Заставнівський районний суд Чернівецької області
Справа № 2-184/11
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 квітня 2011 року Заставнівський районний суд Чернівецької області в складі:

головуючого судді Стрільця Я.С.

при секретарі Задорожняк О.М.

з участю позивачів ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3

та представника позивачів ОСОБА_4

розглянувши в судовому засіданні в м. Заставна справу за позовом ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 до територіальної громади с.Горішні Шерівці Заставнівського району Чернівецької області та виконавчого комітету с.Горішні Шерівці Заставнівського району Чернівецької області про визнання частково недійним рішення виконавчого комітету Горішньошеровецької сільської ради, часткове скасування свідоцтва про право власності на нерухоме майно та визнання права власності на квартиру за правилами набувальної давності, -

встановив:

Позивачі ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 звернулися до суду з позовом до територіальної громади с.Горішні Шерівці Заставнівського району Чернівецької області та виконавчого комітету с.Горішні Шерівці Заставнівського району Чернівецької області про визнання частково недійним рішення виконавчого комітету Горішньошеровецької сільської ради, часткове скасування свідоцтва про право власності на нерухоме майно та визнання права власності на квартиру за правилами набувальної давності. Посилаються на те, що 10 квітня 1989 року ОСОБА_1 працевлаштувалась нянею - санітаркою на період відпустки працівника цієї дитячої установи в Горішньошеровецький дитсадок. Їй із сім'єю не було де проживати, тому рішенням правління колгоспу ім. Шевченко їй, як працівнику дитсадка, передано у користування житлову квартиру.

01 вересня 1992 року між нею - ОСОБА_1 та колгоспом ім. Шевченко, в особі його голови, с. Горішні Шерівці, Заставнівського району Чернівецької області укладено строковий договір оренди жилої квартири під номером № 3 загальною площею 66 м. кв., яка знаходиться по вул. Макаренка,5 в с. Горішні Шерівці, Заставнівського району Чернівецької області, терміном на один рік.

Після 1993 року будь-яких договорів, зокрема, оренди жилої квартири №3 в якій вона з іншими позивачами проживає не укладалось.

Вона, як квартиронаймач взяла на себе зобов'язання сплачувати квартплату, яку необхідно було вносити в касу колгоспу. Оплату проводила тільки один рік. За свій рахунок провела в квартирі поточний ремонт. Таким чином, спірною квартирою її сім'я користується, володіє та проживає більше як 19 років з вересня 1992 року по даний час.

За цей період проживання у квартирі у неї з чоловіком ОСОБА_2 народилось двоє синів: ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2, які проживають та прописані у цій квартирі. За період користування квартирою її сім'єю, з метою поліпшення умов проживання в квартирі зроблено численні покращення та ремонтні роботи з благоустрою. За весь час проживання та користування квартирою, сім'єю вкладено значну суму грошових коштів на загальну суму 299900 грн.

Згідно Висновку про незалежну оцінку вартості чотирикімнатної квартири № 3, розташованої по вул. Макаренка, 5 у с. Горішні Шерівці Заставнівського районуринкова вартість спірної квартири станом на 18 лютого 2011 року становить 313709 гривень.

Вони регулярно сплачують кошти за спожиту електроенергію, газопостачання та інші комунальні платежі, які визначені законодавством.

Заборони копання колодязя, будівництва огорожі біля будинку з боку керівництва як колгоспу ім. Шевченка, в період його існування, та селянсько-господарського товариства з обмеженою відповідальністю ім. Шевченка, не було.

Після її звільнення з роботи в Горішньошерівецькому дитсадку вимог - пропозицій про припинення або розірвання договору найму від 01.09.1992 року жилої квартири АДРЕСА_1, не надходило

За весь цей період з 01 вересня 1992 року по 2011 року включно, питань про звільнення нею та членами її сім'ї квартири № 3 у житловому будинку №5 по вул. Макаренка в селі Горішні Шерівці, з боку директора або правління колгоспу ім. Шевченка або ж керівництва сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю ім. Шевченка взагалі не було.

Сільськогосподарське товариство з обмеженою відповідальністю ім. Шевченка 16 червня 2007 року припинило свою діяльність - ліквідовано. Однак, без участі мешканців 4-х квартирного житлового будинку №5 по вул. Макаренка в селі Горішні Шерівці, 19 липня 2007 року виконавчий комітет Горішньошеровецької сільської ради розглянувши клопотання вже ліквідованого СТзОВ ім. Шевченка виніс рішення за №7-16/07, яким визнано право власності на 4-х квартирний житловий будинок з господарськими спорудами по вул. Макаренка, №5 в селі Горішні Ширівці за СТзОВ ім. Шевченко.

