АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________
категорія трудові Доповідач - Пономаренко Ю.А.
У Х В А Л А

І М Е Н Е М УКРАЇНИ

06 грудня 2011 року Судова колегія судової палати з цивільних справ апеляційного суду Харківської області в складі:

головуючого - судді Кукліної Н.О.

суддів Пономаренко Ю.А., Черкасова В.В.

при секретарі: Каплоух Н.Б.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Харкові цивільну справу за апеляційними скаргами ОСОБА_1 до Українського державного науково-дослідного інституту проблем водопостачання, водовідведення та охорони навколишнього природного середовища «УкрВОДГЕО» на рішення Київського районного суду м.Харкова від 07 вересня 2011 року по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Українського державного науково-дослідного інституту проблем водопостачання, водовідведення та охорони навколишнього природного середовища «УкрВОДГЕО», ліквідаційної комісії Державного Центру проблем гідротехнічних споруд накопичувачів промислових скидів Українського державного науково-дослідного інституту проблем водопостачання, водовідведення та охорони навколишнього природного середовища «УкрВОДГЕО» про поновлення на роботі та стягнення заборгованості по заробітній платі

В С Т А Н О В И Л А :

ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до Українського державного науково- дослідного інституту проблем водопостачання, водовідведення та охорони навколишнього природного середовища «УкрВОДГЕО» про поновлення на роботі та стягнення заборгованості по заробітній платі. В обґрунтування своїх позовних вимог посилається на те, що вона працювала у відповідача і різних відділах з 2002 року, але 06.04.2009 року була звільнена згідно п.1ч.1 ст. 40 КЗпП України. Зазначає, що вона 05.02.2009 року була ознайомлена з наказом про майбутнє звільнення, але згоди на нього не надала. Не було погоджено її звільнення і з первинною галузевої профспілкової організацією працівників будівництва і ПБМ та галузевим профкомом УДНДІ «УкрВОДГЕО», оскільки позивач є членом цих організацій. Не було запропоновано жодної ооботи ОСОБА_1, хоча вона і мала переважне право залишитись на роботі. При звільнення не було виплачено заборгованість по заробітній платі та компенсацію за невикористані відпустки.

Уточнивши позовні вимоги 07.02.2011 року прзивач просила поновити її на посаді старшого наукового співробітника Державного Центру проблем гідротехнічних споруд накопичувачів промислових скидів Українського державного науково-дослідного інституту проблем водопостачання, водовідведення та охорони навколишнього природного середовища «УкрВОДГЕО» з 07.04.2009 року з внесенням відповідних записів в трудову книжку, виплатити заборгованість по заробітній платі з відповідною компенсацію та індексацією, середній заробіток за час затримки розрахунку або середній заробіток за час вимушеного прогулу. Зазначає, що відповідач заборгував ОСОБА_1 С Ю. наступну суму: за затримку остаточного розрахунку - 77482 грн., компенсація за затримку виплати зарплати у ДЦПГТС «УкрВОДГЕО» -1002 грн., у лабораторії екологічного аудиту УДНДІ «УкрВОДГЕО» - 291 грн., компенсацію за невикористані відпустки- 485 грн. та 680 грн., за простой з вини адміністрації УДНДІ «УКрВОДГЕО» - 2005 грн., а всього 78162 грн. Розрахунок за простой з вини підприємства розрахований позивачем з тих підстав, що вона була незаконно переведена на 4-х денний робочий тиждень, але вона як завжди виходила на роботу та виконувала науково-технічні завдання, у зв'язку з чим, посилаючись на вимоги ст.113 КЗпП УКраїни просила донарахувати та виплатити 2/3 повного середнього окладу за 60 днів. Також зазначає, що їй заподіяна моральна шкода, яку вона оцінює у розмірі 78162 грн., та яка полягає у моральних стражданнях внаслідок порушень її трудових та конституційних прав, позивач молода жінка, самотня, працювала науковим співробітником, працювала над дисертацією, має 1 винахід, була членом галузевого профкому, але після звільнення не змогла після звільнення знайти роботу, яка відповідає її спеціальності, звільнення порушило її життєві плани та подальшу наукову кар'єру. Вона після того, як її звільнили захворіла на нервові захворювання, але у зв'язку з відсутністю грошових коштів не змогла лікуватися належним чином, не могла сплачувати за кредит.

Рішенням Київського районного суду м.Харкова від 07 вересня 2011 року позовні вимоги ОСОБА_1 задоволено частково. Поновлено ОСОБА_1 на посаді старшого наукового співробітника Державного Центру проблем гідротехнічних споруд накопичувачів промислових скидів Українського державного науково-дослідницького інституту проблем водопостачання, водовідведення та охорони навколишнього природного середовища «УкрВОДГЕО» з 07.04.2009 року з внесенням відповідних записів в трудову книжку.

Стягнуто з Українського державного науково-дослідницького інституту проблем водопостачання, водовідведення та охорони навколишнього природного середовища «УкрВОДГЕО» на користь ОСОБА_1 невиплачену компенсацію заробітної плати з відповідною індексацією у розмірі 2003,54 грн., середній заробіток за час вимушеного прогулу у розмірі 20204 грн., у відшкодування моральної шкоди суму в розмірі 10000 грн., усього - 32207,54 грн.

Стягнуто з Українського державного науково-дослідницького інституту проблем водопостачання, водовідведення та охорони навколишнього природного середовища «УкрВОДГЕО» на користь держави судовий збір у розмірі 322,08 грн. та витрати на інформаційно- технічне забезпечення розгляду справи - 120 грн.

В задоволенні інших позовних вимог - відмовити.

Ухвалою Київського районного суду м.Харкова від 26 вересня 2011 року було виправлено описку в рішенні та вказано, що найменування відповідача- Український державний науково-дослідний інститут проблем водопостачання, водовідведення та охорони навколишнього природного середовища «УкрВОДГЕО».

Не погоджуючись з даним рішенням суду, Український державний науково-дослідний інститут проблем водопостачання, водовідведення та охорони навколишнього природного середовища «УкрВОДГЕО» у апеляційній скарзі просить рішення скасувати та постановити нове, яким відмовити в задоволенні позовних вимог, оскільки вважає рішення незаконним, необґрунтованим, та ухваленим з порушенням норм матеріального та процесуального права. В скарзі зазначають, що

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 ставиться питання про часткове скасування рішення суду 1 інстанції та задоволення її позовних вимог в повному обсязі, посилаючись на порушення судом норм матеріального та просесуального права. В скарзі зазначає, що суд невірно визначив суму компенсації заработної плати с індексацієй тасуму середнього заробітку за час вимушеного прогулу тому просить стягнути зазначену заборгованість в сумі 77940грн.

Вислухавши пояснення учасників процесу, дослідивши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, судова колегія вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з таких підстав.

Відповідно до ст.303 ЦПК України апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Суд, задовольняючи позовні вимоги обгрунтовано виходив з того, що при звільненні позивача було допущено ряд порушень законодавства про працю.

Судова колегія вважає, що такий висновок суду правильний, обґрунтований та відповідає вимогам діючого законодавства, Постанові Пленуму Верховного Суду України «Про практику розгляду судами трудових спорів» №9 від 6.11.1992р. із змінами.

Згідно до ст.11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за заявою осіб, в межах заявлених ними вимог і на підставі надання сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, доказів.

Матеріали справи містять дані про те, що позивач ОСОБА_2 на підставі наказу № 5-к від 1 серпня 2001 року була прийнята на роботу на посаду провідного інженера в службу матеріально-технічного постачання по переводу з ОПО «Харківтеплоенерго».

Згідно наказу № 132 від 04 березня 2009 року буди внесені зміни до штатного розкладу, відповідно до яких в службі матеріально - технічного постачання була скорочена посада провідного інженера.

Відповідно до ст.42 КЗпП України

Як вбачається з матеріалів справи,

Висновки суду 1 інстанції щодо наявності у позивача, нарівні з іншими провідними інженерами переважного права на залишення на роботі доводами апеляційної скарги не спростовується.

Фактично доводи апелянта зводяться до переоцінки обставин справи, встановлених судом 1 інстанції на підставі наданих сторонами доказів.

Також, матеріали справи містять дані про те, що позивач

Таким чином, судова колегія погоджується з висновком суду першої інстанції, що питання про переважне права позивача на залишення на роботі, адміністрацією підриємства зовсім не обговорювалось.

Суд 1 інстанції правильно зазначив, що позивачу не була запропонована інша робота на підприємстві після першої пропозиції, про що й просила ОСОБА_2 на засіданні профспілки, хоча така можливість була.

Твердження відповідача, що в підприємстві й далі йде скорочення штату працівників, на висновки суду 1 інстанції не впливає.

Правильні висновки суду, що з відповідача на користь позивача підлягає стягненню середній заробіток за час вимушеного прогулу у сумі 26642,44 грн.

Крім того, судова колегія погоджується з висновком суду першої інстанції про стягнення у відповідності до вимог ст.23,1167 ЦК України та ст.237-1 КЗпП України на користь позивача 2000 гривень на відшкодування моральної шкоди, виходячи із засад розумності та справедливості.

Відповідно до ст.308 ЦПК України, суд апеляційної інстанції відхиляє апеляційну скаргу, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням вимог матеріального та процесуального права. Згідно до ч.2 даної статті не може бути скасоване правильне по суті і справедливе рішення суду з одних лише формальних міркувань.

При такому положенні судова колегія вважає, що суд повно та всебічно дослідив усі обставини по справі, дав їм належну оцінку і постановив законне та обґрунтоване рішення з додержанням вимог матеріального та процесуального закону.

Інші доводи апеляційної скарги висновки суду не спростовують

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 303, 304, п.1ч.1ст. 307, 308, п.1 ч.1313, 314, 315, 317 ЦПК України, судова колегія, -

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скарги ОСОБА_1 до Українського державного науково-дослідного інституту проблем водопостачання, водовідведення та охорони навколишнього природного середовища «УкрВОДГЕО»» відхилити.

Рішення Київського районного суду м.Харкова від 07 вересня 2011 року залишити без змін.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили негайно з моменту проголошення.

Касаційна скарга може бути подана безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили.

Головуючий -

Судді -