Р І Ш Е Н Н Я

ІМЯМ УКРАЇНИ

ОСОБА_1. 3 серпня 2011 р.

Нововодолазький районний суд Харківської області в складі:

головуючого судді Покальчука Ю.М.

при секретарі Євсюковій О.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні селища ОСОБА_1 цивільну справу за позовом: ОСОБА_2 до Харківської регіональної філії державне підприємство « Центр Державного земельного кадастру» про скасування державного акту на земельну ділянку

В С Т А Н О В И В

Позивач звернувся до суду з позовом про скасування державного акту на земельну ділянку. В обґрунтування своїх позивних вимог він послався на те, що 10 березня 2007 року державним нотаріусом Нововодолазької державної нотаріальної контори Харківської області на імя ОСОБА_3 було видано свідоцтво про право на спадщину на земельну ділянку. Спадкове майно, на яке видано це свідоцтво складається з двох земельних ділянок площею 4,88 га в межах згідно з планом, та площею 0,73 га в межах згідно з планом, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована на території Старовірівської сільської ради Нововодолазького району Харківської області, на підставі державного акту серії I- ХР №014971 від 31 липня 2002 року на право власності на землю, виданого на підставі рішення Старовірівської сільської ради від 13 листопада 2001 року за №145 на імя ОСОБА_4.

24 вересня 2004 року ОСОБА_3 помер. За життя ОСОБА_3 склав заповіт, згідно якого все майно, де б воно не знаходилося і в чому б воно не заключалося, і все те, що буде належати йому на день смерті і на те, що він по закону буде мати право він заповів йому ОСОБА_2.

За життя ОСОБА_3 отримати державний акт на право власності на земельну ділянку не зміг.

ОСОБА_2 звернувся до Державної нотаріальної контори, з заявою про прийняття спадщини, але із-за відсутності державного акту на землю йому було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом.

При зверненні в Нововодолазький відділ Харківської регіональної філії Державного підприємства «Центр Державного земельного кадастру» за отриманням державного акту на право власності на земельну ділянку йому було відмовлено в отриманні, оскільки державні акти на померлих громадян не видаються. Таким чином, зазначене змусило позивача звернутися за судовим захистом його порушених прав на отримання спадщини.

Представник відповідача надав до суду письмові заперечення, в яких зазначив про те, що він проти залучення Головного управління Держкомзему у Харківській області в якості відповідача, але фактично ніяких правових підстав цього посилання суду не надав, у звязку з чим, суд вважає заперечення такими, що не заслуговують на увагу. Суд вважає, що саме Головне управління Держкомзему в Харківській області повинно бути належним відповідачем по захисту порушених прав ОСОБА_2, тим більше, що представник позивача в судовому засіданні від позовних вимог в частині зобовязання відповідача видати на імя ОСОБА_2 державного акту на право власності на земельну ділянку відмовився.

Заслухавши позивача, його представника, дослідивши матеріали цивільної справи, суд вважає позовні вимоги такими, що підлягають задоволенню в повному обсязі. При цьому суд виходить з наступного: спадкові права позивача порушені. Реалізувати свої права шляхом звернення до нотаріальної контори він не в змозі у звязку з відсутністю право установчих документів на спадкове майно, а саме державних актів про право власності на земельну ділянку. Суд вважає, що реалізація порушених прав позивача можлива тільки шляхом звернення за судовим захистом.

Відповідно до ст.1216 ЦК України спадкування є перехід прав та обовязків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Відповідно до ч.2, п. «г»,ч.3 ст.152 Земельного Кодексу України захист прав громадян та юридичних осіб на земельні ділянки здійснюється шляхом визнання недійсними рішень органів виконавчої влади, або органів місцевого самоврядування. Власник земельної ділянки може вимагати усунення будь-яких порушень його права на землю.

На підставі ст.125 ч.1 Земельного кодексу України право власності та право постійного користування на земельну ділянку виникає після одержання її власником, або користувачем документа, що посвідчує право власності чи право постійного користування земельною ділянкою, та його державної реєстрації.

Відповідно до ст.126 ч.1 Земельного кодексу України право власності на земельну ділянку і право постійного користування земельною ділянкою посвідчується державними актами.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 5-11,57-66,159,174,212-215,218 ЦПК України, ст.ст. 119,125,126,152 Земельного Кодексу України, суд

В И Р І Ш И В:

1.Позовну заяву ОСОБА_2 до Головного управління Держкомзему у Харківській області про скасування державного акту на земельну ділянку задовольнити частково.

2.Скасувати державний акт на право власності на землю серії I- ХР №014971 від 31 липня 2001 року, який зареєстровано на імя ОСОБА_4 на земельні ділянки площею 4,88 га в межах згідно з планом, та площею 0,73 га в межах згідно з планом для ведення товарного сільськогосподарського виробництва.

3.Визнати за ОСОБА_2 право власності на земельні ділянки площею 4,88 га в межах згідно з планом, та площею 0,73 га в межах згідно з планом для ведення товарного сільськогосподарського виробництва відповідно до державного акту серії I- ХР №014971 від 31 липня 2001 року, який зареєстровано на імя ОСОБА_4.

Рішення суду може бути оскаржене до Харківського апеляційного суду, через суд першої інстанції, який ухвалив судове рішення, шляхом подачі в 10-денний строк з дня його проголошення апеляційної скарги.

Суддя Покальчук Ю.М.