Справа № 2-п-10/11
УХВАЛА

01.02.2011 року м. Вінниця

Вінницький районний суд Вінницької області в складі

головуючого судді: Васильєвої Т.Ю.,

при секретарі: Корсун О.М.,

за участі

представника позивача ОСОБА_1,

представника відповідача ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду заяву ОСОБА_3 про перегляд заочного рішення Вінницького районного суду Вінницької області від 30.06.2010 року, -

встановив:

ОСОБА_3 звернулася до суду з заявою про перегляд заочного рішення Вінницького районного суду Вінницької області від 30.06.2010 року, посилаючись на те, що про винесення судом заочного рішення їй стало відомо тільки 18.12.2010 року, коли отримала лист повідомлення з відділу ДВС Вінницького районного управління юстиції, про те що державним виконавцем 21.12.2010р. буде проводитися виконання заочного рішення, тому вважає необхідним заочне рішення скасувати, так як відповідачі по справі не були обізнані про судовий розгляд справи, рішення суду обмежує її право власності на земельну ділянку, судом не встановлено чіткої процедури відчуження будинку та мінімальної ціни його продажу, що може призвести до продажу предмета іпотеки за заниженою ціною.

В судовому засіданні представник ОСОБА_3 заяву підтримав, інші відповідачі по справі не зявилися, про причини неявки не повідомили, хоча про час і місце розгляду справи були повідомлені належним чином.

Представник позивача вважає необхідним скасувати заочне рішення суду, оскільки позов задоволено частково, а відповідачка вказує, що їй на праві власності належить земельна ділянка, яка була предметом позову.

Відповідно до ч. 1 ст. 231 ЦПК України неявка осіб, належним чином повідомлених про час і місце засідання, не перешкоджає розгляду заяви.

Заслухавши позиції сторін, вивчивши матеріали справи, суд вважає, що заява не підлягає до задоволення.

Так, судом встановлено, що заочним рішенням Вінницького районного суду Вінницької області від 30.06.2010 року задоволено позовні вимоги Публічного акціонерного товариства комерційного банку «Приватбанк»про звернення стягнення на предмет іпотеки та виселення ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5.

Відповідно до штампа Вінницького районного суду Вінницької області заява ОСОБА_3 про перегляд заочного рішення надійшла до суду 27.12.2010 року.

Заочне рішення було направлено відповідачам по справі 07.07.2010 року вихідний номер 7063/10, тобто вимоги ст.ст. 224 227 ЦПК України судом були виконані у повному обсязі. Відомості про час отримання заочного рішення суду в матеріалах справи відсутні, тому заява про перегляд заочного рішення була прийнята до розгляду.

Обставини, на які посилається заявник в заяві про те, що вона дізналася про судовий розгляд справи тільки 18.12.2010 р. в судовому засіданні не знайшли підтвердження, натомість всі відповідачі по справі були належним чином повідомлені про явку в судові засідання, з них відповідачка ОСОБА_3 в засідання на 01.06.2010 року, 14.06.2010 року, 30.06.2010 року, інші відповідачі на 14.06.2010 року, 30.06.2010 року, що підтверджується відповідними поштовими повідомленнями про вручення судової повістки (а.с. 35, 40 42, 50 52). Тому посилання заявника про позбавлення відповідачів можливості захищати свої права в судовому засіданні не заслуговують на увагу.

Посилання відповідачки про обмеження її права власності на земельну ділянку, де розташовано предмет іпотеки, також не заслуговують на увагу, так як позивачка укладаючи договір іпотеки на житловий будинок була обізнана з наслідками невиконання кредитного договору, якими є реалізація предмета іпотеки, та власником земельної ділянки не перебувала, правовстановлюючих документів не отримувала.

Також відповідачка безпідставно вказує, що в рішенні не встановлено чіткої процедури відчуження будинку, оскільки таке твердження спростовується самим рішенням суду, в якому вказано що спосіб реалізації предмета іпотеки встановлюється відповідно до ст. 38 Закону України «Про іпотеку», що передбачено ст. 39 даного закону, а саме наданням всіх прав іпотекодержателю на продаж предмета іпотеки. Цією ж ст. 38 Закону України «Про іпотеку»встановлено, що ціна продажу предмета іпотеки встановлюється за згодою між іпотекодавцем і іпотекодержателем або на підставі оцінки майна суб'єктом оціночної діяльності, на рівні, не нижчому за звичайні ціни на цей вид майна, в разі невиконання цієї умови іпотекодержатель несе відповідальність за відшкодування різниці між ціною продажу предмета іпотеки та звичайною ціною на нього. Даною нормою спростовується твердження відповідачки про право позивача самостійно визначати вартість предмету іпотеки.

Крім цього, зазначення в рішенні мінімальної ціни продажу будинку є недоцільним з огляду на можливий тривалий час набуття рішенням суду законної сили та тривалий проміжок часу, протягом якого рішення може бути звернено до виконання, в такому випадку дійсно встановлена в рішенні суду мінімальна ціна може не відповідати вартості предмету іпотеки на час здійснення його продажу, що може зробити неможливим виконання рішення суду у випадку зменшення звичайних цін на предмет іпотеки на час здійснення його реалізації.

Керуючись ст. 231 ЦПК України, суд, -

Ухвалив:

Заяву ОСОБА_3 про перегляд заочного рішення Вінницького районного суду Вінницької області від 30.06.2010 року по цивільній справі № 2-946/2010 за позовом Публічного акціонерного товариства комерційного банку «Приватбанк»до ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 про звернення стягнення на предмет іпотеки та виселення залишити без задоволення.

Розяснити заявнику, що заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому ст. 294 ЦПК України. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення суду починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Суддя: підпис

Копія вірна

Суддя:

Секретар: