Броварський міськрайонний суд Київської області
справа № 2-322/11
РІШЕННЯ

Іменем України

11 травня 2011 року Броварський міськрайонний суд Київської області в складі:

головуючої судді Радзівіл А.Г.

при секретарі Жеребець I.A., РичокЛ.П.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Бровари цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування моральної шкоди, стягнення судових витрат за надання правової допомоги,-

ВСТАНОВИВ:

В листопаді 2010 року позивач звернувся з даним позовом до суду та просив стягнути з відповідача на його користь за завдану моральну шкоду 1000 грн., а також витрати за надання правової допомоги в розмірі 800 грн.

Свій позов обґрунтовував тим, що 31 березня 2010 року за адресою м.Бровари, вул. Незалежності, 2 його колишня дружина ОСОБА_2 в приміщенні контори адвоката ОСОБА_3 звинуватила позивача в передачі грошових коштів судді за виграну судову справу, висловлюючи при цьому неповагу до суду, близьких рідних позивача та відносно нього.

Позивач зазначив, що вказані дії відповідача завдали шкоди його здоровю, та внесли суттєвий дискомфорт у його звичайне життя, чим було спричинено моральну шкоду, яку позивач оцінив в розмірі 1000 грн. 00 коп.

Крім того, позивач зазначив, що в цей день він мав наміри вирішити питання по розподілу спільно нажитого майна із своєю колишньою дружиною ОСОБА_2 для цього і прийшов до офісу адвоката ОСОБА_3 На той час адвоката не було, а в приміщенні знаходився ОСОБА_4, який проходив у нього практику. Його бувша дружина почала сварку із позивачем, при цьому як зазначає позивач проявляла неповагу до судді МіхієнковоїT.Л., одночасно звинувачуючи його в дачі крупної суми іноземної валюти.

Позивач зазначає, що він та ОСОБА_4. намагалися заспокоїти відповідача, але вона продовжувала кричати, що позивач є спільником ОСОБА_4 запропонував ОСОБА_2М, звільнити приміщення, що остання і зробила при цьому не вибачившись перед ОСОБА_1

Внаслідок неправдивих образ і наклепу у позивача заболіло серце, боліла сильно голова, почалося безсоння, він почав купувати ліки: корвалол, валідол, заспокійливі медичні препарати для відновлення стану здоров'я.

Завдану моральну шкоду обґрунтовує тим, що він творча людина, музичні твори якого транслювалися радіостанціями України, але він був змушений витрачати час для звернення до Броварського MB ГУ МВС України у Київській області для захисту своїх порушених прав, стояти в міліції в черзі, чекати коли його приймуть та відберуть пояснення. ОСОБА_5. змушений був пояснювати протилежне ніж заявляла відповідач по справі.

На підтвердження вказаних обставин позивач посилається на статтю в газеті під назвою Син зробив тата поетом - композитором, посвідчення №1185 видане 10 січня 2005 року асоціацією діячів естрадного мистецтва України, постанову про відмову в порушенні кримінальної справи з Броварського MB ГУ МВС України, пояснення свідка ОСОБА_4, які знаходяться в матеріалах ЖРЗПЗ № 8865 від 27 жовтня 2010 року та № 6638 від 05 листопада 2010 року, а також на підтвердження шкоди завданої його здоровю посилається на записи проведені в щоденнику хворого від 29 листопада 2010 року лікарем ОСОБА_6, рецепт від 29.11.2010 року на придбання ліків Еглоніл, довідку від 29 листопада 2010 року про те, що він в Броварській поліклініці на обліку в кабінеті лікаря психіатра-нарколога не перебуває.

Таким чином позивач зазначає, що вказані дії відповідача внесли значний дискомфорт в звичайне його життя, та спричинили йому моральну страждання, які він оцінює в розмірі 1000 грн. Одночасно позивач просив стягнути з відповідача витрати на правову допомогу в розмірі 800 грн., що підтверджується угодою № 55 про надання юридичних послуг укладеної 02 листопада 2010 року, та квитанцією № 254115 від 02 листопада 2010 року серії 03 ААВ.

В судовому засіданні позивач підтримав свої позовні вимоги, уточнивши їх, просив стягнути з відповідача на його користь за завдану моральну шкоду 1000 грн., витрати на правову допомогу в розмірі 800 грн., а також за направлення поштової кореспонденції на адресу відповідача врозмірі 7 грн. 70 коп., витрати за придбання заспокійливих ліків еглоніл в розмірі 56 грн. 79 коп.

Одночасно позивач пояснив, що вважає зазначений розмір моральної шкоди завищеним та при її визначенні покладається на розсуд суду, оскільки позовну заяву допомагав йому складати адвокат ОСОБА_3, що підтверджується угодою наданою суду, і вказаний розмір був зазначений саме ним. Позивач зазначив, що він лише бажає, щоб відповідач була покарана за ті нецензурні вислови в його бік, звинувачення у дачі грошових коштів судді, образливі слова в бік його матері, яка навпаки під час їх спільного проживання всіляко їм допомагала, а також відшкодувати ті витрати які він поніс в звязку з придбанням заспокійливих ліків.

В судовому засіданні просив суд не приймати до уваги як докази записи в щоденнику хворого від 31 січня 2011 року, 14 лютого 2011 року, 18 січня 2011 року, довідку від 17 січня 2011 року, а також заяву ОСОБА_2 від 08 грудня 2010 року, які були направлені до суду, оскільки за його клопотанням та згідно ухвали суду були витребувані записи лише за 29 листопада 2010 року.

Суду також пояснив, що твердження відповідача за дачу ним судді Міхієнковій Т.Л. грошей за виграну нібито ним справу були сприйняті як образа, оскільки на той часбудь-який позитивних рішень на його користь не приймала.

В судове засідання відповідач не зявилась, про день час та місце розгляду справи була належним чином повідомлена.

Представник відповідача ОСОБА_7В позовні вимоги не визнала повністю, суду пояснила, що дійсно її довірителька відповідач по справі 31 березня 2010 року зявилась в кабінет ОСОБА_3, оскільки дійсно намагалася вирішити питання поділу їх спільного майна подружжя мирним шляхом. В цей день, позивач по справі намагався переконати відповідача ОСОБА_2 О М., в тому, що її справа програшна, на що відповідач також зазначила, що вона консультувалась із юристами і вважає, що він зможе виграти справу лише витративши значну суму грошей на суд та адвокатів, тому вважати зазначені слова як звинувачення в передачі значної суми грошей судді за розгляд справи на користь позивача, як це трактував позивач немає жодних підстав. Крім того на думку представника відповідача вважає, що позивачу не була завдана діями відповідача ОСОБА_1 жодних моральних страждань, оскільки навіть свідок ОСОБА_4 в судовому засіданні пояснив, що він ненадав сварці між сторонами ніякого значення.На підтвердження заперечень представник відповідача посилалась на те, що тільки під час розгляду справи позивач звертався до лікарів та надавав довідки про погіршений стан здоровя, але ніяк не до звернення з вказаним позовом до суду, а також безпосередньо після сварки між сторонами, тому вважає позов не обґрунтованим і таким, що задоволенню не підлягає. Крім того будь-яких інших доказів суду не надав.

Свідок ОСОБА_4 суду пояснив, що він в кінці березня 2010 року проходив практику у адвоката ОСОБА_3 В цей день до кабінету спочатку прийшов ОСОБА_1М, а потім жінка, але вона йому не була знайома, а тільки після спілкування жінки та ОСОБА_1 він зробив висновок, що це бувше подружжя. Між невідомою йому жінкою та ОСОБА_1 розпочався конфлікт, бувша дружина звинувачувала позивача в тому, що він підкупає суд та адвокатів для виграшу справи, з розпалу також зазначила, що і він є хабарником.

Свідок також суду пояснив, що він не був в процесі всієї розмови між сторонами, виходив на вулицю, але також зазначив, що дійсно ОСОБА_2 виказувала неприязнь до матері позивача, та застосовувала ненормативну лексику до позивача. На його думку конфлікт між ними стався тому, що відповідач не була задоволена порядком поділу їх спільного майна який запропонував позивач. Так як відповідач не бажала заспокоюватись, свідок запропонував їй вийти з кабінету, що вона і зробила. ОСОБА_3 він про зазначений інцидент не повідомляв, оскільки особисто цим не переймався.

Суд вислухавши позивача, представника відповідача, заслухавши свідка ОСОБА_4, дослідивши письмові докази по справі, дійшов висновку, що в задоволенні позову слід відмовити з наступних підстав.

Відповідно п. 2 ч. 2, 3 ст. 23 ЦК України моральна шкода полягає: у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім'ї чи близьких родичів. Моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судомзалежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.

Згідно ст. 57 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, щообґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їхніх представників, допитаних як свідків, показань свідків, письмових доказів, речових доказів, зокрема звуко- і відеозаписів, висновків експертів.

Відповідно ст.58 ЦПК України належними доказами є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.

Відповідно ч. 1, 2, 3, ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі.Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь усправі, виникає спір.

Враховуючи вимоги ст. 60 ЦПК України, суд не бере до уваги лист від 17 січня 2011 року наданої з поліклініки (а.с. 41), відомості зазначені в щоденнику хворого ОСОБА_1 за 18.01.2011 року, 31.01.2011 року, 14 лютого 2011 року (а.с. 50 на звороті, а.с. 51), та заяву ОСОБА_1 C M. від 08 грудня 2010 року, оскільки вказані докази сторонами не подавалися і судом за клопотанням сторони не були витребувані, як на підтвердження тих обставин, на які кожна сторона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Відповідно ч. 1, 2 ст. 84 ЦПК України витрати, повязані з оплатою правової допомоги адвоката або іншого фахівця в галузі права, несуть сторони, крім випадків надання безоплатної правової допомоги. Граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу встановлюється законом.

З матеріалів справи вбачається, що позивач 17 листопада 2010 року звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 про стягнення моральної шкоди.

22 листопада 2010 року винесена ухвала про залишення позову без руху та надано строк для усунення недоліків до 02 грудня 2010 року.

01 грудня 2010 року позивач подав позовну заяву в порядку виконання ухвали від 22 листопада 2010 року.

Під час розгляду справи судом встановлено, що 22 грудня 2008 року між сторонами ОСОБА_1 та ОСОБА_2 рішенням Броварського міськрайонного суду Київської області шлюб укладений 16 липня 2001 року був розірваний.

В постанові про відмову в порушенні кримінальної справи від 05 листопада 2010 року зазначено, що 27 жовтня 2010 року до Броварського MB ГУ МВС України в Київській області надійшов рапорт ОСОБА_8 по зверненню ОСОБА_1 про звинувачення його в наданні крупної грошової суми судді Міхієнковій T.Л. Під час проведення перевірки були опитані ОСОБА_1, ОСОБА_4 та ОСОБА_2 В постанові зазначено, що між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на ґрунті розподілу майна склалися неприязні відносини та 31 березня 2010 року під час розмови між ними громадський порядок не порушувався, а тому в даному випадку відсутній склад злочину передбачений ст. 296 КК України, таким чином в порушенні кримінальної справи по ст. 296 КК України відносно ОСОБА_2 відмовлено за відсутністю в її діях складу злочину.

В постанові про відмову в порушенні кримінальної справи також зазначено, що ОСОБА_1 звернувся до ОВС з метою подальшого звернення до суду для відшкодування моральної шкоди.

29 листопада 2010 року, як про це зазначено в щоденнику хворого, позивач звернувся до лікаря психіатра із скаргами на тревогу, нарушение сна, головные боли, навязчевые мысли, считает себя больным в течении 8- ми месяцев, после конфликта с женой (со слов). Також зазначено, що в звязку з тим, що ОСОБА_1 на К обліку не перебуває рекомендовано лікування ліками Еглоніл. Звернення до лікаря психіатра, також підтверджується довідкою від 29 листопада 2010 року в якій зазначено, що ОСОБА_1 звертався до лікаря-психіатра, але в Броварській поліклініці на обліку в кабінеті лікаря психіатра-нарколога не перебуває. Повторне звернення відбулося 31 січня 2011 року, про що свідчить довідка від 31 січня 2011 року.

За вказаними рекомендаціями лікаря виписаний рецепт № 3460від 29 листопада 2010 року та за № 124 від 19 січня 2011року на придбання Еглонілу. В ТОВ ОА Алтея 20 січня 2011 року позивачем придбані ліки Еглоніл, що підтверджується квитанцією від 20 січня 2011року на суму 56 грн. 79 коп.

Відповідно п. 5 Постанови Пленуму Верховного суду України Просудову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди відповідно до загальних підстав цивільно-правової відповідальності обов'язковому з'ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювана, наявність причинного зв'язку між шкодою і протиправним діянням заподіювана та вини останнього в її заподіянні. Суд, зокрема, повинен з'ясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору.

Як вбачається з матеріалів справи позивач в період з 31 березня 2010 року по 27 жовтня 2010 року до правоохоронних органів, суду в звязку із завданою йому відповідачем під час розмови 31березня 2010року моральною шкодою не звертався. Також у зазначений період не звертався замедичною допомогою в звязку із погіршенням стану здоровя, хоча як зазначено в позовній заяві приймав ліки: корвалол, валідол, заспокійливі медичні препарати, а лише 29 листопада 2011 року (після звернення до суду 17 листопада 2010 року із вказаним позовом) звернувся до лікаря психіатра за медичною допомогою.

Згідно з правилами статті 11ЦК України цивільні права та обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами., але за аналогією породжують цивільні права та обов'язки.

Під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характерувнаслідок моральних чи фізичних страждань або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб.

У статті 1167 ЦК України зазначено, що моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, дією чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини. Розмір відшкодування визначається судом з урахуванням суті позовних вимог, характеру діяння особи, яка заподіяла шкоду, фізичних чи моральних страждань потерпілого, а також інших негативних наслідків.

При відшкодуванні моральної шкоди необхідно з'ясовувати чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних страждань, а також в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить.

На підставі викладеного, враховуючи при цьому наявні в матеріалах справи докази, пояснення свідка, позивача, представника відповідача, суд прийшов до висновку, що під час розгляду справи позивач не довів факт заподіяння йому моральних чи фізичних страждань, або втрат немайнового характеру, а також не надав суду доказів які б свідчили про протиправність діянь відповідача.

Керуючись п. 2 ч. 2 ст. 23, ч.1ст. 1167 ЦК України, ч .1 ст. 84, ч. 4 ст. 88, ст. 213-215 ЦПК України, суд -

ВИ РІШИВ:

В задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування моральної шкоди, стягнення судових витрат за надання правової допомоги, відмовити повністю.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення.

Особи, які брали участь у справі, але не були у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя ОСОБА_9