Справа №2-435/11
Провадження №2/1531/11
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 червня 2011 року Дрогобицький міськрайонний суд Львівської області в складі:

головуючого судді - Крамара О.В.

при секретарі - Малик О.Я., Коваль Л.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Дрогобичі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ВАТ КБ Надра, третя особа: відділення № 34 філії ВАТ КБ «Надра» Львівського РУ про повернення грошової суми за договором банківського вкладу та нарахованих і невиплачених банком відсотків, -

в с т а н о в и в :

Позивач звернувся в суд з позовом, в якому просить стягнути з Публічного акціонерного товариства ОСОБА_2 «НАДРА» (, МФО 320003), місцезнаходження: 04053, м. Київ, вул. Артема, 15, у його користь грошову суму у розмірі 3618 (три тисячі шістсот вісімнадцять) євро 91 євроцент та 120 грн. витрат по сплаті інформаційно-технічного забезпечення.

Позов мотивує тим, що 09 січня 2009 року між ним, з однієї сторони та ВАТ КБ «Надра» (правонаступником якого виступає ПАТ КБ «Надра») в особі відділення №34 філії ВАТ КБ «Надра» Львівського РУ з іншої сторони було укладено договір №743858 строкового банківського вкладу (депозиту) «Мій вибір», оформлений в рамках Пакету послуг ПП «Базовий» №1077209, згідно якого ним було внесено на рахунок банку кошти в сумі 5000 (пять тисяч) євро. Строк дії даного договору становив 6 місяців з процентною ставкою 13,3 (тринадцять цілих і три десятих відсотків) % річних.

Після закінчення терміну, вказаного у п.2.2 вищенаведеного договору строкового банківського вкладу він звернувся до керівництва відділення № 32 ВАТ КБ «Надра», місто Дрогобич, вулиця П.Орлика, будинок №18 (третя особа у даній справі) з вимогою повернути йому кошти та нараховані належні згідно п.2.3 Договору №743858 проценти. Однак йому відмовили у виплаті грошей, аргументуючи свою відповідь скрутним економічним становищем банку. Слід зазначити, що після цього він неодноразово звертався до керівників третьої особи з проханням повернути належні йому кошти, однак дані звернення не принесли йому бажаного результату. За період часу з 09.07.2009р. до 02.06.2010р. відділенням ВАТ КБ «Надра» було повернуто йому лише частину коштів (1400 євро 00 євроцентів).

Як альтернативу, 02 червня 2010р. керівництвом відділення банку «Надра» №34 йому було запропоновано укласти з банком додаткову угоду №1 та додаткову угоду №2 до Договору строкового банківського вкладу «Мій вибір» №743858 від 09.01.2009р. на залишок невиплаченого йому вкладу у сумі 3600 (три тисячі шістсот) євро.

Важливо зазначити, що згідно вказаних додаткових угод №1 та №2 від 02 червня 2010р. вкладник не позбавлений права у будь-який момент звернутися до банку із заявою про розірвання договору депозитного вкладу та про повернення своїх коштів. Також, згідно пунктів 4.5 та 4.5.1 договору №743858 банк зобовязаний виплатити вкладнику весь або частину його вкладу у термін, вказаний у заяві вкладника, провівши при цьому відповідний перерахунок нарахованих по цьому депозитному вкладу відсотків за весь період дії вкладу.

Тому, у звязку з фінансовими труднощами, які виникли у нього та у його родичів, а також у звязку з тим, що підприємство, на якому він працює, почало невчасно виплачувати йому заробітну плату, він вирішив повернути свій вклад із відділення №34 ВАТ КБ «Надра», не очікуючи при цьому до завершення терміну, передбаченого п.2.2 додаткової угоди №2 від 02.06.2010р., складеної між ним та банком до основного договору строкового банківського вкладу №743858 від 09 січня 2009року. Для цього 27 грудня 2010р. він подав у Дрогобицьке відділення №34 відповідну заяву з проханням повернути належні йому кошти в сумі 3600 (три тисячі шістсот) євро 00 євроцентів, а також повідомити його про суму нарахованих та невиплачених йому процентів.

У відповідь на вищезазначену ним заяву начальником Дрогобицького відділення банку-відповідача було письмово повідомлено нього, що ВАТ КБ «Надра» не має можливості задовольнити його вимогу щодо повернення коштів та нарахованих процентів, які знаходяться на рахунках відповідача, оскільки згідно з постановою Правління Національного банку України за № 59 від 10.02.2009 року, з 10.02.2009 року у ОСОБА_3 працює Тимчасова адміністрація, а на задоволення вимог клієнтів, строком на 6 місяців був введений мораторій, який поширюється на зобовязання банку «Надра».

Також до письмової відповіді за вихідним №55-31-318 від 27 грудня 2010р., наданої йому третьою особою згідно цього позову відділенням №34 ВАТ КБ «Надра», місто Дрогобич, додано звіт по депозиту Мій Вибір у валюті №743858, відкритому в Пакеті послуг ПП «Базовий+» № 1077209 на дату 27.12.2010р. Згідно цього звіту видно, що залишок по моєму депозитному вкладу №743858 станом на 27 грудня 2010 року становить 3600 (три тисячі шістсот) євро 00 євроцентів, а сума нарахованих, проте невиплачених йому процентів згідно цього договору станом на 27 грудня 2010 року становить 553 (пятсот пятдесять три) євро 02 євроценти.

Невиконання відповідачем зобовязання сплатити йому проценти та повернути банківський вклад позбавило його передбаченої п. 3.1.2. Договору можливості використати своє право на отримання суми Вкладу та нарахованих процентів. Тому хочу зазначити наступне: 1. У відповідності з п. 3.4.3. та 3.4.4. Договору №743858, Відповідач зобовязується забезпечити повне збереження та повернення Вкладу з нарахованими процентами, а також сплатити Позивачу проценти і повернути Вклад шляхом перерахування коштів на Рахунок в останній день строку дії Вкладу (незалежно від того, чи буде цей строк подовжено, згідно з п.6.1. ) а також у випадках дострокового розірвання договору.

2.Згідно п. 5.1. Договору, за невиконання або несвоєчасне виконання зобовязань по Договору його Сторони несуть відповідальність, згідно з чинним законодавством України.

3. Згідно ст. 526 Цивільного кодексу України (надалі за текстом ЦК України), зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання (ст. 625 ЦК України).

Згідно ст. 1060 ЦК України, за договором банківського вкладу незалежно від його виду банк зобов'язаний видати вклад або його частину на першу вимогу вкладника, крім вкладів, зроблених юридичними особами на інших умовах повернення, які встановлені договором.

Відповідно до ст. 1061 ЦК України, у разі повернення вкладу виплачуються усі нараховані до цього моменту проценти.

Статтею 57 Закону України «Про банки і банківську діяльність» передбачено, що вклади фізичних осіб банків та філій іноземних банків гарантуються в порядку і розмірах, передбачених законодавством України.

Згідно ст. 533 ЦК України, грошове зобов'язання має бути виконане у гривнях. Якщо у зобов'язанні визначено грошовий еквівалент в іноземній валюті, сума, що підлягає сплаті у гривнях, визначається за офіційним курсом відповідної валюти на день платежу, якщо інший порядок її визначення не встановлений договором або законом чи іншим нормативно-правовим актом.

Оскільки факт платежу на його вимогу не відбувся по даний час, для визначення гривневого еквіваленту належної до сплати суми Вкладу, врахувавши наявність підписаних між ним та відповідачем додаткових угод №1 та №2 від 02 червня 2010р., необхідно керуватися положеннями п.7 та п.8 додаткової угоди №2 а також п. 3.4.5., п.4.5, 4.5.1. первинного Договору строкового банківського вкладу №743858. З цього вбачається, що таким днем є той день, коли подано ним заяву про розірвання продовженого договору банківського вкладу з вимогою повернення залишку усіх невиплачених коштів, оскільки в цей день відповідач був зобовязаний виплатити йому проценти і повернути Вклад. Отже, в даному випадку 27 грудня 2010р. є днем необхідного платежу.

У відповідності до ст. 55 Конституції України, права і свободи людини і громадянина захищаються судом.

Статтею 3 Цивільного процесуального кодексу України (надалі за текстом ЦПК України) передбачено право кожної особи в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до ст. 107, ч.ч. 5, 7 та 8 ст. 110 ЦПК України, усі справи, що підлягають вирішенню в порядку цивільного судочинства, розглядаються районними, районними у містах, міськими та міськрайонними судами. Позови про захист прав споживачів можуть пред'являтися також за місцем проживання споживача або за місцем заподіяння шкоди чи виконання договору. Позови, що виникають з діяльності філії або представництва юридичної особи, можуть пред'являтися також за їх місцезнаходженням. Позови, що виникають з договорів, у яких зазначено місце виконання або виконувати які через їх особливість можна тільки в певному місці, можуть пред'являтися також за місцем виконання цих договорів.

Пленумом Верховного суду України 12 квітня 1996 року прийнято Постанову № 5 «Про практику розгляду цивільних справ за позовами про захист прав споживачів», якою встановлено, що оскільки Закон України «Про захист прав споживачів» не визначає певних меж своєї дії, судам слід мати на увазі, що до відносин, які ним регулюються, належать, зокрема, ті, що виникають із договорів… про надання фінансово кредитних послуг для задоволення власних побутових потреб громадян (у тому числі про надання кредитів, відкриття і ведення рахунків, проведення розрахункових операцій, приймання і зберігання цінних паперів, надання консультаційних послуг). Відносини щодо захисту прав споживачів можуть виникати також з актів законодавства або з інших угод, які не суперечать Закону.

З викладеного вище вбачається, що невиконанням своїх зобовязань за Договором відповідачем також порушено його права як споживача.

Згідно п. 10 ч. 1 ст. 4 Декрету Кабінету міністрів України «Про державне мито», звільняються від сплати державного мита: «…споживачі - за позовами, що пов'язані з порушенням їх прав».

Оскільки банк як договірна сторона по договору банківського депозиту взятих на себе зобовязань добровільно не виконав, не повернувши у визначений договором термін суму депозитних вкладів та нараховані по депозитах відсотки, в нього виникла необхідність звернутися з даним позовом в суд.

В судовому засіданні представник позивача ОСОБА_4 позовні вимоги підтримав з підстав викладених в позовній заяві, просить позов задоволити.

Представник відповідача в судове засідання не зявився, про те від них поступило заперечення на позовну заяву, в якому вони не погоджується з зазначеними вимогами з наступних міркувань.

Відповідно до Договору №743858 ОСОБА_2 зобов'язується повернути Вклад позивачу на його поточний рахунок. Відповідно до Поточного звіту за операціями по рахунку. ОСОБА_3 виконав свої зобов'язання по Договору вкладу.

Отже, виконання зобов'язання є належним, що відповідно до ст. 599 Цивільного кодексу України призводить до припинення зобов'язання. Тому Договір вкладу не може бути правовою підставою для стягнення коштів з ОСОБА_3.

Функціонування поточного рахунку регулюється іншим договором - договором про комплексне банківське обслуговування (ДКБО), це інші договірні правовідносини, що не належать до предмету позову. Кошти на рахунку № 78435647 доступні позивачу в межах лімітів встановлених тимчасовим адміністратором ПАТ КБ «Надра».

Представник третьої особи в судове засідання не зявився, не повідомивши причин неявки.

Суд, заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши та оцінивши у сукупності докази у справі, приходить до висновку про задоволення позову.

Згідно п. 1.2 Статуту ПАТ «КБ «Надра» Публічне акціонерне товариство «ОСОБА_2 банк «Надра» є правонаступником всіх прав та обовязків Відкритого акціонерного товариства комерційного банку «Надра».

Згідно із ст.526 ЦК України, зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства.

Статтею 1058 ч.1 ЦК встановлено, що за договором банківського вкладу (депозиту) одна сторона (банк), що прийняла від другої сторони (вкладника) або для неї грошову суму (вклад), що надійшла, зобовязується виплачувати вкладникові таку суму та проценти на неї або дохід в іншій формі на умовах та в порядку, встановлених договором.

Судом встановлено, що між ВАТ КБ «Надра» та ОСОБА_1, 09 січня 2009 року укладено Договір №743858 банківського вкладу, згідно якого ним було розміщено тимчасові вільні кошти в сумі 5000 Євро на строк шість місяців зі сплатою банком 13,3% річних.

Додаткові внески до основної суми вкладу не допускаються. Процентна ставка за вкладом складає 13,3% річних, яка залишається незмінною протягом строку вкладу, крім випадку дострокового розірвання договору з ініціативи позивача. Якщо дата повернення вкладу припадає на вихідний чи святковий день, повернення вкладу здійснюється у перший робочий день після вихідного та/або святкового дня. Відповідач зобов'язаний повернути повністю вклад у "дату повернення", зазначену в п.2.2 цього договору.

Факт виконання позивачем зобов'язань за Договором банківського вкладу належним чином, представником ВАТ КБ Надра в своїх письмових поясненнях не заперечувався.

У відповідності до ст.1060 ч.2 ЦК за договором банківського вкладу незалежно від його виду банк зобовязаний видати вклад або його частину на першу вимогу вкладника. Умова договору про відмову від права на одержання вкладу на першу вимогу є нікчемною.

В порушення умов п.3.4.3, 3.4.4 договору вкладу відповідач не видав вкладнику банківський вклад, який станом на 08.06.2011 року становить 3618 (три тисячі шістсот вісімнадцять) Євро 91 (девяносто один) євроцент, що стверджується довідкою № 55-31-581 від 08.06.2011 року виданої Начальником відділення № 34 Філії ПАТ КБ «Надра» ОСОБА_5

Відповідно до п.14 Постанови Пленуму ВСУ «Про судове рішення у цивільній справі» у разі предявлення позову про стягнення грошової суми в іноземній валюті суду слід у мотивувальній частині рішення навести розрахунки з переведенням іноземної валюти в українську за курсом, встановленим Національним банком України на день ухвалення рішення.

Станом на день ухвалення рішення офіційний курс гривні до 1 Євро становив 11,349993 грн., отже, сума загальної заборгованості по депозиту становить 41074 грн. 60 коп., тому, є підстави для стягнення невиплаченої частини вкладу в користь позивача.

Відповідно до п. 6 ст. 214 ЦПК України під час ухвалення рішення, суд вирішує питання як слід розподілити між сторонами судові витрати, а тому на підставі ст. 88 ЦПК України з відповідача слід стягнути держмито в користь держави та витрати по оплаті інформаційно-технічного забезпечення розгляду цивільних справ в користь позивача.

Керуючись ст.ст. 23, 526, 611, 1058, 1060, 1167 ЦК України, ст.ст. 10, 60, 62, 64, 81, 88, 212-215 ЦПК України

в и р і ш и в :

Позов задовольнити частково.

Стягнути з Публічного акціонерного товариства ОСОБА_2 «НАДРА» (, МФО 320003), місцезнаходження: 04053, м. Київ, вул. Артема, 15, в користь ОСОБА_1 заборгованість по депозитному договору № 743858 у розмірі 3618 (три тисячі шістсот вісімнадцять) євро 91 євроцент, що в еквіваленті до гривні становить 41074 (сорок одна тисяча сімдесят чотири) гривні 60 (шістдесят) копійок та 120 грн. витрат по сплаті інформаційно-технічного забезпечення, а всього 41194 грн. 60 коп.

Стягнути із Публічного акціонерного товариства комерційного банку «Надра» 410 грн. 74 коп. судового збору в дохід держави.

На рішення може бути подана апеляція до Львівського апеляційного суду шляхом подачі через Дрогобицький міськрайонний суд заяви про апеляційне оскарження протягом 10 днів після його проголошення. Апеляційна скарга подається протягом двадцяти днів після подачі заяви про оскарження з одночасним направленням копії скарги до Львівського апеляційного суду.

Рішення виготовлено в нарадчій кімнаті.

Суддя ___________________ Крамар О.В.