АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Категорія - 5 (III) ОСОБА_1
Доповідач - Остапенко В.О.
РІШЕННЯ

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02 листопада 2011 року колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Дніпропетровської області в складі:

головуючого судді: Остапенко В.О.

суддів: Зубакової В.П., Неклеси В.І.

при секретарі: Бадалян Н.О..

розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Кривому Розі цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу від 24 січня 2011 року у справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2, ОСОБА_4, ОСОБА_5 про встановлення факту проживання однією сім'єю, визнання права власності на спільно придбане майно, -

Особи, які беруть участь у розгляді справи:

позивач - ОСОБА_3 ;

Представник відповідача - ОСОБА_2 - ОСОБА_6.

ВСТАНОВИЛА:

В жовтні 2009 року ОСОБА_3 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2, ОСОБА_4, ОСОБА_5, про встановлення факту проживання однією сім'єю, визнання права власності на спільно придбане майно, посилаючись на те, що починаючи з травня 1997 року і по день смерті ОСОБА_7, тобто по травень 2008 року вона проживала з останнім однією сім'єю без реєстрації шлюбу. За час спільного з ним проживання придбано меблі та побутову техніку на загальну вартістю 6700 грн.

Оскільки після смерті ОСОБА_7, відповідачі не визнають її право на 1/2 частину спільно придбаного майна, уточнивши позовні вимоги просила суд встановити факт спільного проживання однією сім'єю з ОСОБА_7 з травня 1997 року по травень 2008 року та визнати за нею право власності на 1/2 частину майна, що придбано за період спільного проживання з ОСОБА_7, а саме: меблеву стінку, пральну машину «Арістон», набір меблів для кухні, загальною вартістю майна 6700 грн.

Рішенням Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу від 24 січня 2011 року позов ОСОБА_3 задоволено частково.

Встановлено факт спільного проживання однією сім'єю ОСОБА_3 та ОСОБА_7 з травня 1997 року по травень 2008 року.

В задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

В апеляційній скарзі відповідач ОСОБА_2 ставить питання про скасування рішення суду в частині встановлення факту спільного проживання однією сім'єю ОСОБА_3 та ОСОБА_7 з травня 1997 року по травень 2008 року та ухвалення нового рішення про відмову в задоволенні позову в цій частині, посилаючись на те, що суд першої інстанції не надав оцінки періоду виникнення спірних правовідносин та правовій нормі, що підлягає застосуванню до їх врегулювання, а також роз'ясненням, викладених в п.П Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» № 5 від 31.03.1995 року. Крім того, в

порушення ст. 256 ЦПК України суд встановив юридичний факт, який не породжує жодних юридичних наслідків для позивача стосовно спірного майна.

Також відповідач вважає, що судом не об'єктивно оцінено пояснення свідків та не надано оцінки наявності зареєстрованого шлюбу між нею та померлим ОСОБА_7

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги і заявлених позовних вимог, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга ОСОБА_2 підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відмовляючи в задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з доведеності позовних вимог ОСОБА_8 в частині встановлення факту її спільного проживання з ОСОБА_7 однією сім'єю в період з травня 1997 року по травень 2008 року та відсутності в неї права, передбаченого ст. 74 СК України на 1/2 частину спірного майна.

В іншій частині рішення суду не оскаржується.

Задовольняючи частково позовні вимоги про встановлення факту спільного проживання позивачки та відповідача, як чоловіка та жінки однією сім'єю без укладання шлюбу в період з травня 1997 року по травень 2008 року, суд виходив з того, що Кодексом про шлюб та сім'ю України, яких діяв на час виникнення правовідносин, не передбачалося можливість виникнення спільної власності у осіб, які проживають однією сім'єю без укладання шлюбу, а оскільки ОСОБА_7 з 28.01.1997 року перебував у зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_2 і шлюб розірвано не було, то суд дійшов висновку про встановлення юридичного факту проживання позивачки та відповідача з травня 1997 року по травень 2008 року без задоволення позовних вимог в частині визнання права власності на Уг частину майна, придбаного в період спільного проживання.

Колегія суддів вважає, що такий висновок не відповідає вимогам ч..І ст. 1 ст. 234 ЦПК України. У порядку окремого провадження розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Згідно п. 5 ч. 1 ст. 256 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту проживання однією сім'єю чоловіка та жінки без шлюбу.

Крім того, п.П Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» № 5 від 31.03.1995 року встановлення судом факту перебування у фактичних шлюбних відносинах може мати місце, якщо такі відносини виникли до 08.07.1944 року і тривали до смерті одного з подружжя, внаслідок чого шлюб не може бути зареєстровано в органах реєстрації актів громадського стану. В інших випадках заяви про встановлення факту перебування у фактичних шлюбних відносинах судовому розгляду не підлягають.

Відповідно до ст.. 74 СК України, якщо жінка та чоловік проживали однією сім'єю, але не перебувають у шлюбі між собою або у будь-якому іншому шлюбі, майно, набуте ними за час спільного проживання, належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено письмовим договором між ними.

На майно, що є об'єктом права спільної сумісної власності жінки та чоловіка, які не перебувають у шлюбі між собою або у будь-якому іншому шлюбі, поширюються положення глави 8 цього Кодексу.

Відмовляючи в позові про визнання права власності позивачки на 1/2 частину спільно придбаного майна загальною вартістю 6 700 грн. суд виходив з того, що на час придбання майна відповідач перебував у зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_2 відомостей про розірвання шлюбу немає.

Колегія суддів вважає, що такий висновок суду є обґрунтованим і відповідає встановленим обставинам та вимогам закону.

Наведені обставини свідчать про те, що суд помилково встановив юридичний факт проживання позивачки та відповідача однією сім'єю без укладення шлюбу з травня 1997 року до травня 2008 року, а тому, колегія суддів вважає за необхідне скасувати в цій

частині рішення суду та ухвалити нове рішення про відмову в задоволенні цих позовних вимог з наступних підстав.

Цивільний процесуальний кодекс України передбачає право суду встановлювати факти, що мають юридичне значення відповідно до положень ст.. 256 цього Кодексу, але це можливо за певних умов, а саме: факти, що підлягають встановленню, повинні мати юридичне значення, тобто від них мають безпосередньо залежати виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичної особи без повторного звернення до суду на підставі цього рішення.

Позивачка просила встановити юридичний факт проживання з відповідачем однією сім'єю без укладення шлюбу з метою визнання права власності 1/2 частину спільно придбаного майна.

Суд дійшов висновку, що підстав передбачених законом для визнання права власності спільним сумісним майном позивачки та відповідача немає і відмовив позивачці у визнанні за нею права власності на 1/2 частину спільно придбаного майна.

Такий висновок суду є обґрунтованим і цей висновок фактично виключив необхідність встановлення юридичного факту проживання позивачки та відповідача однією сім'єю без укладення шлюбу, оскільки його встановлення не тягне за собою виникнення права власності позивачки на 1/2 частину спільно придбаного майна.

Виходячи з встановлених обставин та положень ч. І ст. 234, п.5 ч..І ст. 256 ЦПК України, колегія суддів дійшла висновку,що у задоволенні позовних вимог про встановлення юридичного факту проживання позивачки та відповідача однією сім'єю без укладення шлюбу необхідно відмовити.

Керуючись ст.ст. 303, 307, п..З ч..І ст. 309, 313, 316 ЦПК України, колегія суддів, -

ВИРІШИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити частково.

Рішення Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу від 24 січня 2011 року в частині встановлення факту спільного проживання однією сім'єю ОСОБА_3 та ОСОБА_7 з травня 1997 року по травень 2008 року -скасувати і ухвалити в цій частині нове рішення.

В задоволенні позовних вимог ОСОБА_3 до ОСОБА_2, ОСОБА_4, ОСОБА_5 про встановлення факту проживання однією сім'єю - відмовити.

В іншій частині рішення залишити без змін.

Рішення набирає законної сили з моменту його проголошення, але може бути оскаржено в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання ним законної сили.

Головуючий: /підпис/