АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 22ц-2331/11 Головуючий у 1-й інстанції Дігтяр М.І. Доповідач ап. інст. ОСОБА_1
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 вересня 2011 року м. Полтава

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Полтавської області в складі:

головуючого судді:ОСОБА_1

суддів Лобова О.А., Пікуля В.П.

при секретарі Фадєйкіній Н.Б..

розглянула у відкритому судовому засіданні в м.Полтаві цивільну справу за апеляційною скаргою Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю „Агро-Сервіс на рішення Зіньківського районного суду Полтавської області від 18 квітня 2011 року у справі за позовом ОСОБА_2 до СТОВ „Агро-сервіс про захист прав на земельну частку (пай) та розірвання договору оренди земельної ділянки.

Колегія суддів, заслухавши доповідь судді - доповідача,

ВСТАНОВИЛА:

У січні 2011 року ОСОБА_2 звернувся до суду з вказаним позовом, з урахуванням доповнень просив ухвалити рішення, яким розірвати договір оренди земельної ділянки, укладений між СТОВ «Агро-Сервіс» і позивачем, стягнути з відповідача на його користь 1 482грн.44 коп. заборгованості з орендної плати.

Заявлені вимоги мотивовані тим, що відповідач у порушення умов договору не сплатив позивачу орендну плату за 2008, 2009, 2010 роки.

Рішенням Зіньківського районного суду Полтавської області від 18 квітня 2011 року позов задоволений: розірваний договір оренди земельної ділянки 3,31 га, що знаходиться на території ОСОБА_3 сільської ради Зіньківського району Полтавської області, укладений між орендодавцем ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . мешканцем с. В.Павлівка Зіньківського району Полтавської області та орендарем СТОВ „Агро-сервіс, місцезнаходження юридичної особи: 95021, АР Крим, м. Сімферополь, вул. Заміська, 11, та зареєстрований 01 листопада 2009 року під №04 у Зінківському районному відділі Полтавської регіональної філії ДП „Центр ДЗК при Держкомземі України.

За усною заявою представника позивача позов у частині стягнення заборгованості з орендної плати залишений без розгляду.

В апеляційній скарзі СТОВ „Агро-Сервіс, посилаючись на порушення судом норм матеріального і процесуального права, просить рішення суду першої інстанції скасувати та постановити нове про відмову у задоволенні позову.

В обгрунтування вимог апеляційної скарги зазначається, що суд безпідставно відкинув письмові докази відповідача, якими спростовується твердження позивача про наявність заборгованості з орендної плати.

Перевіривши матеріали справи у межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що скарга підлягає задоволенню за наступиш підстав.

Відповідно до п.2 ч.І ст.307, п.4 ч.І ст.309 ЦПК України за наслідками розгляду апеляційної скарги на рішеня суду першої інстанції апеляційний суд має право скасувати рішення суду першої інстанції і ухвалити нове рішення по суті позовних вимог у разі виявлення неправильного застосування норм матеріального чи процесуального права.

Згідно ч.І ст.ЗОЗ ЦПК України під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції.

З матеріалів справи вбачається, що згідно державного акту серії РЗ № 660909 ОСОБА_2І . на праві власності належить земельна частка (пай), яка знаходиться на території ОСОБА_3 сільської ради Зіньківського району площею 3,31га.

07листопада 2008 року між сторонами був підписаний договір оренди земельної ділянки,' який зареєстрований у Зіньківському районному відділі Полтавської регіональної філії ДП „Центр ДЗК при Держкомземі України 1 листопада 2009року

Задовольняючи позовні вимоги щодо розірвання договору оренди землі, суд виходив з того, що згідно договірних зобовязань орендар зобовязаний виплачувати орендну плату не на час укладення договору, а у відповідності до встановлення кадастрових норм її вартості на час дії договірних зобовязань.

Внаслідок цього, суд першої інстанції дійшов висновку, що відповідач не виконує договірні зобовязання, які полягають у систематичній невиплаті орендної плати позивачу, недоплаті коштів за оренду землі, відповідно до дійсної вартості землі станом на кожен рік, як обумовлено це в договорі.

Проте, з таким висновком колегія суддів не може погодитися за наступних обставин.

Відповідно до ч. З ст. 10 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, а які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно ч.З ст.213 ЦПК України обгрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебівчно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Статею 21 ЗУ «Про оренду землі», який є спеціальним нормативним актом та має пріоритет при врішенні цього виду спору, встановлено, що орендна плата за землю - це платіж, який орендар вносить орендодавцеві за користування земельною ділянкою.

Розмір, форма і строки внесення орендної плати за землю встановлюються за згодою сторін у договорі оренди (крім строків внесення орендної плати за земельні ділянки державної та комунальної власності, які встановлюються відповідно до Податкового кодексу України.

Обчислення розміру орендної плати за землю здійснюється з урахуванням індексів інфляції, якщо інше не передбачено договором оренди.

Статтею 32 ЗУ «Про оренду землі» передбачено, що на вимогу однієї із сторін договір оренди землі може бути достроково розірваний за рішенням суду в разі невиконання сторонами обов'язків, передбачених статтями 24 і 25 цього Закону, зокрема обов'язку орендаря своєчасно вносити орендну плату, та умовами договору, в разі випадкового знищення чи пошкодження об'єкта оренди, яке істотно перешкоджає передбаченому договором використанню земельної ділянки, а також на підставах, визначених ЗК України та іншими законами України.

З матеріалів справи вбачається, що звертаючись до суду з вимогою про розірвання договору оренди землі, позивач у порушення вимог 60 ЦПК України не надав суду належних і допустимих доказів на обгрунтовання заявленої вимоги - суду, надано лише довідки про нарахування і виплату орендної плати за 2008 і 2009 роки, видаткові касові ордери. Копія договору оренди, щодо якого заявлена вимога, суду не надана, у порушення вимог ч.4 ст.Ю ЦПК України суд не витребував та не дослідив цей документ і фактично обгрунтував своє рішення припущеннями.

З досліджених судом апеляційної інстанції письмових доказів, наданих відповідачем, та пояснень сторін вбачається, що між сторонами мається спір про розмір орендної плати, яка, на переконання позивача, сплачується не у повному розмірі.

Проте, окрім усних тверджень позивач не надав суду будь-яких розрахунків чи інших належних доказів, які б спростовували правильність нарахування орендної плати.

За таких обставин, колегія суддів приходить до висновку, що рішення суду першої інстанції слід скасувати та ухвалити нове про відмову у задоволенні позову.

В іншій частині, беручи до уваги норми п.5 ч.І ст.207 ЦПК України, рішення суду щодо залишення без розгляду вимог позивача про стягнення на його користь заборгованості по оплаті орендної плати слід залишити без змін.

Керуючись ст.ЗОЗ, ст.307, ст.309, ст.314, ст.316 ЦПК України,

ВИРІШИЛА :

Апеляційну скаргу Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю „Агро-Сервіс задовольнити.

Рішення Зіньківського районного суду Полтавської області від 18 квітня 2011 року в частині розірвання договору оренди земельної ділянки скасувати, ухваливши нове рішення.

ОСОБА_2 відмовити у задоволенні вимоги про розірвання договору оренди земельних ділянок за недоведеністю.

В іншій частині рішення суду залишити без змін.

Рішення набирає законної сили з моменту його проголошення і може бути оскаржено протягом двадцяти днів з дня набрання ним законної сили шляхом подачі :асаційної скарги безпосередньо до касаційної інстанції.

Головуючий суддя: В.І.Акопян

Судді: О.А.Лобов

ОСОБА_4