Апеляційний суд Житомирської області
Справа №22-ц/0690/3925/11 Головуючий у 1-й інст. Седун ( Брусилівський ) 2-194/10
Категорія 45 Доповідач Гансецька І. А.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 грудня 2011 року колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ апеляційного суду Житомирської області в складі:

головуючого - судді: Гансецької І.А.

суддів: Микитюк О.Ю., Товянської О.В.

при секретарі: Ковач Р.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Житомирі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Соболівської сільської ради Брусилівського району Житомирської ради, ОСОБА_2, ОСОБА_3 про визнання недійсними рішення, державного акта на земельну ділянку, свідоцтва про право на спадщину

за апеляційими скаргами ОСОБА_1, представника ОСОБА_2 ОСОБА_4, ОСОБА_3 на рішення Брусилівського районного суду Житомирської області від Об жовтня 2010 року,-

в с т а н о в и л а :

В травні 2010 року ОСОБА_1 звернулась до суду з даним позовом. В обгрунтування позовних вимог зазначила, що її матері ОСОБА_5 на праві власності належав будинок № 36 по вул. Материнській в с.Долинівка Брусилівського району Житомирської області, який вона подарувала їй 09.09.2008 року. Також в користуванні матері перебувала земельна ділянка площею 0,61 га по зазначеній адресі.

Рішенням виконавчого комітету Соболівської сільської ради Брусилівського району Житомирської області № 105 від 29.11.1994 року її брату ОСОБА_6 було передано у приватну власність земельну ділянку розміром 0,85 га для обслуговування житлового будинку та ведення особистого підсобного господарства. Після смерті брата вказану земельну ділянку успадкували його дружина ОСОБА_2 та дочка ОСОБА_3

Вважає, що виконком Соболівської сільської ради своїм рішенням про передачу ОСОБА_6І, земельної ділянки позбавив ОСОБА_5 належної їй земельної ділянки та порушив її право як землекористувача.

Оскільки вона прийняла спадщину після померлої матері, просила визнати протиправним та скасувати рішення виконавчого комітету Соболівської сільської ради Брусилівського району Житомирської області № 1.05 від 29.11.1994 року в частині передачі ОСОБА_5 М.1. у приватну власність земельної ділянки розміром 0,25 та для обслуговування житлового будинку та 0,20 га для ведення особистого підсобного господарства. Визнати недійсним державний акт на право приватної власності на землю на ім'я ОСОБА_6ї. від 14.10.1997 року в частині зазначених земельних ділянок, визнати частково недійсним свідоцтво про право на спадщину за законом від 28.12.2006 рок, виданого ОСОБА_2 та ОСОБА_3 щодо успадкування ними вказаних земельних ділянок.

Під час розгляду справи позивач збільшила позовні вимоги і просила визнати в повному обсязі недійсними державний акт на право приватної власності на землю на імя ОСОБА_6 від 14.10.1997 року та свідоцтво про право на спадщину за законом від 28.12.2006 рок, виданого ОСОБА_2 та ОСОБА_3 щодо успадкування ними земельних ділянок після смерті ОСОБА_6

Рішенням Брусилівського районного суду Житомирської області від 06.10.2010 року позов задоволено частково. Визнано протиправним та скасовано рішення виконкому Соболевської сільської ради від 29.11.1994 року №100 в частині передачі у приватну власність ОСОБА_6 земельної ділянки розміром 0,25 га для обслуговування жилого будинку і господарських будівель. Визнано частково недійсним державний акт на право приватної власності на землю на імя ОСОБА_6 від 14.10.1997 року в частині передачі йому у власність земельної ділянки розміром 0,25 га для обслуговування житлового будинку; визнано частково недійсним свідоцтво про право на спадщину за законом від 28.12.2006 року, видане на імя ОСОБА_2 та ОСОБА_3 в частині успадкування ними земельної ділянки в розмірі 0,25 га для обслуговування житлового будинку. В іншій частині позов залишено без задоволення.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить скасувати рішення суду і ухвалити нове, яким її позов задовольнити в повному обсязі. Посилається на порушення судом норм матеріального та процесуального права. Зазначає, що в державному акті на право власності на земельну ділянку зазначено, що ОСОБА_6 передано у приватну власність дві земельні ділянки. Одна розміром 0,45 га для обслуговування житлового будинку та друга розміром 0,40 га для ведення особистого господарства. Також, в державному акті вказано неіснуюче рішення Соболівської сільської ради № 105 від 29.11.1994 року.

В апеляційній скарзі представник ОСОБА_2 - ОСОБА_4 просить скасувати рішення суду та відмовити ОСОБА_1 в задоволенні позову. Посилається на порушення судом норм матеріального та процесуального права. Зазначає, що позивач не надала суду жодного доказу про порушення рішенням Соболівської сільської ради від 29.11.1994 року її прав та інтересів.

В апеляційній скарзі ОСОБА_3 просить скасувати рішення суду та відмовити ОСОБА_1 в задоволенні позову. Вказує, що судом дана невірна оцінка доказам, що наявні в матеріалах справи.

