У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

«11» травня 2011 р. м. Чернівці

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Чернівецької області у складі:

головуючого: Височанської Н.К.

суддів: Міцнея В.Ф., Ружила О.А.

секретар: Тодоряк Г.Д.

за участю: сторін

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про виділ у натурі частки із спільного майна, визнання права власності на вказану частку та усунення перешкод у здійсненні права власності та за позовом ОСОБА_4, ОСОБА_5 в інтересах ОСОБА_2 до ОСОБА_3 і ОСОБА_1 про визнання права власності на господарські споруди, за апеляційною скаргою ОСОБА_5 в інтересах ОСОБА_2 на рішення Глибоцького районного суду Чернівецької області від 11 лютого 2011 року, -

В С Т А Н О В И Л А :

У квітні 2010 року ОСОБА_1 звернувся в суд з позовом до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про виділ у натурі частки з нерухомого майна, визнання права власності на цю частку та про усунення перешкод у здійсненні права власності. Посилався на те, кожному із сторін по справі в рівних частках в порядку спадкування належить на праві власності по 1/3 частині житлових будинків з господарськими спорудами, розташованих в с.Чагор по вул..Незалежності №23 і №33 Глибоцького району Чернівецької області.

З підстав ч.1 ст.364 ЦК України просив виділити йому в натурі в рахунок 1/3 частки майна, що розташоване по вул..Незалежності, 23 в с.Чагор Глибоцького району, а саме: веранду 1-1 площею 9,10 кв.м. вартістю 8257 грн., кухню 1-2 площею 11,50 кв.м. вартістю 16667 грн., житлову кімнату 1-3 площею 12,00 кв.м вартістю 17392 грн., ганок «а» вартістю 138 грн., всього 32,60 кв.м. вартістю 42454 грн. З господарських будівель і споруд просив виділити: літню кухню літ «Б» вартістю 3585 грн., вбиральню літ «Д» вартістю 460 грн., 1/3 колодязя №6 вартістю 1065 грн., 1/3 огорожні №1 вартістю 503 грн., огорожу №2 вартістю 4345 грн., огорожу-хвіртку №3 вартістю 256 грн. 1/3 огорожі №4 вартістю 12 грн., 1/3 огорожі №7 вартістю 414 грн., 1/3 огорожі №8 вартістю 1521 грн., замощення №1 вартістю 146 грн., всього по господарських спорудах на суму 12307 грн. Загальна вартість його частки по житловому будинку №23 та господарським спорудам становить 54761 грн. Просив стягнути з нього на користь ОСОБА_2 грошову компенсацію за різницю в частка в сумі 5975 грн., а з відповідача ОСОБА_3 компенсацію на його користь в рахунок 1/3 частини будинковолодіння по вул..Незалежності №33 в с.Чагор в сумі 72401 грн.

Крім цього, зазначав, що відповідачка ОСОБА_2 самочинно улаштувала перед входом до його частини будинку фундамент розміром 3м х 2м, створюючи таким чином йому перешкоди у користуванні житловим приміщенням.

А тому просив також зобов»язати ОСОБА_2 знести в місячний строк самочинно побудований фундамент.

В червні 2010 року ОСОБА_4 та ОСОБА_5 в інтересах ОСОБА_2 звернулися в суд з позовом до ОСОБА_3, ОСОБА_1 про визнання права власності на господарські споруди.

Посилалися на те, що ОСОБА_1 в позовній заяві просить виділити йому 1/3 колодязя та 1/3 підвалу літ «ПД». Проте дані споруди були ними побудовані в 1991 році, після смерті їх матері ОСОБА_6 і не повинні входити до спадкового майна. Просили виключити із спадкової маси підвал літ «ПД» вартістю 795 грн. та колодязь вартістю 3213 грн., що розташовані на подвір»ї будинку №23 по вул..Незалежності в с.Чагор Глибоцького району та визнати за ними право власності на зазначені споруди.

Рішенням Глибоцького районного суду Чернівецької області від 11 лютого 2011 року позовні вимоги ОСОБА_1 задоволено частково.

Виділено ОСОБА_1 в рахунок 1/3 частки нерухоме майно по вул..Незалежності, 23 в с.Чагор Глибоцького району Чернівецької області, а саме: в житловому будинку літ. «А», «А-1», «А1», «А2» наступні приміщення: веранду 1-1 площею 9,10 кв.м. вартістю 8257 грн., кухню 1-2 площею 11,50 кв.м. вартістю 16667 грн., житлову кімнату 1-3 площею 12,00 кв.м вартістю 17392 грн., ганок «а» вартістю 138 грн.; з господарських будівель і споруд: літню кухню літ «Б» вартістю 3585 грн., вбиральню літ «Д» вартістю 460 грн., 1/3 колодязя №6 вартістю 1065 грн., 1/3 огорожні №1 вартістю 503 грн., огорожу №2 вартістю 4345 грн., огорожу-хвіртку №3 вартістю 256 грн., 1/3 огорожі №4 вартістю 12 грн., 1/3 огорожі №7 вартістю 414 грн., 1/3 огорожі №8 вартістю 1521 грн., замощення №1 вартістю 146 грн., всього вартістю 54761 грн.

Стягнуто з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 різницю вартості часток в розмірі 72401 грн.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 різницю вартості часток в розмірі 5975 грн.

В задоволенні решти позовних вимог ОСОБА_1 відмовлено.

В задоволенні позовних вимог ОСОБА_4 і ОСОБА_5 в інтересах ОСОБА_2 відмовлено.

Вирішено питання про судові витрати по справі.

На рішення суду ОСОБА_5 в інтересах ОСОБА_2 подала апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове рішення на підставі висновків повторної судової будівельно-технічної експертизи, яку просила призначити. Посилалася на невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення норм матеріального та процесуального права.

Судова колегія, заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення осіб, які беруть участь у справі, дослідивши матеріали справи, вважає, що апеляційна скарга підлягає відхиленню, рішення суду залишенню без змін, виходячи з наступного.

Суд першої інстанції у повному об»ємі з»ясував обставини справи, дослідив всі докази і дав їм належну правову оцінку, правильно застосував до правовідносин, що склалися, норми матеріального права.

Доводи апеляційної скарги про те, що суд призначив судову технічно-будівельну експертизу за клопотанням позивача без виклику сторін та обговорення сторонами питань, є безпідставними. Так, як вбачається з журналу судового засідання за 25 червня 2010 року (тобто тоді коли була призначена дана експертиза), що в судовому засіданні були присутні відповідачка ОСОБА_5, відповідач ОСОБА_3, представник відповідачки ОСОБА_5 - ОСОБА_7 Клопотання про призначення експертизи ставилося на обговорення сторін і дані особи висловили своє відношення до експертизи. Таким чином, відповідачі мали можливість клопотати перед судом про призначення на розгляд експертизи своїх питань.

Суд першої інстанції провів виділ спадкового майна позивачу згідно висновку судової будівельно-технічної експертизи.

Доводи апеляційної скарги про те, що суд поділив не лише спадкове майно, а і інше майно, зокрема колодязь №6 та підвал літ.«ПД», спростовуються матеріалами справи.

Так, як вбачається з рішення Глибоцького районного суду Чернівецької області від 26 листопада 2008 року, що колодязь №6 та підвал літ.ПД увійшли в спадкову масу, яка підлягає поділу між спадкоємцями. Дане рішення суду набрало законної сили.

Відповідно до вимог ч.3 ст.61 ЦПК України обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлені ці обставини.

Не заслуговують на увагу і доводи апеляційної скарги про те, що відповідачі ОСОБА_2 та ОСОБА_4 значно покращили спадкове майно і суд цих обставин не врахував. Як вбачається з матеріалів справи, що суд фактично провів поділ спадкового майна, яке було визначено рішенням Глибоцького районного суду Чернівецької області від 26.11.2008 року та виділив у натурі частку позивача ОСОБА_1 Відповідачі ОСОБА_2 та ОСОБА_4 покращення спадкового майна проводили до його поділу, на свій розсуд. Будь-яких позовних вимог про стягнення коштів із спадкоємців ОСОБА_1 та ОСОБА_3, які були вкладені ними для покращення спадкового майна, вони не заявляли.

Доводи апеляційної скарги про порушення судом першої інстанції норм процесуального права, зокрема, що в судових дебатах позивач заявив про зміну позовних вимог спростовуються журналом судового засідання та записом фіксування судового засідання технічними записами, з яких вбачається, що представник позивача ОСОБА_8 заявив клопотання про уточнення позовних вимог до проведення судових дебатів та видалення суду до нарадчої кімнати.

Враховуючи наведені обставини, колегія суддів вважає, що рішення суду першої інстанції відповідає вимогам матеріального та процесуального права, а доводи апеляційної скарги не дають підстав для його скасування.

Керуючись ст..ст.303, 307, 308 ЦПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_5, яка діє в інтересах та за дорученням ОСОБА_2 відхилити.

Рішення Глибоцького районного суду Чернівецької області від 11 лютого 2011 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий: підпис

Судді: підписи

Апеляційний суд Чернівецької області

м. Чернівці, вул. Емінеску, 4, 58002, (0372) 55-34-03