АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРНІВЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 травня 2011 року м. Чернівці

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Чернівецької області у складі:

Головуючого Заводян К. І.

Суддів: Винту Ю.М., Лисака І.Н.

Секретаря: Сторожук У.Є.

З участю: ОСОБА_1та її представника ОСОБА_2,

ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1, третя особа - орган опіки і піклування Глибоцької районної державної адміністрації, про визначення часу зустрічей з малолітньою дитиною та участь у її вихованні, за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Глибоцького районного суду від 31 березня 2011 року, -

в с т а н о в и л а :

В січні 2011 року ОСОБА_3 подав позов до ОСОБА_1, третя особа - орган опіки і піклування Глибоцької районної державної адміністрації, про визначення часу зустрічей з малолітнім сином ОСОБА_4 та участі у його вихованні, який змінював під час провадження у справі.

Посилався на такі обставини.

07 жовтня 2007 року він зареєстрував шлюб із ОСОБА_1

30 квітня 2009 року від шлюбу народився син ОСОБА_4.

Шлюбні стосунки не склалися. Він залишив відповідачку з сином і перейшов проживати до своєї матері.

Відповідачка перешкоджає йому зустрічатися із сином та брати участь у його вихованні.

16 грудня 2010 року Глибоцькою районною держадміністрацією було прийняте розпорядження № 480 Про участь батька ОСОБА_3 у вихованні сина, ОСОБА_5, яким було визначено порядок і періодичність спілкування з сином, однак виконувати розпорядження вона відмовилася

Просив суд визначити порядок його участі у вихованні сина ОСОБА_4, встановивши такий графік побачень із ним:

протягом тижня відвідувати сина за місцем його проживання, у будь-який час з 09.00 год. до 19.00 год.;

кожної першої та третьої суботи і неділі забирати сина та проводити з ним час з 11.00год до 19.00 год.

Зобовязати ОСОБА_1 не чинити йому перешкод в спілкуванні з дитиною та прийнятті участі у її вихованні.

Рішенням Глибоцького районного суду від 31 березня 2011 року позов ОСОБА_3 задоволено частково.

Визначено участь ОСОБА_3 у вихованні сина ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, шляхом надання йому права, за попередньою домовленістю з ОСОБА_1 відвідувати сина за місцем його проживання, щосереди з 10.00 год. до 12.00 год. або з 16.00 год. до 19.00 год., першу і третю суботу місяця з 16.00 год. до 19.00 год., другу і четверту неділю місяця з 08.00 год. до 12.00 год.

ОСОБА_3 також надано право кожну першу та третю неділю місяця забирати сина до місяця свого проживання з 09.00 год. до 12.00 год. або з 16.00 год. до 19.00 год.

ОСОБА_1 зобовязано не чинити ОСОБА_3 перешкод у спілкуванні і вихованні сина.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить рішення суду скасувати і ухвалити нове рішення, яким ОСОБА_3 в позові відмовити.

Рішення суду вважає незаконним і необгрунтованим.

Позов ні вона, ні її представник не визнавали. Розпорядження райдержадміністрації вона не виконувала, оскільки його дія була зупинена протестом прокурора, а згодом розпорядження скасували.

Суд, дозволяючи позивачу забирати дитину до себе, не врахував стан здоровя дитини та висновок Центру практичної психології і соціальної роботи управління освіти Чернівецької міської ради, який є належним доказом.

Зміна звичної для дитини обстановки поставить під загрозу її здоровя.

Колегія суддів вважає, що підстав для задоволення апеляційної скарги не вбачається.

Задовольняючи частково позов ОСОБА_3, суд вірно виходив з того, що відповідно до ст.157 СК України той із батьків, хто проживає окремо від дитини, зобовязаний брати участь у її вихованні і має право на особисте спілкування з нею. Той із батьків, з ким проживає дитина, не має права перешкоджати тому з батьків, хто проживає окремо, спілкуватися з дитиною та брати участь у її вихованні, якщо таке спілкування не перешкоджає нормальному розвиткові дитини.

Відповідно до ст. 158 СК України, за заявою матері, батька дитини орган опіки та піклування визначає способи участі у вихованні дитини та спілкуванні з нею того з батьків, хто проживав окремо від неї. Рішення про це орган опіки та у піклування постановляє на підставі вивчення умов життя батьків, їхнього ставлення до дитини, інших обставин, що мають істотне значення. Рішення органу опіки та піклування є обов'язковим до виконання. Особа, яка ухиляється від виконання рішення органу опіки та піклування, зобов'язана відшкодувати матеріальну та моральну шкоду, завдану тому з батьків, хто проживає окремо від дитини.

Судом встановлено, що ОСОБА_3 та ОСОБА_6 07 жовтня 2007 року зареєстрували шлюб, від якого у них народився син - ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Сторони проживають окремо. 01 лютого 2011 року шлюб між ними розірвано. ОСОБА_1 чинить ОСОБА_3 перешкоди в спілкуванні з дитиною, посилаючись на те, що це суперечить інтересам дитини.

За зверненням ОСОБА_3 до органу опіки і піклування, розпорядженням Глибоцької районної державної адміністрації № 480 від 16 грудня 2010 року було визначено участь ОСОБА_3 у вихованні сина ОСОБА_4 шляхом надання йому права щоденно відвідувати дитину за її місцем проживання, щовівторка та щочетверга забирати дитину з 20 год. до 22 год., першу і третю неділю місяця забирати дитину з 10 год. до 20 год., другу і четверту суботу місяця забирати дитину з 17 год. до 21 год. і зобов'язано відповідачку не чинити цьому перешкоди.

Розпорядження відповідачкою не виконувалося і згодом було скасоване. 04 березня 2011 року визначено новий порядок зустрічей ОСОБА_3 з дитиною ( розпорядження №87 ( а.с.68). За попередньою домовленістю з ОСОБА_1 щосереди з 10.00 год. до 12.00 год. або з 16.00 год. до 19.00 год. за місцем проживання дитини, у першу і третю суботу місяця з 16.00 до 19.00 год. Другу і четверту неділю місяця - з 08.00 до 12.00 год.

Судом враховано, що за місцем проживання та роботи позивач характеризується позитивно, має задовільні матеріально-побутові умови .

Згідно висновку ЛКК за № 377 від 08 лютого 2011 року ОСОБА_7, хворіє на ММД (мінімально-мозкова дисфункція), синдром підвищеної збудливості, пірамідної недостатності. Однак, будь - якого медичного висновку про те, що зустрічі дитини з батьком шкодять здоровю дитини, відповідачка не подала. Відсутні вони і в інформації центру практичної психології і соціальної роботи управління освіти Чернівецької міської ради.

Відповідно до ч.1, 2 ст. 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини, незалежно від того чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов'язків щодо дитини.

Статтею 159 СК України передбачено, що якщо той із батьків, з ким та проживає дитина, чинить перешкоди тому з батьків, хто проживає окремо, у спілкуванні з дитиною та у її вихованні, зокрема, якщо він ухиляється від виконання рішення органу опіки та піклування, другий із батьків має право звернутися до суду з позовом про усунення цих перешкод. Суд визначає способи участі одного з батьків у вихованні дитини (періодичні чи систематичні побачення, можливість спільного відпочинку, відвідування дитиною місця його проживання тощо), місце та час їхнього спілкування, з урахуванням віку, стану здоров'я дитини, поведінки батьків, а також інших обставин, що мають істотне значення.

Суд врахував вимоги закону, інтереси дитини, обставини справи, доводи сторін, наявність розпорядження Глибоцької районної державної адміністрації від 04 березня 2011 року №87 про визначення порядку зустрічей позивача з сином і ухвалив рішення, яке відповідає вимогам матеріального і процесуального права та обставинам справи. Підстав для його скасування не вбачається.

Крім того, колегія суддів вважає, що спілкування батька з сином, в тому числі за місцем проживання батька, буде сприяти нормальному розвиткові дитини і не завдасть шкоди її здоровю та інтересам.

Доводи ОСОБА_1, викладені в апеляційній скарзі, є безпідставними і не можуть бути взяті до уваги.

Керуючись ст.ст. 307,308 ЦПК України, колегія суддів , -

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 відхилити.

Рішення Глибоцького районного суду від 31 березня 2011 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий:

Судді: