Броварський міськрайонний суд Київської області
справа 2-2559/11
РІШЕННЯ

Іменем України

06 жовтня 2011 року Броварський міськрайонний суд Київської області в складі:

головуючої судді Маценко Н.П.

при секретарях Облакевич А.С., Лисенко М.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні залі суду м. Бровари цивільну справу за позовом приватного акціонерного товариства «Українська страхова компанія «Княжа Вієнна ОСОБА_1» до ОСОБА_2 про відшкодування шкоди

в с т а н о в и в:

У червні 2011 року ПАТ «Українська страхова компанія «Княжа Вієнна ОСОБА_1» звернулося до суду із даним позовом, в якому просить суд стягнути із ОСОБА_2 на свою користь суму завданих збитків в розмірі 5721 грн. 95 коп. та понесені судові витрати.

В обґрунтування своїх вимог позивач посилається на те, що 09.09.2009 року в м. Броварах по вул. Шолом-Алейхема відбулася дорожньо-транспортна пригода за участі автомобілів НОМЕР_1 під керування ОСОБА_3 та автомобіля НОМЕР_2 під керування ОСОБА_2

Постановою Броварського міськрайонного суду Київської області від 30.09.2009 року ОСОБА_2 визнано винним в скоєнні дорожньо-транспортної пригоди та притягнуто до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП.

Далі зазначає, що автомобіль НОМЕР_1 на час дорожньо-транспортної пригоди на підставі договору страхування автотранспорту (КАСКО) від 19.11.2008 року, був застрахований у ЗАТ «Українська страхова компанія «Княжа», яке 22.06.2010 року змінило назву на ПАТ «Українська страхова компанія «Княжа Вієнна ОСОБА_1»

На підставі складеного страхового акту товариство здійснило виплату страхового відшкодування в розмірі 5721 грн. 95 коп., що підтверджується платіжним дорученням за № 20612 від 14.12.2009 року. З підстав компенсації страхового відшкодування товариство змушене звернутися до суду.

В судовому засіданні представник позивача ОСОБА_4 позовні вимоги підтримав в повному обсязі, дав пояснення аналогічні фабулі позовної заяви. Додав, що відповідач був належно повідомлений про проведення експертного дослідження з підстав встановлення розміру збитків завданих застрахованому автомобілю, однак останній не прибув. Просить позов задовольнити.

Відповідач ОСОБА_2 позовні вимоги визнав частково, пояснив, що у вересні 2009 року сталася дорожньо-транспортна пригода, у вчиненні якої він був визнаний винний. Матеріальну шкоду визнає в розмірі 3000 грн., враховуючи характер пошкодження.

Вислухавши пояснення представника позивача, заперечення відповідача, дослідивши письмові матеріали справи, суд встановив такі факти та відповідні їм правовідносини.

Правилами ст. 1191 ЦК України визначено, що особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом.

Відповідно до вимог ст. 27 ЗУ «Про страхування» ст. 993 ЦК України до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування в межах фактичних затрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування має до особи, відповідальної за заподіяний збиток.

Відповідно до ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана майну фізичної особи відшкодовується в повному обсязі, особою, яка її завдала, якщо особа доведе, що шкода завдана не з її вини, то вона звільняється від її відшкодування.

Судом встановлено, що 09.09.2009 року в м. Броварах по вул. Шолом-Алейхема, 89 ОСОБА_2, керуючи автомобілем НОМЕР_3, допустив самовільних рух автомобіля та зіткнення з автомобілем НОМЕР_4, в результаті автомобілі отримали механічні ушкодження, чим порушив п. 12.1 ПДР України.

Постановою Броварського міськрайонного суду Київської області від 30.09.2009 року ОСОБА_2 визнано винним в скоєнні дорожньо-транспортної пригоди та притягнуто до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП.

Відповідно до п.4 ст. 61 ЦПК України постанова суду у справі про адміністративне правопорушення обовязкова для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено постанову суду, з питань - чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою.

Також судом встановлено, що на час дорожньо-транспортної пригоди, що мала місце 09.09.2009 року майнові інтереси, повязані з володінням та керуванням транспортним засобом власника автомобіля НОМЕР_1 були застраховані у ЗАТ «Українська страхова компанія «Княжа» на підставі комплексного договору добровільного страхування автотранспорту від 19.11.2008 року.

Відповідно до витягу із Статуту ПАТ «Українська страхова компанія «Княжа Вієнна ОСОБА_1», зареєстрованого 23.06.2010 року, рішенням загальних зборів акціонерів ЗАТ «Українська страхова компанія «Княжа» від 22.06.2010 року у зв»язку з приведенням своєї діяльності у відповідність до норм Закону України «Про акціонерні товариства» ЗАТ «Українська страхова компанія «Княжа» змінило найменування на приватне акціонерне товариство «Українська страхова компанія «Княжа Вієнна ОСОБА_1».

Згідно зі звітом за №9359 з оцінки транспортного засобу від 27.11.2009 року розмір витрат на ремонт пошкодженого автомобіля НОМЕР_1 складають 4766,16 грн.

Згідно із розрахунком суми страхового відшкодування по страховому випадку автомобіля НОМЕР_1 від 02.12.2009 року сума страхового відшкодування складає 5721 грн. 95 коп.

Відповідно до розпорядження позивача сума виплати по страховому відшкодуванню становить 5721,95 грн.

Відповідно платіжного доручення за №20612 від 14.12.2009 року позивачем перераховано власнику застрахованого автомобіля НОМЕР_1 ОСОБА_5 страхове відшкодування в розмірі 5721 грн. 95 коп.

Такими чином, суд може зробити висновок, що позивач відшкодував власнику вищевказаного автомобіля завдану відповідачем матеріальну шкоду в розмірі 5721 грн. 95 коп., відповідно позивач має право зворотної вимоги до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування. Вимоги позивача про стягнення компенсації виплаченого страхового відшкодування є доведеними і такими, що підлягають задоволенню, стягненню із ОСОБА_2 Наведені останнім заперечення проти позову в частині розміру завданої матеріальної шкоди не можуть бути прийняті судом до уваги, так як вони жодним чином не мотивовані та спростовуються зібраними по справі доказами. Так, з матеріалів справи вбачається, що відповідач був належним чином повідомлений про час та місце проведення експертного дослідження, однак під час складення протоколу огляду транспортного засобу присутній не був.

Вирішуючи питання про стягнення судових витрат суд приходить до вимог ст. 88 ЦПК України відповідно до якої стороні на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею та документально підтверджені судові витрати. З цих підстав суд приходить до висновку про стягнення із відповідача судового збору в розмірі 94 грн. 85 коп. та витрат на ІТЗ в розмірі 120 грн.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 993, 1166, 1187, 1188, 1191, 1192 ЦК України, ст. 27 ЗУ «Про страхування», ст. ст. 10, 60, 88, 212-215 ЦПК України, суд, -

в и р і ш и в:

позов задовольнити.

Стягнути із ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, який зареєстрований ІНФОРМАЦІЯ_2, проживає ІНФОРМАЦІЯ_3 на користь приватного акціонерного товариства «Українська страхова компанія «Княжа Вієнна ОСОБА_1»04050 м. Київ, вул. Глибочицька, 44 р/р 296в КРД ПАТ «ОСОБА_6 ОСОБА_5», МФО 322904 матеріальну шкоду в розмірі 5721 (п»ять тисяч сімсот двадцять одна) грн. 95 коп., судовий збір в розмірі 57 (п»ятдесят сім) грн.. 21 коп. та витрати на інформаційно-технічне забезпечення в розмірі 120 (сто двадцять) грн.

Рішення може бути оскаржено протягом десяти днів з дня його проголошення шляхом подачі апеляційної скарги.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні в судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя Н.П.Маценко