Справа № 2-6161/11
Р і ш е н н я

І м е н е м У к р а ї н и

05 грудня 2011 року Дніпропетровський районний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді Макарова М.О.

при секретарі Олійник Ю.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в сел. Ювілейне цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення додаткових витрат на утримання дитини,

в с т а н о в и в:

Представник позивачки в судовому засіданні підтримала позовну заяву, з урахуванням уточнень, зазначивши, що позивачка з 06 серпня 1994 року перебувала з відповідачем у зареєстрованому шлюбі, який 01 листопада 1996 року було розірвано. Від даного шлюбу мають неповнолітнього сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1. Рішенням Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська відповідача зобов?язано до сплати аліментів у розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку щомісячно на утримання дитини, в подальшому рішенням цього ж суду розмір аліментів було зменшено до 1/6 частини з усіх видів заробітку. Син проживає разом з позивачкою та на даний час навчається на 2-му курсі Новомосковського кооперативного коледжу ім. С.В.Литвиненко, усі обовязки щодо утримання, виховання дитини та витрат, повязаних з отримання освіти позивачка несе самостійно. Дитина також потребує додаткових витрат на оплату проїзду до коледжу, користується двома маршрутними таксі для того, щоб дістатися до місця навчання у м. Новомосковську Дніпропетровської області, оскільки вони мешкають у м. Підгородне Дніпропетровського району Дніпропетровської області, а тому просила стягнути з відповідача на її користь додаткові витрати, повязані з навчанням сина та придбанням йому одягу у розмірі 5254 грн. 98 коп. та 500 грн. за послуги адвоката.

Відповідач та його представник в судовому засіданні позов не визнали та заперечували проти його задоволення посилаючись на те, що у відповідача є інша родина дружина та син, який знаходиться на йодного утриманні і дуже часто хворіє

Вислухавши пояснення представника позивачки, відповідача та його представника, свідка ОСОБА_4, дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступного.

Судом встановлено, що сторони з 06 серпня 1994 року по 01 листопада 1996 року перебували у зареєстрованому шлюбу і від даного шлюбу мають неповнолітнього сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 (повторне свідоцтво про народження серії І-КИ № 133841, видане 22 серпня 2011 року Відділом реєстрації актів громадянського стану Жовтневого районного управління юстиції м. Дніпропетровська, за актовим записом № 687), який знаходиться на утриманні матері.

На підставі рішення виконавчого комітету Бабушкінської районної ради народних депутатів № 272 від 22 травня 1998 року, з урахуванням того, що батько хлопчика ОСОБА_2 довгий час вихованням хлопчика не займається, не цікавиться його долею, неповнолітньому ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2 було змінено прізвище ОСОБА_4 на ОСОБА_1, а рішенням № 259 від 21 квітня 2000 року з ОСОБА_1 на ОСОБА_6 (а.с.13,12).

01 вересня 2010 року неповнолітній ОСОБА_6 вступив до Новомосковського кооперативного коледжу економіки та права ім. С.В.Литвиненко Дніпропетровської облспоживспілки, терміном навчання по 30 червня 2013 року. В даний час навчається на другому курсі денного відділення, на контрактній основі.

Згідно з вимогами ч. 1 ст. 185 СК України той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов'язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо).

Згідно наданих позивачкою документів, на навчання дитини у період з 01 вересня 2010 року по 30 листопада 2011 року нею витрачено 9775 грн. Крім того, позивачкою надано квитанції щодо придбання одягу неповнолітньому ОСОБА_6 на загальну суму 2291 грн. 95 коп., але суд бере до уваги лише квитанцію на суму 570 грн. (а.с.9), з якої дійсно вбачається, що саме позивачка ОСОБА_1 витратила вказані кошти на придбання спортивного одягу.

Відповідно до ч. 2 ст. 185 СК України розмір участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину в разі спору визначається за рішенням суду, з урахуванням обставин, що мають істотне значення.

Таким чином, участь у додаткових витратах на дитину є не правом, а обов'язком батька (матері) незалежно від сплати ним (нею) аліментів, і закон не передбачає можливості повного звільнення особи від участі в таких витратах, а обставини, що мають істотне значення, враховуються лише при визначенні судом розміру участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину в разі виникнення спору.

Доводи відповідача щодо невизнання ним позову, суд не бере до уваги і навіть ставиться до них критично, оскільки від дня народження ОСОБА_6 відповідач взагалі не приймав участі у його вихованні та в додаткових витратах, та сам в судовому засіданні пояснив, що останній раз бачив сина, коли йому було 4 місяці.

Показання свідка ОСОБА_4 суд також не бере до уваги, оскільки вона є дружиною відповідача, тобто зацікавленою особою, по суті позову конкретного нічого не пояснила, оскільки лише говорила, що у її чоловіка є тільки одна дитина спільно з нею, всі її пояснення спростовуються матеріалами справи та зібраними доказами.

На підставі викладеного, суд вважає вимоги позивачки щодо стягнення 1/2 частини вищевказаних додаткових витратах на дитину із відповідача обґрунтованими та підлягаючими до частково задоволення у межах наданих доказів, погоджуючись із визначеним нею розміром участі батьків у таких витратах.

Що стосується вимог позивачки щодо стягнення витрат на правову допомогу, то суд вважає їх необґрунтованими та такими, що не підлягають до задоволення, оскільки згідно із ч. 1 ст. 84 ЦПК України витрати, пов'язані з оплатою правової допомоги адвоката або іншого фахівця в галузі права, несуть сторони, крім випадків надання безоплатної допомоги.

Відповідно до положень ч. 4 ст. 42 ЦПК України документи, що посвідчують повноваження адвоката як представника, можуть також посвідчуватися ордером, який виданий відповідним адвокатським об'єднанням.

Як убачається з квитанції N 021205 без дати (а. с. 31), ОСОБА_1 здійснила оплату адвокату ОСОБА_7 адвокатських послуг у сумі 500 грн., але не відомо за які саме посдлуги.

Згідно з протоколами судових засідань адвокат ОСОБА_7 не брав участь у справі в суді першої інстанції

Згідно вимог ст.ст.79,88 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню на користь держави сума судового збору у розмірі 51 грн. та витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи у розмірі 120 грн.

Керуючись ст.ст. 10, 11, 60, 79, 88, 212, 215, 214, 367 ЦПК України, ст.ст. 2, 7, 15, 18, 180-185, 191 Сімейного кодексу України, суд

в и р і ш и в:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення додаткових витрат на утримання дитини задовольнити частково.

Стягнути із ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 5172 грн. 50 коп. на відшкодування додаткових витрат на навчання сина ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1 у Новомосковському кооперативному коледжі економіки та права ім. С.В. Литвиненко Дніпропетровської облспоживспілки та на придбання одягу.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави судовий збір в сумі 51 грн. та витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи в сумі 120 грн.

В решті позовних вимог відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутніми у судовому засіданні під час проголошення рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя М.О.Макаров