Справа № 2029/2-834//11 р.
Орджонікідзевський районний суд міста Харкова у складі:
головуючого суддi ОСОБА_1,
при секретарi ОСОБА_2
за участю представника позивача ОСОБА_3
відповідачів ОСОБА_4, ОСОБА_5.
розглянувши у відкритому судовому засiданнi в місті Харкові цивільну справу за позовом ОСОБА_6 до ОСОБА_4, ОСОБА_5, третя особа: Відділення громадянства, імміграції та реєстрації фізичних осіб Орджонікідзевського райвідділу ХМУ ГУМВС України в Харківській області про усунення перешкод в користуванні квартирою шляхом виселення та зняття з реєстраційного обліку, та стягнення додаткових витрат при зверненні до суду, юридична допомога, стягнення держмита , та інформаційно технічне забезпечення, -
Позивачка ОСОБА_6 звернулась до суду з позовом про усунення перешкод в користуванні квартирою шляхом виселення та зняття з реєстраційного обліку відповідачів ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, та її сина ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2, третя особа: Відділення громадянства, імміграції та реєстрації фізичних осіб Орджонікідзевського РВ ХМУ ГУМВС України в Харківській області. Позивачка доручила представляти свої інтереси та права представнику ОСОБА_3, у в звязку з чим видала йому доручення на ведення справи.
В позовній заяві позивачка вказує, що на підставі та відповідно до умов Договору купівлі-продажу квартири (фото копія договору додається) , посвідченого 6 жовтня 2009 року приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу ОСОБА_7, та зареєстрованого за нею за реєстраційним № 3756 . ОСОБА_6 набула право власності на 2-х кімнатну ізольовану квартиру АДРЕСА_1. 28 січня 2010 року, як стверджує ОСОБА_6 вона зареєструвала в КП Харківське міське бюро технічної інвентаризації своє право власності на квартиру за реєстраційним № 2161836, що підтверджується Витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно № 25161681 (фотокопія витягу додається) . Але в належній позивачці на праві приватної власності квартири до цього часу продовжують проживати та зареєстровані відповідачі ОСОБА_4 та її син ОСОБА_5. Згідно договору купівлі-продажу ОСОБА_4 взяла на себе зобовязання знятися з реєстраційного обліку та звільнити квартиру до 06 січня 2010 року. Але станом на момент подання цього позову відповідачка не виконала цього обовязку, разом з відповідачем продовжують користуватися квартирою і добровільно виселитися та знятися з реєстраційного обліку з належної позивачці квартири відмовляються, чим порушують її права згідно діючого законодавства.
Згідно ст. 158 ЖК України наймач користується жилим приміщенням в квартирі, що належить громадянинові на праві приватної власності , відповідно до договору найму житлового приміщення, позивачка затверджує, що між сторонами відсутній договір найму на житло квартиру стосовно подальшого проживання. У в звязку з чим є всі підставі для виселення відповідачів з квартири, так як вона належить позивачці ОСОБА_6 на праві приватної власності. Позивачка підтримує свій позов і просить позовні вимоги задовольнити у повному обсязі.
Крім того, позивачка у порядку ст. 81- 88 ЦПК України просить компенсувати їй всі витрати по цій справі, кошти, які вона витратила на юридичну допомогу в сумі 5328 грн., судовий збір 8 грн. 50 коп., витрати на інформаційно-технічне забезпечення у сумі 37 грн. 00 коп., загальна сума 5373 грн. 50 коп..
Відповідачка ОСОБА_4 позов не визнала, стверджує, що вона не підписувала договір купівлі-продажу та не отримувала гроші за квартиру. Наміру не мала на продажу квартири, звільняти квартиру наміру не мала, так як іншого житла не має. Має пільги учасника вітчизняної війни. До останнього часу сплачує гроші за користування житлом. Їй було разяснено порядок звернення до суду з позовом про визнання договору купівлі-продажу не дійсним.
Відповідач ОСОБА_5 проти позову заперечує, стверджує, що він ніколи не чув про те, що мати без його згоди продала квартиру. Про те, що він повинен звільнити житло він почув вперше і його ніколи ніхто не повідомляв про те, що він повинен звільнити житло, так як є інший власник на житло. Вважає, що він не має іншого житла і не повинен звільняти житло. Він учасник бойових дій в Афганістані і також має пільги про сплату комунальних платежів. Просить в позові відмовити.
Перевіривши матеріали справи, допитавши сторін, дослідивши інші доказі в їх сукупності, суд вважає, що позивачка не довела позовні вимоги.
Згідно ст. 60 ЦПК України позивачка повинна доказати свої позовні вимоги, але ОСОБА_6 своїми діями не надала суду повноцінних та обєктивних доказів про те, що вона є власником спірного житла.
Відповідачі, після оформлення договору купівлі-продажу повинні залишити вказану квартиру АДРЕСА_2. Як вбачається з матеріалів справи, згідно її ствердження після підписання договору купівлі-продажу відповідачі повинні були звільнити квартиру до 06.01.2010 року, та передати ключі від квартири. Але, ключі не передавались, претензія про звільнення житла згідно ст. 168 ЖК України не предявлялась, а ОСОБА_5 зовсім не знав про те, що він повинен звільнити квартиру. Строк постійного мешкання з моменту укладення договору купівлі-продажу квартири, як стверджує позивачка ОСОБА_6 пройшов з 06.01.2010 року по 13.01.2011 року, тобто біля року, при тому, як стверджує позивачка, що вона та її родина гостро потребують житла, але ніяких реальних дій по відношенню відповідачів не приймали.
За таких підстав суд вважає, що позивачка та її представник не довели своїх позовних вимог, а в звязку з чим їй в позові необхідно відмовити, так як відповідачі постійно мешкали в спірній квартирі, оплачували комунальні послуги, залишались зареєстрованими по місцю мешкання, ОСОБА_4 по місцю реєстрації отримувала пенсію, сплачувала комунальні послуги, отримувала кореспонденцію, по місцю реєстрації знаходяться їх речі, то вони своїм постійним мешканням згідно ст. 168 ЖК України придбали право договору найму в спірній квартири у звязку з чим, вони повинні бути належним чином повідомлені за 3 місяця про звільнення квартири, але цього зроблено не було, що також являється підставою для надання оцінки неправомірних дій позивача.
Також суд при такому розгляді справи вважає необхідним згідно ст. 88 п. 1 відмовити позивачу в позовних вимогах щодо стягнення додаткових витрат понесених за надання юридичної допомоги, витрати понесені за сплату держмита та на інформаційно-технічне забезпечення.
На підставі викладеного і керуючись ст.ст.3, 10, 11, 12, 15, 30, 60, 61, 77, 79, 118, 120, 159 ч. 2, 3, 208, 209, 212, 214, 215, 218 -220, 294, 295 ЦПК України, ст.ст. 150, 168 ЖК України, п. ч.1 ст. 15, 16,317, 319, 321, 383 ЦК України суд, -
Позовні вимоги ОСОБА_6 до ОСОБА_4, ОСОБА_5, третя особа: Відділення громадянства, імміграції та реєстрації фізичних осіб Орджонікідзевського РВ ХМУ ГУМВС України в Харківській області про усунення перешкод в користуванні квартирою шляхом виселення та зняття з реєстраційного обліку, стягнення додаткових. витрат - відмовити у звязку з тим, що не був дотриманий передбачений порядок звернення до суду у 3-х місячний строк попередження .
Також відмовити позивачці в позові в частині стягнення з відповідачів грошей в сумі 5328 грн.00 коп., додаткові витрати зі сплаченого судового збору в сумі 8 грн. 50 коп., оплачених витрат на інформаційно - технічне забезпечення судового процесу в сумі 37 грн. 00 , та оплачених витрат на правову допомогу в сумі 5328 грн. 00 коп., всього 5373 грн. 50 грн. коп..
Апеляційна скарга на рішення суду подається позивачем протягом 10-ти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом 10-ти днів з дня отримання копії цього рішення.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя: Маслов М.І.