Апеляційний суд Дніпропетровської області ( м. Кривий Ріг)
Категорія - 27 ( 4 ) ОСОБА_1
Доповідач Карнаух В.В
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 грудня 2011 року колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного

суду Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді: Карнаух В.В.,

суддів: Барильської А.ІТ. ОСОБА_2,

при секретарі: Бадалян 11.0.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Кривому Розі згідно з вимогами ч.2 ст. 197 ІДПК України без фіксації судового засідання технічними засобами, без участі осіб, які належним чином були повідомлені про час та місце розгляду справи, апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» на рішення Довгинцівського районного суду м. Кривого Рогу від 18 жовтня 201 1 року по справі за позовом Публічного акціонерного товариства комерційний банк «І Ірииатбанк» до ОСОБА_3 про звернення стягнення на предмет іпотеки, виселення та зняття з реєстраційного обліку,-

В С Т А Н О В И Л А:

У березні 2009 року Закрите акціонерне товариство комерційний банк «ПриватБанк», яке в подальшому змінило назву на Публічне товариство комерційний банк «ПриватБанк» (надалі- Банк) звернувся до суду з позовом до ОСОБА_4 про звернення стягнення на предмет іпотеки, виселення та зняття з реєстраційного обліку.

В обгрунтування позовних вимог Банк посилається на те, ідо 08 вересня 2008 року між ним та ОСОБА_4 укладено кредитний договір № КRКRGR. відповідно якого відповідач отримав кредит у сумі 15 450,00 гри. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 26.76 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення 08 вересня 2011 року.

Відповідач зобов'язань з повернення кредитних коштів та сплатити відсотків за користування кредитними коштами в строки та в порядку, встановленому кредитним договором, не викопував, у зв'язку із чим станом на 10 березня 2009 року його заборгованість становить 15 891.70 гри., із яких: 14 959,80 грн. - заборгованість за кредитом,865.53 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом.66.37 грн. - пеня за несвоєчасність виконання зобов'язань за договором.

У забезпечення виконання зобов'язань за кредитним договором між сторонами 08 вересня 2008 року був укладений договір іпотеки . Згідно Договору іпотеки відповідач надав в іпотеку нерухоме майно, а саме - будинок 44,20 м". який розташований за адресою: Дніпропетровська область, м. Кривий Ріг. вул. Самарська. буд. 21. Будинок належить ОСОБА_4 на праві власності.

Після уточнення позовних вимог Банк просить суд в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором № КRКRGR від 08 вересня 2008 року в розмірі 15 891.70 гри, звернути стягнення на нерухоме майно, а саме - домоволодіння, до складу якого входить: глинобитний обкладений цеглою житловий

будинок А-1 жилою площею 24,9 м2, загальною площею 44,20 м2, глинобитний сарай Б, глинобитний сарай В. водоколонка 1; та земельну ділянку, що розташована за адресою: Дніпропетровська область, м. Кривий Ріг, вул. Самарська, буд. 21, шляхом продажу вказаного предмету іпотеки ПАТ КБ «Приватбанк» з укладанням від імені відповідача договору купівлі-продажу будь-яким способом з іншою особою-покупцем, з отриманням витягу з Державного реєстру прав власності, а також наданням ПАТ КБ «ПриватБанк» всіх повноважень, необхідних для здійснення продажу.

Просить також виселити відповідача ОСОБА_4, який зареєстрований і проживає у будинку, що розташований за адресою: Дніпропетровська область, м. Кривий Ріг. вул. Самарська, буд. 21, зі зняттям з реєстраційного обліку у відділі у справах громадянства, імміграції та реєстрації фізичних осіб УМВС України м. Кривого Рогу; а також стягнути з відповідача на користь позивача понесені судові витрати.

Рішенням Довгинцівського районного суду м. Кривого Рогу від 18 жовтня 2011 року в задоволені позову відмовлено.

В апеляційній скарзі ПАТ КБ «ПриватБанк», посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права. невідповідність висновків суду обставинам справи, ставить питання про скасування рішення суду та ухвалення нового рішення про задоволення їх позовних вимог.

Зокрема, вважає, що суд не застосував до спірних правовідносин ст.ст.1.33 Закону України «Про іпотеку», СТ..590 ЦК України, які підлягали застосуванню.

Крім того, вважають, що ненадіслання іпотекодавцю повідомлення про порушення основного зобов'язання не є перешкодою для реалізації права іпотекодержателя звернутися у будь-який час за захистом своїх порушених прав у встановленому законом порядку.

В порушення норм процесуального права, а саме ч.4 ст.1 74 ЦПК України, при визнанні відповідачем ОСОБА_4 позову, суд першої інстанції не задовольнив позовні вимоги та дійшов помилкового, на їх думку висновку, про передчасність заявлених вимог.

Перевіривши законність та обгрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги і заявлених вимог, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що 08 вересня 2008 року між Банком та ОСОБА_4 укладений кредитний договір № КRКRGR, відповідно якого відповідач отримав кредит в розмірі 15 450,00 гри. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 26.76 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення 08 вересня 2011 року (а.с.4-6).

Одночасно. 08 вересня 2008 року, з метою забезпечення зобов'язання за вказаним кредитним договором, позивачем та відповідачем укладено іпотечний договір, згідно умов якого. ОСОБА_4 надав в іпотеку будинок, який належить йому на праві власності , що розташований за адресою: Дніпропетровська область, м. Кривий Ріг. вул. Самарська, буд. 21. (а.с.7)

Відмовляючи в задоволенні позову банку, суд першої інстанції виходив із того, що Банком не дотримано порядку звернення стягнення, оскільки не надано доказів того, то останній звергався до іпотекодавця з письмовою вимогою про усунення порушень у не менш ніж тридцяти денний строк, передбачений ст.ст. 33/35 Закоті' України «Про іпотеку».

Однак, на думку колегії суддів, з такими висновками суду погодитися не можна, з огляд) на наступне.

Статтею 526 ЦК України передбачено, що зобовязання має виконуватися

належним чином відповідно до умов договору та вимог діючого законодавства.

Відповідно до ч. 1 ст. 530 ЦК України якщо у зобовязанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Згідно ч.2 ст. 1050 ЦК України якщо договором встановлений обовязок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець мас право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів.

Відповідно до ч.ч. 1. З ст. 33 Закону України «Про іпотеку», у разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобовязання іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобовязанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки; звернення стягнення на предмет іпотеки здійснюється на підставі рішення суду, виконавчого напису нотаріуса або згідно з договором про задоволення вимог іпотекодержателя.

Як убачається із матеріалів справи, пунктами 12.2.. 12.3., 16.7.1, 16.7.2. 16.8.. 16.9. 16.10. 18.12., 22-30 договору іпотеки від 08 вересня 2008 року передбачено право іпотекодержателя звернути стягнення на предмет іпотеки, якщо в момент настання термінів виконання будь-якого із зобов»язапь, передбачених кредитним договором № № КRКRGR, вони не будуть виконані (а.с. 7-9). За даним договором іпотеки звернення стягнення на предмет іпотеки здійснюється відповідно до розділу У Закону України «Про іпотеку»на підставі рішення суду, або на підставі виконавчого напису нотаріуса або згідно із застереженням про задоволення вимог іпотекодержателя, що містяться у договорі.

Згідно положень ч.4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову сул. за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

В матеріалах справи міститься заява відповідача, в якій він просить суд розглянути дану справу у його відсутності, з позовом Банку згоден /а.с.39/.

Суд першої інстанції, відмовляючи в задоволенні позову, на зазначені положення закону та обставини справи уваги не звернув, належної оцінки їм не дав.

Оцінюючи визнання відповідачем позову, колегія суддів не вбачає перешкод для задоволення цієї заяви та вважає, що визнання відповідачем позову не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб.

З огляду на вищезазначене, колегія суддів приходить до висновку про те, що суд першої інстанції при вирішенні даного спору дійшов помилкового висновку про відмову в задоволенні позову Банку.

Відповідно до ст. 39 Закону України «Про іпотеку», одночасно з рішенням про звернення стягнення на предмет іпотеки суд за заявою іпотеко держателя виносить рішення про виселення мешканців за наявності підстав, передбачених законом, якщо предметом іпотеки Є ЖИТЛОВИЙ буДИНОК або ЖИТЛОВе приміщення. Стаття 109 ЖК України також передбачає, що звернення стягнення на передане в іпотеку жиле приміщення є підставою для виселення всіх громадян, що мешкають у ньому. Відповідно до ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» зняття з реєстрації здійснюється також на підставі рішення суду.

Оскільки у домоволодінні, яке передано в іпотеку, зареєстрований та мешкає відповідач ОСОБА_4, він підлягає зняттю з реєстрації та виселенню із житлового приміщення без надання іншого житла.

Виходячи з викладеного, приймаючи до уваги визнання відповідачем позову. а також ті обставини, що борг відповідача за основним зобовязанням є значним, наявна стабільна тенденція до збільшення суми заборгованості, яка не погашена, колегія суддів приходить до висновку про необхідність скасування рішення через неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального законодавства з ухваленням нового рішення про задоволення

позовних вимог Банку у повному обсязі, відповідно до положень п.4 ч.І ст. 309 ЦПК України.

Згідно ст. 88 ЦПК України з ОСОБА_4 на користь Публічного акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» підлягають стягненню судові витрати у сумі 291 гри. 82 коп. за розгляд справи у судах першої і апеляційної інстанцій /167.42+30+94.10/.

Керуючись ст.ст. 303, 307. п.4 ч. 1 ст. 309. ст.ст. З 14. З 16 ЦІ 1К України колегія суддів. -

ВИРІ Ш И Л А :

Апеляційну скаргу Публічною акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» задовольнити.

Рішення Довгинцівського районного суду м. Кривого Рогу від 18 жовтня 201 Іроку скасувати та ухвалити нове рішення.

В рахунок погашення заборгованості за кредитним договором № КККК.СЖ від 08 вересня 2008 року в розмірі 15 891.70 грн. звернути стягнення на нерухоме майно, в межах суми боргу, що належить на праві власності ОСОБА_4, а саме - домоволодіння, до складу якого входить: глинобитний обкладений цеглою житловий будинок А-1 жилою площею 24,9 м2. загальною площею 44.20 м2, глинобитний сарай Б. глинобитний сарай В, водоколонка 1; та земельну ділянку, що розташована за адресою: Дніпропетровська область, м. Кривий Ріг, вул. Самарська, буд. 21. шляхом продажу вказаного предмету іпотеки ПАТ КБ «Приватбанк» з укладанням від імені відповідача договору купівлі-продажу будь-яким способом з іншою особою-покупцем з отриманням витягу з Державного реєстру прав власності, а також паланням ПАТ КБ «ПриватБанк» неіх повноважень, необхідних для здійснення продажу.

Виселити ОСОБА_4 із будинку № 21 по вул.. Самарській у м. Кривому Розі без надання іншого житла, зі зняттям з реєстраційного обліку у відділі у справах громадянства, імміграції та реєстрації фізичних осіб УМВС України м. Кривого Рогу.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь Публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» судові витрати в сумі 291 грн. 82 коп. за розгляд справи у судах першої і апеляційної інстанцій.

Рішення набирає законної сили з моменту проголошення, але може бути

оскаржено в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з

розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання ним

законної сили. /

Толокуючий: /підпис/ Судді: /підпис/

ЗГІДНО З ОРИГІНАЛОМ

ОСОБА_5 Суддя-доповідач: