Справа № 22-ц-6565/11 Головуючий у І інстанції Саган В.М.
Категорія 26 08.12.2011
УХВАЛА

Іменем України

08 грудня 2011 року колегія суддів судової палати в цивільних справах Апеляційного суду Київської області в складі:

Головуючого судді: Волохова Л.А.,

суддів Матвієнко Ю.О., Мельника Я.С.,

при секретарі Білан К.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні апеляційного суду Київської області цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 24 жовтня 2011 року по цивільній справі за позовом Публічного акціонерного товариства «ОТП Банк» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором та зустрічним позовом ОСОБА_2 до Публічного акціонерного товариства «ОТП Банк», третя особа ОСОБА_3, про визнання недійсним кредитного договору та договору поруки,

ВСТАНОВИЛА:

В серпні 2009 року позивач ПАТ «ОТП Банк» звернувся до суду з позовом до відповідача ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором та просив суд ухвалити рішення про його задоволення, посилаючись на те, що 22.02.2008 року між ЗАТ «ОТП Банк» (правонаступником якого є ПАТ «ОТП Банк») та ОСОБА_2 було укладено кредитний договір, відповідно до умов якого позивач надав відповідачу грошові кошти в розмірі 100 000 доларів США строком до 22.02.2017 року зі сплатою плаваючої ставки, яка складається з фіксованого відсотка у розмірі 4,99% річних та FIDR (процентної ставки по строкових депозитах фізичних осіб у валюті, тотожній валюті кредиту, що розміщені в банку на строк 366 днів, з виплатою процентів після закінчення строку дії депозитного договору). Згідно п. 1.5. ч. 2 кредитного договору повернення відповідної частини кредиту здійснюється позичальником щомісяця у розмірі та строки, визначені у графіку платежів, шляхом внесення готівки в касу банку або безготівковим перерахуванням на поточний рахунок, якщо інше не передбачене законом. Позивач свої зобов»язання за кредитним договором виконав повністю, натомість відповідач, в порушення покладених на неї згідно договору обов»язків, порушила умови договору в частині повернення кредиту та відсотків за користування ним, що призвело до утворення заборгованості, яка складається з тіла кредиту в розмірі 90772,15 доларів США, та відсотків за користування кредитом в сумі 13443,94 доларів США. Крім того позивач відповідно до п. 4.1.1. ч. 2 договору нарахував відповідачу пеню в розмірі 1% від суми несвоєчасно виконаного зобов»язання за кожний день прострочення, розмір якої дорівнює 76438,89 грн. На підставі викладеного позивач просив суд стягнути з відповідача на свою користь заборгованість за кредитним договором в розмірі 833 520 грн. 28 коп., що еквівалентно 104 216,09 доларів США, та 76 538,89 грн. штрафних санкцій, а також судові витрати по справі у вигляді державного мита в розмірі 1700 грн. та 252 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи, а всього на суму 912 011,17 грн.

Відповідач ОСОБА_2 в серпні 2010 року подала до суду зустрічний позов, в якому просила визнати недійсними кредитний договір, укладений 22.02.2008 року між ЗАТ «ОТП Банк», правонаступником якого є ПАТ «ОТП Банк», та нею, а також договір поруки, укладений 22.02.2008 року між ЗАТ «ОТП Банк», правонаступником якого є ПАТ «ОТП Банк», та ОСОБА_3 Вимоги мотивувала тим, що договір поруки від 22.02.2008 року підписаний не поручителем ОСОБА_3, а невідомою особою, в зв»язку з чим має бути визнаний недійсним, а кредитний договір від 22.02.2008 року є недійсним, оскільки укладений ОСОБА_2 без згоди на те її чоловіка ОСОБА_3

Рішенням Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 24 жовтня 2011 року основний позов задоволено. Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ПАТ «ОТП Банк» 833 520,28 грн. заборгованості за кредитним договором, що еквівалентно 104 216,09 доларів США та 76538,89 грн. штрафних санкцій, а також 1700 грн. державного мита і 252 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи, а всього 912 011,17 грн. В задоволенні зустрічного позову ОСОБА_2 про визнання недійсними кредитного договору та договору поруки відмовлено.

В апеляційній скарзі представник відповідача, посилаючись на неповне з"ясування судом обставин, що мають значення для справи, та порушення судом норм матеріального та процесуального права, просив рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове рішення про відмову в задоволенні основного позову та задоволення зустрічного позову з підстав, викладених у ньому.

Заслухавши доповідь доповідача, пояснення учасників процесу, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених в суді першої інстанції, колегія суддів приходить до висновку про відхилення апеляційної скарги з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що 22.02.2008 року між ЗАТ «ОТП Банк» (правонаступником якого є ПАТ «ОТП Банк») та ОСОБА_2 було укладено кредитний договір, відповідно до умов якого позивач надав відповідачу грошові кошти в розмірі 100 000 доларів США строком до 22.02.2017 року зі сплатою плаваючої ставки, яка складається з фіксованого відсотка у розмірі 4,99% річних та FIDR (процентної ставки по строкових депозитах фізичних осіб у валюті, тотожній валюті кредиту, що розміщені в банку на строк 366 днів, з виплатою процентів після закінчення строку дії депозитного договору). Згідно п. 1.5. ч. 2 кредитного договору повернення відповідної частини кредиту мало здійснюватися позичальником щомісяця у розмірі та строки, визначені у графіку платежів, шляхом внесення готівки в касу банку або безготівковим перерахуванням на поточний рахунок, якщо інше не передбачене законом.

Також встановлено, що позивач свої зобов»язання за кредитним договором виконав повністю, натомість відповідач, в порушення покладених на неї згідно договору обов»язків, порушила умови договору в частині повернення кредиту та відсотків за користування ним, що призвело до утворення заборгованості, яка складається з тіла кредиту в розмірі 90772,15 доларів США та відсотків за користування кредитом в сумі 13443,94 доларів США. Крім того позивач відповідно до п. 4.1.1. ч. 2 договору нарахував відповідачу пеню в розмірі 1% від суми несвоєчасно виконаного зобов»язання за кожний день прострочення, розмір якої дорівнює 76438,89 грн.

Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов»язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

В зв»язку з тим, що відповідач порушила умови договору в частині повернення кредиту та сплати відсотків за користування ним, що підтверджується наявними в справі доказами, правильним та обґрунтованим є висновок суду першої інстанції про стягнення з неї на користь позивача суми заборгованості за кредитним договором у визначеному позивачем розмірі.

Погоджується колегія суддів і з висновком суду першої інстанції про відмову в задоволенні зустрічного позову ОСОБА_2 про визнання недійсними кредитного договору та договору поруки, виходячи з наступного.

Так, поручителем за договором поруки від 22.02.2008 року є ОСОБА_3, і саме йому, виходячи із загальних засад цивільного судочинства, належить право ініціювати питання про визнання договору, підписаного від його імені іншою особою, недійсним. Натомість ОСОБА_3 питання про визнання недійсним договору поруки не ставиться, отже правильним є висновок суду про те, що позивач ОСОБА_2, яка не є стороною за договором поруки, не може порушувати питання про визнання його недійсним.

Щодо визнання недійсним кредитного договору від 22.02.2008 року, укладеного між ЗАТ «ОТП Банк», правонаступником якого є ПАТ «ОТП Банк», та ОСОБА_2, то судом першої інстанції обґрунтовано зазначено, що положення ст. 65 СК України щодо порядку розпорядження майном, що є об»єктом права спільної сумісної власності подружжя, регулюють відносини, які стосуються саме розпорядження майном, що є у спільній сумісній власності подружжя, і не стосуються права одного із подружжя на отримання кредиту, оскільки кредитний договір є правочином щодо отримання у власність грошових коштів і не створює обов»язку для другого із подружжя, а лише для позичальника як сторони договору.

Таким чином, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що викладені в ній доводи є необґрунтованими, оскільки не спростовують висновків ухваленого судом першої інстанції рішення.

При таких обставинах, коли судом першої інстанції повно і всебічно зясовані всі обставини справи, дана належна правова оцінка доказам, висновки суду відповідають фактичним обставинам справи, а постановлене рішення відповідає вимогам матеріального і процесуального права, підстави для його скасування відсутні.

Керуючись ст.ст. 307, 308, 314, 315 ЦПК України, колегія суддів

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити.

Рішення Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 24 жовтня 2011 року залишити без змін.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили.

Головуючий :

Судді :