АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________
№22-ц-741/11р. Головуючий 1 інстанції
Категорія: житлові право проживання ОСОБА_1
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 квітня 2011 року судова колегія судової палати у цивільних справах апеляційного суду Харківської області в складі:

Головуючого-судді : Гальянової І.Г.

суддів: Сілантьєвої Е.Є.

ОСОБА_3

при секретарі: Григоренко К.Ю.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Харкові цивільну справу за апеляційною скаргою Харківського міжрайонного прокурора на заочне рішення Харківського районного суду Харківської області від 22 листопада 2010 року у справі за позовом Харківського міжрайонного прокурора в інтересах ОСОБА_4 до Будянської селищної ради Харківського району Харківської області про визнання права постійного проживання, права на приватизацію житла та зобов»язання надати дозвіл на приватизацію житла,-

ВСТАНОВИЛА :

23 березня 2010 року Харківський міжрайонний прокурор звернувся у суд з зазначеним позовом.

Свої вимоги обгрунтовував тим, що ОСОБА_4 з 1993 року по 2006 рік працювала на Будянському фаянсовому заводі. За рішенням адміністрації АТЗТ «Будянський фаянс» та профспілкового комітету підприємства у 1995 році їй виділено для проживання кімнати № 10-11 у гуртожитку по вул. Гоголя 12/4 с. Буди Харківського району Харківської області. Вона зареєстрована та постійно проживає у вказаних кімнатах , однак ордеру на проживання у кімнаті 10 гуртожитку не отримувала. Згідно до постанови господарського суду Харківської області від 02.11.2006 року АТЗТ «Будянський фаянс» визнано банкрутом та вказаний гуртожиток передано Будянський селищній раді в комунальну власність . Прокурор також посилається на те, що Будянською селищною радою відмовлено мешканцям гуртожитку у наданні дозволу на приватизацію кімнат.

Заочним рішенням Харківського районного суду Харківської області від 22 листопада 2010 року в задоволенні позовних вимог прокурору відмовлено.

В апеляційній скарзі Харківський міжрайонний прокурор Харківської області просить скасувати вказане заочне рішення та ухвалити нове рішення, яким задовольнити позов в повному обсязі.

Доводи апеляційної скарги обґрунтовує невідповідністю висновків суду обставинам справи та наданим доказам.

Заслухавши доповідь судді, пояснення сторін, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги ,судова колегія приходить до висновку ,що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з таких підстав.

Відмовляючи прокурору в задоволенні позовних вимог щодо визнання за ОСОБА_4 права на приватизацію кімнат № 10-11 гуртожитку, який розташований на зазначеною вище адресою та щодо зобов»язання відповідача надати ОСОБА_4 дозвіл на приватизацію вказаних кімнат, суд першої інстанції виходив з того, що суд не може переймати на себе функції органу місцевого самоврядування у вирішенні питань щодо передачі жилих приміщень у гуртожитку у власність громадян.

Відмовляючи прокурору в задоволенні позовних вимог щодо визнання за ОСОБА_4 права користування кімнатою № 11 вказаного гуртожитку та права на її приватизацію, суд першої інстанції виходив з того, що право на проживання в цій кімнату не потребує підтвердженню при наявності на неї виданого ОСОБА_4 ордеру, а також з того,що ним не надано суду доказів стосовно відмови відповідача в приватизації цієї кімнати.

Вказані висновки суду відповідають вимогам закону та наявним у справі доказам, яким суд дав належну оцінку . Доводи, викладені прокурором в апеляційній скарзі висновків суду в цій частині не спростовують та не дають підстав для скасування чи зміни ухваленого судом в цій частині рішення.

Відмовляючи прокурору в задоволенні позовних вимог щодо визнання за ОСОБА_4 права користування кімнатою № 10 зазначеного вище гуртожитку, суд першої інстанції виходив з того, що прокурором не надано доказів законності поселення ОСОБА_4 в зазначену кімнату.

З такими висновками суду погодитись не можна виходячи з наступного.

Як свідчать матеріали справи ОСОБА_4 з 1995 року зареєстрована та проживає в зазначеній кімнаті , при цьому у лютому 2006 року отримала ордер на вселення в кімнату № 11 зазначеного гуртожитку ( а.с.19). Крім того, факт визнання Будянською селищною радою Харківського району Харківської області , яка з 16.01.2008 року є власником гуртожитку, права ОСОБА_4 на користування зазначеною кімнатою, підтверджується складеним комісією Будянської селищної ради 06.11.2009 року актом інвентаризації та обстеження вказаного гуртожитку (а.с.15-18). Крім цього право користування кімнатою № 10 гуртожитку визнала в судовому засіданні суду апеляційної інстанції представник Будянської селищної ради.

За таких обставин судова колегія вважає,що рішення суду в цій частині не відповідає обставинам справи та наявним у справі доказам, а тому підлягає скасуванню з ухваленням рішення про задоволення позовних вимог прокурора в цій частині.

В іншій частині рішення суду підлягає залишенню без змін.

Керуючись ст.ст. 303, 304, 309, 313, 316, 319, 218 ЦПК України , судова колегія -,

ВИРІШИЛА :

апеляційну скаргу Харківського міжрайонного прокурора, задовольнити частково.

Змінити рішення Харківського районного суду Харківської області від 22 листопада 2010 року, скасувавши його в частині відмови в задоволенні позовних вимог Харківського міжрайонного прокурора в повному обсязі.

Позовні вимоги Харківського міжрайонного прокурора задовольнити частково та визнати за ОСОБА_4 право користування кімнатою 10 гуртожитку по вул. Гоголя, 12/4 с. Буди Харківського району Харківської області.

В іншій частині рішення залишити без змін.

Рішення апеляційного суду набирає законної сили з моменту його проголошення та може бути оскаржене в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання ним законної сили.

Головуючий, суддя: підпис

Судді: підписи

З оригіналом вірно, суддя :