АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРНІВЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
_______________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 квітня 2011 року м. Чернівці

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Чернівецької області у складі:

головуючого Заводян К. І.

Суддів: Винту Ю.М., Савчук М.В.

Секретаря: Сторожук У.Є.

З участю: ОСОБА_1 та її представника ОСОБА_2,

представника ОСОБА_3 - ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3, ОСОБА_5, ОСОБА_6 про відшкодування моральної шкоди, за апеляційною скаргою ОСОБА_3, ОСОБА_5, ОСОБА_6 на рішення Шевченківського районного суду м.Чернівці від 22 лютого 2011 року, -

в с т а н о в и л а :

У квітні 2010 року ОСОБА_1 подала позов до ОСОБА_3, ОСОБА_5, ОСОБА_6 про відшкодування моральної шкоди.

Посилалася на такі обставини.

07 травня 2010 року відповідачі почали руйнувати огорожу із сітки, яка розмежовувала їх земельні ділянки. Вони з чоловіком підійшли до них та запитали куди вони поділи сітку. Між ними виник конфлікт.

Відповідачі силою затягнули її на свою ділянку, наносили їй побої, ображали нецензурною лайкою, погрожували фізичною розправою.

Згідно акта судово-медичного дослідження № 809 від 08 травня 2010 року їй були нанесені легкі тілесні ушкодження, які спричинили короткочасний розлад здоровя.

В порушенні кримінальної справи проти відповідачів їй відмовили.

ОСОБА_3 протиправних дій щодо неї не припинив. 16 серпня 2010 року повторно вчинив щодо неї словесний конфлікт та завдав їй легкі тілесні ушкодження: садна обличчя, синець правого плеча. Вона викликала з цього приводу швидку медичну допомогу.

25 серпня 2010 року Шевченківським РВ УМВС України у Чернівецькій області у порушенні кримінальної справи їй знову було відмовлено, ОСОБА_3 винесено офіційне застереження про неприпустимість антигромадської поведінки.

Позивачка вважала, що своїми діями відповідачі заподіяли їй моральну шкоду через протиправну поведінку щодо неї та членів її сімї, вона вимушена була лікуватися в період з 13 травня по 02 червня 2010 року, замість вести звичний спосіб життя, їй було завдано фізичного болю і душевних страждань

Просила суд стягнути у відшкодування заподіяної моральної шкоди із:

ОСОБА_3 - 30 000 гривень,

ОСОБА_5, ОСОБА_6 - по 10 тисяч гривень.

Рішенням Шевченківського районного суду м.Чернівці від 22 лютого 2011 року позов ОСОБА_1 задоволено частково.

На користь ОСОБА_1 із ОСОБА_3 стягнуто 2000 гривень у відшкодування заподіяної моральної шкоди та 2000 гривень солідарно із ОСОБА_3, ОСОБА_5 і ОСОБА_6.

Вирішено питання про стягнення з відповідачів на користь держави витрат, повязаних з розглядом справи.

В апеляційній скарзі ОСОБА_3, ОСОБА_5 і ОСОБА_6 просять рішення суду скасувати і ухвалити нове рішення, яким ОСОБА_1 в позові відмовити.

Вважають, що висновки суду не відповідають обставинам справи, рішення ухвалено з порушенням норм матеріального і процесуального права.

Позивачка перешкоджає їм заїжджати до своєї земельної ділянки, загороджуючи проїзд загального користування. 07 травня 2010 року, коли вони демонтували встановлену нею загорожу, вона підбігла до них, стала нецензурно лаятися, вони її не били, вона сама впала, заподіявши собі тілесні ушкодження. Це підтвердили свідки ОСОБА_7 та ОСОБА_8 Проте суд неправильно відобразив в рішенні їх покази, зазначивши, що ці свідки не бачили конфлікту, що відбувався між сторонами, так як знаходилися на певній відстані. Неправильно витлумачені покази свідка ОСОБА_9

Колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню частково.

Задовольняючи частково позов ОСОБА_1, суд першої інстанції виходив з того, що 07 травня та 16 серпня 2010 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_3, ОСОБА_5 і ОСОБА_6 виникли конфлікти з приводу демонтажу встановленої позивачкою огорожі з металевої сітки, яка перешкоджала заїзду на його ділянку, та з приводу користування земельною ділянкою.

Під час словесної перепалки 07 травня ОСОБА_1 були заподіяні легкі тілесні ушкодження у вигляді синців в ділянці правого плеча, правого

гомілко-ступеневого суглобу та правого стегна, а 16 серпня - садна обличчя і синця правого плеча Наявність тілесних ушкоджень підтверджується актами судово-медичного обстеження від 11 травня 2010 року (а.с.10) та від 17 серпня 2010 року ( а.с.14).

Постановами Шевченківського РВУ МВС України в Чернівецькій області від 30 червня та від 25 серпня 2010 року в порушенні кримінальних справ відмовлено. Із ОСОБА_3, ОСОБА_5 проведено профілактичні бесіди, ОСОБА_3В винесено офіційне застереження про неприпустимість антигромадської поведінки.

На підставі вказаних доказів та показів свідків ОСОБА_10, ОСОБА_9, суд дійшов висновку, що відповідачі вчинили щодо ОСОБА_1 неправомірні дії, спричинили їй легкі тілесні ушкодження.

З 13 травня по 02 червня 2010 року вона перебувала на лікуванні в кардіологічному відділенні КМУ Міська клінічна лікарня №3, що викликало зміну звичного для неї способу життя. Вказаним їй було заподіяно моральної шкоди.

Однак, погодитися з таким висновком в повному обємі неможливо.

Суд неповно зясував обставини, які мають значення для справи, залишилися недоведеними обставини, що мають значення для справи, які суд вважав встановленими, що відповідно до п.п. 1, 2 част.1 ст.309 ЦПК України є підставами для скасування рішення суду першої інстанції і ухвалення нового рішення або зміни рішення суду.

Так, в суді не доведено факту, що тілесні ушкодження ОСОБА_1, завдали відповідачі, не враховано поведінку під час конфліктів самої ОСОБА_1М

Як видно із плану земельної ділянки, наданої колективу садоводів - любителів Черешенька (а.с.61-62), садиба ОСОБА_1 не є суміжною з ділянкою ОСОБА_3, як зазначив суд, а знаходиться за межами ділянки товариства, через дві ділянки від ділянки ОСОБА_3

До садиби ОСОБА_1 через землі товариства Черешенька є заїзд шириною 9,95 м., який ОСОБА_1 перегородили, перекривши ОСОБА_3 заїзд до його ділянки, з приводу чого і виник конфлікт.

В обох випадках конфлікти виникали на/біля земельній ділянці, належній ОСОБА_3, ініціатором конфлікту була ОСОБА_1, яка, замість вирішення спору щодо заїзду в правовому полі, перешкоджала відповідачам заїзду на ділянку.

Жоден із свідків, крім її чоловіка свідка ОСОБА_10, не показав суду, що відповідачі наносили ОСОБА_1 тілесні ушкодження. Лише свідок ОСОБА_9 показала, що бачила, що 07 травня 2010 року ОСОБА_1 лежала на землі і якісь чоловіки (а не саме відповідачі) тягнули її за плечі по дорозі.

Моральна шкода може полягати, зокрема, в моральних переживаннях у зв'язку з ушкодженням здоров'я, тобто фізичних страждань.

Фізичні страждання це фізичний біль, функціональний розлад організму, зміни в емоційно-вольовій сфері, інші відхилення від звичайного стану здоровя, які є наслідком дій (бездіяльності), що посягають на немайнові блага або майнові права громадянина. Моральні страждання, як правило, виявляються у відчуттях страху, сорому, приниження, а також в інших, несприятливих для людини в психологічному аспекті, переживаннях, повязаних із втратою близьких, роботи, розкриттям лікарської таємниці, неможливістю продовжувати активне громадське життя тощо.

З витягу з історії хвороби ОСОБА_1 убачається, що в період з 13 травня по 02 червня 2010 року вона перебувала на лікуванні в кардіологічному відділенні міської клінічної лікарні №3 (а.с.12). Висновок про наявність причинного звязку між легкими тілесними ушкодженнями і хворобою ОСОБА_1 (дифузний кардіосклероз, гіпертонічна хвороба П ст.) у справі відсутній.

Інших доказів, щодо тяжкості вимушених змін у житті позивачки, ступінь зниження її престижу, зусиль, необхідних для відновлення попереднього стану позивачкою не надано

Разом з тим, суд не може визнати усі дії відповідачів правомірними.

Зокрема, питання про усунення перешкод в заїзді на ділянку ними вирішено самостійно, шляхом зняття загорожі, а не в правовому полі - шляхом вирішення спору в суді. Відповідачі визнають наявність конфліктів між ними та ОСОБА_1, намагання забрати її з дороги, коли вона лежала на ній перед автомобілем.

З актів судово-медичного обстеження ( а.с.10 -,11) убачається, що легкі тілесні ушкодження ОСОБА_1 виникли в результаті дії твердих тупих предметів і по строках можуть відповідати вказаному в обставинах.

Відповідно до ст. 1167 ЦК України, моральна шкода завдана фізичній особі неправомірними діями, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини.

Суд першої інстанції не взяв до уваги, що визначити пропорційність вини кожного з відповідачів окремо в даному випадку неможливо. Особи, які спільно заподіяли шкоду, тобто заподіяли неподільну шкоду взаємопов'язаними, сукупними діями, або діями з єдністю наміру, несуть солідарну відповідальність перед потерпілими.

Відповідно до ст. 23 ЦК України розмір відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вона є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначені розміру відшкодування враховуються вимоги розумності та справедливості

На підставі наведеного колегія суддів вважає, що суд першої інстанції не в повній мірі врахував характер та обсяг страждань, немайнових втрат позивачки, її поведінку, а також засади розумності і справедливості, тому

рішення суду слід змінити, стягнувши солідарно, із ОСОБА_3, ОСОБА_5 і ОСОБА_6 на користь ОСОБА_1 у відшкодування моральної шкоди 1000 гривень.

А рішення Шевченківського районного суду від 22 лютого 2011 року в частині стягнення особисто із ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 у відшкодування моральної шкоди 2000 гривень скасувати і в цій частині позовних вимог ОСОБА_1 відмовити.

Рішення суду в частині стягнення із ОСОБА_3, ОСОБА_5 і ОСОБА_6, на користь держави витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи та судового збору залишити без змін.

Керуючись ст. 307, п.п. 1, 2 част.1 ст.309 ЦПК України, колегія суддів , -

в и р і ш и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_3, ОСОБА_5, ОСОБА_6 задовольнити частково.

Рішення Шевченківського районного суду м.Чернівці від 22 лютого 2011 року в частині стягнення особисто із ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 у відшкодування моральної шкоди 2000 гривень скасувати.

Відмовити ОСОБА_1 у позовних вимогах про стягнення особисто із ОСОБА_3 на її користь у відшкодування моральної шкоди 30000 гривень .

Рішення в частині стягнення моральної шкоди солідарно із ОСОБА_3 із ОСОБА_3, ОСОБА_5, ОСОБА_6 на користь ОСОБА_1 змінити.

Стянути із ОСОБА_3, ОСОБА_5, ОСОБА_6, солідарно, на користь ОСОБА_1 у відшкодування моральної шкоди 1000 (одну тисячу) гривень

В решті рішення Шевченківського районного суду м.Чернівці від 22 лютого 2011 року залишити без змін.

Рішення набирає законної сили з моменту його проголошення, але може бути оскаржене в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий:

Судді: