Справа № 2-253/11
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

(ЗАОЧНЕ)

16 листопада 2011 року Білоцерківський міськрайонний суд у складі:

головуючого судді Закаблук О. В. ,

при секретарі Селезень Н. В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду №3 м.Біла Церква справу за цивільним позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, про стягнення боргу за договорами позики,-

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернувся до суду з вказаним позовом мотивуючи тим, що 17.02.2011року надав грошову позику відповідачу в сумі 25000 грн. на строк до 24.02.11р., однак відповідач в односторонньому порядку відмовилась від своїх боргових зобов»язань, не розрахувалась з позивачем і не вживає будь-який дій щодо повернення коштів, а тому просить суд стягнути з відповідача ОСОБА_2 грошові кошти в сумі 25000 грн. основного боргу, 1050грн. інфляційних втратв зв»язку з невиконанням грошових зобов»язань та 328,76 грн. 3% річних від простроченої суми.

В судовому засіданні позивач підтримав заявлені позовні вимоги та суду показав, що відповідач позичила у нього грошові кошти для проведення ремонту житлового будинку, власником якого вона являлась та зобов»язалась через неділю повернути, однак не виконала договірних зобов»язань , намагається продати будинок, а тому він змушений звернутись до суду з даним позовом, який просить задовольнити та просить покласти на відповідача судові витрати.

Відповідач в судове засідання не зявилась, про місце і час розгляду справи повідомлена належним чином телеграфом, причини неявки до суду не повідомила, заперечень щодо позову не надала, а тому суд з врахуванням думки позивача на підставі ст. 224 ЦПК України вважає можливим вирішити справу у відсутність відповідача, заочно.

Заслухавши позивача, оглянувши та дослідивши матеріали справи, проаналізувавши докази в їх сукупності суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Так, по справі встановлено, що між позивачем ОСОБА_1 та відповідачем ОСОБА_2 17.02.2011року було укладено договір позики, відповідно до якого відповідач отримала від позивача грошові кошти в сумі 25000 грн. на строк до 24.02.2011 року, однак в односторонньому порядку, всупереч домовленості про терміни повернення та всупереч вимогам Закону відмовилась від своїх боргових зобов»язань, не розрахувалась з позивачем і не вживає будь-який дій щодо повернення коштів, загальний розмір заборгованості відповідача ОСОБА_2 становить: 26378,76 грн. та складається з суми основного боргу 25000 грн., 1050 грн. - сума заборгованості внаслідок інфляційних процесів, 328,76 грн.- 3% річних від простроченої суми, та з відповідача слід стягнути 120,00 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи, які понесені позивачем під час подачі позову до суду, а тому позовні вимоги слід задовольнити.

Вищезазначене підтверджується окрім показань позивача письмовою розпискою відповідача від 17.02.2011 року, з якої вбачається, що позивач надав грошову позику відповідачу в сумі 25000 грн.,термін повернення якої становить 24.02.11р., розрахунками заборгованості з врахуванням індексу інфляції позивача та 3 % річних за затримку виконання зобов»язань.

Відповідно до вимог ст.ст. 509,525, 526,527 ЦК України боржник зобов»язаний виконати свій обов»язок по сплаті грошей кредитору, зобов"язання повинні виконуватись належним чином відповідно до вимог цивільного законодавства та договору, одностороння відмова від зобов"язання не допускається, якщо інше не встановлене договором або законом.

Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання чи виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Згідно ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання; на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також 3 % від простроченої суми.

Згідно ст. 1047 ЦК України на підтвердження укладання договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми.

Згідно ст. 1049 Позичальник зобовязаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти) у такій самій сумі у строк та в порядку, що встановлені договором.

Відповідно до ст.4 Декрету КМ України «Про державне мито» позивач звільнений від сплати судового збору на користь держави, а тому витрати по сплаті судового збору слід стягнути з відповідача в дохід держави.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.15, 16, 23, 509,525, 526,527, 610, 625, 1047, 1049 ЦК України, ст.ст. 10, 60, 79, 81, 84, 88, 110, 209, 212-215, 224-226 ЦПК України суд,-

В И Р І Ш И В :

Позов задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 грошові кошти в сумі 26378,76 гривень (двадцять шість тисяч триста сімдесят вісім гривень сімдесят шість копійок) заборгованості за договорами позики та 120 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи.

Стягнути з ОСОБА_2 витрати по сплаті судового збору в сумі 263,79 грн. в дохід держави.

Заочне рішення може бути переглянуте Білоцерківським міськрайонним судом за письмовою заявою відповідача ОСОБА_2 , яка може бути подана протягом 10 днів з часу отримання копії заочного рішення та може бути оскаржене позивачем до апеляційного суду Київської області через Білоцерківський міськрайонний суд протягом 10 днів з часу його проголошення.

Суддя ОСОБА_3