АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРНІВЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 травня 2011 року м. Чернівці

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Чернівецької області у складі:

Головуючого Заводян К. І. Суддів: Лисака І.Н., Савчук М.В.

Секретаря: Сторожук У.Є.

З участю: представника ВАТ Кіцманське АТП 17739 ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_2 до ВАТ Кіцманське АТП 17739, третя особа без самостійних вимог - відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України у Кіцманському районі, про відшкодування моральної шкоди, заподіяної ушкодженням здоровя внаслідок нещасного випадку на виробництві, за апеляційною скаргою ВАТ Кіцманське АТП 17739 на рішення Кіцманського районного суду від 30 березня 2011 року, -

в с т а н о в и л а :

У січні 2011 року ОСОБА_2 подав позов до ВАТ Кіцманське АТП 17739, третя особа без самостійних вимог - відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України у Кіцманському районі (далі: відділення Фонду), про відшкодування моральної шкоди, заподіяної ушкодженням здоровя внаслідок нещасного випадку на виробництві.

Посилався на такі обставини.

З 29 серпня 1972 року він працював в Кіцманському АТП -17739 водієм.

21 січня 2009 року на мікроавтобусі, на якому він працював, було виявлено несправність гальмівної системи. Механік зробив заявку на ремонт автомобіля.

Ремонт не проводився через відсутність чергового слюсаря.

В приміщенні профілакторію №2 05 січня 2009 року він зустрів ОСОБА_3 - чоловіка голови правління підприємства і той наказав йому відремонтувати автомобіль. Переодягнувшись, він самостійно приступив до ремонту.

При виконанні ремонтних робіт автобус звалився з домкрата і травмував йому голову. Він був госпіталізований до Кіцманської ЦРЛ, а потім переведений до лікарні швидкої медичної допомоги м. Чернівці із діагнозом: черепно-мозкова травма, перелом основи черепа, забій головного мозку. Лікувався цілий рік. Двічі у вказаній лікарні, в Чернівецькій обласній психіатричній лікарні, в Кіцманській районній лікарні. Визнаний інвалідом Ш-ої групи, встановлено 50% втрати працездатності.

Комісією по розслідуванню нещасного випадку складено акта №1 від 26 січня 2009 року, відповідно до якого нещасний випадок, що стався з ним, вважається повязаним з виробництвом та особами дії чи бездіяльність яких призвели до нещасного випадку. Ними є: позивач, заступник голови правління та голова правління підприємства.

Відділенням Фонду він взятий на облік, йому призначено та виплачено страхові виплати, від підприємства він отримав матеріальну допомогу на лікування в сумі 2300 грн.

01 січня 2010 року він мав приступити до роботи, але за станом здоровя працювати водієм не зміг. Іншої роботи йому не запропонували. Лише у серпні 2010 року йому пропонували посади газоелектрозварювальника та слюсаря - ремонтника. Від них він відмовився із-за відсутності спеціальної освіти і знань та через фізичні навантаження, які йому протипоказані.

17 листопада 2010 року він подав заяву про звільнення з роботи за власним бажанням через стан здоровя. В цей же день було видано наказ про його звільнення.

На підприємстві він пропрацював 36 років. Робота для нього необхідна, оскільки він витрачає великі кошти на лікування, але адміністрація не зважила на це, іншу роботу йому не запропонувала.

Вважав, що через нещасний випадок на виробництві та бездіяльність керівника підприємства, йому було заподіяно моральну шкоду.

Він зазнав фізичного болю та душевних страждань, тривалий час лікувався, потребував стороннього догляду та допомоги, через травму стало асиметричним обличчя, знизився слух на праве вухо. Обмежилася його життєдіяльність, він частково втратив здатність до самообслуговування, спілкування, контроль за рухами та поведінкою. Він втратив кваліфікацію водія і вже ніколи не зможе виконувати цю роботу.

Просив суд стягнути із ВАТ Кіцманське АТП 17739 на його користь у відшкодування моральної шкоди 50 000 гривень.

Рішенням Кіцманського районного суду від 31 березня 2011 року позов ОСОБА_2 задоволено частково. Із ВАТ Кіцманське АТП 17739 на його користь у відшкодування моральної шкоди стягнуто 15 000 гривень.

В апеляційній скарзі ВАТ Кіцманське АТП 17739 просить рішення суду скасувати і ухвалити нове рішення, яким ОСОБА_2 в позові відмовити.

Вважає, що судом порушено принципи законності та обґрунтованості, висновки суду не відповідають обставинам справи. Фактичні обставини справи не підтверджують наявності якої-небудь вини посадових осі щодо спричинення ОСОБА_2 моральної шкоди.

Сторони визнали, що причиною нещасного випадку були незадовільне функціонування системи управління охороною праці, яке виразилося в недоліках контролю за безпечним веденням робіт потерпілим, та невиконання ОСОБА_2 вимог Інструкції з охорони праці, а саме п.3 п.3.7 Інструкції № 1.

На момент настання нещасного випадку ОСОБА_2 був ознайомлений з вимогами техніки безпеки та інструкціями з охорони праці. Останній інструктаж з охорони праці проходив 25 грудня 2008 року.

Між недоліками у контролі за функціонуванням системи управління охороною праці та підприємстві та травмуванням ОСОБА_2 немає причинно-наслідкового звязку.

Нещасний випадок прямо і безпосередньо викликаний неуважністю самого потерпілого, впливати на його дії відповідач не міг, відповідно не міг заподіяти йому моральної шкоди.

ОСОБА_2 апеляційну скаргу заперечує. Рішення суду вважає законним і обґрунтованим.

Вказує на те, що система охорони праці на підприємстві діяла незадовільно. Водії самостійно виконували поточні ремонти транспортних засобів.

Колегія суддів вважає, що підстав для задоволення апеляційної скарги не вбачається.

Відповідно до статті 13 Закону України Про охорону праці роботодавець зобов'язаний створити на робочому місці в кожному структурному підрозділі умови праці відповідно до

нормативно-правових актів, а також забезпечити додержання вимог законодавства щодо прав працівників у галузі охорони праці.

З цією метою він забезпечує функціонування системи управління охороною праці, зокрема, здійснює контроль за додержанням працівником технологічних процесів, правил поводження з машинами, механізмами, устаткуванням та іншими засобами виробництва, використанням засобів колективного та індивідуального захисту, виконанням робіт відповідно до вимог з охорони праці.

Роботодавець несе безпосередню відповідальність за порушення зазначених у цій статті вимог.

Задовольняючи позов ОСОБА_2 частково, суд першої інстанції обґрунтовано виходив з того, що нещасний випадок, який призвів до стійкої втрати працездатності та інвалідності позивача, крім вини самого позивача ОСОБА_2, який порушив п.3.7 Інструкції з охорони праці №1 для слюсарів з ремонту автомобілів, затвердженої наказом голови правління підприємства №16 від 12 лютого 2007 року, є також наслідком неналежного виконання відповідачем вимог ст. 43 Конституції України, ст. 4,13 Закону України Про охорону праці, ст. 153 КЗпП України щодо організації контролю за безпечним веденням робіт працівниками.

Вказане підтверджується актом №1 про нещасний випадок, пов'язаний з виробництвом від 26.01.09 № 1 та актом № 1 розслідування нещасного випадку від 26.01.09 року (а.с.10, 34), в яких зазначено, що заступник голови правління ВАТ Кіцманське АТП 17739 ОСОБА_4 допустив порушення вимог трудового законодавства. Його дії/ бездіяльність та дії/ бездіяльність голови правління ОСОБА_5М призвели до нещасного випадку, який стався із ОСОБА_2

Внаслідок нещасного випадку ОСОБА_2К було заподіяно ушкодження здоровя. Він отримав перелом основи черепа, забій головного мозку другого ст., ментальний перелом нижньої щелепи, розрив барабанних перетинок з двох сторін, невропатію лицевого нерва зліва.

Відповідно до п.1 част.2 ст.23 ЦК України моральна шкода полягає у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у звязку з каліцтвом або іншим ушкодженнями здоровя.

Колегія суддів вважає правильним висновок суду першої інстанції про те, що внаслідок нещасного випадку на підприємстві ОСОБА_2 було завдано моральної шкоди. Він терпів фізичний біль, втратив 50 % працездатності, професійну кваліфікацію, стало асиметричним обличчя, знизився слух на праве вухо. І після лікування його турбують головні болі, запаморочення. Обмежилася його життєдіяльність, він частково втратив здатність до самообслуговування, спілкування, контроль за рухами та поведінкою.

Факт заподіяння позивачу моральної шкоди ушкодженням здоровя є очевидним і наявними доказами не спростовується.

Відповідно до частини 2 ст.1167 ЦК України, якщо моральної шкоди завдано каліцтвом або іншим ушкодженням здоровя, вона відшкодовується незалежно від вини органу державної влади, місцевого самоврядування, фізичної або юридичної особи, яка її завдала.

Із врахуванням вини ОСОБА_2 у нещасному випадку, що стався з ним на виробництві, виходячи із засад розумності та справедливості, суд оцінив глибину душевних та фізичних страждань потерпілого, характер та обсяг негативних змін у звичному режимі його життя та зусиль, необхідних для його організації, і обґрунтовано визначив розмір морального відшкодування в сумі 15 000 гривень.

Рішення суду відповідає встановленим обставинам справи, вимогам матеріального і процесуального права, підстав для його скасування не вбачається.

Керуючись ст.ст. 307,308 ЦПК України, колегія суддів , -

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу ВАТ Кіцманське АТП 17739 відхилити

Рішення Кіцманського районного суду від 30 березня 2011 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий:

Судді: