Апеляційний суд Харківської області
Справа № 22-Ц-9666 / 2011 р. Головуючий 1 інст. - Сілантьєва Е.Є..
Категорія: договірна Доповідач - Яцина В.Б.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 червня 2011 р. м. Харків.

Судова колегія судової палати з цивільних справ Апеляційного суду Харківської області в складі:

головуючого - судді Яцини В.Б.,

суддів колегії ОСОБА_1, ОСОБА_2,

при секретарі - Коршун І.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою публічного акціонерного товариства «Ерсте банк» на рішення Фрунзенського районного суду м. Харкова від 14 лютого 2011 року

по справі за позовом ПАТ «Ерсте Банк» до ОСОБА_3, третя особа - ОСОБА_4, про стягнення заборгованості, -

ВСТАНОВИЛА:

У червні 2009 року ПАТ «Ерсте Банк» звернулося до суду з позовом про стягнення з відповідача на користь позивача заборгованість за кредитними договорами на загальну суму 1 239 699,41 дол. США, що становить 9 445 269,80 грн., а також - відшкодувати понесені судові витрати.

При цьому позивач вказав, що вказана заборгованість склалася за генеральною кредитною угодою № 01020000/001/5 від 24.12.2007р., зокрема за кредитними договорами № 014/3531/9/08305 від 24.12.2007р., № 014/3531/9/08306 від 24.12.2007р., № 014/8088/9/14415 від 25.04.2008р., а також за кредитним договором № 014/8088/2/2025 від 27.03.2008р., за укладених між банком та третьою особою, ОСОБА_4, за якими ОСОБА_4 отримав кредит відповідно 530 000, 320 000, 280 000, 200 000 доларів США для придбання нерухомого майна та його ремонту, однак свої зобов'язання за цими договорами належним чином не виконує: своєчасно не повертав кредит та не сплачував проценти за його користування, не застрахував своє життя та переданого у забезпечення договорів кредиту майна, внаслідок чого заборгував банку вказану суму, про що був попереджений банком листом від 02.02.2009 року, однак своїх зобов'язань він повністю не виконав і поточну заборгованість на погасив.

У забезпечення виконання вказаних договорів банк уклав з ОСОБА_5 договори поруки № 010/2000/001/5/2 від 24.12.2007р. від 25.04.2008р. та № 14/8088/2/12025/2 від 27.03.2008р., за якими вона зобов'язалася у солідарному порядку разом із ОСОБА_4І, відповідати перед банком за вказаними догодами кредиту. 03.12.2008 року позивач дізнався про смерть поручителя ОСОБА_5 30.12.2008 року банк вчасно в порядку, передбаченому ст..ст. 1281-1282 ЦК України, через нотаріальну контору повідомив її можливих спадкоємців про наявність кредитних зобов'язань померлої.

За повідомленням Першої Харківської Державної нотаріальної контори були видані свідоцтва про спадщину відповідачу ОСОБА_3 та третій особі ОСОБА_4.

Під час розгляду справи позивач уточнив свої вимоги та на підставі ст..ст. 1216, 1218 ЦК України, згідно яких спадкоємець успадковує усі права та обов'язки, які належали спадкодавцеві, просив стягнути з відповідача ОСОБА_3 на користь позивача в межах успадкованого від поручителя майна заборгованість за вказаними кредитними договорами станом на 01.06.2009р. у загальній сумі 1 076 070, 87 дол. США, що за курсом НБУ на той день складало 8 198 045, 91 грн., а також - понесені судові витрати.

Рішенням Фрунзенського районного суду м. Харкова від 14 лютого 2011 року у задоволенні позову було відмовлено. Скасовані засоби забезпечення позову, вжиті за ухвалою цього районного суду від 08 грудня 2009 року, арешт квартири № 48 в будинку 6/8 по проїзду Стадіонному у м. Харкові,яка належить на праві власності ОСОБА_3

Не погоджуючись з таким рішенням суду, банк в апеляційній скарзі просить його скасувати повністю та ухвалити нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги. При цьому послався на те, що суд [ неправильно застосував норми матеріального права, ч. 1 ст. 1218, ч. 1 ст. 554, не застосував положення ч. 1 ст. 608 ЦК України, на невідповідність висновків суду обставинам справи, неповне з'ясування обставин, що мають значення для справи. Вказав, що суд безпідставно з порушенням ч. 1 ст. 553, ст. 1287, ч. 1 ст. 608 ЦК України дійшов висновків про те, що для спадкодавця, як поручителя, не виникло обов'язку за договорами поруки, оскільки банк не направляв йому повідомлення про порушення боржником основного кредитного зобов'язання, а на день смерті поручителя ОСОБА_5 (30.04.2008р.) були відсутні порушення зобов'язань боржника за договорами кредиту і тому така заборгованість не увійшла до складу її спадщини. Апелянт зазначив, що виходячи з ч. 2 ст. 1281 ЦК України кредитор спадкодавця має право протягом шестимісячного строку, який не був пропущений, пред'явити свої вимоги до спадкоємців, незалежно від настання строку вимоги.

Судова колегія, заслухавши суддю-доповідача, пояснення осіб, що з'явились у судове засідання, відповідно до ст. 303 ЦПК України перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, обговоривши доводи скарги, вважає, що вона не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Так, статтею 1218 ЦК України передбачено, що до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Відповідно до ст. 1219 ЦК України до складу спадщини не входять права та обов'язки, що нерозривно пов'язані з особою спадкодавця, зокрема: права та обов'язки особи як кредитора або боржника,

передбачені ст. 608 цього Кодексу, тобто зобов'язання, нерозривно пов'язаним з його особою і у зв'язку з цим не може бути виконане іншою особою.

Згідно до статті 553 ЦК України порука є способом забезпечення виконання зобов'язання і не створює обов'язків для будь-яких інших осіб, крім сторін за договором, а відтак ці обов'язки є особистими, що не успадковуються.

Виходячи з наведеного, оскільки за ст.ст. 553, 554 ЦК України за договором поруки поручитель особисто поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов'язку у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, які існували лише за життя поручителя і були йому заявлені кредитором у передбаченому договором порядку, за порушення боржником свої зобов'язань після смерті поручителя останній не відповідає. Такі зобов'язання не входять до складу спадщини, яка відкривається у зв'язку зі смертю поручителя і тому підстав для застосування положень ст. 1281 ЦК України у даному випадку не має.

Судом безспірно встановлено, що на день смерті поручителя за кредитними договорами ОСОБА_5 (30.04.2008р.), укладеними між банком та ОСОБА_4, останній заборгованості за цими кредитними договорами не мав і ніяких вимог з цього приводу поручителю від банка не заявлялося і тому у поручителя ніяких зобов'язань з цього приводу за його життя не виникло.

При таких обставинах суд першої інстанції обґрунтовано та відповідно до вимог наведених норм матеріального права дійшов до висновку про безпідставність заявлених банком позовних вимог до спадкоємця ОСОБА_5 - ОСОБА_3 і з цих підстав правильно відмовив у задоволенні позову.

Таким чином, оскільки суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, а доводи скарги цього висновку не спростовують, то з підстав, передбачених ст. 308 ЦПК України, апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін

Керуючись ст.ст. 303, 304, п. 1 ч. 1 ст. 307, ст.ст. 308, 313, 315, 317, 319 ЦПК України, судова колегія -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу публічного акціонерного товариства «Ерсте банк» відхилити.

Рішення Фрунзенського районного суду м. Харкова від 14 лютого 2011 року залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення, однак на протязі 20 днів після набрання законної сили може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Головуючий :

Судді: