справа № 2-1881/11
№ провадження 2/415/8463/11
РІШЕННЯ

Іменем України

04 жовтня 2011 р. м. Дніпродзержинськ

Заводський районний суд м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області у складі:

головуючого, судді Нельге Д.В.

при секретарі Луценко Л.О.,

за участю позивача ОСОБА_1, відповідачки ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 «Про стягнення аліментів на утримання повнолітнього сина, який продовжує навчання», -

в с т а н о в и в:

Позивач звернувся до суду із вищезазначеним позовом, у якому просить:

- стягувати з відповідачки на його користь аліменти на утримання повнолітнього сина, який продовжує навчання, у розмірі 1526 грн. щомісячно, починаючи з дня пред'явлення позову до суду і до досягнення повнолітнім сином 23-х років, на час навчання сина в Дніпродзержинському індустріальному коледжі;

- стягнути з відповідача на його користь понесені ним судові витрати на правову допомогу у розмірі 200 грн.

В обгрунтування заявлених вимог позивач посилається на те, що, від зареєстрованого шлюбу з відповідачкою вони мають повнолітнього сина, ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, який навчається у Дніпродзержинському індустріальному коледжі, у зв'язку з чим потребує матеріальної допомоги. Син мешкає разом з ним, і знаходиться на його утриманні, але, його заробітної плати не вистачає для забезпечення сину гідного рівня життя. Відповідачка є працездатною, інших осіб на утриманні не має, тому позивач вважає, що відповідачка повинна надавати допомогу сину на період його навчання, до досягнення сином 23-х років у розмірі 1526 грн. щомісячно.

В судовому засіданні позивач підтримав свої позовні вимоги в повному обсязі та суду пояснив, що, від зареєстрованого шлюбу з відповідачкою вони мають повнолітнього сина, ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, який навчається у Дніпродзержинському індустріальному коледжі. Син навчається на контрактній основі, тому він змушений оплачувати навчання сина. Також, денна форма навчання вимагає коштів на підручники, проїзд до навчального закладу. Стипендію син не отримує. Син повністю знаходиться на його утриманні, і він особисто не має можливості забезпечити сину відповідний рівень життя, а саме оздоровлювати сина, купувати йому одяг, побутові речі. Також, сину потрібен комп'ютер та інтернет. Крім того, у майбутньому, сину необхідно буде робити операцію, на що також сину необхідні відповідні кошти. Відповідачка працює й має можливість надавати сину матеріальну допомогу, у зв'язку з чим просить стягувати з відповідачки аліменти на утримання сина у розмірі 1 526 грн.

Відповідачка ОСОБА_2 проти позову заперечувала частково, та пояснила суду, що, дійсно від шлюбу з позивачем вони мають повнолітнього сина, ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, який проживає разом із батьком, і навчається в Дніпродзержинському індустріальному коледжі. Вона не заперечує надавати допомогу повнолітньому сину, але не згодна із розміром аліментів, які просить стягувати з неї позивач. Її середня заробітна плата у місяць складає 1 700 грн., тому вважає не можливим надавати допомогу сину у тому розмірі, у якому просить позивач. Вона зараз проходить медичне лікування, що також потребує відповідних витрат на ліки, тому, вважає, що може надавати допомогу сину у розмірі 300 грн. на місяць.

Вислухавши сторони, вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги позивача є обґрунтованими та підлягають частковому задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст.199 СК України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу.

Згідно роз'яснень, наданих у п.20 Постанови Пленуму Верховного суду України № 3 від 15.05.2006р. «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України про розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» обов'язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов'язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв'язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу.

В ході судового розгляду, з урахуванням наданих суду доказів було встановлено, що згідно свідоцтва про розірвання шлюбу, виданого Заводським відділом РАЦС Дніпродзержинського міського управління юстиції Дніпропетровської області, 21.11.2006р. шлюб між позивачем та відповідачем по справі розірвано.

Згідно свідоцтва про народження, виданого Баглійським відділом РАЦС Дніпродзержинського міського управління юстиції Дніпропетровської області, від зареєстрованого шлюбу сторони мають повнолітнього сина, ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Згідно довідки № 430 від 27.07.2011р., наданої головою вулично-квартального комітету №6 Виконавчого комітету Заводської районної у м. Дніпродзержинську ради, повнолітній ОСОБА_3 мешкає разом із батьком позивачем ОСОБА_1 за адресою: м. Дніпродзержинськ, вул. Шиманського, буд. № 110.

Згідно довідки № 9 від 05.09.2011р., наданої Дніпродзержинським індустріальним коледжем ОСОБА_3, останній є студентом 3-го курсу денного відділення за спеціальністю «Правознавство», навчається на контрактній основі з 01.09.2010р. по 30.06.2013р.

Згідно довідки № 12/187 від 20.09.2011р., наданої Дніпровським металургійним комбінатом ім.Дзержинського, відповідачка ОСОБА_2 працює в цеху РМЦ, і її середньомісячний заробіток, у середньому за останні три місяці поточного року, складає 1 787,31 грн., відповідно до чого відповідачка має можливість надавати матеріальну допомогу повнолітньому сину, який продовжує навчання.

З наведеного суд вбачає, що, дійсно мають місце обставини, якими позивач обґрунтовує свої позовні вимоги, на підставі чого, враховуючи той факт, що, вік повнолітнього ОСОБА_3 є меншим 23 років; те, що останній продовжує навчання, у зв'язку з чим потребує матеріальної допомоги, та наявність у відповідачки, яка працює і отримує відповідний прибуток, можливості надавати таку допомогу, суд, зазначені позивачем підстави в обґрунтування своїх позовних вимог щодо стягнення з відповідача аліментів на утримання повнолітнього сина, який продовжує навчання, вважає обґрунтованими, та такими, що підлягають задоволенню.

При визначенні розміру аліментів на утримання повнолітнього сина, який продовжує навчання, суд виходив з наступного.

Згідно ст.200 СК України, суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 СК України. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином.

Згідно довідки від 05.09.2011р., наданої Дніпропетровською дирекцією залізничних перевезень ДП «Придніпровська залізниця», позивач ОСОБА_1 працює у зазначеному підприємстві та отримує відповідний прибуток, відповідно до чого має можливість надавати допомогу та утримувати повнолітнього сина, який продовжує навчання.

Згідно ст.182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інших обставин, що мають істотне значення.

Згідно роз'яснень, наданих у ч. 17 Постанови Пленуму Верховного суду України № 3 від 15.05.2006р. «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України про розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж зазначений у ч.2 ст.182 СК України ( не меншим ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку). Що ж до максимального розміру аліментів, які стягуються з боржника, то відповідно до ч.3 ст.70 ЗУ від 21.04.1999р. № 606-XIV «Про виконавче провадження» він не повинен перевищувати 50 відсотків заробітної плати.

Як вбачається з довідки з місця роботи відповідачки ОСОБА_2, середньомісячний заробіток останньої у середньому складає 1 787,31 грн., відповідно до чого 50 відсотків заробітної плати останньої складає 893,66 коп.

Таким чином, максимальний розмір аліментів, які можуть стягуватися з відповідачки ОСОБА_2, не може перевищувати 893,66 коп.

Крім того, згідно ст.21 ЗУ «Про державний бюджет України на 2011 рік» від 23.12.2010р. № 2857-VІ, встановлено прожитковий мінімум на одну особу в розрахунку на місяць у розмірі з 1 жовтня 2011р. - 934 грн.

Зазначену норму закону суд вважає за необхідне застосувати при визначенні розміру аліментів на утримання повнолітнього ОСОБА_3, який продовжує навчання, і, враховуючи, що, прожитковий мінімум на одну особу в розрахунку на місяць на час розгляду справи складає 934 грн., а також приймаючи до уваги, що, згідно ст.199 СК України, батьки, тобто, як відповідач, так і позивач по справі, обидва, зобов'язані утримувати дітей до досягнення двадцяти трьох років, суд дійшов висновку, що, розмір аліментів на утримання повнолітнього ОСОБА_3, який продовжує навчання, не може перевищувати встановлений законом прожитковий мінімум, який, сторони по справі, як батьки повнолітнього, повинні надавати останньому порівну, відповідно до чого 1/2 частина відповідачки у сплаті даної матеріальної допомоги повинна складати 467 грн. на місяць.

Згідно ст.182 СК України, суд, при визначенні розміру аліментів, враховує також стан здоров'я платника аліментів.

Як зазначила в судовому засіданні відповідачка ОСОБА_2, вона тривалий час проходить медичне лікування, через що несе відповідні витрати на придбання ліків. На підтвердження зазначеної обставини ОСОБА_2 надала довідку від 31.08.2011р. медико-санітарної частини ПАТ «Дніпровського металургійного комбінату ім.Дзержинського», згідно якої остання знаходиться на «Д»-обліку жіночої консультації з діагнозом «Лейоміома».

Дослідивши, таким чином, обставини справи, суд дійшов висновку щодо наявності підстав для часткового задоволення вимог позивача в частині стягнення з відповідача аліментів на утримання повнолітнього сина, який продовжує навчання, і, враховуючи обставини, передбачені ст.182 СК України, а саме стан здоров'я платника аліментів, вважає за необхідне задовольнити зазначені вимоги позивача частково, у розмірі 350 грн.

Враховуючи, що, на підтвердження понесених позивачем витрат на правову допомогу у розмірі 200 грн., останнім не надано суду документу, що підтверджує їх фактичну сплату (квитанції, чеку, платіжного доручення), суд вважає за необхідне відмовити позивачу у задоволенні позову в частині стягнення з відповідача на його користь понесених ним витрат на правову допомогу у розмірі 200 грн.

Враховуючи часткове задоволення позовних вимог позивача, суд вважає за необхідне, відповідно до ст.88 ЦПК України, стягнути судові витрати на користь держави солідарно з позивача та відповідача по справі.

Керуючись ст.ст. 3-5, 10, 15, 60, 110, 208, 209, 213-215 ЦПК України, ст.ст. 182, 199, 200 СК України, Постанови Пленуму Верховного суду України № 3 від 15.05.2006р. «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», суд, -

в и р і ш и в:

Позов задовольнити частково.

Стягувати з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, уродженки ІНФОРМАЦІЯ_4 Крим, працюючої ВАТ «ДМКД», яка мешкає: Дніпропетровська обл., м. Дніпродзержинськ, вул. Осипенко, № 70, на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_5, який мешкає: м. Дніпродзержинськ, вул. Шиманського, № 110, аліменти на утримання повнолітнього сина, ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, у розмірі 350 (триста п'ятдесят) гривень щомісячно, на період навчання сина в Дніпродзержинському індустріальному коледжі, починаючи з 31.05.2011 року до 30.06.2013 року.

Відповідно до ст. 367 ЦПК України рішення по справі в частині стягнення аліментів в межах суми платежу за один місяць допустити до негайного виконання.

В іншій частині позову відмовити.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, на користь держави: - судовий збір у розмірі 25 (двадцять пять) гривень 50 копійок; - витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи у розмірі 60 (шістдесят) гривень 00 копійок.

Стягнути з ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_5, на користь держави: - судовий збір у розмірі 25 (двадцять пять) гривень 50 копійок; - витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи у розмірі 60 (шістдесят) гривень 00 копійок.

Рішення може бути оскаржене до Апеляційного суду Дніпропетровської області шляхом подачі до Заводського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення.

Суддя Нельга Д. В.