Вислухавши доводи осіб, які зявилися в судове засідання, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах, передбачених ст. 303 ЦПК України, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга ОСОБА_1 підлягає відхиленню, а апеляційні скарги ОСОБА_2 та ОСОБА_3 підлягають задоволенню виходячи з наступного.

З матеріалів справи вбачається, що у 1994 році ОСОБА_6 разом з дружиною та донькою проживали в ІНФОРМАЦІЯ_1. Рішенням виконавчого комітету Соболівської сільської ради Брусилівського району Житомирської області від 29.11.1994 року, із виправленим номером, ОСОБА_6 було передано у приватну власність земельну ділянку розміром 0,60га для ведення особистого підсобного господарства та 0,25га для будівництва та обслуговування житлового будинку, а також передано 0,40 га землі в користування. ОСОБА_5 в цей час проживала за іншою адресою.

14.10.1997 року ОСОБА_6 було видано державний акт на право приватної власності на землю, згідно якого йому було передано земельну ділянку площею 0,85 га в межах згідно з планом. 23.08.2001 року ОСОБА_6 помер. Після його смерті вказану земельну ділянку успадкували його дружина ОСОБА_2 та дочка ОСОБА_3, що підтверджується свідоцтвом про право на спадщину за законом від 28.12.2006 року.

В 2002 ротд до будинку № 36 по вул. Материнській в с.Долинівка Брусилівського району повернулась проживати мати померлого ОСОБА_6 - ОСОБА_5, яка 14.02.2002 року набула право власності па цей будинок відповідно до свідоцтва про право власності №662, виданого Соболівською сільською радою. 09.09.2008 року ОСОБА_5 подарувала вказаний будинок дочці ОСОБА_1 05.08.2009 року ОСОБА_5 померла. У 1993 році ОСОБА_5 набула право на приватизацію земельної ділянки площею 0,60га на території Озерської сільської ради відповідно до рішення Озерсь- кої сільради №40 від 20.08.1993 року. Доказів того, що ОСОБА_5 передавалась в користування чи у власність земельна ділянка Соболівською сільською радою біля будинку № 36 по вул. Материнській в с.Долинівка Брусилівського району позивач суду не надала.

Частково задовольняючи позовні вимоги ОСОБА_1 суд першої інстанції виходив з того, що виконком Соболівської сільської ради при виділенні ОСОБА_6 земельних ділянок в 1994 році допустив порушення вимог ст.67 ЗК України 1991 року, тобто перевищив встановлений законом розмір земельної ділянки для обслуговування житлового будинку. Крім зазначеного, ОСОБА_6 не був власником будинку і не мав права на виділення йому такої земельної ділянки.

Однак, з таким висновком суду погодитись не можна. Так, за змістом ст.ст.56,67 ЗК України 1991 року громадянам за рішенням сільської, селищної, міської Ради передаються у власність або надаються у користування земельні ділянки для будівництва індивідуальних жилих будинків, господарських будівель, гаражів і дач. Розмір ділянок для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) повинен бути не більше: у сільських населених

пунктах - 0,25 гектара, селищах міського типу - 0,15 гектара, а для членів колективних сільськогосподарських підприємств і працівників радгоспів - не більше 0,25 гектара, у містах - 0,1 гектара.

Для ведення особистого підсобного господарства громадянам за рішенням сільської, селищної, міської Ради передаються безплатно у власність земельні ділянки, в межах населених пунктів, у розмірах, вказаних у земельно-облікових документах, або надаються безплатно у власність у розмірі не* більше 0,6 гектара.

За бажанням громадян їм додатково можуть надаватися земельні ділянки у користування. ОСОБА_6 було передано у приватну власність земельну ділянку площею 0,60га для ведення особистого підсобного господарства та 0,25га для будівництва та обслуговування житлового будинку, що цілком відповідає вказаним нормам права.

З наведеного вбачається, що рішенням виконавчого комітету Собо- лівської сільської ради Брусилівського району Житомирської області від 29.11.1994 року, яким ОСОБА_6 було передано у приватну власність земельні ділянки не були порушені ні права ОСОБА_5, яка на момент передачі земельних ділянок не була власником будинку № 36 по вул.Материнській в с.Долинівка Брусилівського району Житомирської області і не проживала в той час в ньому, ні права позивача, яка стала власником зазначеного будинку лише в 2008 році.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів приходить до висновку, що рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню з ухваленням нового - про відмову в задоволенні позову.

Керуючись ст.ст. 209,218,303,304,307,309, 314,316,317,319,324, 325 ЦПК України, колегія суддів,-

в и р і ш и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 відхилити.

Апеляційні скарги представника ОСОБА_2 - ОСОБА_4, ОСОБА_3 задовольнити.

Скасувати Рішення Брусилівського районного суду Житомирської області від 06 жовтня 2010 року. Ухвалити нове рішення.

Відмовити ОСОБА_1 в задоволенні позову до Со- болівської сільської ради Брусилівського району Житомирської ради, ОСОБА_2, ОСОБА_3 про визнання недійсними рішення, державного акта на земельну ділянку, свідоцтва про право на спадщину за безпідставністю.

Рішення набирає законної сили з моменту проголошення. Касаційна скарга на нього може бути подана безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання ним законної сили.

Головуючий:

Судді: