Справа 2-458
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14.11.2011

Яворівський районний суд Львівської області в складі:

головуючого - судді Варениця В.С.

з участю секретаря Мельник Є.Є.

позивача ОСОБА_1

представника позивача ОСОБА_2

представника відповідача ОСОБА_3

під час розгляду у відкритому судовому засіданні в м.Яворові

цивільної справи за позовом ОСОБА_1

до ОСОБА_4, треті особи Комунальне підприємство Новояворівськжитло, сектор громадянства, іміграції та реєстрації фізичних осіб Яворівськкого РВ ГУ МВСУ у Львівській області,

про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням,-

В С Т А Н О В И В:

гр.ОСОБА_1 звернулася до суду з позовною заявою, позовні вимоги по якій уточнювалися, в якій просить постановити рішення, яким визнати відповідача ОСОБА_4 такою, що втратила право користування жилим приміщенням квартирою №49 в будинку №23 по вул.Львівській в м.Новояворівську Яворівського району Львівської області. Позовні вимоги мотивовано тим, що на підставі рішення виконавчого комітету Новояворівської міської ради від 25.10.1984 року було видано ордер на імя матері ОСОБА_5 на зайняття вищевказаної квартири у складі їх сімї з чотирьох осіб. Пізніше в звязку з вибуттям основного квартиронаймача ОСОБА_5 за кордон по рішенню виконкому Новояворівської міської ради від 04.03.1997 року договір найму було укладено з батьком ОСОБА_6, з яким проживала вона та сестра відповідач ОСОБА_4 В квітні 2000 року мама ОСОБА_5 забрала з собою за кордон сестру ОСОБА_4, яка з того часу проживає за кордоном і приїзджала лише один раз у 2008 році. Відповідач ОСОБА_4 за кордоном створила сімю, має чоловіка, двоє дітей, її речей в квартирі немає, допомоги на утримання квартири та сплату комунальних послуг не надає, добровільно виписатися з квартири відповідач не бажає.

При розгляді справи позивач ОСОБА_1 заявлені позовні вимоги підтримала, дала пояснення аналогічні викладеним в позовній заяві. Просить заявлений позов задоволити.

Представник позивача ОСОБА_1 гр.ОСОБА_2 вважає, що дійсно жиле приміщення зберігається за тимчасово відсутнім наймачем або членами його сімї понад шість місяців у випадку тимчасового виїзду з постійного місця проживання за умовами і характером роботи або у звязку з навчанням протягом усього часу виконання цієї роботи або навчання. Однак до свого виїзду за кордон відповідач не знала в якому навчальному закладі буде навчатися, жодного направлення на навчання відповідач не мала. Лише після 16 місяців з часу виїзду з постійного місця проживання відповідач стала відвідувати вільні курси перукарського мистецтва в приватній перукарні, яка не являється навчальним закладом, тобто відповідач не була учасником навчального процесу. Також подальша робота відповідача у перукарні як асистента перукаря не є підставою для збереження права на житлове приміщення, так як таке право зберігається за особою, яка тимчасово виїхала з місця постійного проживання за умовами і характером роботи, а не просто у звязку з роботою. Також при розгляді справи встановлено, що відповідач ОСОБА_4 стала працювати в Греції асистентом перукаря на невизначений строк, створила за кордоном сімю, народила двох дітей, продовжує проживати в Греції разом зі своїм чоловіком, що є підставою для задоволення заявленого позову.

Під час розгляду справи відповідач ОСОБА_4 заявленого позову не визнала та пояснила, що дійсно на запрошення матері ОСОБА_5, будучи неповнолітньою, вона поїхала в Грецію, щоб отримати спеціальність перукаря. Вона навчалася на курсах перукаря 2 роки, після чого що два роки приїджала додому. 14.08.2006 року вона одружилася з громадянином ОСОБА_7 ОСОБА_8, від даного шлюбу народила дочку ОСОБА_9, ІНФОРМАЦІЯ_1, та дочку ОСОБА_10, ІНФОРМАЦІЯ_2. З своєю сімєю вона проживає в найманій квартирі в м.Афіни Греції.

Представник відповідача ОСОБА_4 гр.ОСОБА_3 вважає, що при вирішенні справ про визнання наймача або членів його сімї таким, що втратив право користування жилим приміщенням, необхідно зясовувати причину відсутності відповідача понад встановлені строки. При розгляді справи встановлено, що його довірительку ОСОБА_4, яка була ще неповнолітньою, забрала на навчання в Грецію її мати ОСОБА_5, яка на той час перебувала там на заробітках. В період з 10.08.2001 року по 23.06.2003 року ОСОБА_4 навчалася на курсах перукарського мистецтва, після закінчення яких з 01.07.2003 року по 29.01.2004 року проходила навчальну практику, в подальшому була прийнята на роботу в перукарню, де працює по даний час. Також встановлено, що ОСОБА_4, починаючи з 2002 року неодноразово поверталася зза кордону, була опікуном свого батька, зі згоди позивачки останній раз в квітні 2011 року повернулася на спірну житлову площу. Його довірителька ніколи не втрачала інтерес до спірної квартири, немає іншого житла у власності, також немає постійного місця проживання за кордоном, перебуває там тимчасово, оплачувала вартість комунальних послуг по квартирі і вона не може бути визнана такою, що вратила право користування жилим приміщенням. Просить в позові відмовити.

Представники третіх осіб КП Новояворівськжитло, сектору ГІРФО Яворівського РВ ГУ МВСУ у Львівській області на розгляд справи не зявилися, суд вирішив провести розгляд справи у відсутність представників даних осіб.

Заслухавши пояснення сторін, допитавши свідків, дослідивши докази по справі, суд прийшов до наступного.

Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини.

Судом встановлено, що спірне житлове приміщення являється трьохкімнатною квартирою №49 в багатоквартирному будинку №23 по вул.Львівській в м.Новояворівську Яворівського району Львівської області. Дана квартира не приватизована, належить до державного житлового фонду.

Також судом встановлено, що спірна квартира була надана у встановленому порядку сімї ОСОБА_5, матері сторін по справі, в складі чотирьох осіб: основний квартиронаймач ОСОБА_5, чоловік ОСОБА_11, дочка ОСОБА_4, дочка ОСОБА_4

У звязку з вибуттям основного квартиронаймача ОСОБА_5 з займаного жилого приміщення по рішенню виконавчого комітету Новояворівської міської ради №89 від 04.03.1997 року було внесено зміни в договір найму жилого приміщення по спірній квартирі щодо основного квартиронаймача на ОСОБА_11, який помер 11.11.2010 року.

Згідно довідки КП Новояворівськжитлов даному жилому приміщенні зареєстровані позивач ОСОБА_1 та відповідач ОСОБА_4

Судом встановлено, що відповідач ОСОБА_4 з 2000 року в даній квартирі не проживає і нею не користується. Зокрема судом встановлено, що відповідач ОСОБА_4 в квітні 2000 року разом з мамою ОСОБА_4. Л.Б. вибула в м.Афіни Республіки Греція, де проживає по даний час.

Так, допитана в якості свідка ОСОБА_5 показала, що вона виїхала на заробітки в Грецію в 1998 році, а в квітні 2000 року забрала з собою дочку ОСОБА_12, щоб в неї склалося нормальне життя за кордоном. Дочка вивчилася за перукаря, одружилася, народила двох дітей, проживає з чоловіком легально в Греції, має житло в ОСОБА_13 в будинку батьків чоловіка, де хоче добудувати третій поверх. Комунальні послуги по квартирі в м.Новояворівську сплачує дочка ОСОБА_1, якій вона допомагає.

Також, допитані в якості свідків ОСОБА_13 та ОСОБА_14 показали, що вони дуже добре знають сімю ОСОБА_15, їм відомо, що дочка ОСОБА_12 з мамою поїхала в Грецію в 2000 році і з того часу вона всього три рази приїзджала в м.Новояворівськ в гості, а проживає з чоловіком та дітьми в Греції.

Свідок ОСОБА_16 показала, що дійсно ОСОБА_4, якій було 15 років, забрала на навчання в Грецію її мама. Після того ОСОБА_4 приїджала в Україну, де проживала в м.Новояворівську, приїзджала до неї в гості. Покійний брат ОСОБА_11 хотів, щоб квартира належала двом донькам, так як ОСОБА_4 іншого постійного місця проживання немає.

Факт непроживання відповідача ОСОБА_4 в спірному приміщенні також стверджується актом комісії КП Новояворівськжитло від 20.12.2010 року, згідно якого ОСОБА_4 в квартирі не проживає, відсутня майже 10 років, так як знаходиться за кордоном.

З постанови про відмову в порушенні кримінальної справи від 04.05.2011 року вбачається, що опитана по факту повідомлення про злочин гр.ОСОБА_4 повідомила, що вона дійсно забрала речі свого покійного батька, які відправила автобусом в Грецію, так як вона разом із чоловіком на даний момент проживає в Греції.

Відповідно до ст.71 ЖК України при тимчасовій відсутності наймача або членів його сімї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців, якщо наймач або члени його сімї були відсутні з поважних причин понад шість місяців, цей строк за заявою відсутнього може бути продовжено наймодавцем, а в разі спору судом. Також жиле приміщення зберігається за тимчасово відсутнім наймачем або членом його сімї понад шість місців у випадку тимчасового виїзду з постійного місця проживання за умовами і характером роботи або у звязку з навчанням (учні, студенти, стажисти, аспіранти тощо), у тому числі за кордоном, - протягом усього часу виконання цієї роботи або навчання. У таких випадках право користування жилим приміщенням зберігається за відсутнім протягом шести місяців з дня закінчення строку виконання цієї роботи або навчання.

Твердження представника відповідача ОСОБА_17, що його довірителька перебуває за кордоном тимчасово, іншого постійного місця проживання немає, а тому не втратила право користування спірним жилим приміщенням, судом не приймається до уваги, оскільки це спростовується встановленими обставинами по справі, що дійсно з квітня 2000 року відповідач ОСОБА_4 тимчасово вибула з постійного місця проживання в Грецію разом з своєю матірю ОСОБА_5, однак по закінченню шестимісячного строку перебування за кордоном не зверталася із заявою про продовження терміну збереження права користування спірним жилим приміщенням, а з часом стала навчатися для отримання професії перукаря, влаштувалася на постійну роботу, створила свою сімю, одружилася, народила двох дітей і стала проживати в інших житлових приміщеннях в Греції.

Також суд визнає, що короткотермінові прибуття відповідачки ОСОБА_4Б, три рази з квітня 2000 року з метою переоформлення закордонного паспорта та в гості з тимчасовим перебуванням в спірній квартирі не може свідчити про повернення відповідача на жилу площу та відповідного поновлення права користування спірним жилим приміщенням. Крім цього, одноразова сплата відповідачкою комунальних послуг по спірній квартирі в квітні 2011 року, під час останнього короткотермінового перебування в Україні, коли вона дізналася про заявлений до неї позов в суді, також не свідчить про збереження за відповідачкою права користування спірним жилим приміщенням.

Оцінюючи докази по даній справі в їх сукупності, суд приходить до висновку, що при розгляді справи доведено, що дійсно відповідач по даній справі більше шести місяців, з квітня 2000 року в спірному житлі не проживає, не користується спірним житловим приміщенням без поважних причин, втратила звязок з даним приміщенням, під час перебування за кордоном влаштувалася на роботу, створила сімю, народила і виховує двох дітей, користується іншим житлом за кордоном, відповідно втратила право користування спірним житловим приміщенням, а тому заявлений позов слід задоволити.

Керуючись ст.ст.10, 11, 60, 88, 212 ЦПК України, суд,-

В И Р І Ш И В:

позов задоволити. Визнати ОСОБА_4 такою, що втратила право користування жилим приміщенням квартирою №49 в будинку №23 по вул.Львівській в м.Новояворівську Яворівського району Львівської області.

Стягнути з ОСОБА_4 в користь ОСОБА_1 53 грн 50 коп судових витрат по оплаті судового збору та витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи.

Рішення може бути оскаржене до Апеляційного суду Львівської області шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення через Яворівський районний суд Львівської області.

Рішення виготовлено в нарадчій кімнаті в одному примірнику.

СУДДЯ: