Дата документу Справа №
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 22-4527 / 10 Головуючий у 1-й інстанції: Лихосенко М.О.
Суддя-доповідач: ОСОБА_1
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 жовтня 2011 року м. Запоріжжя

Колегія суддів судової палати з цивільних справ апеляційного суду Запорізької області у складі:

Головуючого: Пільщик Л.В.,

суддів: Краснокутської О.М.,

ОСОБА_1,

При секретарі: Свинаренко О.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_2 на ухвалу Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 24 травня 2011 року по справі за скаргою ОСОБА_2 на дії старшого державного виконавця Ленінського відділу державної виконавчої служби Запорізького міського управління юстиції ОСОБА_3 по виконанню ухвали Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 05 листопада 2009 року 2-1753, -

В С Т А Н О В И Л А :

26 січня 2011 року ОСОБА_2 звернувся до суду із скаргою на дії старшого державного виконавця Ленінського ВДВС ЗМУЮ ОСОБА_3 по виконанню ухвали Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 05 листопада 2009 року 2-1753.

В скарзі зазначав, що 05 листопада 2009 року Ленінський районний суд міста Запоріжжя, в забезпечення позовних вимог ВАТ "Державний ощадний банк України" до нього про стягнення заборгованості за кредитним договором, виніс ухвалу по справі 2-1753, якою наклав арешт на належний йому автомобіль марки "Сhevrolett Lacetti NF", 2008 року випуску, чорного кольору, реєстраційний номер НОМЕР_1 та зобов'язав передати транспортний засіб на відповідальне збереження позивачу в особі філії Запорізьке обласне управління ВАТ "Державний ощадний банк України".

Копія вказаної ухвали була направлена для виконання Ленінському ВДВС ЗМУЮ, за якою 10 листопада 2009 року державним виконавцем Ленінського ВДВС ОСОБА_4 відкрито виконавче провадження.

В передбачений законом строк він оскаржив ухвалу Ленінського районного суду міста Запоріжжя від 05 листопада 2009 року про забезпечення позову до апеляційного суду Запорізької області.

Ухвалою апеляційного суду Запорізької області від 23 грудня 2009 року його скарга задоволена частково, ухвала суду першої інстанції від 05 листопада 2009 року в частині передачі належного йому автомобіля на відповідальне зберігання ЗФ ВАТ "Державний ощадний банк України" скасована, в передачі автомобіля на зберігання Банку відмовлено. В іншій частині ухвала Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 05 листопада 2009 року про забезпечення позову залишена без змін.

Незважаючи на це, державний виконавець Ленінського ВДВС не закінчив відкрите 10 листопада 2009 року виконавче провадження відповідно до вимог п. 4 ст. 37 ЗУ "Про виконавче провадження", який діяв на той час, а продовжував виконавчі дії.

Крім того, в порушення вимог ст. 24 ЗУ "Про виконавче провадження" він не був повідомлений про відкриття виконавчого провадження, оскільки постанова про це державним виконавцем йому не направлялася.

Внаслідок вказаних порушень належний йому автомобіль безпідставно перебував у розшуку. 11 січня 2011 року старшим державним виконавцем Ленінського ВДВС на транспортний засіб накладено арешт та він переданий стягувану в особі ОСОБА_5В цей же день винесена постанова про закінчення виконавчого провадження щодо ухвали Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 05 листопада 2009 року за № 2-1753 на підставі пункту 8 статті 37 ЗУ "Про виконавче провадження".

Вважає дії старшого державного виконавця Ленінського ВДВС ОСОБА_3 по вилученню у нього автомобіля та передачі його стягувачу незаконними, оскільки ухвала суду 2-1753 від 05 листопада 2009 року була скасована апеляційним судом Запорізької області 23 грудня 2009 року, тому не підлягала виконанню.

Просив суд скасувати постанову державного виконавця про закінчення виконавчого провадження від 11 січня 2011 року, акт опису та арешту майна від 11січня 2011 року. Зобовязати державного виконавця поновити його порушені права та повернути належний йому автомобіль марки "Сhevrolett Lacetti NF", 2008 року випуску, чорного кольору, реєстраційний номер НОМЕР_1, а також закінчити виконавче провадження на підставі пункту 4 статті 37 ЗУ "Про виконавче провадження" у зв'язку зі скасуванням судового рішення, яке підлягало виконанню.

Ухвалою Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 24 травня 2011 року в задоволенні скарги відмовлено.

Не погоджуючись з зазначеною ухвалою, ОСОБА_2Ю подав апеляційну скаргу, в який, посилаючись на невідповідність висновків суду фактичним обставинам, вимогам закону, просить ухвалу Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 24 травня 2011 року скасувати та ОСОБА_2 просить ухвалу скасувати та постановити нову ухвалу про задоволення його скарги.

Заслухавши суддюдоповідача, доводи апелянта, розглянувши матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відмовляючи у задоволенні скарги, суд першої інстанції виходив з того, що державний виконавець здійснював виконавчі дії по виконанню ухвали Ленінського районного суду м. Запоріжжя про забезпечення позову з додержанням положень Закону України «Про виконавче провадження».

Вказаний висновок відповідає фактичним обставинам справи, наданим доказам.

Так, зясовано, що 28 вересня 2009 року державним виконавцем Ленінського ВДВС було відкрито виконавче провадження ВП 15013758 з примусового виконання постанови Ленінського районного суду № 3-2494 від 21 серпня 2009 року про оплатне вилучення у ОСОБА_2 належного йому автомобіля.

За правилами статей 5,55 Закону України «Про виконавче провадження» постановою від 23 жовтня 2009 року накладено арешт на належний ОСОБА_2 автомобіль марки "Сhevrolett Lacetti NF", 2008 року випуску, чорного кольору, реєстраційний номер АР 5464 В.

В подальшому, 10 листопада 2009 року, відкрито виконавче провадження ВП 15759596 з примусового виконання ухвали Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 05 листопада 2009 року про накладення арешту на автомобіль заявника та передачу транспортного засобу на відповідальне зберігання стягувачу ВАТ «Державний ощадний банк України».

Оскільки на виконанні у відділі виконавчої служби перебувало два виконавчі документи стосовно одного і того ж автомобіля, Ленінський ВДВС звернувся до суду з поданням про зміну способу вказаних вище постанови та ухвали суду.

Подання задоволено 25 грудня 2009 року ухвалою Ленінського районного суду м. Запоріжжя. Встановлено спосіб виконання виконавчих документів та зазначено про необхідність продовжувати виконання ухвали суду 2-1753 від 05 листопада 2009 року про накладення арешту на автомобіль та передачі транспортного засобу на зберігання стягувачу. Виконання постанови суду 3-2494 від 21 серпня 2009 року про оплатне вилучення автомобіля припинити.

На підставі вказаної ухвали, яка надійшла до Ленінського ВДВС 14 травня 2010 року, постановою від 17 травня 2010 року закінчено виконавче провадження по постанові суду 3-2494 від 21 серпня 2009 року і фактично виконано ухвалу суду 2-1753 від 05 листопада 2009 року.

З урахуванням наведеного, суд першої інстанції дійшов правильного висновку, що підстави для задоволення скарги ОСОБА_2 відсутні. При цьому навів в ухвалі відповідні доводи з посиланням на надані докази та норми матеріального права.

Висновок суду відповідає фактичним обставинам справи, узгоджується з вимогами закону.

Доводи ОСОБА_2 про те, що після винесення ухвали апеляційного суду Запорізької області від 23 грудня 2009 року про скасування ухвали Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 05 листопада 2009 року в частині передачі належного йому автомобіля на відповідальне зберігання стягувану, виконавче провадження необхідно було закінчити за пунктом 4 статті 37 Закону України «Про виконавче провадження», суперечать положенням пункту 8 статті 37, статті 55 Закону України «Про виконавче провадження», не узгоджуються з фактичними матеріалами справи.

Інші доводи апеляційної скарги також не спростовують висновків суду першої інстанції та не дають підстав вважати, що питання вирішено неправильно.

Керуючись ст.ст. 307, 312, 314, 317 ЦПК України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити.

Ухвалу Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 24 травня 2011 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення, може бути оскаржена до вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий:

Судді: