АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЖИТОМИРСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА Іменем України

Справа №22ц/0б90/309

Категорія 57

Головуючий в суді 1-ї інст. ОСОБА_1

Доповідач-суддя ОСОБА_2

18 січня 2011 року колегія суддів судової палати у цивільних (^правах апеляційного суду Житомирської області в складі:

головуючої - судді Павицької Т.М.

суддів Старовойта Г.С., Заполовського В.Й.

з участю секретаря

судового засідання ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Житомирі цивільну справу за позовом ОСОБА_4, ОСОБА_5, .ОСОБА_6 до виконавчого комітету Радомишльської міської ради, комунального підприємства „Житомирське обласне міжміське бюро технічної інвентаризації", акціонерного товариства закритого типу „Сервіс" про визнання недійсними рішення виконавчого комітету Радомишльської міської ради, свідоцтва про право власності та визнання недійсною реєстрацію цілісного майнового комплексу за апеляційною скаргою представника ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6 - ОСОБА_7 на ухвалу Радомишльського районного суду Житомирської області від 08 грудня 2010 року, -

встановила :

В січні 2010 року позивачі звернулися до суду з позовом до відповідачів, в якому просили визнати недійсними рішення виконавчого комітету Радомишльської міської ради №172 від 26.07.2006 року, свідоцтва про право власності від 27.07.2006 року та визнати недійсною реєстрацію цілісного майнового комплексу, розташованого в м. Радомишль вул. Велика Житомирська,2 за АТЗТ „Сервіс", яка здійснена КП „Житомирське обласне міжміське бюро технічної інвентаризації".

Ухвалою Радомишльського районного суду Житомирської області від 08 грудня 2010 року закрито провадження у справі на підставі п.1 ч.І ст.205 ЦПК України.

В апеляційній скарзі представник позивачів просить скасувати ухвалу, посилаючись на те, що оскаржувана ухвала постановлена з порушенням норм процесуального права.

Розглянувши справу в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Статтею 15 ЦПК України встановлено, що суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи про захист порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають із цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин, а також з інших правовідносин, крім випадків, коли розгляд таких справ проводиться за правилами іншого судочинства.

Згідно з п.1 ст. З КАС України справа адміністративної юрисдикції ( далі - адміністративна справа ) - переданий на вирішення адміністративного суду публічно-правовий спір, у якому хоча б однією зі сторін є орган виконавчої влади, орган місцевого самоврядування, їхня посадова чи службова особа або інший суб"єкт, який здійснює владні управлінські функції на основі

законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

Предметом позову в даній справі є, зокрема рішення виконавчого комітету Радомишльської міської ради №172 від

26.07.2006 року та проведена КП „Житомирське обласне міжміське бюро технічної інвентаризації" державна реєстрація цілісного майнового комплексу, розташованого в м. Радомишль вул. Велика Житомирська, 2 за АТЗТ „Сервіс".

Органи місцевого самоврядування при вирішенні питань місцевого значення, віднесених Конституцією України та законами України до їхньої компетенції є суб"єктами владних повноважень, які виконують владні управлінські функції.

Реєстрацію прав власності згідно п.1.З Тимчасового положення про порядок реєстрації прав власності на нерухоме майно, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 28 січня 2003 року №615 зареєстрованого в Міністерстві юстиції України від 28 січня 2003 року №66/7387, здійснюють комунальні підприємства бюро технічної інвентаризації (далі БТІ).

Вказане свідчить, що БТІ на основі законодавства делеговані владні повноваження у сфері суспільних правовідносин, пов"язаних зі здійсненням від імені держави дій щодо реєстрації прав власності на нерухоме майно. Таким чином, БТІ в розумінні п.7 ст. З КАС України також є суб"єктом владних повноважень.

Відповідно до ч.І ст.17 КАС України компетенція адміністративних судів поширюється на спори фізичних чи юридичних осіб із суб"єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно - правових актів чи правових актів індивідуальної дії), дій чи бездіяльності.

Тому правильним є висновок суду першої інстанції про те, що позов в цій частині підлягає розгляду в порядку адміністративного судочинства.

Крім того, звертаючись до суду із позовною заявою, позивачі, як засновники АТЗТ „Сервіс" просили визнати недійсним свідоцтво про право власності від 27.07.2006 року, видане АТЗТ „Сервіс" на цілісний майновий комплекс, розташований по вул. Велика

Житомирська,2 в м. Радомишль Житомирської області.

Відповідно до п.4 ч.І ст.12 ГПК України справи, що виникають із корпоративних відносин у спорах між господарським товариством та його учасником (засновником, акціонером), зокрема учасником, який

то

вибув, а також між учасниками (засновниками, акціонерами) господарських товариств, що пов"язані зі створенням, діяльністю, управлінням та припиненням діяльності цього товариства, крім трудових спорів підвідомчі господарським судам.

Згідно Закону України від 15 грудня 2006 року №483-5 „Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо визначення підсудності справ з питань приватизації та з корпоративних спорів", роз"яснень викладених в п.б постанови Пленуму Верховного Суду України №13 від 24 жовтня 2008 року „Про практику розгляду судами корпоративних спорів", підвідомчими (підсудними) господарським судам на підставі пункту 4 частини першої статті 12 ГПК є також спори між учасником (засновником) господарського товариства та господарським товариством щодо права власності на майно, переданого товариству як вклад до статутного (складеного) капіталу.

Відповідно до п.5.1 Статуту АТЗТ „Сервіс" джерелом

формування Статутного фонду товариства на етапі створення є - власне майно цілісного майнового комплексу Радомишльського підприємства побутових послуг населенню „Сервіс", що знаходиться на балансі підприємства.

Таким чином, між позивачами, як засновниками та відповідачем АТЗТ „Сервіс" виник корпоративний спір, який підлягає розгляду в господарському суді.

Пунктом 1 ч.І ст.2 05 ЦПК України встановлено, що суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

За таких обставин, суд першої інстанції дійшов правильного висновку про закриття провадження у справі на підставі п.1 ч.І ст.205 ЦПК України, оскільки справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

З огляду на наведене ухвала суду є законною і підстав для її скасування немає.

Керуючись ст.ст. 209, 303, 304, 307, 312 - 315, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів

ухвалила :

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6 ОСОБА_8 ОСОБА_9 відхилити.

Ухвалу Радомишльського районного суду Житомирської області від 08 грудня 2 010 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий:

Судді: