Вишгородський районний суд Київської області
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 квітня 2011 року Вишгородський районний суд Київської області в складі

головуючого судді Чіркова Г.Є.,

при секретарі Мухоїд Г.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Вишгороді цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання майна особистою приватною власністю,

та зустрічним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про визнання права власності на 1/2 частину майна, що є спільною сумісною власністю подружжя,

встановив:

ОСОБА_1 звернувся до суду з даним позовом, посилаючись на те, що кімната № 4 в АДРЕСА_1 придбана ним за час шлюбу з відповідачкою за кошти, які належали йому особисто, а тому на підставі ст. 57 СК України просив визнати за ним право особистої приватної власності на це майно.

ОСОБА_2 звернулася із зустрічним позовом, у якому порушує питання про визнання за нею на підставі статей 60 і 70 СК України права на 1/2 частину спірної кімнати, посилаючись на те, що це майно придбано за час шлюбу з відповідачем за їхні спільні кошти.

В судовому засіданні позивач підтримав свої позовні вимоги та просив їх задовольнити з викладених у позові підстав. Наполіг, що кімнату придбано за його кошти, що йому надала мати від продажу його власності.

Відповідачка заперечила проти позову ОСОБА_1 Ствердила, що кімнату придбано ними за спільні кошти, коли вона утримувала позивача. Також вказувала, що в цій кімнаті має проживати їх дитина.

Заслухавши сторін, дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступного.

Матеріалами справи встановлено, що сторони перебували в зареєстрованому шлюбі з ІНФОРМАЦІЯ_1.

Рішенням цього ж суду від 17 червня 2004 року шлюб між сторонами розірвано і фактично шлюбні відносини між ними припинено.

В той же час до укладення шлюбу ОСОБА_3 мав у власності ? АДРЕСА_2. Іншими співвласниками були ОСОБА_4 (мати позивача), ОСОБА_5 та ОСОБА_6 (кожному по 1/4 частини), що підтверджується свідоцтвом про право власності № 10623 від 05 серпня 1994 року.

13 серпня 2001 року згадану квартиру продано за 80 000 грн., що підтверджується договором купівлі - продажу квартири № 14794.

За ? частину квартири ОСОБА_3 отримав від ОСОБА_7, (своєї матері), кошти в сумі 23 700 грн.. що вбачається з відповідної розписки від 13 серпня 2001 року. За вказані грошові кошти, які належали йому особисто, 20 серпня 2001 року ОСОБА_1 придбав кімнату № 4 в кв. 95 по вул. Набережній в м. Вишгороді Київської області.

Дану кімнату згідно умов укладеного договору ОСОБА_1 придбано за 16 800 грн.

Відповідно до ч. 1 ст. 60 СК України майно, набуте подружжя за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того що один з них не мав з поважної причини самостійного заробітку (доходу).

В той же час згідно вимог п. З ч. 1 ст. 57 СК України особистою приватною власністю дружини, чоловіка є майно, набуте нею, ним за час шлюбу, але за кошти, які належали їй, йому особисто.

З укладеного договору купівлі - продажу спірної кімнати не вбачаються дані про те, що дану кімнату куплено подружжям за спільні сімейні кошти. Крім того в справі відсутні будь-які докази стосовно того, що спірну кімнату придбано за правилами ст. 60 СК України.

Натомість у справі наявні достатні докази про те, що позивач використав виключно особисті грошові кошти на придбання цієї кімнати 20 серпня 2001 року, які ним отримано 13 серпня 2001 року.

В судовому засіданні позивач довів джерело отримання особистих коштів.

Крім того суд зважає і на те, що після придбання цієї кімнати позивач постійно проживає в ній та іншого житла не має.

Натомість відповідачка разом із сином ОСОБА_8 постійно проживала в ІНФОРМАЦІЯ_2, що вбачається з акту обстеження умов проживання від 22 вересня 2003 року.

Разом з тим у справі є дані щодо постійного проживання відповідачки разом із сином - ОСОБА_8 в АДРЕСА_3, згідно довідки форми №3 від 12 січня 2011 року.

Дані про проживання відповідачки в спірній кімнаті, після її придбання позивачем, в справі відсутні.

Доводи відповідачки щодо врахування інтересів їх спільної з позивачем дитини (ОСОБА_8І.) на увагу не заслуговують, оскільки відповідно до рішення апеляційного суду Київської області від 25 січня 2011 року відомості про те, що ОСОБА_1 є батьком ОСОБА_8 з актового запису виключено.

З цих підстав до спірних правовідносин у цій справі слід застосувати вимоги ст. 57 СК України і визнати, що спірна кімната належить позивачеві особисто.

Відтак підстав вважати спірну кімнату спільним сумісним майном подружжя, передбачених ст. 60 СК України, суд не вбачає, а тому в задоволенні зустрічного позову слід відмовити .

Таким чином, суд приходить до висновку, що позов ОСОБА_1 підлягає задоволенню і за ним слід визнати право особистої приватної власності на спірне майно, а в зустрічному позові ОСОБА_2 слід відмовити.

На підставі викладеного і керуючись 209-215 ЦПК України,

вирішив:

позовну заяву ОСОБА_1 задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 право особистої приватної власності на кімнату № 4 в АДРЕСА_1.

В задоволенні зустрічного позову ОСОБА_2 відмовити.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до апеляційного суду Київської області протягом 10 днів з дня його проголошення шляхом подання в зазначений строк апеляційної скарги через Вишгородський районний суд.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом 10 днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя