Справа № 2-5843/11
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
22 вересня 2011 року Дніпропетровський районний суд Дніпропетровської області в складі:
головуючого-судді Макарова М.О.,
при секретарі Олійник Ю.В.,
розглянув у відкритому судовому засіданні в сел. Ювілейне цивільну справу за позовом Публічного акціонерного товариства Комерційного банку ПриватБанкдо ОСОБА_1, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог, Iщук Iгор Прохорович, про звернення стягнення на майно,
Відповідач ОСОБА_1, третя особа ОСОБА_2 в судове засідання не зявилися, про час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином.
За таких обставин, зі згоди позивача, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи на підставі наявних у справі доказів, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України.
В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав у повному обсязі та просив їх задовольнити.
Суд, вислухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, прийшов до наступного.
Згідно статей 526, 527, 530 Цивільного кодексу України зобовязання повинні виконуватись належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону.
У порушення зазначених норм закону та умов договору відповідач ОСОБА_1 зобовязання за вказаним договором належним чином не виконав.
Відповідно до ст. 554 Цивільного кодексу України, боржник та поручитель несуть відповідальність як солідарні боржники.
Вимога, що була пред'явлена до поручителів щодо виконання забезпеченого зобов'язання, залишена без задоволення.
Відповідно до статті 526 Цивільного кодексу України, зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Договором застави передбачено, що у випадку порушення Заставодавцем/Позичальником зобовязань за кредитним договором, або за договором застави, Заставодавець зобовязаний передати предмет застави Заставодержателю в заклад.
В порушення вищезазначених вимог закону та умов договору, відповідачі зобовязання за кредитним договором не виконали.
Відповідно до ст. 19 Закону України Про заставу, за рахунок заставленого майна заставодержатель має право задовольнити свої вимоги в повному обсязі, що визначаються на момент фактичного задоволення. Заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави в разі, якщо в момент настання терміну виконання зобовязання, забезпеченого заставою, воно не буде виконано (ч. 1 ст. 20 ЗУ Про заставу). Звернення стягнення на заставлене майно здійснюється за рішенням суду або третейського суду, на підставі виконавчого напису нотаріуса, якщо інше не передбачено законом, або договором застави (ч. 6 ст. 20 ЗУ Про заставу).
Згідно з договором застави, звернення стягнення та реалізація предмету застави здійснюється відповідно до чинного законодавства та цього договору, у тому числі шляхом безпосереднього продажу конкретному покупцю з правом укладання Заставодержателем договору купівлі-продажу Предмету застави від імені Заставодавця.
Відповідно до ст. 16 Цивільного кодексу України, одним із способів захисту судом цивільних прав та інтересів є примусове виконання зобовязання в натурі. Примусове виконання зобовязання в натурі, - це спосіб захисту, який випливає з загального принципу повного і належного виконання зобовязання та полягає в зобов'язанні здійснити дію, або утриматися від її здійснення, незалежно від застосування до боржника інших заходів впливу.
З огляду на те, що законом та умовами договору передбачено обовязок Відповідача передати предмет застави в заклад Заставодержателя (ПриватБанку), суд вважає вимогу Позивача стосовно зобовязання Відповідача виконати зобовязання в натурі, законною і обґрунтованою.
Відповідно до ч. 2 ст. 28 Закону України Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень, якщо протягом 30 днів з моменту реєстрації в Державному реєстрі відомостей про звернення стягнення на предмет забезпечувального обтяження зобовязання боржника, виконання якого забезпечене обтяженням, залишається невиконаним і в разі, якщо предмет забезпечувального обтяження знаходиться у володінні боржника, останній зобовязаний на вимогу обтяжувача негайно передати предмет обтяження у володіння обтяжувача (заклад).
Відповідно до ст. 25 Закону України Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяженьу разі задоволення судом позову про звернення стягнення на предмет застави в рішенні суду зазначаються спосіб реалізації предмета застави із застосуванням однієї із процедур, передбачених ст. 26 цього Закону, яка передбачає і продаж предмета застави шляхом укладення договору купівлі-продажу з іншою особою-покупцем.
Відповідно до ст. 590 ЦК України, звернення стягнення на предмет застави здійснюється за рішенням суду.
На підставі викладеного, суд вважає позовні вимоги підлягаючими до задоволення у повному обсязі.
Відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати по справі по сплаті судового збору в сумі 397,04 грн. та витрати на оплату інформаційно-технічного забезпечення розгляду справи в сумі 120,00 грн.
Керуючись статтями 16, 526, 527, 530, 590, 1050, 1054 Цивільного кодексу України, статтями 19, 20 Закону України Про заставу, статтям 25, 28 Закону України Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень, статтями 3, 15, 107 Цивільного процесуального кодексу України, Кредитним договором № DNU0AA00001144 від 16 квітня 2007 року, суд
Рішення суду може бути оскаржено до апеляційного суду Дніпропетровської області шляхом подачі в десятиденний термін з дня проголошення апеляційної скарги через Дніпропетровський районний суд.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Суддя М.О.Макаров