АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ

Категорія 20 (1) ОСОБА_1
Доповідач Турік В.П.
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 квітня 2011 року колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Дніпропетровської області у складі:

Головуючого-судді Турік В.П.

Суддів Савіної Г.О., Братіщевої Л.А.

При секретарі Євтодій К.С.

За участю позивача ОСОБА_2 та її представника ОСОБА_3,

Розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Кривому Розі цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Дзержинського районного суду міста ОСОБА_4 від 07 грудня 2010 року у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_5 про розірвання договору купівлі-продажу, повернення завдатку та відшкодування матеріальної та моральної шкоди,

В с т а н о в и л а:

08.09.2009 року ОСОБА_6 та ОСОБА_2 звернулися до суду з позовом до ОСОБА_5 про розірвання договору купівлі-продажу, повернення завдатку та відшкодування матеріальної і моральної шкоди.

19.07.2010 року ОСОБА_2 звернулася з уточненими позовними вимогами, посилаючись на те, що між нею, її чоловіком ОСОБА_6 та ОСОБА_5 в усній формі був укладений договір купівлі-продажу мікроавтобусу ГАЗ-332213 СПГ державний номер НОМЕР_1, яким передбачалося, що відповідачка передає їм у власність мікроавтобус, а вони протягом року виплачують ОСОБА_5 5 000 доларів США.

25.04.2003 року вони передали відповідачу завдаток 2700 доларів США, а вона передала їм вказаний автобус. Оскільки автобус був під заставою, повністю виплата його ціни повинна була проводитися до травня 2004 року, право власності на нього домовились оформити після повного розрахунку ціни мікроавтобуса.

До вересня 2003 року відповідачу було передано ще 450 доларів США.

За час, протягом якого знаходився мікроавтобус у них вони його ремонтували, проводили заміну запчастин та масел, всього на ремонт було витрачено 4 325 грн.

03.09.2003 року відповідач відмовилась від виконання своїх зобов*язань та забрала автобус. У зв*язку з чим позивач просила розірвати договір купівлі-продажу мікроавтобуса, укладений 15.04.2003 року між ОСОБА_6, ОСОБА_2 та ОСОБА_5 Визнати суму 2700 доларів США, що становить 21349,98 грн. завдатком.

Стягнути з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_2 завдаток у подвійному розмірі 42 699,96 грн., збитки 3 558, 00 грн., 3 % річних з простроченої суми 4293,85 грн, витрати на ремонт автомобіля 1890,00 грн., та відшкодувати моральну шкоду у розмірі 50 000 грн.

Також стягнути з ОСОБА_5 судові витрати 676,92 грн.

Рішенням Дзержинського районного суду міста ОСОБА_4 від 07.12.2010 року в позові ОСОБА_2 відмовлено.

В апеляційній скарзі позивач ОСОБА_2 ставить питання про скасування рішення та ухвалення нового рішення про задоволення позову в повному обсязі. Вважає, що висновки суду не відповідають нормам матеріального права, що діяли на момент укладення договору. Також висновки суду не відповідають фактичним обставинам справи. Судом не надано оцінку позовним вимогам про відшкодування моральної шкоди.

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги та заявлених позовних вимог, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Ухвалюючи рішення про відмову ОСОБА_2 в позові, суд першої інстанції виходив з того, що позов недоведений.

Колегія суддів погоджується з таким висновком з огляду на наступне.

Відповідно до положень ст.ст.10,60 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим кодексом.

Як убачається з матеріалів справи, ОСОБА_2 звернулася до суду з позовом про розірвання договору купівлі-продажу мікроавтобусу ГАЗ 332213 СПГ, державний номер 0210АА, модель ГАЗ, рік випуску 2001, визначення 2700 доларів США завдатком, стягнення збитків, витрат на ремонт мікроавтобусу 1890 грн. та моральної шкоди, однак ніяких доказів в підтвердження позовних вимог суду не надано.

Суд першої інстанції дійшов вірного висновку про відмову в позові, оскільки суду не надано ані розписок, ані будь-яких письмових зобов*язань між сторонами чи інших будь-яких доказів, які б підтвердили, що між ОСОБА_2 та ОСОБА_5 укладався договір мікроавтобусу. Ніяких підтверджень не надано і про передачу грошей у розмірі 2700 доларів США та визнання цієї суми завдатком, а значить і не має підстав для стягнення збитків.

Не надано доказів, які б підтвердили стягнення з відповідача 1890 грн. за ремонт мікроавтобусу, оскільки судом не встановлено, з яких підстав проводився ремонт мікроавтобусу, заміна автозапчастин, масел, також ніяких цьому доказів не надано ані суду першої інстанції, ані апеляційному суду.

Відмовляючи в позовних вимогах про розірвання договору купівлі-продажу мікроавтобусу, визнання судом 2700 доларів США завдатком, стягнення збитків та 1890 грн за ремонт автомобіля, у суду першої інстанції не було підстав стягувати моральну шкоду з відповідача ОСОБА_5

Тому колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про відмову в позові, оскільки сам договір купівлі-продажу не укладався, а значить і відсутній предмет спору та інші позовні вимоги безпідставні, тому твердження позивача в апеляційній скарзі, що судом не надана оцінка позовних вимог про відшкодування моральної шкоди є безпідставними.

Доводи в апеляційній скарзі, що висновки суду є суперечливими та не відповідають нормам матеріального права, що діяли на момент укладення договору, колегія суддів не приймає до уваги, оскільки відповідно до ч.2 ст.308 ЦПК України не може бути скасоване правильне по суті і справедливе рішення суду з одних лише формальних міркувань.

Доводи, що судом не надано оцінки про згоду відповідача повернути позивачу 1500 доларів США, та що нею не пропущено строк позовної давності, який суд поновив, не можуть бути підставою для скасування рішення.

На підставі викладеного колегія суддів вважає, що ухвалене рішення суду необхідно залишити без зміни, а апеляційну скаргу без задоволення.

Керуючись ст.ст.303,307, 308, 313 - 315 ЦПК України, колегія суддів

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити.

Рішення Дзержинського районного суду міста ОСОБА_4 від 07 грудня 2010 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних прав протягом двадцяти днів з дня набрання ним законної сили.

Головуючий

Судді