Чупринки в м. Львові, суд першої інстанції не звернув увагу на те, що позивач не погодив такий ремонт, в т.ч. і укладення Договору на виконання робіт по ремонту даху (а.с. 8-9) з відповідачем, третьою особою, не виготовив кошторис вартості таких робіт та не довів який саме ремонт покрівлі даху на будинку необхідно було здійснити відповідачу для недопущення пошкоджень його квартири (поточний, капітальний), яку саме частину покрівлі даху він відремонтував за свій рахунок.

Також ОСОБА_2 не представив суду жодних доказів про те, що він вносив гроші на такий ремонт згідно укладеного між ним та ЛКП Затишнедоговору, на який він посилається в поясненнях, та Порядку участі організації та фінансуванні ремонту приватизованих житлових будинків їх колишніх власників, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 8 жовтня 1992 року № 572.

Типовим договором про надання послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 12 липня 2005 року № 560, не передбачено за чиї саме кошти та за чий рахунок мають здійснюватися роботи по ремонту даху.

Посилання апелянта ОСОБА_2 на те, що судом першої інстанції не дано належної оцінки акту № 79/1 від 06.05.2010 року, в якому зазначено, що під час обстеження відповідачем квартири, було виявлено замокання стіни в одній із кімнат, заслуговує на увагу. Проте, зважаючи на те, що актом цим встановлено, що в житловій кімнаті позивача під індексом 37-8/12.50 біля вікна мокра стіна розміром 1.0 х 1,5 м., на стелі згаданої житлової кімнати слідів залиття не виявлено, та при обстеженні покрівлі буд. 95 на вул. Ген. Чупринки встановлено, що над квартирою 37 покриття покрівлі знаходиться в задовільному технічному стані, в цій частині позову також слід відмовити, оскільки позивачем не доказано причинного звязку між замоканням стіни і діями чи бездіяльністю відповідача (а.с. 37).

Крім того, даний акт № 79/1 від 06.05.2010 року, та акт № 142/1 від 12.08.2010 року (а.с. 67) складені та долучені до матеріалів справи позивачем через два роки після предявлення ним даного позову, будь-які розрахунки шкоди, завданої замоканням стін та стелі його квартири відсутні.

Тому, колегія суддів приходить до висновку, що в позові ОСОБА_2 до ЛКП Затишнепро відшкодування матеріальної та моральної шкоди слід відмовити.

Оцінюючи вищенаведене, колегія суддів приходить до переконання, що усупереч вимогам закону, суд першої інстанції не звернув на вищенаведене увагу, а тому ухвалив незаконне рішення.

З огляду на викладене, апеляційну скаргу позивача слід відхилити, а скаргу відповідача задовольнити, та відповідно до ч. 1 п.п. 3, 4 ст. 309 ЦПК України, рішення суду першої інстанції як таке, що ухвалене при невідповідності висновків суду обставинам справи, неправильному застосуванні норм матеріального права, скасувати з ухваленням нового рішення про відмову в позові.

Керуючись ст. ст. 303, 304, ч. 1 п. 2 ст. 307, ч. 1 п.п. 3, 4 ст. 309, ст. 313, ч. 2 ст. 314, ст. ст. 316, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів, -

в и р і ш и л а:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити.

Апеляційну скаргу Львівського комунального підприємства Затишнезадовольнити.

Рішення Франківського районного суду м. Львова від 28 березня 2011 року скасувати та ухвалити нове рішення, яким:

В позові ОСОБА_2 до Львівського комунального підприємства Затишне, третя особа Франківська районна адміністрація Львівської міської ради, про відшкодування матеріальної та моральної шкоди відмовити.

Рішення набирає законної сили з моменту його проголошення та може бути оскаржене в касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня набрання ним законної сили.

Головуючий: Монастирецький Д.І.

Судді: Зубарєва К.П.

ОСОБА_4