31.03.11 ,
Апеляційний суд Херсонської області
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

2010року березня місяця 31 дня колегія суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду Херсонської області в складі:

головуючого: Полікарпової О.М. суддів: Приходько Л.А.

ОСОБА_1 при секретарі: Пащекун К.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Херсоні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2, поданою від імені ОСОБА_3, на рішення Суворовського районного суду м. Херсона від 27 травня 2010 року в справі за позовом Відкритого акціонерного товариства Комерційного банку «Надра» до Товариства з обмеженою відповідальністю «Агротрейдплюс», ОСОБА_3 про стягнення кредитної заборгованості, -

встановила:

У квітні 2009 року Відкрите акціонерне товариство Комерційний банк «Надра» (далі - ВАТ КБ «Надра» або Банк) звернувся до суду із зазначеним позовом, збільшивши під час розгляду справи позовні вимоги, про стягнення з відповідачів солідарно кредитної заборгованості в сумі 7 080 137,22 грн..

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що відповідно до кредитного договору від 20 липня 2007 року надав Товариству з обмеженою відповідальністю «Агротрейдплюс» (далі - TOB «Агротрейдплюс») кредитні кошти в межах кредитної лінії з лімітом заборгованості в розмірі 340 000,00 доларів США та строком користування по 20 липня 2009 року. Кредитні кошти були надані ТОВ «Агротрейдплюс» також відповідно до кредитного договору від 30 липня 2008 року в межах кредитної лінії з лімітом заборгованості в розмірі 2 500 000,00 грн. та строком користування по ЗО липня 2010 року, а також відповідно до договору про надання овердрафту від 02 липня 2008 року з лімітом заборгованості в розмірі 500 000,00 грн. та строком користування по 02 січня 2009 року. Виконання обов»язків за вищевказаними кредитними договорами забезпечено договорами застави належного ТОВ «Агротрейдплюс» майна, з також договорами поруки, укладеними між позивачем та відповідачем ОСОБА_4. ТОВ «Агротрейдплюс» не виконує взяті на себе зобов»язання за кредитними договорами, не сплачуючи встановлені кредитними договорами платежі, у зв»язку з чим просив стягнути з відповідачів солідарно заборгованість за кредитними договорами та звернути стягнення на заставлене ТОВ «Агротрейдплюс» майно.

Рішенням Суворовського районного суду м. Херсона від 27 травня 2010 р. позов ВАТ КБ «Надра» задоволено, з відповідачів на користь позивача стягнуто, з урахуванням зменшеного судом розміру пені, солідарно заборгованість за кредитними договорами та судові витрати разом в сумі 6 836 408,63 грн.. Ухвалою цього ж суду провадження у справі в частині позовних вимог ВАТ КБ «Надра» до ТОВ «Агротрейдплюс» про звернення стягнення на заставлене майно закрито на підставі п. 1 ст. 205 ЦПК України.

В апеляційній скарзі представник ОСОБА_3 - ОСОБА_2, посилаючись на незаконність та необґрунтованість рішення суду першої інстанції через неповне з»ясування обставин, які мають значення для справи, та порушення судом першої інстанції норм процесуального права, просить оскаржуване рішення суду скасувати та ухвалити нове, яким відмовити позивачеві у позові повністю. Аналогічне клопотання зазначив ОСОБА_3 у доповненнях до апеляційної скарги.

Письмові заперечення до суду апеляційної інстанції не надходили.

Заслухавши доповідача, перевіривши законність та обґрунтованість судового рішення, в межах, визначених ст. 303 ЦПК України, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню виходячи з наступного.

Задовольняючи позов ВАТ КБ «Надра», суд першої інстанції виходив з того, що зобов»язання за кредитними договорами виконуються неналежно, договорами поруки встановлено солідарний обов»язок поручителя, тому відповідач ОСОБА_3 є солідарним боржником і має відповідати перед позивачем у тому ж обсязі, що і ТОВ «Агротрейдплюс».

При цьому, суд першої інстанції дійшов висновку, що позовні вимоги позивача до ТОВ «Агротрейдплюс» і ОСОБА_3 підлягають вирішенню в одному провадженні в порядку цивільного судочинства.

Проте з такими висновками суду повністю погодитися не можна.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що між позивачем та відповідачем ТОВ «Агротрейдплюс» виникли кредитні правовідносини і зобов»язання за кредитними договорами виконуються неналежно, а договорами поруки встановлено солідарну відповідальність відповідача ОСОБА_3 за неналежне виконання кредитних зобов»язань.

З матеріалів справи вбачається і це встановлено судом, що 20 липня 2007 року між позивачем та ТОВ «Агротрейдплюс» укладено кредитний договір про надання

кредитної лінії з вільним режимом кредитування №804/20/07/2007/840-К/17, за

умовами якого позивач в межах кредитної лінії з лімітом заборгованості в розмірі 340 000,00 доларів США надав ТОВ «Агротрейдплюс» кредитні кошти строком користування по 20 липня 2009 року (а.с. 39-41).

Кредитні кошти були надані позивачем відповідачеві ТОВ «Агротрейдплюс» також відповідно до кредитного договору про надання кредитної лінії з траншевим режимом кредитування №804/30/07/2008/980-К/39 від ЗО липня 2008 року в межах кредитної лінії з лімітом заборгованості в розмірі 2 500 000,00 грн. та строком користування по ЗО липня 2010 року. Так, відповідно до додаткової угоди №1 від 31 липня 2008 року до вищевказаного договору Банк надав ТОВ «Агротрейдплюс» кредит в сумі 1 890 000,00 грн. строком до 09 вересня 2008 року (а.с. 10). Також відповідно до додаткової угоди

№2 від 29 серпня 2008 року до вищевказаного договору Банк надав ТОВ

«Агротрейдплюс» кредит в сумі 610 000,00 грн. строком до 20 жовтня 2008 року (а.с. 11), відповідно до додаткової угоди №3 від 11 вересня 2008 року до вищевказаного договору Банк надав ТОВ «Агротрейдплюс» кредит в сумі 1 890 000,00 грн. строком до 31 жовтня 2008 року (а.с. 11).

Надання позивачем відповідачеві ТОВ «Агротрейдплюс» кредитних коштів було здійснено також відповідно до укладеного між ними договору овердрафту №804/02/07/2008/980-0/14 від 02 липня 2008 року, термін користування овердрафтом за вищевказаним договором був встановлений по 02 січня 2009 року (а.с. 34-36).

Статтями 526, 1049 ЦК України встановлено, що зобов»язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору, позичальник зобов»язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором.

Згідно розрахунків Банку та виписок по позичкових рахунках і рахунках нарахування процентів, ТОВ «Агротрейдплюс» не повернув у встановлені кредитними договорами строки кредитні кошти та не сплатив інші платежі, передбачені кредитними договорами. Так, станом на 01 вересня 2009 року заборгованість ТОВ «Агротрейдплюс» перед позивачем за кредитним договором №804/30/07/2008/980-К/39 від ЗО липня 2008 року становила 2 871 373,92 грн. /а.с. 72/, заборгованість ТОВ «Агротрейдплюс» перед позивачем за договором овердрафту №804/02/07/2008/980-0/14 від 02 липня 2008 року становила 686 791,18 грн. /а.с. 75/, заборгованість ТОВ «Агротрейдплюс» перед позивачем за кредитним договором №804/20/07/2007/840-К/17 від 20 липня 2007 року становила 3 521 972,12 грн. /а.с. 69/.

В забезпечення належного виконання обов'язків за зазначеними кредитними договорами між Банком та ОСОБА_3 укладено наступні договори поруки: договір поруки від 20 липня 2007 року, яким забезпечено виконання обов»язків за кредитним договором №804/20/07/2007/840-К/17 (а.с. 45-46), договір поруки від ЗО липня 2008 року, яким забезпечено виконання обов»язків за кредитним договором №804/30/07/2008/980-К/39 (а.с. 30-31) та договір поруки від 02 липня 2008 року, яким забезпечено виконання обов»язків за договором овердрафту №804/02/07/2008/980-0/14 (а.с. 36-37), відповідно до умов яких ОСОБА_3

поручився перед позивачем за виконання ТОВ «Агротрейдплюс» обов»язків за кредитними договорами. Договорами поруки встановлений солідарний обов»язок поручителя.

Відповідно до ст. 554 ЦК України у разі порушення боржником зобов»язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, поручитель відповідає у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки. При цьому, відповідно до ч. 2 ст. 543 Цивільного кодексу України солідарні боржники залишаються зобов»язаними доти, доки їхній обов»язок не буде виконаний у повному обсязі.

Стягуючи заборгованість за кредитними договорами з ОСОБА_3 як з поручителя, суд першої інстанції задовольнив зазначені позовні вимоги Банку на підставі наявних в матеріалах справи доказів.

Однак під час розгляду справи апеляційним судом відповідач ОСОБА_3 надав суду рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 09 квітня 2010 року у справі №2-532/10 про визнання припиненим договору поруки від 20.07.2007 року та заочне рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 19 березня 2010 року у справі №2-6610/10 про визнання недійсним договору поруки від 30 липня 2008 року, які на даний час набрали законної сили.

За таких обставин рішення суду першої інстанції в частині солідарного стягнення з ОСОБА_3 заборгованості за кредитними договорами №804/20/07/2007/840-К/17 від 20 липня 2007 року та №804/30/07/2008/980-К/39 від ЗО липня 2008 року підлягає скасуванню з ухваленням в цій частині нового рішення про відмову у задоволенні позовних вимог.

Зазначення у рішеннях Шевченківського районного суду м. Києва та ухвалах апеляційного суду м. Києва, наданих на підтвердження набрання рішеннями Шевченківського районного суду м. Києва законної сили, «по - батькові» ОСОБА_3 як «Михайлович» колегія суддів до уваги не бере та вважає опискою, оскільки реквізити договорів, на які посилаються ці суди, виходячи зі змісту договорів, що містяться в матеріалах справи, свідчать про те, що фактично стороною у справах, вирішених зазначеними судами, є ОСОБА_3.

Зазначення в резолютивній частині заочного рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 19 березня 2010 року дати договору поруки як «13.07.2008 року» замість 30.07.2008 року колегія суддів також вважає опискою, оскільки в описовій та мотивувальній частинах цього рішення дата договору поруки вказана як 30.07.2008 року.

На думку колегії суддів, позовні вимоги Банку до ОСОБА_3 про стягнення кредитної заборгованості за договором овердрафту №804/02/07/2008/980-0/14 від 02 липня 2008 року ґрунтуються на вимогах закону та відповідають умовам зазначеного договору, тому висновок суду першої інстанції про задоволення цих вимог є вірним.

Проте, правильно встановивши характер спірних правовідносин та факт порушення зобов»язань за кредитними договорами, суд першої інстанції помилково дійшов висновку про те, що позовні вимоги Банку до обох відповідачів підлягають розгляду в одному провадженні.

Так, в порушення вимог ч. 1 ст. 15, ст. 16 ЦПК України, відповідно до яких не допускається об»єднання в одне провадження вимог, які підлягають розгляду за правилами різних видів судочинства, якщо інше не встановлено законом, суд першої інстанції не звернув уваги на те, що в одне провадження об»єднані вимоги юридичної особи - банку до іншої юридичної особи - ТОВ «Агротрейдплюс», що виникли з укладених ними кредитних договорів га які підлягають вирішенню в порядку господарського судочинства, та позов юридичної особи - банку до фізичної особи

ОСОБА_5, що виник з договору поруки, який може бути самостійним та окремим предметом вимог.

Враховуючи наведене, а також роз»яснення, надане у п. 4 постанови Пленуму Верховного суду України від 12 червня 2009 року №2 «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції», колегія суддів вважає, що провадження у справі відносно ТОВ «Агротрейдплюс» слід закрити.

Інші доводи апеляційної скарги колегією суддів до уваги не приймаються, так як спростовуються наявними у справі доказами, а саме: кредитними договорами,

розрахунками заборгованості за ними та виписками з позичкових рахунків і рахунків нарахування процентів, які є належними та достатніми для встановлення факту неналежного виконання ТОВ «Агротрейдплюс» кредитних зобов»язань, в порушення вимог ст.ст. 10, 60 ЦПК України цей факт апелянтом належними та допустимими доказами не спростовано.

За таких обставин рішення Суворовського районного суду м. Херсона від 27 травня 2010 року підлягає частковому скасуванню з ухваленням в цій частині нового рішення по суті заявлених позовних вимог.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 309, 310 ЦПК України, колегія суддів, -

вирішила:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2, подану в інтересах ОСОБА_3, задовольнити частково.

Рішення Суворовського районного суду м. Херсона від 27 травня 2010 р. в частині задоволення позовних вимог до Товариства з обмеженою відповідальністю «Агротрейдплюс» скасувати.

Провадження у справі в цій частині закрити.

Рішення Суворовського районного суду м. Херсона від 27 травня 2010 року в частині задоволення позовних вимог до ОСОБА_3 про солідарне стягнення заборгованості змінити, виключивши з абзацу другого резолютивної частини рішення слово «солідарно».

Рішення Суворовського районного суду м. Херсона від 27 травня 2010 року в частині задоволення позовних вимог до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитним договорами N9804/20/07/2007/840-K/17 від 20 липня 2007 року та N9804/30/07/2008/980-K/39 від ЗО липня 2008 року скасувати.

У задоволенні позовних вимог Відкритого акціонерного товариства Комерційного банку «Надра» до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитним договорами №804/20/07/2007/840-К/17 від 20 липня 2007 року та №804/30/07/2008/980-К/39 від ЗО липня 2008 року відмовити.

Виключити з резолютивної частини рішення Суворовського районного суду м. Херсона від 27 травня 2010 року слова «а всього за позовом 6 836 408 грн. 63 коп.».

В іншій частині це ж рішення суду першої інстанції залишити без змін.

Рішення суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту його проголошення та може бути оскаржене протягом 20 днів до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у касаційному порядку.

Головуючий:

Судді: