АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Категорія 5(1) ОСОБА_1
Доповідач Турік В.П.
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 жовтня 2011 року колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Дніпропетровської області у складі:

Головуючого-судді Турік В.П.

Суддів Савіної Г.О., Братіщевої Л.А.

При секретарі Бадалян Н.О.

За участю: позивача ОСОБА_2,

відповідача ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м.Кривому Розі цивільну справу за апеляційними скаргами ОСОБА_2 та ОСОБА_3 на рішення Інгулецького районного суду м.Кривого Рогу від 20 червня 2011 року по справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про поділ майна, що належить подружжю на праві спільної сумісної власності,

В с т а н о в и л а:

ОСОБА_2 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_3 про поділ майна, що належить подружжю на праві спільної сумісної власності. Після уточнення позовних вимог в остаточній редакції в обґрунтування позову вказала, що між нею та відповідачем укладено шлюб 27.04.1990 року.

19.10.2010 року шлюб між ними розірвано.

05.11.1997 року ними була придбана в період сумісного проживання кв. №155 у буд.№ 45 по пр.Перемоги у м.Кривому Розі. Також, знаходячись у шлюбі, відповідач на шкоду інтересам сім*ї уклав договір позики з фізичною особою, обов*язки по позиці не виконав, у зв*язку з чим накладено арешт на спірну квартиру. 13.09.2005 року уклав кредитний договір з ВАТ КП «Надра» та придбав автомобіль «Шкода Октавія». Згідно договору поруки вона поручилася за належне виконання зобов*язання по кредиту у розмірі 131163 грн.30 коп.

Станом на 01.06.2007 року витрачено та сплачено на поточну проплату по кредиту 11248 доларів США, що становить 56802,40 грн. Заборгованість за кредитом не погашена. Автомобіль знаходиться у заставі Банку «Надра». У користуванні відповідача знаходиться автомобіль.

Просила суд визнати за нею право власності на ? частки квартири АДРЕСА_1, вартістю 43 498 грн.50 коп. Визнати за нею право власності на ? частину сплаченої суми в розмірі 28401 грн.20 коп. по погашенню кредитного договору, який був укладений між ОСОБА_3 та ВАТ КБ «Надра», згідно якого відповідач придбав автомобіль «Шкода Октавія», реєстраційний номер НОМЕР_1, вартістю 131163 грн.30 коп., визнати за ним право користування автомобілем та стягнути з ОСОБА_3 на її користь вартість ? частки сплаченої суми по кредиту у розмірі 28401 грн. 20 коп.

Рішенням Інгулецького районного суду міста ОСОБА_4 від 20 червня 2011 року позов задоволено частково.

Визнано за ОСОБА_2 та ОСОБА_3 право власності за кожним на ? частину АДРЕСА_2, вартістю 43 498 грн.50 коп.

Визнано за ОСОБА_2 право власності на ? частку сплаченої суми в розмірі 28401 грн.20 коп. по погашенню кредитного договору № 8/2005/840- К/193-А, який був укладений між ОСОБА_3 та ВАТ КБ «Надра», згідно якого ОСОБА_3 придбав автомобіль «Шкода Октавія» 2005 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_1, вартістю 131 163 грн.30 коп.

Стягнуто з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 вартість ? частки сплаченої суми по кредитному договору № 8/2005/840-К 193-А, укладеному між ОСОБА_3 та ВАТ КБ «Надра», згідно якого ОСОБА_3 придбав автомобіль «Шкода Октавія» 2005 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_1 у розмірі 28401 грн. 20 коп.

Стягнуто з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 витрати по справі у розмірі 2 056 грн.67 коп.

В іншій частині позовних вимог відмовлено.

В апеляційній скарзі відповідач ставить питання про скасування рішення та ухвалення нового, посилаючись на неправильно дану оцінку судом його запереченням, суд не дослідив доводи, надані ним в судовому засіданні та не взяв до уваги, що спірна квартира придбана в більшій частині за кошти, які йому надійшли з продажу майна, що переписане йому від його матері та становить ? частки. Також суд не врахував положення ст.70 СК України. Стягуючи з нього ? частину сплаченої суми по кредиту, суд не врахував положення ст.ст.543,554 ЦК України.

Позивач ОСОБА_2 в апеляційній скарзі просить рішення суду в частині визнання за нею права власності на ? частину квартири АДРЕСА_3 скасувати та ухвалити нове рішення, визнавши за нею право власності на ? частини вказаної квартири. В іншій частині рішення залишити без змін. Вважає, що рішення ухвалено з порушенням ч.2,ч.3 ст.70 СК України. Судом не прийняті до уваги обставини, які мають значення для вирішення спору.

В своїх запереченнях позивач ОСОБА_2 просить апеляційну скаргу відповідача ОСОБА_3 відхилити, задовольнивши її позовні вимоги.

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги та заявлених позовних вимог, колегія суддів вважає, що апеляційні скарги слід відхилити з наступних підстав.

Судом встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 09.04.1990 року.

Рішенням Інгулецького районного суду м.Кривого Рогу від 19 жовтня 2010 року шлюб між ОСОБА_3 та ОСОБА_2 розірвано.

За час шлюбу сторони придбали квартиру АДРЕСА_4.

Відповідно до кредитного договору № 8/2005/840-К/193-А, який був укладений 13.09.2005 року між ОСОБА_3 та ВАТ КБ «Надра», ОСОБА_3 придбав автомобіль «Шкода Октавія», 2005 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_1.

13.09.2005 року було укладено договір поруки, згідно якого ОСОБА_2 є поручителем по вказаному кредитному договору.

Ухвалюючи рішення про часткове задоволення позовних вимог ОСОБА_2 суд виходив з того, що спірна квартира сторонам належить на праві спільної сумісної власності та частки їх є рівними, виділивши сторонам по ? частині квартири.

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду з огляду на наступне.

Відповідно до ч.1 ст.60 СК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу).

Відповідно до ч.1 ст.70 СК України у разі поділу майна, що є об*єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором.

Частина 2 ст.372 ЦК України передбачає, що у разі поділу майна, що є у спільній сумісній власності вважається, що частки співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними або законом.

Як вбачається із витягу з реєстру прав власності на нерухоме майно квартира АДРЕСА_5 належить ОСОБА_2 та ОСОБА_3 на підставі договору купівлі-продажу від 5.11.1997 року, посвідченому 5-ою Криворізькою державною нотаріальною конторою за р.№ 1-1709 (а.с.12).

Тому суд першої інстанції дійшов вірного висновку, виділивши сторонам по 1/2 частині спірної квартири, оскільки квартира була придбана за час шлюбу і належить ОСОБА_2 та ОСОБА_3 на праві спільної сумісної власності та частки цієї квартири як позивача так і відповідача є рівними.

Погоджується й колегія суддів з висновком суду першої інстанції в частині визнання за позивачкою ? частини сплаченої суми 28401,20 грн. по кредитному договору № 8/2005/840-К/193-А, укладеному між відповідачем та ВАТ КБ «Надра» 13.09.2005 року, та стягнувши її з ОСОБА_3, оскільки як вбачається із матеріалів справи, відповідно квитанції станом на 01.06.2007 року витрачено та сплачено на поточну проплату вищезазначеного кредитного договору 11248 доларів США, що становить 56802 грн.40 коп. (а.с.120-179). Такий висновок суду відповідає вимогам ч.3 ст.61, ч.1 ст.70 СК України.

Посилання в апеляційній скарзі позивача, що судом ухвалено рішення всупереч положенням ч.2, ч.3 ст.70 СК України та суд не взяв до уваги ті обставини, що відповідач в період шлюбу не дбав про матеріальне забезпечення сім*ї, а саме без її згоди уклав договір позики з фізичною особою та свої обов*язки за договором позики не виконав, у зв*язку з чим Інгулецьким відділенням ДВС Криворізького МУЮ накладено арешт на майно, що є об*єктом спільної сумісної власності не є підставою для скасування рішення.

Доводи, що суд не взяв до уваги реєстрацію та проживання в спірній квартирі її сина ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_1, також є безпідставними, оскільки судом ухвалено рішення відповідно до вимог ст.ст.212-213 ЦПК України.

Доводи в апеляційній скарзі відповідача ОСОБА_3, що суд, визнавши за кожним із сторін право власності на ? частину квартири не дослідив, що спірна квартира була придбана саме за кошти, більша частина яких належала йому, тому він має право на ? частки квартири, колегія суддів не приймає до уваги, оскільки таких доказів відповідно положень ст.ст.10,60,131 ЦПК України ані суду першої інстанції, ані апеляційному суду ним не надано.

Твердження відповідача, що суд не врахував положення ст.ст.543,554 ЦК України помилково стягнув з нього1/2 частину сплачених вже коштів по кредиту, колегія суддів не приймає до уваги, оскільки вони висновків суду щодо визнання за позивачем права на ? частину сплаченої суми по погашенню кредиту та стягнення цієї суми з відповідача, не спростовують.

За таких обставин, підстав для задоволення апеляційних скарг та скасування рішення суду колегія суддів не вбачає, а тому залишає рішення суду першої інстанції без змін.

Керуючись ст.ст.303,307, 308, 313-315 ЦПК України, колегія суддів,

У Х В А Л И Л А:

Апеляційні скарги ОСОБА_3 та ОСОБА_2 відхилити.

Рішення Інгулецького районного суду міста ОСОБА_4 від 20 червня 2011 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили.

Головуючий

Судді