Дата документу Справа №
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 22-3010/2011 р. Головуючий у 1 інстанції: Іваніна Ю.В.
Суддя-доповідач ОСОБА_1
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 травня 2011 р. м. Запоріжжя

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Запорізької області у складі:

Головуючого: Осоцького І.І.

суддів: Мануйлова Ю.С.

ОСОБА_2

при секретарі Бурими В.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_3 на рішення Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 12 березня 2011 року у справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7 про вселення в жилий будинок, усунення перешкод в користуванні жилим будинком, встановлення порядку користування жилим будинком,

ВСТАНОВИЛА:

У січні 2010 року ОСОБА_3 звернувся до суду із позовом до відповідачів про вселення в жилий будинок, усунення перешкод в користуванні жилим будинком, встановлення порядку користування жилим будинком.

В позові зазначав, що житловий будинок за адресою: ОСОБА_8, вул.Барикадна, 164, складається з двох квартир та належав на праві власності двом співвласникам: ОСОБА_9 - 91/100, ОСОБА_10 -9/100. Після смерті ОСОБА_9 спадщину прийняли позивач ОСОБА_3 та відповідачі ОСОБА_4 та ОСОБА_5, кожен по 91/300 частині. Однак відповідачі ОСОБА_4 та ОСОБА_5 перешкоджають позивачу користуватись і володіти належною частиною. Рішенням суду від 26.11.2009 року позивачу відмовлено у задоволенні позову про виділ в натурі частки будинку, що є спільною власністю.

Посилаючись на зазначені обставині просив суд, вселити його в житловий будинок №164 по вул. Барикадній у м.Запоріжжі; усунути перешкоди, які створюють йому ОСОБА_4 3.0. та ОСОБА_5 у володінні та користуванні вказаним житловим будинком, зобов'язати їх не перешкоджати йому жити в будинку, іншим чином володіти і користуватись будинком за призначенням; встановити порядок користування житловим будинком № 164 по вул.Барикадній у м.Запоріжжі наступним чином:

2

1. Виділити ОСОБА_3 0.0. на 91/300 частину у користування: в житловому будинку літ. А: прихожу 1-9, площею 7,4 (7,3 ) м2, кімнату 2-4, площею 16,2 м2, службову прибудову 9 літ.а, площею 8,3 м з ґанком та козирком до службової прибудови літ. а.

2. Виділити ОСОБА_4 та ОСОБА_5 на належну кожній 91/300 частину в користування: в житловому будинку літ. А кімнату 1-8, площею 10,0 м2, в житловій прибудові літ. А1: прихожу 1-4, площею 7,1 ( 7,6 ) м , кімнату 1-5, площею 13,8 (14,0) м2, кімнату 1-6, площею 7,3 м2, кімнату 1-7, площею 6,4 м2, службову

прибудову літ.а , площею 3,4 м з ґанком та козирком до службової прибудови літ. а ;

3.Виділити ОСОБА_3, ОСОБА_4 та ОСОБА_5 в спільне користування: сараї літ. Б, літ. б, літ. К, літ З, душ літ. Т, водопровід № 4, паркани № 2 та № 12, хвіртку № 7, замощення 1, вбиральню літ.С:

4.Виділити ОСОБА_7 та ОСОБА_6 на належні їм 9/100 частин в користування: в житловому будинку літ. А кімнату 2-3 площею 4,699 м , кімнату 2-5 площею 4,1 (4,6) м , навіси літ. Н, О, П, душ літ. Л, вбиральню літ. М, теплицю літ. Р, водопровід літ. З, паркани № 5, № 8, № 11, хвіртку № 9, ворота № 10, замощення 11, 111, службову прибудову літ. а1, до складу якої входять коридор 2-1, площею 5,9 м, гараж 2-2, площею 15,9м , оглядова яма, ґанок до службової прибудови літ. а, козирьок до службової прибудови літ. а1, житловий будинок літ. В, який складається з кухні

1-2, площею 11,7 (12,4) м , кімнати 1-3, площею 9,0 м , прибудову літ. в, яка складається з кухні 1-1, площею 8,9 м2, житлову прибудову літ. В1, яка складається з кімнати 1-4, площею 15.8 м2.

Рішенням Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 12 березня 2011 року в задоволенні позову відмовлено повністю.

ОСОБА_3 подав апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального і процесуального права, просить рішення суду першої скасувати та ухвалити нове, яким позовні вимоги задовольнити в повному обсязі.

Колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню частково з наступних підстав.

Відповідно до п.4 ч.1 , ч.2 ст. 309 ЦПК України підставами для скасування рішення суду першої інстанції і ухвалення нового рішення є неправильне застосування норм матеріального права, якщо не застосовано закон, який підлягав застосуванню.

Відмовлючи у задоволені позову в частині вселення позивача в спадкову частину будинку суд виходив з того, що ці вимоги задоволені бути не можуть, бо неможливо встановити запропонований позивачем порядок користування житловим будинком.

Проте такий висновок суду не грунтується на вимогах норм цивільного права.

Згідно норм ст. 317, ч. 1, 3 ст. 319, ч.1 ст. 321 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном за власним розсудом. На зміст права власності не впливають місце проживання власника та місцезнаходження майна.

Усім власникам забезпечуються рівні умови здійснення своїх прав. Право власності є непорушним. Ніхто не може бути противоправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

З матеріалів справи вбачається, що 23.10.2007 року померла спадкодавець ОСОБА_9, залишивши заповіт, за яким позивач ОСОБА_3 та відповідачі ОСОБА_4 та ОСОБА_5 отримали свідоцтво на право на спадщину за заповітом, кожен на 91/300 частину.

Вищенаведене підтверджується: - свідоцтвом про право на спадщину за заповітом від 17.12.2008 року, яким засвідчено, що спадкоємцем 1/3 частки зазначеного у заповіті майна померлої 23.10.200г року ОСОБА_9, яке складається з 91/100 частки житловогго будинку за адресою м. Запоріжжя,вул. Барикадна, будинок № 164 є ОСОБА_3 / а.с.24 /;

- витягом № 21653326 від 23.01.2009 року ОП ЗМБТІ про реєстрацію права власності ОСОБА_3 на 91/300 частки житлового будинку № 164 по вул. Барикадна у м. Запоріжжя / а.с.8 /.

3

Отже у ОСОБА_3 як співвласника спадкової частини житлового будинку нарівні з іншими співвласниками цього житлового будинку, відповідачами по справі, виникло право користування отриманим у спадщину майном.

За таких обставин рішення суду в частині відмові у задоволені позовних вимог щодо вселення позивача у спадкову частину майна підлягає скасуванню з ухваленням у цій частині позовних вимог нового рішення про задовлення цих вимог.

Судом встановлено і це підтверджується матеріалами справи / а.с. 25, 13, 14 /, що сторони у спірному житловому будинку не проживають. Тому відповідачі не можуть чинити перепони у користування позивачем спадковою частиною спірного житлового будинку, а отже судом правильно було відмовлено у задоволені таких позовних вимог.

Матеріали справи свідчать, що запропонований позивачем варіант користування житловим будинком, за яким іншим співвласникам часток у спірному житловому будинку пропонується без їх згоди проживати спільно між собою у цьому будинку, є недопустимим, бо обмежує їх право вільного користування житловим будинком за власним розсудом.

За таких обставин рішення суду в частині відмову у задоволені позовним вимог ОСОБА_3 щодо усунення перешкод у користування житловим будинком та про встановлення запропонованого ним порядку користування житловим будинком постановлено у відповідності до вимог норм матеріального і процесуального права і тому судовою колегією рішення суду у цій частині залишається без змін.

Керуючись ст., ст. 307, 309, 313, 317 ЦПК України, колегія суддів, -

В И Р І Ш ИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 задовольнити частково.

Рішення Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 12 березня 2011 року у цій справі в частині відмови у задоволені позовних вимог про вселення скасувати і в цій частині позовних вимог ухвалити нове рішення наступного змісту:

„Вселити ОСОБА_3 в 91/100 частину житлового будинку, розташованого за адресою: вул. Барикадна, 164 у м. Запоріжжі.

В іншій частині рішення суду залишити без змін.

Рішення набирає законної сили з моменту його проголошення, проте воно може бути оскаржено протягом двадцяти днів шляхом подачі касаційної скарги до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Головуючий:

Судді: