АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 грудня 2011 року м. Дніпропетровськ

01 грудня 2011 року колегія судців судової палати з цивільних справ Апеляційного суду Дніпропетровської області в складі:

головуючого судці: Деревянка О.Г.,

судців: Красвітної Т.П., Черненкової Л.А.,

при секретарі: Горлаковій Ю.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Дніпропетровську цивільну справу за апеляційною скаргою Публічного акціонерного товариства Дніпронафтопродукт на рішення Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 08 серпня 2011 року по цивільній справі за позовом Публічного акціонерного товариства Дніпронафтопродукт до ОСОБА_2 про відшкодування шкоди, заподіяної внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, -

ВСТАНОВИЛА:

У грудні 2010 року ВАТ Дніпронафтопродукт, правонаступником якого є ПАТ Дніпронафтопродукт звернулись до суду з зазначеним позовом, посилаючись на те, що 08 вересня 2010 року о 18.10 год. ОСОБА_2, керуючи автомобілем «Деу» державний номерАЕ 0977СІ, виїзджаючи з вул. 8 Березня (в районі АТБ смт. Ювілейне) на проспект імені Газети «Правда» не переконавшись в безпеці руху скоїв зіткнення з автомобілем «ЗАЗ 1102» державний номер АЕ 2932 під керуванням водія ОСОБА_3, що рухався по проспекту імені Газета «Правда».

Внаслідок цієї дорожньо-транспортної пригоди автомобілю «Деу» державний номер АЕ 0977СІ завдано технічних пошкоджень.

Також позивач зазначив, що вказана дорожньо-транспортна пригода сталася *з вини відповідача, який керував зазначеним автомобілем, що підтверджується матеріалами справи про адміністративне правопорушення та безпосередньо постановою Амур- Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 06 жовтня 2010 року.

Цей автомобіль перебуває в користуванні ПАТ «Дніпронафтопродукт» на умовах найму відповідно договору найму транспортного засобу № 013-08 від 29 травня 2008 року, який відповідно до наказу ВАТ «Дніпронафтопродукт» від 29 травня 2008 року № 1185/1 було закріплено за відповідачем ОСОБА_2 який працював водієм АТЦ Нижньодніпровської нафтобази ВАТ «Дніпронафтопродукт».

30 вересня 2010 року в присутності відповідача судовим експертом ОСОБА_4 вказаний автомобіль було оглянуто та зроблено детальний опис його пошкоджень в результаті ДПП та складено протокол огляду транспортного засобу від 30.09.2010 р. Вказаний протокол було особисто підписано відповідачем.

На підставі зазначеного Протоколу огляду транспортного засобу судовим експертом ОСОБА_5 надано висновок № 2В211010 від 21 жовтня 2010 року експертного автотоварознавчого дослідження з визначення вартості матеріальних збитків, у зв'язку з аварійними пошкодженнями, спричиненими автомобілю Деу-Ланос державний номер

АЕ 0977 СІ та вартість матеріальних збитків які спричинені в результаті ДПП складає 19277 грн. 78 коп.

Крім того позивач зазначив, що відповідно до укладеного Договору найму транспортного засобу № 013-08 від 29 травня 2008 року на ВАТ «Дніпронафтопродукт» як фактичного користувача автомобіля покладено обов'язки щодо стягнення з винних осіб матеріальної шкоди, спричиненої в тому числій й в результаті дорожньо-транспортних пригод. Вказане зобов'язання покладено на ВАТ «Дніпронафтопродукт» власником автомобілю та закріплено Додатковою угодою віх 11 січня 2010 року до договору найму транспортного засобу.

З урахуванням викладеного позивач вважав, що відповідач повинен відшкодувати збитки у повному обсязі, оскільки збитки заподіяні в результаті протиправних дій та просив стягнути з відповідача на їх користь 19,802 грн. 79 коп. на відшкодування матеріальної шкоди та судові витрати по справі.

Рішенням Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 08 серпня 2011 року в задоволенні позовних вимог ПАТ Дніпронафтопродукт до ОСОБА_2 про відшкодування шкоди, заподіяної внаслідок дорожньо-транспортної пригоди - відмовлено.

В апеляційній скарзі позивач посилається на порушення судом першої інстанції при ухваленні рішення норм матеріального та процесуального права, у звязку з чим ставить питання про скасування оскаржуваного рішення та ухвалення нового рішення, яким позовні вимоги задовольнити в повному обсязі.

Перевіривши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що скарга підлягає відхиленню, а рішення суду залишенню без змін з наступних підстав.

З матеріалів справи вбачається, що відповідно до договору найму транспортних засобів №013-08 від 29 травня 2008 року, укладеного між -ГОВ «Дніпроінвест» та ВАТ «Дніпронафтопродукт», правонаступником якого є ПАТ «Дніпронафтопродукт», позивачу було передано в строкове платне користування на умовах найму три автомобілі, серед який зазначено і автомобіль ДЕО Нанос, держ. номер НОМЕР_1 (а.с.34), а зідно наказу ВАТ «Дніпронафтопродукт» №1185/1 від 29 травня 2008 року цей автомобіль введений в експлуатацію та закріплено за ним водія ОСОБА_2 (а.с.8).

Як вбачається з подорожнього листа №466372 від 08 вересня 2010 року виданого ОСОБА_2 на автомоміль ДЕО ОСОБА_6 державний номер НОМЕР_1, час роботи водія не нормований (а.с.9).

Судом першої інстанції встановлено та підтверджено матеріалами справи наступне.

08 вересня 2010 року о 18.10 год. ОСОБА_2, керуючи автомобілем «Деу» державний номер АЕ 0977СІ, виїжджаючи з прилеглої території на головну на проспект імені Газети «Правда» не переконавшись в безпеці руху скоїв зіткнення з автомобілем НОМЕР_2 під керуванням водія ОСОБА_3, що рухався по проспекту імені Газета «Правда» зліва направо в напрямку його руху.

За фактом ДТП відносно ОСОБА_2 06 жовтня 2010 року Дніпропетровським районним судом винесено постанову, відповідно до якої ОСОБА_2 визнано винним у скоєнні вказаного ДТП та притягнуто до адміністративної відповідальності за ст.124 КУпАП у виді штрафу в розмірі 420 грн (а.с.6).

Відмовляючи в задоволенні позовних вимог ПАТ Дніпронафтопродукт, суд першої інстанції обґрунтовано виходив з того, що оскільки відповідач ОСОБА_2 працював на посаді водія, режим роботи не нормований, а дорожньо транспортна пригода сталася коли відповідач відвозив додому з роботи головного бухгалтера ВАТ «Дніпронафтопродукт» ОСОБА_6, що не заперечується сторонами та підтверджено також поясненнями допитаного свідка ОСОБА_6, суд вважає, що вимоги позивача про те, що ОСОБА_2 повинен відшкодувати заподіяну шкоду у повному обсязі є необгрунтованими, оскільки це ДТП сталося саме під час виконання трудових обов'язків ОСОБА_2

Відповідно до ст. 22 ЦК України, збитки відшкодовуються у повному обсязі, якщо договором або законом не передбачено відшкодування в більшому або меньшому розмірі. А згідно ст. 132 КЗпП України за шкоду, заподіяну Підприємству, установі, організації при

вини яких заподіяно шкоду, несуть матеріальну відповідальність у розмірі прямої дійсної шкоди, але не більше свого середнього місячного заробітку.

Згідно ст. 133 КЗпП України у відповідності з законодавством обмежену матеріальну відповідальність несуть працівники - за зіпсуття або знищення через недбалість матеріалів, напівфабрикатів, виробів (продукції), в тому числі при їх виготовленні, - у розмірі заподіяної з їх вини шкоди, але не більше свого середнього місячного заробітку. В такому ж розмірі працівники несуть матеріальну відповідальність за зіпсуття або знищення через недбалість інструментів, вимірювальних приладів, спеціального одягу та інших предметів, виданих підприємством, установою, організацією працівникові в користування;

Відповідно до ст. 134 КзпП України відповідно до законодавства працівники несуть матеріальну відповідальність у повному розмірі шкоди, заподіяної з їх вини підприємству, установі, організації, у випадках, коли:

1)між працівником і підприємством, установою, організацією відповідно до статті 135і цього Кодексу укладено письмовий договір про взяття на себе працівником повної матеріальної відповідальності за незабезпечення цілості майна та інших цінностей, переданих йому для зберігання або для інших цілей;

2)майно та інші цінності були одержані працівником під звіт за разовою довіреністю або за іншими разовими документами; шкоди завдано діями працівника, які мають ознаки діянь, переслідуваних у кримінальному порядку;

4)шкоди завдано працівником, який був у нетверезому стані;

5)шкоди завдано недостачею, умисним знищенням або умисним зіпсуттям матеріалів, напівфабрикатів, виробів (продукції), в тому числі при їх виготовленні, а також інструментів, вимірювальних приладів, спеціального одягу та інших предметів, виданих підприємством, установою, організацією працівникові в користування;

6)відповідно до законодавства на працівника покладено повну матеріальну відповідальність за шкоду, заподіяну підприємству, установі, організації при виконанні трудових обов'язків; шкоди завдано не при виконанні трудових обов'язків; службова особа винна в незаконному звільненні або переведенні працівника на іншу роботу;

9) керівник підприємства, установи, організації всіх форм власності, винний у несвоєчасній виплаті заробітної плати понад один місяць, що призвело до виплати компенсацій за порушення строків її виплати, і за умови, що Державний бюджет України та місцеві бюджети, юридичні особи державної форми власності не мають заборгованості перед цим підприємством.

Крім того в п.5 постанови Пленуму Верховного Суду України №14 від 29 грудня 1992 року «Про судову практику в справах про відшкодування шкоди, заподіяної підприємствам, установам, організаціям їх працівниками» зазначено, що на підставі п. 1 ст. 133 КЗпП несуть матеріальну відповідальність в межах середнього місячного заробітку працівники, які допустили зіпсуття або знищення цих цінностей у ході трудового процесу. На- інших працівників з числа службових осіб (наприклад, майстра, технолога), якщо шкода від зіпсуття або знищення через недбалість зазначених цінностей заподіяна внаслідок їх неправильних службових дій (бездіяльності), матеріальна відповідальність покладається у відповідності зі ст. 132 КЗпП також в межах середнього місячного заробітку. Відповідальність у тому ж розмірі за зіпсуття або знищення через недбалість інструментів, вимірювальних приладів, спеціального одягу та інших предметів покладається на . працівника, якщо названі цінності були видані йому в користування у зв'язку з виконанням трудових обов'язків.

Зясувавши в достатньо повному обємі права та обовязки сторін, обставини справи, перевіривши доводи і давши їм правову оцінку, суд першої інтонації постановив рішення, що відповідає вимогам закону. Висновки суду достатньо обґрунтовані і підтверджені наявними в матеріалах справи письмовими доказами.

Приведені в апеляційній скарзі доводи зводяться до переоцінки доказів і незгоди з висновками суду по їх оцінці.

Відповідно до ст. 212 ЦПК України, виключне правоюцінки доказів належить суду, який має оцінювати докази за своїм внутрішнім^ переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і обєктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Перевіривши справу в межах доводів апеляційної скарги, судова колегія приходить до висновку про обґрунтованість висновків суду та безпідставності приведених в апеляційній скарзі доводів.

Керуючись ст.ст. 209, 218, 303,307,308,313-315 ЦПК України, колегія суддів?-

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства Дніпронафтопродукт - відхилити.

Рішення Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 08 серпня 2011 року - залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення та протягом двадцяти днів може бути оскаржена у касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ.

Головуючий:

Судді: