АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Категорія № 5 ( _1_) Доповідач Карнаух В.В.
УХВАЛА ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 червня 2011 року колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Дніпропетровської області у складі:

головуючого: Карнаух В.В.

суддів: Барильської А.П.., ОСОБА_2

при секретарі Євтодій К.С.

за участю: позивача - ОСОБА_3 відповідачів: - ОСОБА_3 ОСОБА_4 ОСОБА_5, ОСОБА_6,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кривому Розі цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_7 на рішення Центрально-Міського районного суду м. Кривого Рогу від 11 березня 2011 року за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_6, треті особи: ОСОБА_9, ОСОБА_10, про визнання недійсним договору купівлі-продажу нерухомого майна та визнання права власності на частину нерухомого майна, набутого разом з відповідачем під час шлюбу,

та за зустрічним позовом ОСОБА_8, ОСОБА_6 до ОСОБА_7, ОСОБА_3 про визнання частково недійсним договору купівлі-продажу квартири, визнання права власності та стягнення збитків і моральної шкоди у зв,язку з вчиненням правочину під впливом обману,-

ВСТАНОВИЛА:

У серпні 2008 року ОСОБА_3 звернулася з зазначеним позовом до відповідачів, посилаючись на те, що з 1998 року перебувала з відповідачем ОСОБА_7 в зареєстрованому шлюбі, від якого мають доньку Анастасію. Перебуваючи в шлюбі, у травні-червні 2001 року, вона та чоловік на сумісні кошти придбали трикімнатну квартиру АДРЕСА_1, де вона та донька були зареєстровані як члени сім,ї. Квартира зареєстрована на ОСОБА_7 їх сім,я розпалася у 2007 році. 23 серпня 2007 року відповідач ОСОБА_7 без її відому продав зазначену квартиру ОСОБА_8 згідно договору купівлі-продажу від 23 серпня 2007 року, який засвідчила приватний нотаріус Криворізького міського нотаріального округу ОСОБА_9

Просила суд визнати договір недійсним, повернути сторони в первісний стан, а саме: відповідач ОСОБА_7 повинен повернути грошові кошти ,

отримані за спірну квартиру, а відповідачі ОСОБА_8 та ОСОБА_6 повинні звільнити приміщення. А також просить визнати за нею право власності на 1/2 частину квартири, як такої, що була придбана подружжям Деркач за спільні кошти і в період їх спільного проживання в шлюбі; крім того, просить стягнути з ОСОБА_7 на свою користь витрати на сплату судового збору у сумі 449 грн., витрати на сплату за інформаційно-технічного забезпечення судового процесу у сумі 30 грн. та витрати на правову допомогу у сумі 300 грн., а всього 779 грн.

Відповідачі за первісним позовом ОСОБА_8 та ОСОБА_6 звернулися до суду з зустрічним позовом до ОСОБА_7 та ОСОБА_3 про визнання частково недійсним договору купівлі-продажу спірної квартири, визнання права власності та стягнення збитків і моральної шкоди у зв,язку з вчиненням правочину під впливом обману. При цьому посилаються на те, що вони частково не згодні з первісним позовом в частині визнання недійсним договору купівлі-продажу в цілому та повернення сторін в первісний стан шляхом зобов,язання ОСОБА_8 звільнити та передати спірну квартиру ОСОБА_7, а останньому повернути ОСОБА_8 отримані ним згідно договору кошти. Відповідачі погоджуються з тим, що договір укладено під впливом обману. Вважають, що ОСОБА_7 повинен повернути гроші, одержані ним за квартиру, а вони - звільнити квартиру та передати її ОСОБА_7 В той же час, вважаючи, що квартира вибула із володіння позивачки не з її волі, ОСОБА_8, як добросовісний набувач, просить визнати за ОСОБА_3 право власності на 1/2 частину спірної квартири.

Рішенням Центрально-Міського районного суду м. Кривого Рогу від 11 березня 201 року позов ОСОБА_3 задоволено.

Суд визнав недійсним укладений між ОСОБА_7 та ОСОБА_8 договір купівлі-продажу від 23 серпня 2007 року нерухомого майна, трикімнатної квартири АДРЕСА_2; збов,язав ОСОБА_8 і ОСОБА_6 звільнити та передати ОСОБА_7 і ОСОБА_3 спірну квартиру, стягнувши з ОСОБА_7 на користь ОСОБА_8 отримані ним згідно договору купівлі-продажу від 23 серпня 2007 року гроші - еквівалент 25 500 доларів США, а саме -204 215 грн.; визнав за ОСОБА_3 право власності на 1/2 частину спірної квартири. Зустрічний позов ОСОБА_8 та ОСОБА_6 задоволено в частині стягнення з ОСОБА_7 на їх користь збитків у сумі 1287 грн. 75 коп. - суму сплати 1% вартості квартири в пенсійний фонд, а також судовий збір та витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи у сумі 120 грн. В іншій частині зустрічного позову відмовлено.

В апеляційній скарзі відповідач ОСОБА_7 ставить питання про скасування рішення суду, просить направити справу на новий розгляд до суду першої інстанції в іншому складі.

При цьому посилається на порушення судом норм матеріального та процесуального права. Зокрема, на те, що спірна квартира була придбана ним за його особисті кошти, які він отримав від продажу своєї квартири у 1995-1996 роках; він нікого не вводив оману, так як вважав, що спірна квартира придбана за його особисті кошти, які він витратив на свій розсуд.

Крім того, під час укладення договору купівлі-продажу він отримав від ОСОБА_8 кошти в гривнях, а саме -128 775 гри., тому вважає, що суд безпідставно застосував еквівалент 25 500 доларів СІНА.

Перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги і заявлених вимог, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що позивачка ОСОБА_3 та відповідач ОСОБА_7 перебували в зареєстрованому шлюбі з 1998 по 2007 роки, від якого мають доньку Анастасію, ІНФОРМАЦІЯ_1. Перебуваючи в зареєстрованому шлюбі, 27 червня 2001 року, сторони придбали трикімнатну квартиру АДРЕСА_3. Цей договір оформлено на ОСОБА_7, засвідчено приватним нотаріусом ОСОБА_10 та зареєстровано комунальним підприємством «Криворізьке бюро технічної інвентаризації».

У 2007 році сім,я розпалася, рішенням Центрально-Міського районного суду м. Кривого Рогу від 10 серпня 2007 року шлюб між ними розірвано.

23 серпня 2007 року відповідач ОСОБА_7 без відому позивачки ОСОБА_3 продав зазначену квартиру ОСОБА_8 згідно договору купівлі-продажу від 23 серпня 2007 року, який посвідчено та зареєстровано приватним нотаріусом Криворізького міського нотаріального округу ОСОБА_9 /а.с. 24 т.1/.

Вирішуючи даний спір, суд першої інстанції, посилаючись на положення ст..ст.60,63,69, 70 СК України, ст..ст. 203, ч.І ст. 215 ЦК України, обґрунтовано дійшов висновку про те, що квартира придбана сторонами під час шлюбу за сумісні кошти та задовольнив позовні вимоги ОСОБА_3, оскільки при укладені договору купівлі-продажу спірної квартири відповідач ОСОБА_7 навмисно ввід в оману покупця ОСОБА_8 та нотаріуса ОСОБА_9С, запевнивши останніх у тому, що він не одружений, не має дітей, а квартира належить йому особисто.

Посилання відповідача в апеляційній скарзі на те, що спірна квартира придбана за його особисті кошти, які він отримав за продаж своєї двокімнатної квартири у 1995 чи 1996 роках, не заслуговує на увагу, оскільки відповідно до вимог ст.. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов,язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. ОСОБА_7 не надав суду жодних доказів на підтвердження своїх заперечень. Його посилання на те, що суд не надав йому допомоги в цьому, є

безпідставними, оскільки, як він пояснив у засіданні колегії суддів, ніяких доказів того, що саме ті кошти, які він отримав за продаж своєї квартири у

1995-1996 роках, витрачені на придбання спірної квартири.

Колегія суддів погоджується також з висновком суду про стягнення з ОСОБА_7 на користь ОСОБА_8 отримані ним згідно договору кошти - еквівалент 25 500 доларів США - в сумі 204 215 грн., оскільки згідно технічного запису судового засіданні у суді першої інстанції відповідач визнавав той факт, що отримав від ОСОБА_8 за спірну квартиру саме 25 500 доларів США. Крім того, цей факт підтверджується копією розписки ОСОБА_11, який займався продажом спірної квартиру від імені ОСОБА_7 0.І. та отримав від ОСОБА_8 300 доларів США в якості завдатку за продаж спірної квартири, і даній розписці зазначена ціна квартири 25 500 доларів США.

За таких обставин, колегія суддів приходить до висновку про те, що суд першої інстанції у повному обсязі встановив права і обов,язки сторін,обставини справи, перевірив доводи і дав їм належну оцінку, ухвалв рішення з дотриманням норм чинного законодавства. Тому підстав для задоволення апеляційної скарги та скасування рішення суду колегія суддів не вбачає.

В іншій частині рішення суду не оскаржено.

Керуючись ст. 303, 307, 308, 313-315 ЦПК України, колегія суддів,-

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_7 відхилити.

Рішення Центрально-Міського районного суду м. Кривого Рогу від 11 березня 2011 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення, але може бути оскаржена в касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили.

Головуючий:

Судді: