АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРНІВЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

3 листопада 2011 року м. Чернівці

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Чернівецької області у складі:

головуючого Галичанського А. Д.

суддів: Перепелюк І.Б., Лисака І.Н.

секретар Варгоцька Н.С.

за участю: представника ОСОБА_1 екології та природних ресурсів України ОСОБА_2, ОСОБА_3 та його представника ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1 екології та природних ресурсів України про поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу та відшкодування моральної шкоди, за апеляційною скаргою ОСОБА_1 екології та природних ресурсів України на рішення Вижницького районного суду Чернівецької області від 8 серпня 2011 року,

в с т а н о в и л а :

В липні 2008 року ОСОБА_3 звернувся в суд з позовом до ОСОБА_1 охорони навколишнього природного середовища України про поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу та відшкодування моральної шкоди.

В позові вказував, що наказом міністра охорони навколишнього природного середовища України №274-о від 18.04.2008 року його звільнено з посади директора національного природного парку Вижницькийна підставі п.1 ч.1 ст.41 Кодексу законів про працю України за одноразове грубе порушення трудових обов'язків. Не погодившись з наказом позивач звернувся до суду з позовом про поновлення на роботі. Зазначав, що під час розгляду справи в суді йому було вручено наказ міністра охорони навколишнього природного середовища України №488-о від 25.06.2008 року, яким наказ №274-о від 18.04.2008 року про його звільнення на підставі п.1 ч.1 ст.40 КЗпП України скасовано, наказ №274-о від 18.04.2008 року про звільнення на підставі п.1 ч.1 ст.36 КЗпП України за угодою сторін - залишено без змін.

Посилався на те, що заяву про звільнення за угодою сторін написав 8 травня 2008 року під тиском та погрозою службових осіб Чернівецької обласної державної адміністрації, куди був викликаний після звернення з позовом про поновлення на роботі до суду. 21 травня 2008 року відкликав заяву про звільнення за угодою сторін. Також зазначав, що є депутатом Вижницької районної ради, яка не надавала згоди на його звільнення.

Вважає, звільнення з посади директора національного природного парку Вижницькийнезаконним, оскільки його проведено з грубим порушенням трудового законодавства.

Незаконним звільнення з займаної посади відповідачем заподіяно моральну шкоду, яка полягає в тому, що порушено його законні права та інтереси і це призвело до моральних страждань, моральну шкоду оцінює в 10 000 гривень.

Просив визнати недійсним наказ Міністра охорони навколишнього природного середовища України №274-о від 18.04. 2008 року про звільнення на підставі п.1 ч.1 ст.36 КЗпП України (за угодою сторін), поновити на роботі, стягнути з відповідача середній заробіток за час вимушеного прогулу та 10 000 гривень на відшкодування моральної шкоди.

Рішенням Вижницького районного суду Чернівецької області від 9 листопада 2009 року, залишеним без змін ухвалою Апеляційного суду Чернівецької області від 15 квітня 2010 року, у задоволенні позову відмовлено.

Ухвалою колегії суддів Судової палати у цивільних справах Верховного Суду України від 20 квітня 2011 року касаційну скаргу ОСОБА_3 задоволено, рішення Вижницького районного суду Чернівецької області від 9 листопада 2009 року та ухвалу Апеляційного суду Чернівецької області від 15 квітня 2010 року - скасовано, справу передано на новий розгляд до суду першої інстанції.

9 червня 2011 року ухвалою Вижницького районного суду Чернівецької області до участі в справі залучено правонаступника відповідача ОСОБА_1 екології та природних ресурсів України.

Рішенням Вижницького районного суду Чернівецької області від 8 серпня 2011 року позов ОСОБА_3 задоволено частково.

Наказ ОСОБА_1 охорони навколишнього природного середовища України від 18.04.2008 року №274-о про звільнення ОСОБА_3 з посади директора національного природного парку Вижницькийза угодою сторін на підставі ст.36 ч.1 п.1 Кодексу законів про працю України визнано недійсним.

Поновлено ОСОБА_3 на посаді директора Національного природного парку Вижницькийз 18.04.2008 року.

Стягнуто з ОСОБА_1 екології та природних ресурсів України на користь ОСОБА_3 87482 грн. 73 коп. заробітної плати за час вимушеного прогулу з 18.04.2008 року по 08.08.2011 року та 5000 грн. на відшкодування моральної шкоди.

Вирішено питання про стягнення судових витрат.

Рішення в частині поновлення на роботі та стягнення заробітної плати за час вимушеного прогулу у межах суми платежу за один місяць звернуто до негайного виконання.

В задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

В апеляційній скарзі апелянт просить скасувати вищезазначене рішення суду та ухвалити нове рішення яким відмовити в задоволенні позовних вимог.

Вважає, що рішення суду першої інстанції прийняте з порушенням норм матеріального і процесуального права з неповним зясуванням судом обставин, що мають значення для справи та з невідповідністю висновків суду обставинам справи.

Судом першої інстанції встановлено, що 16.05.2008 року ОСОБА_3 звернувся в суд з позовом до ОСОБА_1 охорони навколишнього природного середовища України, третя особа на боці відповідача ОСОБА_5 - Міністр охорони навколишнього природного середовища України, про поновлення на роботі, стягнення оплати за вимушений прогул та відшкодування моральної шкоди.

Також, 16.05.2008 року ОСОБА_3 звернувся з письмовою заявою до Міністра охорони навколишнього природного середовища України про те, що 08 травня 2008 року під тиском службових осіб Чернівецької ОДА змушений був написати заяву про погодження на звільнення з посади за угодою сторін, відкликав її та просив не розглядати.

Ухвалою суду вищевказаний позов ОСОБА_3І - залишено без розгляду.

28.07.2008 року ОСОБА_3 повторно звернувся в суд з позовом до ОСОБА_1 охорони навколишнього природного середовища України, третя особа на боці відповідача ОСОБА_5 - Міністр охорони навколишнього природного середовища України про поновлення на роботі, стягнення оплати за вимушений прогул та відшкодування моральної шкоди.

Встановлено, що 18.04.2008 року наказом Міністра охорони навколишнього природного середовища України №274-о за одноразове грубе порушення трудових обов'язків, послаблення контролю за дотриманням вимог природоохоронного законодавства ОСОБА_3 звільнено з посади директора НПП Вижницький відповідно до п.1 ч.1 ст.41 КЗпП України.

18.04.2008 року наказом Міністра охорони навколишнього природного середовища України №274-о ОСОБА_3 звільнено з посади директора НПП Вижницький за угодою сторін згідно п.1 ч.1 ст.36 КЗпП України.

25.06.2008 року наказом Міністра охорони навколишнього природного середовища України №488-о наказ від 18 квітня 2008 року №274-о про звільнення ОСОБА_3 за п.1 ч.1 ст.41 КЗпП України скасовано, а наказ від 18.04.2008 року №274-о про його ж звільнення на підставі п.1 ст.36 КЗпП України за угодою сторін залишено без змін, копію наказу ОСОБА_3 отримано в суді 22 липня 2008 року.

Встановлено, що протягом січня-березня 2008 року голова Чернівецької ОДА неодноразово звертався до міністра охорони навколишнього природного середовища України щодо призначення на посаду директора НПП Вижницький нового директора. Міністр охорони навколишнього природного середовища України видав наказ від 18.04.2008 року №274-О про звільнення ОСОБА_3 з посади директора НПП Вижницький на підставі п.1 ст.41 КЗпП України за одноразове грубе порушення трудових обов'язків, послаблення контролю за дотриманням вимог природоохоронного законодавства про що міститься відповідний запис у трудовій книжці. У цей же день на вказану посаду було призначено ОСОБА_6

Також встановлено, що ОСОБА_3 заява про звільнення за угодою сторін написана 08.05.2008 року під тиском посадових осіб Чернівецької обласної державної адміністрації, а вказана в заяві дата 18.04.2008 року не відповідає дійсності.

З 10 квітня 2008 року по 31 травня 2008 року позивач перебував у щорічній відпустці.

Судом першої інстанції встановлено, що вимушений прогул позивача з 18 квітня 2008 року по 8 серпня 2011 року становить 703 робочих дні, а середній заробіток за час вимушеного прогулу складає 87482 гривень 73 коп.

Встановлено, що звільнення позивача проведено незаконно, порушення його законних прав призвело до моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв'язків та вимагало додаткових зусиль для організації свого життя.

Розмір компенсації по відшкодуванню моральної шкоди визначений судом - 5000 грн.

Колегія суддів, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції вважає, що апеляційна скарга підлягає відхиленню з наступних підстав.

Вищезазначені обставини встановлені судом першої інстанції повно на підставі належних та допустимих доказів, яким дана вірна юридична оцінка і до встановлених таким чином спірних правовідносин правильно застосовані норми матеріального права, що їх регулюють.

Доводи апеляційної скарги з приводу написання ОСОБА_3 заяви про звільнення за угодою сторін добровільно спростовуються проаналізованими судом першої інстанції доказами, зокрема, записом у трудовій книжці позивача про звільнення лише за п.1 ч.1 ст.41 КЗпП України та відсутністю запису про звільнення за п.1 ч. 1 ст.36 КЗпП України, показами свідка ОСОБА_7 про написання позивачем заяви про звільнення за угодою сторін в його кабінеті 8 травня 2008 року, яка датована 18 квітня 2008 року.

Твердження апелянта про те, що помилковим є посилання суду першої інстанції, що позивача було звільнено в період перебування його у відпустці, що не допускається при звільненні з ініціативи власника відповідно до ч.3 ст.40 КЗпП України не впливає на законність прийнятого рішення, оскільки зазначене не стосується обставин звільнення позивача за угодою сторін і не стало підставою для визнання наказу Міністра охорони навколишнього природного середовища України №274-о від 18.04. 2008 року про звільнення на підставі п.1 ст.36 КЗпП України недійсним, який є предметом спору.

Посилання апелянта на обовязковість зупинення судом першої інстанції провадження у справі на підставі п.2 ч.1 ст.201 ЦПК України у звязку реорганізацією ОСОБА_1 охорони навколишнього природного середовища України є помилковим та спростовується наступним.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.203 ЦПК України провадження у справі зупиняється у випадку злиття, приєднання, поділу перетворення юридичної особи, яка була стороною у справі на строк до залучення до участі у справі правонаступника.

Згідно частини 5 Указу Президента України № 1085/2010 Про оптимізацію системи виконавчих органів виконавчої владиутворено ОСОБА_1 екології та природних ресурсів України та інші центральні органи, які є правонаступниками ОСОБА_1 охорони навколишнього природного середовища України.

9 червня 2011 року ухвалою суду першої інстанції по даній справі залучено до участі у справі правонаступника первинного відповідача - ОСОБА_1 екології та природних ресурсів України та за таких обставин підстав у суду для зупинення провадження у даній справі не було.

Доводи апелянта про те, що належним відповідачем по даній справі має бути національний природний парк Вижницькийспростовуються Положенням про ОСОБА_1 охорони навколишнього природного середовища України, затвердженим Постановою Кабінету Міністрів України від 02.11.2006 року № 1524 та Положенням про національний природний парк Вижницький, затвердженим наказом ОСОБА_1 охорони навколишнього природного середовища України від 29.10.2007 року № 543 відповідно до яких міністр укладає та розриває відповідно до законодавства контракти з керівниками підприємств, установ та організацій, що належать до сфери управління міністерства, директор національного природного парку Вижницькийпризначається на посаду та звільняється з посади Міністром охорони навколишнього природного середовища України.

За таких обставин виходячи з предмету спору ОСОБА_1 екології та природних ресурсів України є належним відповідачем у даній справі.

Отже, рішення суду першої інстанції прийняте з додержанням норм матеріального і процесуального права, а доводи апеляційної скарги не дають підстав для його скасування.

Керуючись ст.ст.307,308 ЦПК України, колегія суддів,

у х в а л и л а:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 екології та природних ресурсів України відхилити.

Рішення Вижницького районного суду Чернівецької області від 8 серпня 2011 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, але може бути оскаржена в касаційному порядку протягом двадцяти днів до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Головуючий /підпис/

Судді: /підписи/

Згідно з оригіналом: