Справа №22Ц-7099/2010 р. Головуючий у І інстанції Оладько С.І.
Доповідач у ІІ інстанції ОСОБА_1
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 квітня 2010 року Колегія суддів судової палати в цивільних справах Апеляційного суду Київської області у складі:

головуючого судді: Яворського М.А.,

суддів: Ігнатченко Н.В., Сліпченка О.І.

при секретарі: Сашко Я.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні апеляційного суду Київської області матеріали цивільної справи за апеляційною скаргою Публічного Акціонерного товариства «Український інноваційний банк» в особі Київської філії Публічного Акціонерного товариства «Український інноваційний банк» на рішення Ірпінського міського суду Київської області від 16 червня 2010 року у справі за позовом Публічного Акціонерного товариства «Український інноваційний банк» в особі Київської філії Акціонерного товариства «Український інноваційний банк» до ОСОБА_2 про стягнення боргу за угодою про надання овердрафту, -

встановила:

У лютому 2010 позивач звернувся в суд з вказаним позовом. Свої вимоги мотивує тим, що 26.02.2008р між позивачем в особі Святошинської філії АТ «Укрінбанк» та товариством з обмеженою відповідальністю «Укрвторресурс» було укладено ОСОБА_3 про надання овердрафту №0120,відповідно до якої позивачем було надано товариству з обмеженою відповідальністю "Укрвторресурс" овердрафт з лімітом заборгованості 598000гр на термін з 26.02.2008р по 25.02.2009р.

26.02.2008р між Святошинською філією АТ'Укрінбанк" та ОСОБА_2В був укладений договір поруки № 0120/Р1, згідно якого ОСОБА_2В поручилась за виконання ТОВ "Укрвторресурс" зобовязань згідно угоди. 26.10.2009р Святошинська філія АТ'Укрінбанк" припинила свою діяльність шляхом реорганізації і насьогодні позивач є правонаступником всіх прав та обовязків Святошинської філії АТ'Укрінбанк".

Позивач свої зобовязання згідно угоди овердрафту виконав у повному обсязі, відповідач свої зобовязання не виконав, суму овердрафту не повернув.

Станом на 23.01.2010 року сума заборгованості відповідача перед позивачем складає 857 126гр41 коп.

Позивач просить стягнути із відповідачки заборгованість в сумі 857 126гр41 коп. та судові витрати 1952 гр.

Заочним рішенням Ірпінського міського суду від 16 червня 2010 року у задоволенні позову відмовлено.

Не погоджуючись з заочним рішенням суду представником Акціонерного товариства «Український інноваційний банк» в особі Київської філії Акціонерного товариства «Український інноваційний банк» було подано апеляційну скаргу в якій просив рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове рішення яким задовольнити позовні вимоги повністю.

В обґрунтування апеляційної скарги зазначає, що судом першої інстанції порушено норми матеріального та процесуального права. Зазначає, що у процесі розгляду справи суд не звернув уваги на фактичні обставини, що мають суттєве значення при вирішенні спору, а також не встановив правової кваліфікації відносин сторін, виходячи з фактів, установлених у процесі розгляду справи, та яка правова норма підлягає застосуванню для вирішення спору.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги, заявлених позовних вимог, відповідно до правил ст. 303 ЦПК України, колегія суддів вважає що апеляційна скарга підлягає до задоволення, з наступних підстав.

Відмовляючи в задоволенні позовних вимог Акціонерного товариства «Український інноваційний банк» в особі Київської філії Акціонерного товариства «Український інноваційний банк», суд першої інстанції, виходив із того, що відсутній предмет спору, оскільки заборгованість за кредитним договором рішенням господарського суду стягнуто солідарно з боржника та інших поручителів, тому кредитор не може пред'явити після цього такий же позов до поручителя.

Проте з таким висновком суду погодитись не можна.

Як встановлено судом, і не заперечується сторонами у справі, 26.02.2008р між позивачем в особі Святошинської філії АТ «Укрінбанк» та товариством з обмеженою відповідальністю «Укрвторресурс» було укладено ОСОБА_3 про надання овердрафту №0120, відповідно до якої позивачем було надано товариству з обмеженою відповідальністю "Укрвторресурс" овердрафт з лімітом заборгованості 598 000гр на термін з 26.02.2008р по 25.02.2009р.

26.02.2008р між Святошинською філією АТ'Укрінбанк" та ОСОБА_2В був укладений договір поруки № 0120/Р1, згідно якого ОСОБА_2В поручилась за виконання ТОВ "Укрвторресурс" зобовязань згідно угоди. Святошинська філія АТ'Укрінбанк" 26.10.2009р припинила свою діяльність шляхом реорганізації і на даний час позивач є правонаступником всіх прав та обовязків Святошинської філії АТ'Укрінбанк".

Згідно п. 1.2. Договору поруки №0120/Р1 (надалі - Договір поруки), укладеного 26.02.2008р. між Банком та ОСОБА_2 (Поручитель), остання зобов'язується нести перед Банком солідарну з Позичальником ТОВ „Укрвторресурс" відповідальність за виконання останнім зобов'язань за угодою.

Згідно частини 1 статті 526 Цивільного кодексу України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Статтею 541 Цивільного кодексу України визначено поняття солідарне зобов'язання як солідарний обов'язок, який виникає у разі неподільності предмета зобов'язання.

Відповідно до вимог ст. ст. 553, 554 ЦК України за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов'язку. У разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя.

16 червня 2009 року Господарським судом м. Києва було ухвалено рішення про стягнення з ТОВ „Укрвторресурс" на користь Банку заборгованості за ОСОБА_3 в сумі 554 178,12 гривень та судові витрати в сумі 6 050,23 гривень, і видано судовий наказ від 06.07.2009р., який передано для виконання до виконавчої служби.

Таким чином, доводи суду першої інстанції про те, що наявність рішення господарського суду про стягнення з боржника суми боргу звільняє поручителя від обов'язку солідарної відповідальності, є помилковими.

Однак при вирішенні спору та ухваленні рішення про відмову в позові, районний суд не взяв до уваги вимоги ст. 559 ЦК України, та не встановив коло тих юридичних фактів, які б могли свідчити про припинення поруки.

Відповідно до ч. 4 ст. 559 ЦК України порука припиняється після закінчення строку, встановленого в договорі поруки. У разі, якщо такий строк не встановлено, порука припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов'язання не пред'явить вимоги до поручителя. Якщо строк основного зобов'язання не встановлений або встановлений моментом пред'явлення вимоги, порука припиняється, якщо кредитор не пред'явить позову до поручителя протягом одного року від дня укладення договору поруки.

Згідно пп. 3.1.1. ОСОБА_3 надає позичальнику Овердрафт з лімітом заборгованості за Овердрафтом у розмірі 598 000,00 гривень (п'ятсот дев'яносто вісім тисяч гривень 00 копійок), на термін з 26 лютого 2008 року по 25 лютого 2009 року включно з необмеженою сумою обороту по Рахунку за Овердрафтом.

Згідно п.8.1. ОСОБА_3 остання набуває чинності з дати її підписання повноважними представниками Позичальника та Банку і залишається чинною до дати повної сплати заборгованості за Овердрафтом, та інших платежів за цією ОСОБА_3 відповідно до умов цієї ОСОБА_3.

Згідно п. 4.1. Договору поруки цей Договір набирає чинності з дати його підписання всіма сторонами і діє до повного виконання ними прийнятих на себе зобов'язань. А оскільки порука є похідним зобов'язанням від основного, то Договір поруки є дійсним доки є дійсною ОСОБА_3.

Таким чином, суд першої інстанції помилково виходив з того, що наявність рішення господарського суду про стягнення заборгованості за кредитним договором із боржника та інших поручителів є перешкодою для предявлення окремого позову до поручителя ОСОБА_2, а тому рішення суду підлягає скасуванню з ухвалення нового рішення про задоволення позовних вимог.

Відповідно до ч.2 ст. 307 ЦПК України суд в апеляційному порядку має право скасувати рішення суду першої інстанції і ухвалити нове рішення по суті позовних вимог .

Відповідно до ст.309 ЦПК України неповне зясування судом обставин, що має значення для справи; недоведеність обставин, що має значення до справи, які суд вважає встановленими; невідповідність висновків суду обставин справи; порушення або неправильне застосування судом норм матеріального права є підставою для скасування рішення суду першої інстанції і ухвалення нового рішення .

Таким чином, колегія суддів вважає, що доводи апеляційної скарги заслуговують на увагу, рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення про задоволення позовних вимог.

Відповідно до ст. 88 ЦПК України із відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у розмірі 2 922 гривень.

На підставі наведеного, керуючись ст. ст. 303, 307, 309, 313-314, 316-317, 319 ЦПК України, колегія суддів, -

вирішила:

Апеляційну скаргу Публічного Акціонерного товариства «Український інноваційний банк» в особі Київської філії Публічного Акціонерного товариства «Український інноваційний банк» задовольнити.

Заочне рішення Ірпінського міського суду Київської області від 16 червня 2010 року скасувати та ухвалити нове, яким позов Публічного Акціонерного товариства «Український інноваційний банк» в особі Київської філії Публічного Акціонерного товариства «Український інноваційний банк» до ОСОБА_2 про стягнення боргу за угодою про надання овердрафту задовольнити повністю.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь Публічного Акціонерного товариства «Український інноваційний банк» в особі Київської філії Публічного Акціонерного товариства «Український інноваційний банк» заборгованість у розмірі 857 126, 41 гривень 41 копійка.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь Публічного Акціонерного товариства «Український інноваційний банк» в особі Київської філії Публічного Акціонерного товариства «Український інноваційний банк» судові витрати у розмірі 2 922гривень.

Рішення набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржене в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий: М.А. Яворський

Судді: Н.В. Ігнатченко

ОСОБА_4