Апеляційний суд Івано-Франківської області
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 серпня 2011 року. м. Івано-Франківськ.

Колегія суддів, судової палати у цивільних справах, апеляційного суду Івано-Франківської області в складі:

Головуючого: Проскурніцького П.І.

Суддів: Девляшевського В.А., Матківського Р.Й.

За участю секретаря: Юрків І.П.

Сторін:позивачів ОСОБА_1, ОСОБА_2, який одночасно представляє інтереси ОСОБА_3, їхнього представника ОСОБА_4, відповідача ОСОБА_5, який також представляє інтереси ОСОБА_6, ОСОБА_7 та ОСОБА_8, розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_3, ОСОБА_2, ОСОБА_1 до ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, Коломийської міської ради, Коломийського МБТІ, відділу земельних ресурсів у м. Коломия, про визнання незаконним рішення міської ради, визнання недійсним договору купівлі продажу земельної ділянки, продовження терміну звернення до суду щодо незаконних дій Коломийського МБТІ по фальсифікації документів на збільшення лишків земельної ділянки, про скасування рішень Коломийської міської ради та додатку до них, повернення земельної ділянки по вул. Чернівецькій 40 в м. Коломия і повернення її міському земельному фонду і припинення права власності на земельну ділянку, повернення частин земельної ділянки самовільно захоплених відповідачами ОСОБА_5 і ОСОБА_6, зобовязання проводити забудову земельної ділянки у відповідності до будівельного паспорта на забудову, зобовязання ОСОБА_2 передати ? частину будинку ОСОБА_3, зобовязання Коломийської міської ради в місячний термін здійснити приватизацію земельних ділянок позивачів та відшкодування моральної шкоди, за апеляційною скаргою ОСОБА_3, ОСОБА_2, ОСОБА_3

Справа № 22-ц-1070/2011 рік. Головуючий у 1 інстанції: Веселов В.М. Категорія 45 суддя-доповідач ОСОБА_9

С.М. на рішення Коломийського міськрайонного суду від 30 березня 2011 року,-

ВСТАНОВИЛА:

12 лютого 2009 року позивачі звернулись до суду із позовними вимогами, які в подальшому змінювали і доповнювали і по зазначених вимогах було відкрито провадження. Свої позовні вимоги ОСОБА_3, ОСОБА_2 та ОСОБА_1 обґрунтовували тим, що ОСОБА_10 на підставі договору від 15 січня 1964 року була надана у безстрокове користування земельна ділянка площею 3821 кв. м., по вул. Міцкевича 111 в м. Коломия для будівництва житлового будинку, якою він добросовісно користувався. Він також користувався і лишками землі, які у нього не були вилучені. У 1982 році, після проведення обмірів земельної ділянки Коломийським МБТІ, лишки землі не були внесені до реєстру і позивачі до 2007 року про незаконні дії не знали і користувались земельними ділянками. Відповідач ОСОБА_6 та його дружина ОСОБА_7 у 1981 році придбали ? частину житлового будинку і їм було виготовлено документацію і передано 1000 кв. м. земельної ділянки для обслуговування будинку та ведення садівництва. Відповідачі ОСОБА_7 також самовільно заволоділи земельну ділянку площею 3281 кв. м. яка належала жителям ІНФОРМАЦІЯ_1. В подальшому вчиняючи незаконні дії вони захопили зазначену земельну ділянку і почали вчиняти неправомірні дії щодо позивачів. З метою припинення їхніх неправомірних дій позивачі звертались до відповідних державних органів, але їхні дії не були припинені. В подальшому, відповідачі залучили до своїх неправомірних дій ОСОБА_5, який захопив дві земельні ділянки загальною площею 3821 кв. м. і разом із ОСОБА_8 купили неприватизовані земельні ділянки. ОСОБА_11 обмінювалась з рівнозначною ділянкою ОСОБА_6, і погодилась на приватизацію земельної ділянки ОСОБА_5 Рішенням Коломийської міської ради від 26 березня 2008 року неправомірно надано ОСОБА_6 у приватну власність спірну земельну ділянку який оформив договір про продаж частини земельної ділянки ОСОБА_8 Усі зазначені рішення стосовно спірної земельної є недійсними. Рішення Коломийської міської ради від 28 березня 2008 року підлягає скасуванню а договір купівлі продажу земельної ділянки по вул. Чернівецькій 40 у м. Коломия, укладений між ОСОБА_6 та ОСОБА_12 є недійсним у звязку з відсутністю у технічній документації даних про погодження меж, частина земельної ділянки перебуває у користуванні ОСОБА_1, дії відповідачів суперечать діючому законодавству, оскільки спірна земельна ділянка не вилучалась у землекористувачів а ОСОБА_6, без наміру створити правові наслідки, уклав фіктивний договір з ОСОБА_8 Посадові особи Коломийської міської ради сприяли незаконній приватизації земельної ділянки, що підтверджено неодноразовими відповідями на скарги.

Доповнивши свої позовні вимоги позивачі просили скасувати рішення Коломийської міської ради від 26 березня 2008 року про передачу у приватну власність ОСОБА_6 земельної ділянки площею 1 000 кв. м. по вул. Чернівецькій 40 в м. Коломия, визнати недійсним договір купівлі продажу спірної земельної ділянки, скасувати рішення Коломийської міської ради від 19.04.2001 року, зобовязати Коломийське МБТІ визначити межі земельної ділянки відповідно до рішення від 22.10.1953 року, припинити право власності на земельну ділянку площею 2 700 кв. м. і повернути її територіальній громаді ОСОБА_13. також рішенням суду слід зобовязати позивача ОСОБА_2 передати ? частину будинку ОСОБА_3 а Коломийську міську раду здійснити приватизацію земельних ділянок позивачів. І відшкодувати на користь ОСОБА_3 моральну шкоду з Держкомзему в розмірі 250 000 гривень та матеріальну в розмірі 3 000 гривень, з Коломийського МБТІ моральну шкоду в розмірі 250 000 гривень та матеріальну шкоду в розмірі 3 000 гривень, з Коломийської міської ради 250 000 гривень моральної шкоди, з відповідачів подружжя ОСОБА_6 моральну шкоду в розмірі 300 000 гривень. З відповідача ОСОБА_5 моральну шкоду в розмірі 250 000 гривень моральної шкоди. Підставою для стягнення зазначених розмірів моральної шкоди з відповідачів є те що ОСОБА_3 є людиною похилого віку, часто хворіє, змушена за власні кошти купляти ліки та лікуватись.

Рішенням Коломийського міськрайонного суду від 30 березня 2011 року у задоволенні усіх позовних вимог відмовлено.

Не погоджуючись із рішенням суду першої інстанції позивачі подали апеляційну скаргу в якій посилаються на неповне зясування судом першої інстанції фактичних обставин справи прав та обовязків сторін. Суд не дав можливості ОСОБА_2 викласти усі свої доводи у судових дебатах, порушення прав позивачів підтверджене висновком експертизи, судом не враховано , що до 26 вересня 2008 року земельної ділянки по вул. Чернівецька 42-б не було, тому і не було факту надання її ОСОБА_3, ОСОБА_5 шляхом обману і через психічний тиск заставив ОСОБА_3 підписати нотаріальну заяву. Акт узгодження зовнішніх меж землекористування є підробленим, на ньому відсутній підпис ОСОБА_6 і земельної ділянки по вул. Чернівецькій 42-б не існує. Там де надано дозвіл ОСОБА_3 для складання проектної документації по відведенню земельної ділянки по вул. Чернівецька 42-б уже існує земельна ділянку по вул. Чернівецька 42-а, якою користується ОСОБА_2 Рішення Коломийської міської ради від 19.04.2001 року було прийняте таємно від позивачів, як користувачів суміжних земельних ділянок по вул.. Міцкевича 111. Земельні ділянки відповідачам надавались без погодження меж із суміжними землекористувачами. Судом також не враховано рішення Коломийського міськрайонного суду від 29 березня 2006 року, у якому вказано що при відведенні земельної ділянки і видачі будівельного паспорту ОСОБА_2, порушень допущено не було. Судом також не враховано, що Коломийська міська рада прийняттям рішень перешкоджала позивачам у приватизації земельної ділянки, виправленнями у рішеннях та підробленим додатком до нього було збільшено площу земельної ділянки. Слід також було врахувати рішення від 22.06.1960 та 15.01.1964 року про надання в користування земельної ділянки площею 3821 кв. м. по вул. Міцкевича 111 в м. Коломия, батькові позивачів у безстрокове користування. Після відповідної реєстрації в Коломийському МБТІ, рішення було видано на руки батькові позивачів. Батьки у 1993 році передали через договір дарування будинок із земельною ділянкою а у 2001 році ОСОБА_2 подарував свою частину будинку братові ОСОБА_1 Суд також дійшов помилкового висновку, що позивач не подав суду відповідних документів на право постійного користування і вони такого права не набули, хоча відповідно до діючого Земельного кодексу, на той час, такі документи не вимагались. Збільшена земельна ділянка по вул.. Чернівецька 40 відповідачу шаповалу до площі 1264 кв. м., одержана ним у власність за рішенням від 2008 року і терміново продана з частиною землі площею 2 000 метрів, які входять в охоронну зону Чорного потоку.

Просять рішення Коломийського районного суду від 30 березня 2011 року скасувати і ухвалити нове рішення, яким позовні вимоги задовольнити повністю.

Колегія суддів, вислухавши доповідача, сторони та їхніх представників, перевіривши матеріали справи. приходить до висновку що апеляційна скарга не підлягає до задоволення з наступних підстав.

Перевіряючи заявлені вимоги позивачами, судом першої інстанції, на підставі досліджених в судовому засіданні доказів правильно встановлено, що позивачі проживають у ІНФОРМАЦІЯ_2 і їм відповідно до рішень Коломийської міської ради було надано дозвіл на складання проекту відведення земельної ділянки, на яку у встановленому законом порядку, вони не отримали Державний акт про право власності на земельну ділянку. Відповідачі ОСОБА_6, які проживають у ІНФОРМАЦІЯ_3 і які користувались суміжною земельною ділянкою, у встановленому законом порядку набули право власності на неї і відповідно до вимог закону відчужили її. Судом першої інстанції також враховано рішення Коломийського міського суду від 24 серпня 1971 року про поділ земельної ділянки між співвласниками житлового будинку по вул. Мацарта 111 в м. Коломия. Дії органів виконавчої влади щодо обліку та обміру земель, станом на 1982 рік стосувались використання та обліку земель і виконувались у відповідності із Інструкцією затвердженою Міністерством комунального господарства УРСР від 09.01.1970 р. ОСОБА_12 цього слідує що позивач на той час не був належним землекористувачем, оскільки не надав суду доказів про своє право землекористування відповідно до вимог закону. Судом першої інстанції дана належна оцінка рішенням міської ради від 22.10.1953 та 22.06.1960 років і у суду апеляційної інстанції немає підстав для повторної оцінки зазначених рішень. Суд першої інстанції вирішуючи вимогу про скасування рішення Коломийської міської ради від 26 березня 2008 року про передачу земельної ділянки у власність ОСОБА_6, дійшов правильного висновку що зазначеним рішення ухвалено відповідно до вимог діючого на той час законодавства і законні права та обовязки позивачів не були порушені оскільки позивачі не подали суду документів, що посвідчують їхнє право на земельну ділянку передбачених ст. 126 ЗК України. Судом також дана належна оцінка висновку експертизи, у якому вказується про часткове захоплення земельних ділянок у ОСОБА_3 площею 162 і 102 кв. м., більше того ОСОБА_3 у встановленому законом порядку не оформила право власності чи користування зазначеними ділянками і нотаріально погодила встановлення межі із ділянкою ОСОБА_6 Суд також дійшов правильного висновку що право розпоряджатись земельними ділянками земель вільного фонду належить міській раді, яка вправі звертатись до суду з позовами про вилучення у громадян самовільно зайнятих частин земельної ділянки а позивачі вимагати в інтересах територіальної громади передачі землі до земель вільного фонду повноваженнями не наділені. Суд першої інстанції також дійшов правильного висновку про відмову у задоволенні вимоги позивача, якою він сам себе хоче зобовязати проводити будівництво житлового будинку відповідно до будівельного паспорта а також передати від одного позивача до другого позивача ? частину житлового будинку. Зазначені вимоги відповідачів не стосуються, а позивачі можуть їх вирішувати між собою у встановленому законом порядку. Судом першої інстанції розглянуті усі вимоги позивачів і він дійшов правильного висновку, що вони в судовому засіданні не довели, що відповідачами порушуються їхні законні права та обовязки.

Відповідно до вимог ч.2, ст. 303 ЦПК України, суд апеляційної інстанції не вправі переоцінювати докази, які судом першої інстанції були досліджені у встановленому законом порядку, а апеляційна скарга не містить посилання на нові докази, що давало б підставу для скасування рішення суду першої інстанції і ухвалення нового рішення про задоволення позову.

Розглянувши справу в межах заявленого позову та в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що рішення судом першої інстанції ухвалене з додержанням матеріального і процесуального права.

На підставі викладеного, керуючись ст., ст. 307; 308; 313-315; 317 ЦПК України, колегія суддів,-

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3, ОСОБА_2, ОСОБА_1, відхилити.

Рішення Коломийського міськрайонного суду від 30 березня 2011 року, залишити без зміни.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, але може бути оскаржена у касаційному порядку, безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили.

Головуючий: П.І. Проскурніцький

Судді: В.А. Девляшевський

ОСОБА_14