АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Категорія 41 (П) ОСОБА_1
Доповідач Турік В.П.
У Х В А Л А

Іменем України

09 листопада 2011 року колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді: Турік В.П.

суддів: Савіної Г.О., Братіщевої Л.А.

при секретарі: Бондаренко І.В.

У звязку з неявкою осіб, що беруть участь у справі, належним чином повідомлених про розгляд справи, згідно з вимогами ч.2 ст. 197 ЦПК України, судовий розгляд здійснювався без фіксації судового процесу технічними засобами,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кривому Розі цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на ухвалу Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу від 27 липня 2011 року про забезпечення позову у справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2, третя особа ОСОБА_4, про визначення порядку користування квартирою та припинення права власності в частині, -

В С Т А Н О В И Л А :

Ухвалою Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу від 27 липня 2011 року задоволено заяву представника позивача ОСОБА_3 ОСОБА_5 про забезпечення позову.

Зобовязано Дзержинський ВДВС КМУЮ Дніпропетровської області зупинити виконавче провадження за виконавчим листом № 2-189, виданим Дзержинським районним судом м. Кривого Рогу до розгляду позовної заяви ОСОБА_3 по суті.

В апеляційній скарзі відповідач ОСОБА_2 ставить питання про скасування ухвали суду першої інстанції та закриття провадження по справі, посилаючись на те, що при забезпеченні позову судом не враховано розяснення надані Пленумом Верховного Суду України в Постанові «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» №9 від 22 грудня 2006 року та вимоги ст.ст. 151, 152 ЦПК України й забезпечено позов за відсутності підстав для цього та настання реальної загрози невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду у справі, а також без врахування того, що таким забезпеченням позову порушено його права як сторони виконавчого провадження.

Позивач ОСОБА_3 заперечує проти доводів апеляційної скарги й просить в задоволенні апеляційної скарги відмовити й залишити ухвалу суду без змін як законну та обґрунтовану.

Перевіривши законність та обґрунтованість ухвали суду в межах заяви та доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга ОСОБА_2 підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Задовольняючи заяву представника позивача про забезпечення позову, суд першої інстанції виходив з предмету позовних вимог ОСОБА_3 та з метою подальшої реалізації його права на реальне виконання рішення у разі задоволення позовних вимог, визнав за можливе забезпечити позов шляхом зупинення виконавчого провадження за виконавчим листом № 2-189.

Проте, погодитися з таким висновком суду першої інстанції колегія не може з огляду на наступне.

Відповідно до ч.3 ст. 151 ЦПК України забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення позову може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Згідно ч. 3 ст. 152 ЦПК України передбачено, що види забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Як розяснив Пленум Верховного Суду України в п.4 Постанови «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» №9 від 22 грудня 2006 року, розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; зясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у звязку із застосуванням відповідних заходів.

Згідно ч.5 ст. 153 ЦПК України, про вжиття заходів забезпечення позову суд постановляє ухвалу, в якій зазначає вид забезпечення позову і підстави його обрання, порядок виконання, розмір застави, якщо така призначена.

Як вбачається з матеріалів справи (а.с. 1), звертаючись з заявою про забезпечення позову, представник позивача зазначив в ній про те, що на примусовому виконанні у Дзержинському ВДВС КМУЮ Дніпропетровської області знаходиться виконавчий лист № 2-189, виданий 26.01.2011 року Дзержинським районним судом м. Кривого Рогу про вселення ОСОБА_2 в квартиру АДРЕСА_1, а оскільки на розгляді Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу знаходиться цивільна справа за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про визначення порядку користування вказаною квартирою та припинення права власності відповідача на неї в частині, то позов повинен бути забезпечено шляхом зупинення виконавчого провадження з виконання виконавчого листа № 2-189.

Отже, з вказаної заяви не вбачається причин, у звязку з якими потрібно забезпечити позов, що передбачено п.1 ч.2 ст. 151 ЦПК України. Посилання ж представника позивача на розгляд судом іншої справи між тими ж сторонами, але з інших підстав та предмету позову, не вказує на те, що невжиття заходів забезпечення позову по цій справі може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду й у звязку з цим відповідно на наявність підстав для його забезпечення.

Однак, вирішуючи питання про забезпечення позову, суддя першої інстанції вищенаведеним обставинам та нормам цивільно-процесуального закону не надав відповідної уваги й забезпечив позов, навіть не зазначивши підстави його обрання у виді зобовязання Дзержинського ВДВС КМУЮ Дніпропетровської області зупинити виконавче провадження за виконавчим листом 2-189, виданим Дзержинським районним судом м. Кривого Рогу.

Не враховано суддею й те, що недопустимо забезпечувати позов шляхом зупинення виконання судових рішень, що набрали законної сили в даному випадку рішення Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу про вселення ОСОБА_2 в квартиру АДРЕСА_1, яким відновлено права останнього на проживання в ній, а зупиняючи виконання вказаного рішення він обмежить права ОСОБА_2 як сторони виконавчого провадження (п.2 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» №9 від 22 грудня 2006 року).

Таким чином, колегія суддів приходить до висновку, що підстав, передбачених ст. 151 ЦПК України, для задоволення заяви представника позивача ОСОБА_3 ОСОБА_5 про забезпечення позову шляхом зупинення виконавчого провадження немає, а тому, ухвала судді підлягає скасуванню з постановленням нової ухвали про відмову в її задоволенні.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 312-315 ЦПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити частково.

Ухвалу Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу від 27 липня 2011 року скасувати та постановити нову ухвалу.

В задоволенні заяви представника позивача ОСОБА_3 ОСОБА_5 про забезпечення позову у справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2, третя особа ОСОБА_4, про визначення порядку користування квартирою та припинення права власності в частині - відмовити.

Ухвала суду набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню не підлягає як така, що не перешкоджає подальшому розгляду справи.

Головуючий:

Судді: