справа №2010/2-874/11
провадження №2013
ЗАОЧНЕ Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
18 жовтня 2011 року Дергачівський районний суд Харківської області
в складі: головуючого судді - Нечипоренко І.М.
судового засідання - ОСОБА_1
розглянув у відкритому судовому засіданні в м. Дергачі цивільну справу за позовом публічного акціонерного товариства акціонерний банк «Укргазбанк» в особі Харківської філії АБ «Укргазбанк» до ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 про стягнення заборгованості та звернення стягнення на предмет іпотеки,-
Відповідачі до судового засідання не з"явилися, про причини неявки суду не повідомили, хоча про місце, час судового засідання повідомлялися належним чином.
Представник позивача в судове засідання не з»явився, надавши заяву, в якій просить справу розглядати за його відсутності, позовні вимоги підтримує, не заперечує проти ухвалення заочного рішення.
З письмової згоди позивача, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України.
Повно і всебічно з'ясувавши обставини, на які позивач посилався як на підставу своїх вимог, дослідивши докази, суд дійшов до висновку про задоволення позову, виходячи з наступного.
У свою чергу ОСОБА_2 у відповідності до п. п. 3.3.3 п.3.3 Кредитного договору зобов'язалася повертати кредит з 1-го по 10-те числа кожного місяця, починаючи з місяця, наступного за місяцем отримання кредиту у розмірі 2264,00 долари США, а 24 січня 2011 року здійснити останній платіж - 2260,00 дол. США. Згідно до п.п.3.3.4 п.3.3 Кредитного договору ОСОБА_2 зобов'язалася щомісячно не пізніше 10-го числа наступного місяця та в день закінчення строку, на який надано кредит, у відповідності з п. 1.1 цього договору, а також в день дострокового розірвання договору, сплачувати проценти за користування кредитом у розмірі 11,9 % річних на рахунок в ХФ АБ Укргазбанк. У разі виникнення простроченої заборгованості за кредитом сплачувати проценти за користування кредитом виходячи з процентної ставки, встановленої п. 3.1.10 цього договору, тобто 12,9 %, починаючи з дня виникнення простроченої заборгованості за кредитом та пеню у розмірі 0,1 % від суми простроченої заборгованості за кожен день прострочення. Сплатити Банку заборгованість за кредитним договором шляхом внесення готівки в касу Банку або шляхом безготівкового перерахування.
31 грудня 2008року між банком та ОСОБА_2 укладено додаткову угоду № 1 до Кредитного договору № 3/08-2 від 25 січня 2008 року, якою у внесено зміни у п.3.3.4. Кредитного договору стосовно номеру рахунку, на який потрібно зараховувати проценти за користування кредитом, та змінено графік погашення кредиту, проценти за листопад та за грудень 2008 року сплатити у сумі 4528,00 дол. США не пізніше 27 січня 2009 року, тобто сплату процентів за вказані місяці відстрочено з 10 січня до 27 січня 2009 року.
У відповідності з додатковою угодою № 2 від 16 лютого 2009 року до Кредитного договору від 25січня 2008 року № 3/08-2 сторони домовились про зміну черговості прострочених платежів.
ОСОБА_2 свої зобов'язання за Кредитним договором щодо графіку погашення кредиту не виконує з січня 2009 року, щодо сплати процентів - з червня 2010р., що вбачається з розрахунку заборгованості станом на 16.12.2010р.
Статтею 526 Цивільного кодексу України визначено, що зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Статтею 530 ч.1 Цивільного кодексу України передбачено, що якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).
Статтею 610 Цивільного кодексу України визначено, що порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).
ОСОБА_5 до ч. 2 ст. 1054 Цивільного кодексу України, до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.
Частиною 2 ст.1050 Цивільного кодексу України передбачено, що якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу.
Статтею 611 Цивільного кодексу України передбачено, що у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.
Так, пунктом 5.3 Кредитного договору передбачено, що за порушення строків повернення кредиту та/або сплати процентів за користування кредитом, ОСОБА_2 зобов'язана сплатити Банку пеню в розмірі 0,1 % від суми невиконаного зобов'язання за кожен день прострочення платежу від дня виникнення такої прострочки до повного погашення заборгованості, але в межах строків позовної давності. Сплата неустойки (штрафу, пені) за цим договором не звільняє ОСОБА_2 від відшкодування збитків, завданих Банку в повному обсязі.
У свою чергу п.5.8 Кредитного договору встановлено, що строк позовної давності за цим договором встановлюється Сторонами в три роки, в тому числі вимоги по поверненню: процентів за користування кредитом та суму заборгованості по кредиту з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, пені за несвоєчасну сплату процентів та кредиту, штрафів та всіх видатків понесених Банком під час виконання умов цього договору.
ОСОБА_5 нарахував ОСОБА_2 пеню за несвоєчасне погашення кредиту в сумі 153156,19 грн. та пеню за несвоєчасну сплату процентів в сумі 9768,03 грн.
Згідно ч. 1 ст. 546 ЦК України, виконання зобов'язання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком.
Відомості про іпотеку земельної ділянки внесені нотаріусом у Державний реєстр іпотек, що підтверджується Витягом з Державного реєстру іпотек №16658795 від 25 січня 2008 року, на відчуження земельної ділянки накладена заборона, про що приватним нотаріусом зроблено запис на договорі іпотеки від 25 січня 2008 року за реєстровим №497, відомості про заборону відчуження внесені до Єдиного реєстру заборони відчуження об'єктів нерухомого майна, що підтверджено Витягом про реєстрацію в Єдиному реєстрі заборон, відчуження об'єктів нерухомого майна №16658607 від 25 січня 2008 року.
Крім того, в забезпечення виконання зобов'язань ОСОБА_2 з Банком було укладено Договір поруки №2/08-2 від 25 січня 2008 року з ОСОБА_3.
Пунктом 3.2.8 Кредитного договору передбачено що «в разі невиконання ОСОБА_2 зобов'язань передбачених дійсним договором, відшкодування заборгованості за дійсним договором здійснюється банком шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки, згідно договору про іпотеку, який укладено між банком та іпотекодавцем Згідно приписів пункту 3.1.5.,3.1.6 Договорів іпотеки визначено, що «Іпотекодержатель /ОСОБА_5» має право звернути стягнення на предмет іпотеки у випадку одноразової чи неодноразових прострочок ОСОБА_2 сплати процентів за користування кредитними коштами, неповернення кредиту, або порушення інших умов кредитного договору. За рахунок коштів виручених від реалізації предмета іпотеки банк отримав право одержати задоволення своїх вимог на свій розсуд, переважно перед іншими кредиторами. Це право Банка також витікає з вимог чинного законодавства України, зокрема ст. 572. 573, 574, 575, 576. 577 Цивільного кодексу України, ст. 1, 4, 7, 18, 33, 35, 39, 41 Закону України «Про іпотеку» від 05.06.2003р. №898-1У. Згідно приписів пунктів 6.З., 6.4 договорів іпотеки звернення стягнення на предмет іпотеки та його реалізація здійснюється або за рішенням суду, або на підставі виконавчого напису нотаріуса, або згідно з домовленістю сторін. За рішенням іпотекодержателя задоволення вимог іпотекодержателя може здійснюватись у наступному порядку: шляхом набуття іпотекодержателем права власності на предмет іпотеки або шляхом укладання довіреності на реалізацію предмету іпотеки. Оскільки іпотекодавці не спілкуються з іпотекодержателем, останній позбавлений можливості звернути стягнення на предмет іпотеки за домовленістю сторін.
Ст.554 Цивільного кодексу України передбачено, що за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов'язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов'язання боржником.
Згідно з вимогами ст.554 Цивільного кодексу України передбачено, у разу порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки.
Пунктом 1.2. Договору поруки передбачено, що ОСОБА_3, ОСОБА_4 несуть солідарну відповідальність з ОСОБА_2В перед Кредитором за виконання зобов'язань по кредитному договору. У свою чергу, згідно з пунктом 1.3. Договору поруки ОСОБА_3, ОСОБА_4 відповідає за повернення заборгованості за кредитним договором в тому ж обсязі, що і ОСОБА_2- за сплату кредиту, процентів за користування кредитом, неустойки (штрафів, пені) за невиконання або неналежне виконання зобов'язань - у повному обсязі. Частиною 1 ст.543 Цивільного кодексу України визначено, що у разі солідарного обов'язку боржників (солідарних боржників) кредитор має право вимагати обов'язку частково або в повному обсязі від усіх боржників разом, так і від будь-кого з них окремо.
Статтями 525, 526 ЦК України передбачено, що зобов*язання повинні виконуватися належним чином, відповідно до умов договору. ОСОБА_5 до ч.1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобовязанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк.
Свої зобов*язання позивач виконав шляхом надання відповідачу кредитних коштів готівкою.
Відповідачі взяті на себе за договором зобов*язання не виконують.
Згідно до Кредитного договору, кредитор має право вимагати дострокового погашення заборгованості за кредитом, сплати процентів, штрафних санкцій та інших платежів, що передбачені даним договором, внаслідок невиконання позичальником умов даного договору. А позичальник зобовязаний на першу вимогу повернути кредитору суму заборгованості за кредитом, що залишилась , сплатити проценти, штрафи, якщо він порушує графік погашення, встановлений даним договором.
Частина 2 статті 1050 ЦК України передбачає наслідки порушення договору позичальником, якщо договором встановлений обовязок позичальника повернути позику частинами, то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася та сплати процентів.
Згідно з ч.6 ст. 3 Закону України «Про іпотеку» № 898-IV від 5 червня 2003 року у разі порушення боржником основного зобов*язання відповідно до іпотеки іпотекодержатель має право задовольнити забезпечені нею вимоги за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими особами, права чи вимоги яких на передане в іпотеку майно не зареєстровані у встановленому законом порядку або зареєстровані після державної реєстрації іпотеки.
Згідно з ч.1 ст. 33 Закону України «Про іпотеку» № 898-IV від 5 червня 2003 року у разі невиконання боржником основного зобовязання іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов»язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки.
Частиною 3 Закону України «Про іпотеку» передбачено, що звернення стягнення на предмет іпотеки здійснюється на підставі рішення суду.
ОСОБА_5 до положень ч.1 ст. 35 Закону України "Про іпотеку" у разі порушення основного зобов'язання та/або умов іпотечного договору іпотекодержатель надсилає іпотекодавцю та боржнику, якщо він є відмінним від іпотекодавця, письмову вимогу про усунення порушення у не менш ніж тридцятиденний строк. У цьому документі зазначається стислий зміст порушених зобов'язань та попередження про звернення стягнення на предмет іпотеки у разі невиконання цієї вимоги. Якщо протягом встановленого строку вимога іпотекодержателя залишається без задоволення, іпотекодержатель вправі розпочати звернення стягнення на предмет іпотеки відповідно до цього Закону.
Як вбачається з матеріалів справи позивачем направлялася письмова вимога про усунення порушення та попередження про звернення стягнення на предмет іпотеки у разі невиконання цієї вимоги. Відповідачі цю вимогу отримали.
ОСОБА_5 до ст. 25 Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень» у разі задоволення судом позову про звернення стягнення на предмет іпотеки в рішенні суду зазначаються спосіб реалізації предмета іпотеки шляхом проведення публічних торгів або із застосуванням однієї із процедур, передбачених ст. 26 цього Закону, яка передбачає і продаж предмета іпотеки шляхом укладення договору купівлі-продажу з іншою особою-покупцем.
Порядок звернення стягнення на предмет іпотеки за рішенням суду передбачено нормами ст. ст. 39, 41, 42 Закону України «Про іпотеку» та ст. ст. 590, 591 ЦК України.
Правові наслідки невиконання вимоги обтяжувала визначені у статті 28 Закону України Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень зокрема, якщо боржник, у володінні якого знаходиться предмет забезпечувального обтяження, не виконує обовязок щодо передачі предмета забезпечувального обтяження у володіння обтяжувала, звернення стягнення здійснюється на підставі рішення суду.
Статтею 39 Закону України «Про іпотеку» передбачено, що у разі задоволення судом позову про звернення стягнення на предмет іпотеки у рішенні суду зазначаються: загальний розмір вимог та всі його складові, що підлягають сплаті іпотекодержателю з вартості предмета іпотеки; опис нерухомого майна, за рахунок якого підлягають задоволенню вимоги іпотекодержателя; спосіб реалізації предмета іпотеки шляхом проведення прилюдних торгів або застосування процедури продажу, встановленої статтею 38 цього Закону; початкова ціна предмета іпотеки для його подальшої реалізації.
. Судові витрати суд покладає на відповідачів у відповідності до 88 ЦПК України.
Керуючись ст.ст. 10,11, 60, 88, 209, 212, 218, 224-226 ЦПК України,
Позовні вимоги Публічного акціонерного товариства акціонерний банк «Укргазбанк» в особі Харківської філії АБ «Укргазбанк» задовольнити повністю.
Стягнути з ОСОБА_2 на користь Публічного акціонерного товариства акціонерний банк «Укргазбанк» судовий збір в розмірі 567,00 гривень та витрати на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу в розмірі 40,00 грн., а всього 607,00 грн. (шістсот сім гривень 00 копійок).
Стягнути з ОСОБА_3 на користь Публічного акціонерного товариства акціонерний банк «Укргазбанк» судовий збір в розмірі 567,00 гривень та витрати на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу в розмірі 40,00 грн., а всього 607,00 грн. (шістсот сім гривень 00 копійок).
Стягнути з ОСОБА_4 на користь Публічного акціонерного товариства акціонерний банк «Укргазбанк» судовий збір в розмірі 567,00 гривень та витрати на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу в розмірі 40,00 грн., а всього 607,00 грн. (шістсот гривень 00 копійок).
Заочне рішення суду може бути переглянуте судом за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення суду може бути подано протягом десяти днів з дня отримання його копії.
Позивач має право оскаржити рішення у загальному порядку.
Апеляційна скарга на рішення суду подається до апеляційного суду Харківської області через Дергачівський районний суд Харківської області протягом 10 днів з дня проголошення рішення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.
Суддя І. М. Нечипоренко