Справа №22ц-1659,2011р. Головуючий в 1-й інстанції
ОСОБА_1
Категорія: 45 Доповідач Воронцова Л.П.
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

2011 року квітня місяця «19»дня колегія суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду Херсонської області в складі:

Головуючого Пузанової Л.В.

Суддів: Закарян К.Г., Воронцової Л.П. при секретарі Пашковій Д.І.

з участю прокурора Слідзюк В.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Херсоні цивільну справу за апеляційною скаргою заступника прокурора Голопристанського району в інтересах держави в особі Новофедорівської сільської ради на рішення Голопристанського районного суду Херсонської області від «10»вересня 2008 року в справі

за позовом

ОСОБА_2 до Новофедорівської сільської ради, Голопристанського районного відділу земельних ресурсів, треті особи без самостійних вимог дочірнє підприємство «Золота Нива»компанії з обмеженою відповідальністю «ОСОБА_3Ел.Сі», Херсонська філія державного підприємства «Центр державного земельного кадастру при Державному комітеті України по земельних ресурсах»про визнання права власності,

В С Т А Н О В И Л А:

В серпні 2008 року ОСОБА_2 звернулася до суду з позовом до Новофедорівської сільської ради, Голопристанського районного відділу земельних ресурсів, треті особи без самостійних вимог дочірнє підприємство «Золота Нива»компанії з обмеженою відповідальністю «ОСОБА_3Ел.Сі», Херсонська філія державного підприємства «Центр державного земельного кадастру при Державному комітеті України по земельних ресурсах»про визнання права власності, зазначаючи, що 24 липня 2008 року на підставі договору купівлі-продажу вона набула право власності на нерухоме майно: частину житлового будинку, розташованого в с. Залізний Порт, вул. Шкільна,2.

Вказуючи на те, що відповідно до ст. 377 ЦК України до неї перейшло право на земельну ділянку, на якій розташоване зазначене нерухоме майно площею 0,2500га і, що відповідно до п. «г»ч.1 ст.121 ЗК України вона має право на безоплатну передачу їй цієї земельної ділянки в порядку приватизації, однак відповідачі на її звернення до них з цього приводу належним чином не відреагували і відповідного рішення в установлені законом строк не прийняли, позивач просила суд визнати за нею право власності на спірну земельну ділянку, зобовязати Новофедорівську сільську раду і Голопристанський районний відділ земельних ресурсів зареєструвати це право власності та видати на її імя відповідний державний акт, а Херсонську філію державного підприємства «Центр державного земельного кадастру при Державному комітеті України по земельних ресурсах»вчинити державну реєстрацію акта про право власності на земельну ділянку кадастровий номер :02:065:0218 площею 0,2500га, яка знаходиться за адресою: с. Залізний Порт Голопристанського району Херсонської області, вул. Шкільна,2 з цільовим призначенням земельної ділянки для будівництва та обслуговування житлового будинку з господарчими будівлями і спорудами.

Рішенням суду від 10 вересня 2008 року позов задоволено в повному обємі.

В апеляційній скарзі заступник прокурора Голопристанського району, діючи в інтересах держави в особі Новофедорівської сільської ради, просить рішення суду скасувати і ухвалити нове рішення про відмову у задоволенні позовних вимог, зазначаючи, що висновки суду не відповідають обставинам справи та вимогам земельного законодавства, в тому числі і щодо повноважень суду вирішувати питання про приватизацію земельних ділянок.

Письмові заперечення на апеляційну скаргу до суду не надходили.

Заслухавши доповідача, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах, визначених ст. 303 ЦПК України, колегія суддів прийшла до висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з таких підстав.

Задовольняючи позов, суд виходив з того, що набувши право власності на нерухоме майно, позивачка набула право користування земельною ділянкою, на якій це майно розташоване, а тому має право на отримання у власність цієї земельної ділянки в порядку приватизації, враховуючи, що органи місцевого самоврядування у визначений законом строк не розглянули подану нею заяву з цього приводу.

Проте до такого висновку суд прийшов, допустивши порушення норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи.

Так, судом встановлено, що 24 липня 2008 року позивач придбав за договором купівлі-продажу, посвідченим нотаріально, частину житлового будинку, розташованого в селі Залізний Порт Голопристанського району по вул. Шкільній,2 /а.с. 5/.

Зазначений будинок на день відчуження його частини розташований на земельній ділянці, що належить до комунальної власності.

Відповідно до ст. 120 ЗК та ст.377 ЦК України, в редакції, що діяли на час укладення договору купівлі-продажу, якщо житловий будинок, будівля або споруда розміщені на земельній ділянці, наданій у користування, то в разі їх відчуження до набувача переходить право користування тією частиною земельної ділянки, на якій вони розміщені, та частиною ділянки, яка необхідна для їх обслуговування.

Суд, визнаючи за позивачкою право на земельну ділянку площею 0,2500га, на зазначені вимоги закону уваги не звернув і не зясував, яка ж саме частина земельної ділянки належить для передачі у користування ОСОБА_2 для розташування та обслуговування тієї частини будинку, яку вона придбала за договором купівлі-продажу.

Будь-які відомості щодо розміру та меж земельної ділянки, яка виділялася в установленому законом порядку первісному власнику жилого будинку №2 по вул. Шкільній в с. З.Порт для його будівництва та обслуговування в матеріалах справи відсутні, як відсутні висновки суду щодо відповідності розміру земельної ділянки, на яку претендує позивачка, розміру його частки в будинку, враховуючи, що цей будинок належить на праві власності кільком особам.

Визнаючи за позивачкою право власності на земельну ділянку в порядку приватизації, суд не врахував, що відповідно до положень земельного законодавства набуття земельної ділянки у власність або у користування із земель державної або комунальної власності здійснюється за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень і у судовому порядку це питання вирішується у разі відмови зазначених органів у передачі земельної ділянки у власність.

Як розяснив Пленум Верховного Суду України в постанові «Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ»№7 від 16.04.2004р., при оскарженні рішень органів державної влади чи органів місцевого самоврядування з питань, віднесених до їх компетенції (наприклад, про відмову передати у власність чи продати земельну ділянку, про відмову на розміщення обєкту), суд у разі задоволення позову визнає рішення цього органу недійсним і залежно від характеру спору зобовязує його виконати певні дії на захист порушеного права чи сам визнає це право за позивачем.

Таким чином, враховуючи, що Новофедорівська сільська рада питання щодо передачі ОСОБА_2 спірної земельної ділянки в установленому законом порядку не вирішувала, висновки суду щодо прав позивача у спірних правовідносинах є передчасними, а також необґрунтованими законом та доказами з наведених вище підстав.

Рішення суду підлягає скасуванню із ухваленням нового рішення про відмову у задоволенні позову за необґрунтованістю.

На підставі викладеного, ст.ст. 116,118,120 ЗК України, ст. 377 ЦК України, керуючись ст. ст. 303,307,309 ЦПК України, колегія суддів, -

ВИРІШИЛА:

Апеляційну скаргу заступника прокурора Голопристанського району, діючого в інтересах держави в особі Новофедорівської сільської ради задовольнити.

Рішення Голопристанського районного суду від 10 вересня 2008 року скасувати і ухвалити нове рішення.

У задоволенні позову ОСОБА_2 до Новофедорівської сільської ради, Голопристанського районного відділу земельних ресурсів про визнання права власності на земельну ділянку відмовити за необґрунтованістю.

Рішення набирає законної сили з дня його проголошення і може бути оскаржено в касаційному порядку протягом двадцяти днів до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуючий:

Судді:

.