Справа № 22-ц-3757/11 Головуючий у І інстанції Верещак А.М.
Провадження № Доповідач у 2 інстанції ОСОБА_1
Категорія 54 02.06.2011
РІШЕННЯ

Іменем України

02 червня 2011 року колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Київської області в складі:

головуючого: Суханова Є.М.

суддів: Данілова О.М., Мельника Я.С.

при секретарі: Ходаковській А.Б.

розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 22 листопада 2010 року у справі за основним позовом ОСОБА_2 до Закритого акціонерного товариства науково-виробничої фірми «Ферокерам» про стягнення заробітної плати та середньої заробітно': плати за час затримки розрахунку при звільненні і за зустрічним позовом ЗАТ НВФ «Ферокерам» до ОСОБА_2 про стягнення зайво сплаченої заробітної плати та відшкодування шкоди, завданої працівником в результаті невиконання ним службових обов»язків.

Заслухавши доповідь судді апеляційного суду, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів, -

ВСТАНОВИЛА:

В листопаді 2009 року ОСОБА_2 звернувся в суд з позовною заявою до ЗАТ НВФ «Ферокерам» про стягнення заробітної плати та середньої заробітної плати за затримку розрахунку при звільненні, мотивуючи тим, що з 01 лютого 2005 року по 16 березня 2009 року позивач працював у відповідача на посаді заступника Голови правління. Наказом № 74 від 16 березня 2009 року був звільнений з займаної посади на підставі п. 1 ст. 40 КЗпП України, але розрахунку при звільненні не отримав, тому 18 вересня 2009 року ОСОБА_2 звернувся із заявою до Голови Правління ЗАО НПФ «Феррокерам» щодо виплати розрахунку по заробітній платі за серпень, вересень, жовтень 2008 року, середньої заробітної плати за час затримки розрахунку при звільненні у період з 16.03.2009 р. по

23.11.2009 р., виплати компенсацій за затримку заробітної плати та інфляції, але розрахунку не отримав, тому він звернувся до суду з даною позовною заявою, та просив стягти на його користь 51 604,59 грн., д складається згідно розрахунку до позовної заяви, з невиплаченої заробітної плати - 11 183,80грн., середньомісячна заробітна плата за період затримки розрахунку при звільнення - 28 259,12грн. з відрахуванням податків, індексація з відрахуванням податків - 9 635,63грн., компенсація заробітної плати у звязку з затримкою строків виплати - 2 526,04грн. (а.с.6-9), та судові витрати.

В ході розгляду справи, в лютому 2010 року відповідач звернувся до суду з зустрічною позовною заявою про стягнення зайво сплаченої заробітної плати та відшкодування шкоди, завданої працівником в результаті невиконання ним службових обовязків, та просили стягнути з ОСОБА_2 переплату за відпустку в сумі 7 420,13грн., переплату по заробітній платі 1 816,05 грн., в якості відшкодування збитків 84 563,00грн. та судові витрати, мотивуючи тим що бухгалтер підприємства здійснювала помилкове нарахування заробітної плати членам правління з 20.06.2008 року по 07.10.2008 року та нарахування оплати щорічної відпустки. Крім цього, в період з 10.06.2009 року по 22.07.2009 року органами ДПІ внаслідок проведеної перевірки з питань дотримання вимог податкового законодавства, було виявлено прострочену дебіторську заборгованість, в результаті чого підприємству було нараховано

пеню на суму 84 563 грн., яку підприємство просить стягти з ОСОБА_2, оскільки вважають що вказану пеню було нараховано в результаті невиконання ОСОБА_2 своїх посадових обовязків.

Рішенням Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 22 листопада 2010 року в задоволенні основного позову ОСОБА_2 до Закритого акціонерного товариства науково-виробничої фірми «Ферокерам» про стягнення заробітної плати та середньої заробітної плати за час затримки розрахунку при звільненні - відмовлено.

Цим же рішенням зустрічний позов ЗАТ НВФ «Ферокерам» до ОСОБА_2 про стягнення зайво сплаченої заробітної плати та відшкодування шкоди, завданої працівником в результаті невиконання ним службових обовязків - задоволено.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ЗАТ НВФ «Ферокерам» 9 199 грн. 68 коп. переплаченої заробітної плати та 84 563 грн. на відшкодування збитків, завданих в результаті ' ^ виконання службових обовязків. Всього стягнуто 93 762 (девяносто три тисячі сімсот шістдесят дві) гривні.

Не погодившись ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу, в якій посилається на невідповідність висновків суду фактичним обставинам справи, порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить оскаржуване рішення скасувати і ухвалити нове рішення, яким позов ОСОБА_2 до ЗАТ НВФ «Ферокерам» про стягнення заробітної плати та середньої заробітної плати за час затримки розрахунку при звільненні задовольнити та стягнути на його користь 51 604 грн. (п»ятдесят одну тисячу шістсот чотири гривні) 59 коп.

У задоволені зустрічного позову ЗАТ НВФ «Ферокерам» до ОСОБА_2 про стягнення зайво -оплаченої заробітної плати та відшкодування шкоди, завданої працівником в результаті невиконання ним службових обовязків - відмовити.

Зазначається, що суд ухвалив рішення, зробивши висновки, які не відповідають обставинам справи, визнав встановленими обставини, які не були доведені відповідачем, порушив норми матеріального права, не застосував вимоги норми статей КЗпП України, які підлягали застосуванню, а

також порушив норми процесуального права.

Розглянувши справу в межах доводів апеляційної скарги, перевіривши законність і обґрунтованість постановленого рішення суд приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав:

Судом встановлене, що позивач з 01 лютого 2005 року по 16 березня 2009 року працював на посаді

заступника Голови правління в ЗАТ НВФ «Фероккерам».

Наказом № 74 від 16 березня 2009 року був звільнений з займаної посади на підставі п. 1 ст. 40 КЗпП України.

18 вересня 2009 року ОСОБА_2 звернувся із заявою до Голови Правління ЗАО НПФ «Феррокерам» щодо виплати розрахунку по заробітній платі за серпень, вересень, жовтень 2008 року, середньої заробітної плати за час затримки розрахунку при звільненні у період з 16.03.2009 р. по 23.! 1.2009 р., виплати компенсацій за затримку заробітної плати та інфляції.

23.11.2009 року позивач звернувся з позовом до суду про стягнення заробітної плати.

В матеріалах справи відсутні докази щодо виплати позивачу заробітної плати у розмірі за серпень 2008 р - 3005,62 грн., вересень 2008 р. - 5 369,48 грн., жовтень 2008 р. - 2 808,70 грн., отже, загальна сума невиплаченої заробітної плати становить 11 183,80 грн.

Крім того, наявність заборгованості по виплаті заробітної плати працівникам підприємства підтверджується Графіком заборгованості від 07.03.2009 р. із виплати заробітної плати працівникам підприємства, затвердженим керівником та погодженим і з головою профспілок підприємства.

Суд приходить до висновку про те, що на підприємстві мала місце невиплата заробітної плати працівникам на вимогу ст. 115 КЗпП України. Відповідачем не надано доказів щодо виконання ним вимог ст. 117 КЗпП України, а саме, не надано письмових доказів щодо нарахованих сум, належних Працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган не повідомив письмово працівника перед виплатою зазначених сум.

В суді встановлено, що ОСОБА_3 рада підприємства не приймала рішення про зменшення заробітної плати позивача під час перебування ОСОБА_2 на посаді заступника Голови правління

ЗАТ НВФ «Ферокерам».

Також адміністрацією підприємства в порушення вимог ст. 103 КЗпП України не було письмово ^ .»евідомлено та ознайомлено позивача із новими або зміною діючих умов оплати праці працівника не тзніш як за два місяці до їх запровадження або зміни.

До того ж. Головою ОСОБА_3 ради ЗАТ НВФ «Ферокерам» надано Подання Голові Ревізійної комісії ЗАТ НВФ «Ферокерам» лише 15.07.2009 року щодо перевірки та правильності нарахування та виплати заробітної плати працівникам за 2007-2008 р.

Ст. 127 КЗпП України встановлений вичерпний перелік випадків відрахування із заробітної плати працівника для покриття їх заборгованості підприємству, установі, організації, де він працює та проводиться за наказом.

Як убачається із матеріалів справи, оплата праці членам правління проводилася на підставі -Протоколу № 04/04 засідання ОСОБА_3 ЗАТ НВФ «Ферокерам» від 04 квітня 2007 року, яким встановлено оклад у розмірі 0,85 від заробітної плати Голови правління, яка становить 5-ти кратний розмір середньої заробітної плати одного працівника ЗАТ НВФ «Ферокерам», крім того встановлені доплати щомісячно, від 0,5 до 2-х середніх заробітних плат одного працівника ЗАТ НВФ «Ферокерам».

Але згідно відомостей про виплату заробітної плати керівним працівникам, вбачається що розмір заробітної плати керівних працівників значно вищу суму вказаних відповідачем 1 500 гривень. Посилання відповідача на помилку головного бухгалтера не може бути прийняте до уваги суду, тому що закон передбачає іншу лічильну помилку, про яку в даному випадку не йдеться.

Крім того, відрахування відбулося у 2009 році, коли між сторонами припинені трудові відносини. У звязку із припиненням трудових відносин припиняються взаємні права та обовязки сторін.

Відповідачем не надано письмових доказів, на підставі яких проводилося відрахування, тому суд ставиться критично до даних доказів.

Згідно «Положення розрахунку середньої заробітної плати» від 08.02.1995 року, затвердженого Кабінетом Міністрів України та розрахунків, наданих позивачем, розмір середньої місячної заробітної плати становить 4 959,48 грн. Період затримки становить 7 місяців.

Судом встановлено, що загальна сума середньої місячної заробітної плати за період затримки, який становить сім місяців становить 28 259,12 грн.

Згідно «Положенню проведення індексації грошових доходів населення», затвердженим Постановою Кабінету Міністрів України від 07.07.2003 року № 1078, індексації належать грошові доходи населення, які не мають разового характеру, у межах прожиткового мінімуму.

^ Сума індексації заробітної плати у зв»язку з інфляцією за період з 2005 по 2009 роки (11 837,38 --гри., податки з цієї суми 11 837,38*18,6% = 2 201,75 грн.) становить 9 635,63 гри.

Згідно «Порядку проведення компенсації громадянам втрати частини грошових доходів у звязку з порушенням строків виплат», затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 21.02.2001 р. № 159 розрахунок суми компенсації по доходам, нарахованим в 2008-2009 pp. які сплачуються в листопаді 2009 р. проводиться на підставі нарахованої суми за вирахуванням утриманих сум податку з доходу фЦ.шних осіб та внесків в соціальні фонди, отже, загальна сума компенсації за період з серпня місяця 2008 р. по вересень 2009 р. у зв»язку із затримкою строків виплати становить 2 526, 04 грн.

Зважаючи на зазначене, колегія суддів дійшла висновку, що доводи апеляційної скарги про безпідставність задоволення стягнення із позивача переплаченої заробітної плати знайшли своє підтвердження, тому задоволення позовних вимог позивача підлягають задоволенню у повному розмірі.

Колегія також вважає, що погодитись із висновками суду щодо стягнення із ОСОБА_2 84 563 грн. на відшкодування збитків на користь ЗАТ НФВ «Ферокерам», завданих в результаті невиконання

ним службових обовязків не можна.

Як підтверджується матеріалами справи, на підприємстві виникла дебіторська заборгованість в результаті невиконання партнерами підприємства своїх договірних зобовязань, що не є результатом трудової діяльності позивача.

Так, на виконання п.3.1.9 Посадової інструкції щодо вжиття заходів щодо забезпечення своєчасного надходження коштів на реалізовану продукцію, позивачем готувалися письмові вимоги щодо стягнення заборгованості, що є в матеріалах справи.

Отже, не можна вважати, шо з вини позивача виникла заборгованість, крім того відповідачем не надано договору про повну матеріальну відповідальність позивача та не виконано вимог ст.ст.

1ЗО, 132,133,134,137,138 КЗпП України.

Кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень на підставі ст. 60 ЦПК України.

Таким чином, колегія суддів вважає, що відповідач не довів наявності та розміру матеріальної шкоди, не доведено дійсної вини позивача у заподіянні шкоди, отже у задоволенні зустрічного позову має бути відмовлено.

Зважаючи на зазначене, колегія суддів вважає, що рішення суду першої інстанції підлягає скасування з ухваленням нового рішення.

З урахуванням наведеного, колегія суддів вважає, що суд безпідставно прийшов до висновку про відмову в задоволенні позову ОСОБА_2 та задовольнивши позов ЗАТ НВФ «Ферокерам» не навівши у рішенні правові підстави свого висновку.

За таких обставин колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, а рішення суду першої інстанції - скасуванню з ухваленням нового рішення про задоволення позовних вимог ОСОБА_2 та залишення зустрічного позову ЗАТ НВФ «Ферокерам» без задоволення, відповідно до вимог ст. 309 ЦПК України.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 309, 313, 314, 316, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів,

ВИРІШИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити.

Рішення Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 22 листопада 2010 року скасувати та ухвалити нове рішення . Задовольнити позов ОСОБА_2.

Стягнути із Закритого акціонерного товариства науково-виробничої фірми «Ферокерам» м.Біла Церква, на користь ОСОБА_2 заробітну плату та середню заробітну плату за час

затримки розрахунку при звільненні у сумі 51 604 грн. (п»ятдесят одну тисячу шістсогчтиртп ривні)'59 коп.

Стягнути із ЗАТ НВФ «Ферокерам» м. Біла Церква на користь ОСОБА_2 ОСОБА_4 на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи у розмірі 120 грн.

У задоволені зустрічного позову ЗАТ НВФ «Ферокерам» до ОСОБА_2 про стягнення зайво сплаченої заробітної плати та відшкодування шкоди, завданої працівником в результаті невиконання ним службових обовязків - відмовити.

Рішення набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржене в касаційному порядку безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили.

головуючий

судді