№ 2-3397/11
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 листопада 2011 року м. Запоріжжя

Шевченківський районний суд м. Запоріжжя у складі:

головуючого - судді Суркової В.П.,

при секретарі Рубанової А.О.,

за участю представника

позивача ОСОБА_1,

розглянувши в відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Запоріжжі цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до Державної податкової інспекції у Шевченківському районі м. Запоріжжя, ОСОБА_3 про визнання права власності на майно та виключення майна з акту опису,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідачів про визнання права власності на майно та виключення майна з акту опису.

В позові зазначив, що постановою Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 30.08.2011 року на ОСОБА_4 було накладено адміністративне стягнення за ч. 1 ст. 164 КУпАП у вигляді штрафу та конфісковано обладнання для гри в більярд, а саме три більярдні столи, шість київ та 48 шарів, які були вилучені у ОСОБА_3 на підставі протоколу огляду від 15.07.2011 року.

Між тим все описане майно належить позивачу, яке він придбав у ПП ОСОБА_5 від 15.05.2005 року та передав ОСОБА_3 в користування за договором оренди.

Просив суд визнати право власності на описане майно, виключити його з протоколу огляду та зобовязати ОСОБА_3 повернути йому це майно.

В судовому засіданні представник позивача підтримав позов, наполягає на його задоволенні.

Представник відповідача ДПІ у Шевченківському районі м. Запоріжжя заперечує проти позову, пояснив, що під час огляду майна, яке було описано, ОСОБА_3 не повідомив працівників податкової міліції про те, що це майно належить ОСОБА_2 та передано йому в користування на підставі договору оренди. Він підписав протокол огляду від 15.07.2011 року без зауважень та заперечень. Вважає, що накладна № 01/15 від 15.05.2005 року не є правовстановлюючим документом, який підтверджує право власності на спірне майно, оскільки підписана невстановленою особою та не скріплена печаткою продавця, відсутній також акт про передачу майна від ОСОБА_2 до ОСОБА_3. Посилаючись на викладене, просила в задоволенні позову відмовити.

Відповідач ОСОБА_3 позов визнав, пояснив, що більярдні столи, киї та шари, які були описані працівниками ДПІ та вилучені у нього, дійсно належать ОСОБА_2, отримав їх від ОСОБА_2 в оренду.

Заслухавши пояснення представника позивача, відповідачів, дослідивши письмові докази, суд знаходить позов обґрунтованим і таким, що підлягає частковому задоволенню.

Судом встановлено наступне.

Постановою Шевченківського районного суду м. Запоріжжя по справі № 3-2355/11 від 30.08.2011 року ОСОБА_3 визнано винним у скоєнні правопорушення, що передбачено ч. 1 ст. 164 КУпАП, за яке він притягнутий до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу в сумі 340 гривень з конфіскацією обладнання для ігри в більярд. (а.с. 10).

На виконання цієї постанови суду працівниками податкової міліції ДПІ у Шевченківському районі м. Запоріжжя 15.07.2011 року було складено протокол огляду у більярдному клубі Дуель, у якому здійснював підприємницьку діяльність ОСОБА_3 За результатами огляду у більярдному клубі Дуельбули вилучені наступні предмети: 2 більярдних столи 3,60х1,80 м, 1 більярдний стіл 2,40х1,20м., киї у кількості 6 штук, шари для більярду у кількості 48 штук (а.с. 9).

Відповідно до ч. 1 ст. 60 Закону України Про виконавче провадженняособа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржнику, може звернутися до суду з позовом про виключення майна з-під арешту.

Відповідно до ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів.

Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Статтею 392 ЦК України передбачено, що власник майна може предявити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Пунктом 7 статті 1 Закону Про захист прав споживачіввстановлено, що договір усний чи письмовий правочин між споживачем і продавцем (виконавцем) про якість, терміни, ціну та інші умови, за яких реалізується продукція. Підтвердження вчинення усного правочину оформляється квитанцією, товарним чи касовим чеком, квитком, талоном або іншими документами.

За зміст ст. ст. 57, 58 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їхніх представників, допитаних як свідків, показань свідків, письмових доказів, речових доказів.

Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.

Виходячи з аналізу зазначених норм права, суд дійшов висновку, що накладна від 15.05.2005 року є належним письмовим доказом, який підтверджує належність позивачу описаного майна (а.с. 6).

Крім того, факт належності цього майна позивачу також підтверджується договором найму (оренди) від 03.01.2011 року, який сторони не оспорюють та який не визнаний судом недійсним.

Перелічені докази, що логічно поєднуються одне з одним, підтверджують характер правовідносин сторін, дають суду всі підстави для задоволення позову.

Позовні вимоги щодо зобовязання повернути позивачу описане майно задоволенню не підлягає тому, що з протоколу огляду не вбачається, кому передане вилучене майно.

Керуючись ст. ст. 204, 316, 319, 328 392 ЦК України, ст. 60 Закону України Про виконавче провадження, ст. 1 Закону України Про захист прав споживачів, ст. ст. 10, 11, 57-60, 208, 209, 212-215, 292, 294 ЦПК України,

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_2 задовольнити частково.

Визнати за ОСОБА_2 право власності на стіл більярдний Зевс 12 футів вартістю 14970 гривень, стіл більярдний Зевс 10 футів вартістю 11910 гривень, стіл більярдний Олімп 12 футів вартістю 14970 гривень, шари для гри на більярді вартістю 3300 гривень у кількості 48 штук, киї для гри на більярді вартістю 600 гривень у кількості 6 штук.

Виключити зазначене майно з протоколу опису майна від 15 липня 2011 року, складеного працівником податкової міліції Державної податкової інспекції у Шевченківському районі м. Запоріжжя.

В задоволенні іншої частини позову відмовити.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Запорізької області шляхом подачі в суд першої інстанції апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення.

Суддя В.П. Суркова