АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________
Категорія: кредитний договір ОСОБА_1
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 жовтня 2011 року судова колегія судової палати з цивільних справ апеляційного суду Харківської області в складі:

Головуючого-судді: Гальянової І.Г.

суддів: Бородіна М.М.

ОСОБА_3

при секретарі: Григоренко К.Ю.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Харкові цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_4 на рішення Дзержинського районного суду міста Харкова від 30 травня 2011 року по справі за позовом Публічного акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк» до ОСОБА_4 про стягнення заборгованості за кредитним договором та за зустрічним позовом ОСОБА_4 до Публічного акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк» про розірвання кредитного договору,-

ВСТАНОВИЛА :

22 жовтня 2010 року Публічне акціонерне товариство комерційний банк «ПриватБанк» ( далі ПАТ КБ «Приватбанк» звернувся у суд з позовом в якому, на підставі ст.ст. 526, 527, 530 ЦК України, просив стягнути з ОСОБА_4 заборгованість за кредитним договором №HAXRRC 55550002 від 05.11.2008 року в сумі 18297 грн. 60 коп. та судові витрати у справі -182,98 грн. судового збору та 120 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи.

Свої вимоги обгрунтовував тим, що згідно з зазначеним вище кредитним договором 05.11.2008 року ОСОБА_4 отримала кредит у розмірі 3946,05 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 12% на рік на суму залишку заборгованості за кредитним договором з кінцевим терміном його повернення 04.11.2009 року .

Позивач зазначає,що вказаний кредитний договір складається із заяви позичальника та Умов надання споживчого кредиту та відповідно до умов договору погашення заборгованості здійснюється в наступному порядку, щомісяця в період сплати , Позичальник повинен надати Банку грошові кошти ( щомісячний платіж) для погашення заборгованості за Кредитом, яка складається із заборгованості за кредитом, за відсотками, комісією, а також інші витрати згідно до умов.

Позивач також зазначає, що в порушення вимог закону та умов договору відповідач зобов»язання за договором не виконала та станом на 29.07.2010 року має заборгованість за кредитним договором у сумі 18297, 60 грн., яка складається із 2460,02 заборгованості за кредитом, 131,03 заборгованості за процентами, 347, 28 грн. заборгованості по комісії, 14011, 77 пені за несвоєчасне виконання зобов»язань за договором, а також штрафів відповідно до п.6.3. Умов та правил надання банківських послуг 500 грн. штраф фіксована частина та 847, 50 штраф процентна складова.

30 березня 2011 року позивач уточнив позовні вимоги та просив суд стягнути з відповідача заборгованість з пені за вказаним кредитним договором в сумі 17545, 91 грн. та судові витрати 175, 46 судового збору і 120 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи.( а.с.1-2, 64-65).

11 лютого 2011 року ОСОБА_4 звернулась у суд з зустрічним позовом, в якому на підставі ст. 18 Закону України «Про захист прав споживачів» ст. 546, ч.1 ст. 549 ЦК України ст. 61 Конституції України, просила визнати недійсними : пункт заявки позичальника №HAXRRC 55550002 від 05.11.2008 року , який передбачає, що при порушенні Позичальником зобов»язання із погашення Кредиту, він сплачує банку пеню, розмір якої визначається у п. 5.1. Умов за кожний день прострочки ; пунк 6.1. Умов надання споживчого кредиту , який передбачає,що у випадку несвоєчасного погашення заборгованості за кредитом, позичальник сплачує Банку пеню у розмірі 1, 25 % від суми простроченої заборгованості по кредиту за кожний день прострочки ; пункт 6.3 умов надання оживчого кредиту , який передбачає, що при порушенні Позичальником строків платежів по будь-якому з грошових зобов»язань, передбачених договором більш ніж на 30 днів, Позичальник зобов»язується сплатити Банку штраф у розмірі 500 грн. + 5% від суми заборгованості та стягнути з Банку витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи в сумі 37 грн., посилаючись на несправедливість зазначених пунктів( а.с.31-33).

15 квітня 2011 року ОСОБА_4 доповнила позовні вимоги та на підставі ст.ст. 599, 651 ЦК України просила розірвати зазначений вище кредитний договір, посилаючись на те, що нею за вказаним договором були повністю виконані зобов»язання щодо повернення кредиту. ( а.с.72-73).

Рішенням Дзержинського районного суду м.Харкова від 30 травня 2011 року позовні вимоги ПАТ КБ «ПриватБанк» задоволено . З ОСОБА_4 на його користь стягнута заборгованість за кредитним договором в розмірі 17 545, 91 грн. , судовий збір в сумі 175, 46 грн. та витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи в сумі 120 грн. В задоволенні зустрічного позову ОСОБА_4, відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_4 просить скасувати вказане рішення суду на ухвалити нове рішення , яким відмовити ПАТ «ПриватБанк» в задоволенні позову та задовольнити її зустрічний позов.

Доводи апеляційної скарги обгрунтовує невідповідністю висновків суду обставинам справи та наявним у справі доказам.

Заслухавши доповідь судді, пояснення сторін, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, судова колегія приходить до висновку,що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з таких підстав.

Згідно до вимог ч.1 ст. 303 ЦПК України, під час розгляду справи в апеляційному порядку, суд перевіряє законність і обгрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції. Частиною 1 статті 626 ЦК України передбачено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обовязків.

Відповідно до статті 627 ЦК України, сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Частина 2 статті 6 даного Кодексу передбачає, що сторони мають право врегулювати у договорі, який передбачений актами цивільного законодавства, свої відносини, які не врегульовані цими актами.

Частиною 1 статті 628 ЦК України визначено, що зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обовязковими відповідно до актів цивільного законодавства.

В ч. 1 ст. 1054 ЦК України встановлено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти.

В ч.2 ст. 651 ЦК України встановлено, що договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом.

Відмовляючи ОСОБА_4 в задоволенні зустрічного позову, суд першої інстанції виходив з доведеністі факту волевиявлення сторін на укладення зазначеного кредитного договору та згоди ОСОБА_4 щодо умов укладеного договору, а також з того,що підписуючи заяву позичальника на отримання кредиту та ознайомившись з Умовами про надання споживчого кредиту фізичним особам, ОСОБА_4 була згодна зі всіма умовами, викладеними у них та про визнання кредиту частково недійсним ,звернулась лише після того, як до неї була пред»явлена вимога банком, а також відсутності підстав для розірвання зазначеного договору.

Вказаний висновок суду відповідає обставинам справи , наявним у справі доказам , яким суд дав належну оцінку та вимогам вказаних норм матеріального права.

Доводи, викладені в цій частині в апеляційній скарзі висновків суду не спростовують та не дають підстав для скасування чи зміни ухваленого у справі рішення.

Задовольняючи позовні вимоги ПАТ КБ «ПриватБанк»,щодо стягнення з ОСОБА_4 заборгованості за зазначеним вище кредитним договором в сумі 17 545, 91 грн. , яка складається із пені , що підтвердила в судовому засіданні суду апеляційної інстанції представник ПАТ КБ «ПриватБанк», суд першої інстанції виходив з доведеності права вимоги позивача за основним позовом на стягнення з відповідача такої пені та її розміру.

Судова колегія погоджується з висновком суду щодо права банку на таку вимогу, оскільки такий висновок суду відповідає Умовам кредитного договору та закону.

Між тим, судова колегія не може погодитись з встановленим судом першої інстанції розміром такої пені.

Так, в ст. 549 ЦК України встановлено, що неустойкою ( штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов»язання.

Згідно до вимог ч.3 ст. 551 ЦК України, розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення .

Як свідчать матеріали справи, розмір збитків, спричинених позивачу у зв»язку з невиконанням умов зазначеного вище кредитного договору на 29.07.2010 року складав 2938, 33 грн. , а розмір пені за прострочення кредиту 14011,77 грн., тобто на час звернення ПАТ КБ «ПриватБанк» в суд з зазначеним позовом, розмір пені перевищував розмір збитків майже біль ніж у чотири рази .

Крім того, як свідчать матеріали справи заборгованість за вказаним кредитним договором ОСОБА_4 повність погашена 15 та19 листопада 2010 року, між тим, розмір пені, яку вимагає ПАТ КБ «ПриватБанк» збільшився до 17545, 91 грн., тобто більш ніж у п»ять раз зазначеної вище заборгованості.

Більш того, відношення ОСОБА_4 до наявності такої заборгованості, а саме добровільне її погашення , матеріальний стан позивача за зустрічним позовом, є обставиною, яка має істотне значення для вирішення питання щодо зменшення розміру пені.

За таких обставин, судова колегія вважає наявними підстави, передбачені ч.3 ст. 551 ЦК України для зменшення розміру пені до 2000 грн. за прострочення виконання ОСОБА_4 зобов»язань за зазначеним вище кредитним договором.

З огляду на наведене, рішення суду першої інстанції підлягає зміні, та зменшенню розміру стягнення з ОСОБА_4 на корить ПАТ КБ «ПриватБанк» пені за прострочення виконання зобов»язань за кредитним договором до 2000 грн..

На підставі ст. 88 ЦПК України підлягає також зменшенню розмір стягнутого з ОСОБА_4 на користь ПАТ КБ «ПриватБанк » судового збору до 51 грн..

В іншій частині рішення підлягає залишенню його без змін.

Керуючись ст. ст.303, 309, 315, 317, 319, 218 ЦПК України, судова колегія ,-

ВИРІШИЛА :

апеляційну скаргу ОСОБА_4, задовольнити частково.

Змінити рішення Дзержинського районного суду міста Харкова від 30 травня 2011 року, зменшивши розмір стягнутої з ОСОБА_4 на користь ПАТ КБ «ПриватБанк»заборгованості за кредитним договором до 2000 ( двох тисяч) грн. та судового збору до 51 грн..

В іншій частині рішення суду залишити без змін.

Рішення апеляційного суду набирає законної сили з моменту його проголошення та може бути оскаржено в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання ним законної сили.

Головуючий, суддя:

Судді :