08 серпня 2007 року в БТІ Заставнівського району зареєстровано право власності за СТзОВ ім. Шевченка та видано свідоцтво про право власності на нерухоме майно. Проте станом як на 19 липня 2007 року так і на 08 серпня 2007 року, СТзОВ ім. Шевченка вже юридично не існувало.

Вважають, що вони, офіційно оселившись 01 вересня 1992 року у жилу квартиру №3, яка розташована у житловому будинку №5, по вул. Макаренка, №5 в селі Горішні Шерівці продовжують відкрито безперервно володіти квартирою проживаючи в ній, користуватись цим нерухомим майном протягом дев'ятнадцяти років і цим самим набули право власності на цю жилу квартиру за правилами набувальної давности. Таким чином, просили визнати за ними право власності на спірну квартиру та визнати частково недійним свідоцтво про право власності на неї.

В судовому засіданні позивачі надали суду заяву про збільшення позовних вимог в якій зазначили, що оспорюване в первісному позові свідоцтво видане на підставі рішення №7-16/07 від 19 липня 2007 року виконавчого комітету Горішньошерівецької сільської ради, яким визнано право власності на чотирьох квартирний житловий будинок з господарськими спорудами по вул. Макаренка,5 в селі Горішні Шерівці за СТзОВ ім. Шевченка, яке 16 червня 2007 року припинило свою діяльність і ліквідовано. Саме тому, вони просять про визнання недійсним зазначеного рішення в частині визнання права власності на квартиру №3 у зазначеному будинку та на господарську будівлю площею 16 кв.м. Крім того, в доповнення до первинних позовних вимог просили також скасувати оспорюване свідоцтво і в частині визнання права власності на господарську будівлю площею 16 кв.м.

Позивачі в судовому засіданні позовну заяву підтримали в повному обсязі та просили її задовольнити.

Представник позивачів в судовому засіданні позовні вимоги підтримав та підтвердив викладені в позовній заяві обставини.

Представник відповідача в судове засідання не зявився, однак надав суду заяву про визнання позову та прохання розглянути справу у його відсутності.

Згідно з ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Суд, заслухавши пояснення позивачів та їх представника, заслухавши покази свідків, дослідивши письмові матеріали справи, вважає, що позов обґрунтований та підлягає задоволенню.

Відповідно до статті 47 Конституції України зазначено, що ніхто не може бути примусово позбавлений житла інакше як на підставі закону або за рішенням суду.

Так, у відповідності до змісту ст. 344 ЦК України особа, яка добросовісно заволоділа майном і продовжує відкрито безперервно володіти нерухомим майном протягом десяти років, набуває права власності на це майно за правилами набувальної давности. Пункт 8 Прикінцевих та Перехідних положень ЦК України передбачає, що правила ст. 344 ЦК України про набувальну давність поширюються також на випадки, коли володіння майном почалося за три роки до набрання чинності ЦК України, тобто не раніше 1 січня 2001 року.

Житлом згідно зі ст. 379 ЦК України є житловий будинок, квартира, інше приміщення, призначені та придатні для постійного проживання в них. Квартирою у відповідності до ч.1 ст.382 ЦК України, є ізольоване помешкання в житловому будинку, призначене та придатне для постійного у ньому проживання.

На виконання вказаних вимог закону судом встановлено, що 10 квітня 1989 року позивач ОСОБА_1 працевлаштувалась нянею - санітаркою на період відпустки працівника цієї дитячої установи в Горішньошеровецький дитсадок. Дана обставина підтверджується копією трудової книжки (а.с. 8-10). Рішенням правління колгоспу ім. Шевченко ОСОБА_1, як працівнику дитсадка, передано у користування житлову квартиру, на підставі чого 01 вересня 1992 року між ОСОБА_1 (на той час Босовик) ОСОБА_6 та колгоспом ім. Шевченко, в особі його голови, с. Горішні Шерівці, Заставнівського району Чернівецької області укладено строковий договір оренди жилої квартири під номером № 3 загальною площею 66 м. кв., яка знаходиться на другому поверсі, двоповерхового цегляного житлового 4-х квартирного будинку, розташованого по вул. Макаренка,5 в с. Горішні Шерівці, Заставнівського району Чернівецької області, терміном на один рік. Факт цього підтверджується копією вказаного договору (а.с. 5). З того часу, інших договорів оренди між ними укладено не було. Цією квартирою сім'я ОСОБА_1 користується з вересня 1992 року і проживають там і на сьогоднішній день.

18 лютого 1993 року позивач ОСОБА_1 (дівоче прізвище Босовик) О.А. уклала шлюб з ОСОБА_2, що вбачається з копії свідоцтва про укладення шлюбу (а.с. 7). В шлюбі у них народились також двоє дітей: ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2, які проживають та прописані у спірній квартирі. Дана обставина підтверджується довідкою сільської ради про склад сім'ї (а.с. 11) та свідоцтвом про народження (а.с. 19).

Про добросовісність володіння позивачами спірною квартирою свідчить та обставина, що вони в повній мірі сплачували платежі за електро- та газопостачання. Вказане підтверджується довідкою ВАТ ЕК Чернівціобленергопро відсутність заборгованості по платежам (а.с. 21), копією абонентської книжки (а.с. 22), довідкою ДП ОСОБА_7 відсутність заборгованості (а.с. 23) та копією абонентської книжки по сплаті за газопостачання. Про факт добросовісного володіння позивачами квартирою №3 в будинку під №5 по вул.Макаренка в с.Горішні Шерівці свідчить і те, що вони не набули майно злочинним шляхом чи способом, який завідомо суперечить основам правопорядку та моралі. На протязі всього володіння майном володільці були впевнені, що на це майно не претендують інші особи і вони отримали майно з підстав, достатніх для того, щоб мати право на нього.

Що ж до володіння спірним майном відкрито та безперервно, то про це свідчить очевидне володіння ним позивачами для третіх осіб. Керівництву колгоспу ім.Т.Шевченка та СТзОВ ім.Т.Шевченка було достеменно відомо про факт проживання позивачами в квартирі №3 в будинку під №5 по вул.Макаренка в с.Горішні Шерівці, вони мали можливість це бачити і знали про це. Позивачі не перешкоджали доступу до спірного житла іншим особам, які мали право отримувати про нього інформацію. Все викладене свідчить про володіння позивачами спірною квартирою як своєю, це означає, що вони відносилися до обєкта володіння як власники. Доказами відношення до майна в якості його власників є дії володільців сімї ОСОБА_5. Вони з метою поліпшення умов проживання в квартирі замінили вхідні, внутрішні та балконні двері; замінили віконні рами; замінили підлогу в чотирьох кімнатах. Виклали керамічну плитку в кухні, котельні, коридорі та під'їзді. Провели гіпсокартонні роботи стін всієї квартири. Біля житлового будинку викопали криницю, проклали та провели до квартири водопровід з криниці. Вистроїли огорожу з металевими воротами та фіртки. Уклали до житлового будинку бетонну доріжку. Підвели гілку газопроводу. Регулярно проводять зовнішні фасадні поновлювальні будівельні роботи будинку. Провели влаштування водозливних ринв та водозливних труб. Дані обставини підтверджуються робочим проектом газифікації (а.с.25-35), зведеним кошторисним розрахунком вартості капітального ремонту (а.с. 102-113) та звітом про незалежну оцінку вартості спірної квартири (а.с. 53-82).

Вимоги ст. 344 ЦК України містять положення про безперервне володіння протягом встановленого строку, зокрема в даному випадку цей строк становить 10 років. З врахуванням п.8 Прикінцевих та Перехідних положень ЦКУ позивачі добросовісно та безперервно володіють спірним майном більше 10 років.

Всі вищевикладені обставини в судовому засіданні були підтвердженні показами свідків ОСОБА_8 та ОСОБА_9

Судом також було встановлено, що сільськогосподарське товариство з обмеженою відповідальністю ім. Шевченка, яке було правонаступником колгоспу ім.Т.Шевченка, 16 червня 2007 року припинило свою діяльність, а саме було ліквідовано. Факт припинення діяльності підтверджено довідкою з Управління статистики у Заставнівському районі (а.с. 40), довідкою Управління Пенсійного Фонду України в Заставнівському районі (а.с. 38) та довідкою Державної податкової інспекції у Заставнівському районі (а.с. 39), витягом з державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців (а.с. 41-42), довідкою сільської ради (а.с. 43) та копією ухвали Господарського суду від 28 квітня 2007 року за №8/32/б наданою в судовому засіданні представником позивачів.

19 липня 2007 року виконавчий комітет Горішньошеровецької сільської ради розглянувши клопотання СТзОВ ім. Шевченка виніс рішення за №7-16/07, яким визнав право власності на 4-х квартирний житловий будинок з господарськими спорудами по вул. Макаренка, №5 в селі Горішні Шерівці за СТзОВ ім. Шевченко (а.с. 44). 08 серпня 2007 року в БТІ Заставнівського району зареєстровано право власності за СТзОВ ім. Шевченка та видано свідоцтво про право власності на нерухоме майно (а.с. 46). В подальшому, рішенням Горішньошеровецької сільської ради від 25 січня 2008 року №4-12/08 4-х квартирний житловий будинок по вул.Макаренка, 5 в с.Г.Шерівці, в якому знаходиться займана позивачами квартира, прийнято до комунальної власності територіальної громади с.Г.Шерівці та взято на баланс сільської ради (а.с. 49), а отже даний будинок увійшов до житлового фонду даної сільської ради та набув ознак державного житлового фонду сільської ради. Разом з тим, посилання в рішенні виконкому №12 на ту обставину, що будинок внесено в майнове розпаювання СТзОВ ім.Т.Шевченка, не може вважатися обґрунтованим, оскільки відповідно до ст.9 Закону України Про колективне сільськогосподарське підприємствообєкти житлового фонду не входять до пайового фонду майна членів колективного сільськогосподарського підприємства, а згідно ч.8 ст.31 цього ж Закону, обєкти соціальної сфери, житлового фонду, у тому числі незавершеного будівництва, а також внутрішньогосподарські меліоративні системи підприємств, що не підлягали паюванню в процесі реорганізації цих підприємств та передані на баланс підприємств правонаступників, підлягають безоплатній передачі до комунальної власності в порядку встановленому КМУ. Жодним законом не передбачено такого терміну як передача житлового фонду з частками майнових паїв у вартості квартири.

В судовому засіданні свідок ОСОБА_10 показав, що з 1979 року він працював в колгоспі ім.Т.Шевченка. З 2001 року по 2006 рік працював головою СТзОВ ім.Т.Шевченка. В той час як проводилось розпаювання товариства, то частки майнових паїв включили в житлові будинки. Згодом зрозуміли, що так вчиняти не можливо згідно законодавства, однак було пізно, оскільки СТзОВ ім.Т.Шевченка ліквідували. Також додав, що як в колгоспі так і на СТзОВ знали про те, що в квартирі АДРЕСА_2 в с.Г.Шерівці проживає сімя ОСОБА_5. Однак вони ніколи не зверталися до них з вимогою звільнення займаного приміщення або ж повернення. Також вказав, що на спірну квартиру та на весь будинок в цілому ніколи не було оформлено належним чином правовстановлюючі документи.

Таким чином, суд вважає, що є всі підстави для визнання частково недійсним рішення виконкому Горішньошеровецької сільської ради Заставнівського району від 19 липня 2007 року №7-16/07 в частині визнання права власності за СТзОВ ім. Шевченка на квартиру АДРЕСА_3 та скасування відповідно виданого на його підставі свідоцтва про право власності на АДРЕСА_4 та приналежної до неї господарської будівлі площею 16 кв.м.

На підставі викладеного та керуючись ст.47 Конституції України, ст.9, 31 Закону України Про колективне сільськогосподарське підприємство, ст. 344, 379, 382 ЦК України, п. 8 Прикінцевих та Перехідних положень ЦК України та ст.ст. 10, 11, 174, 209, 212, 214-215, 218 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Визнати недійсним рішення виконкому Горішньошеровецької сільської ради Заставнівського району від 19 липня 2007 року №7-16/07 в частині визнання права власності за СТзОВ ім. Шевченка на квартиру АДРЕСА_3 та господарську будівлю площею 16 кв.м, що є приналежністю цієї квартири, в с.Горішні Шерівці Заставнівського району Чернівецької області.

Скасувати свідоцтво про право власності на нерухоме майно серії CAB №201804 від 8 серпня 2007 року, видане СТзОВ ім. Шевченка, в частині квартири АДРЕСА_5 та приналежної до неї господарської будівлі площею 16 кв. м.

Визнати право власності на квартиру №3 у житловому будинку №5 по вул. Макаренка, в с. Горішні Шерівці Заставнівського району Чернівецької області, яка складається: із чотирьох жилих кімнат відповідно: 3-9 - 14,40 кв.м., 3-8 - 16,30 кв.м., 3-7 - 9,90 кв.м., 3-10 - 11,10 кв.м., коридору 3-2 - 10,60 кв.м., кухні 3-6 - 11,20 кв.м., ванна кімната 3-5 - 2,40 кв.м., дві кладові кімнати 3-4, 3-4 відповідно - 0,70, - 0,60 кв.м., котельні 3-3 - 3,00 кв.м., під'їзду 3-1 - 8,00 кв.м., лоджії У111 - 3,60 кв.м., загальної вартості 313709,00 грн. та на сарай сільськогосподарського призначення 16 кв.м. за ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 та ОСОБА_5 за правилами набувальної давності.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

СУДДЯ: Стрілець Я.С.