Справа № 22-ц-2397/11 Головуючий у І інстанції Толкачова Л.А.
Провадження № Доповідач у 2 інстанції ОСОБА_1
Категорія 29 08.03.2011
УХВАЛА

Іменем України

18 березня 2011 року колегія суддів судової палати в цивільних справах Апеляційного суду Київської області в складі:

головуючого судді : Олійника В.І.,

суддів Матвієнко Ю.О., Мельника Я.С.,

при секретарі Білан К.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні апеляційного суду Київської області цивільну справу за апеляційною скаргою представника позивача ОСОБА_2 на ухвалу Вишгородського районного суду Київської області від 15 грудня 2010 року по цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 сільської ради Вишгородського району Київської області, ОСОБА_4 та ОСОБА_5 про визнання незаконними та скасування рішень, визнання права власності на земельну ділянку, усунення перешкод та стягнення компенсації моральної шкоди,

ВСТАНОВИЛА:

19.11.2010 року позивач ОСОБА_2 звернулася до суду з позовом до відповідачів ОСОБА_3 сільської ради Вишгородського району Київської області, ОСОБА_4 та ОСОБА_5 про визнання незаконними та скасування рішень, визнання права власності на земельну ділянку, усунення перешкод та стягнення компенсації моральної шкоди.

Ухвалою Вишгородського районного суду Київської області від 26 листопада 2010 року позовну заяву ОСОБА_2 залишено без руху з наданням їй строку на усунення недоліків терміном 5 днів з дня отримання ухвали суду.

15 грудня 2010 року в зв»язку з неусуненням позивачем встановлених їй недоліків ухвалою суду позовну заяву було повернуто.

В своїй апеляційній скарзі представник позивача, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм процесуального права, просив ухвалу від 15 грудня 2010 року скасувати, а справу направити до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Колегія суддів, заслухавши доповідь судді доповідача, пояснення учасників процесу, дослідивши матеріали цивільної справи, приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст. 119 ЦПК України позовна заява подається в письмовій формі і повинна відповідати вимогам, передбаченим ч. 2 цієї статті.

В разі подання особою позовної заяви без додержання вимог, викладених у статтях 119 і 120 цього Кодексу, або без оплати судового збору чи витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи, суддя постановляє ухвалу, в якій зазначає підстави залишення заяви без руху, про що повідомляє позивача і надає йому строк на усунення встановлених недоліків.

Суд першої інстанції, постановляючи 15 грудня 2010 року ухвалу про повернення позову, виходив з того, що позивачем не були усунуті недоліки, встановлені ухвалою від 26 листопада 2010 року, зі змісту якої вбачається, що позивачем в позовній заяві об»єднано вимоги, які підлягають розгляду за правилами різних видів судочинства, що є порушенням вимог ст. 16 ЦПК України.

Однак з такими висновками суду погодитись не можна, виходячи з наступного.

Вирішуючи питання про відкриття провадження у справі, суд повинен виходити з того, що згідно зі статтею 124 Конституції України юрисдикція загальних судів поширюється на всі правовідносини, що виникають у державі, а за частинами першою і другою статті 15 ЦПК у порядку цивільного судочинства розглядають справи про захист порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають із цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин, а також з інших правовідносин, крім випадків, коли розгляд таких справ за Кодексом адміністративного судочинства України (стаття 17) або Господарським процесуальним кодексом України (статті 1, 12) віднесено до компетенції адміністративних чи господарських судів.

Оскільки згідно зі статтею 16 ЦПК України не допускається об»єднання в одне провадження вимог, які підлягають розгляду за правилами різних видів судочинства, якщо інше не встановлено законом, суд відкриває провадження у справі в частині вимог, які належать до цивільної юрисдикції, і відмовляє у відкритті провадження у справі щодо вимог, коли їх розгляд проводиться за правилами іншого судочинства.

Таким чином об»єднання в одне провадження вимог, які підлягають розгляду за різними видами судочинства, не є недоліком в розумінні ст. 119 ЦПК України, а отже не може бути підставою до постановлення судом ухвали про залишення без руху заяви з наданням строку для виправлення такого недоліку. Суду першої інстанції в такому випадку необхідно визначати, які вимоги підлягають розгляду в порядку цивільного судочинства та відкривати відносно них провадження в порядку, встановленому ст. 122 ЦПК України, перевіривши дотримання позивачем вимог ст.ст. 119, 120 ЦПК України. При цьому стосовно вимог, які підлягають розгляду в порядку іншого виду судочинства, необхідно відмовляти у відкритті провадження на підставі п. 1 ч. 2 ст. 122 ЦПК України.

Вищенаведене дає колегії суддів підстави зробити висновок, що ухвала суду від 15 грудня 2010 року про повернення позову постановлена з порушенням порядку, встановленого для вирішення даного питання, в зв»язку з чим ухвала відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 312 ЦПК України підлягає скасуванню з передачею питання на новий розгляд до суду першої інстанції.

Керуючись ст.ст. 307, 312, 313, 314, 315 ЦПК України, колегія суддів

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу представника позивача ОСОБА_2 задовольнити.

Ухвалу Вишгородського районного суду Київської області від 15 грудня 2010 року скасувати, питання передати на новий розгляд до суду першої інстанції.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий :

Судді :