Апеляційний суд Дніпропетровської області ( м. Кривий Ріг)
Категорія № 37 (IV) інстанції - ОСОБА_1
Доповідач - Карнаух В.В.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 грудня 2011 року колегія суддів судової палати у цивільних справах.апеляційного суду Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді - Карнаух В.В.,

суддів - Барильської А.П., Ляховської І.Є.,

при секретарі - Алісовій Т.С.,

за участю: позивача - ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кривому Розі цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_3 на рішення Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу від 15 серпня 2011 року по справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про визнання права власності у порядку спадкування за законом , -

ВСТАНОВИЛА:

У квітні 2009 року ОСОБА_2 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_3 про визнання права власності в порядку спадкування за законом.

В обгрунтування позовних вимог зазначила, що її батькам ОСОБА_4 та ОСОБА_5 на праві спільної сумісної власності належала трьохкімнатна квартира № 53, яка розташована у буд. № 9 по пр..Металургів у м. Кривому Розі.

26 травня 2006 року мати позивача ОСОБА_4 померла , після її смерті відкрилася спадщина, яка складається з 1/2 частки зазначеної квартири, 14 грудня 2007 року помер і батько ОСОБА_5 Після його смерті відкрилася спадщина, яка складається з вищезазначеної квартири. 08 жовтня 2008 року вона, як спадкоємиця за законом, звернулася до Третьої Криворізької нотаріальної контори із заявою для прийняття спадщини. Однак нотаріус постановою відмовила у вчиненні нотаріальної дії, зазначивши, що між спадкоємцями виникла суперечка, та право- установчі документи знаходяться у іншої спадкоємиці - ОСОБА_3, яка має заповіт він імені батька на спірну квартиру. Відповідач протягом року з часу смерті батька із заявою про прийняття спадщини не зверталась , заходів, щодо прийняття спадщини не приймала.

У зв'язку з чим, позивач просить суд ухвалити рішення, яким визнати за нею право власності на спадкове майно після смерті батька ОСОБА_6, а саме: квартиру АДРЕСА_1 в порядку спадкування за законом, як спадкоємцем першої черги.

Рішенням Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу від 15 серпня 2011 року позов ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про визнання права власності в порядку спадкування за законом задоволено.

Додатковим рішенням Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу від 16

серпня 2011 року, в якому усунуто описку ухвалою суду від 24 жовтня 2011 року,

резолютивну частину рішення викладено в новій редакції: визнано за ОСОБА_2

право власності на спадкове майно після смерті батька ОСОБА_5

Тимофійовича, а саме: квартиру № 53 в будинку № 9 по пр.. Металургів у м. Кривому Розі у порядку спадкування за законом, як спадкоємцем першої черги.

Стягнуто з ОСОБА_3, у зв'язку із розглядом справи витрати зі сплати державного мита у сумі 133 грн., та витрати на інформаційно- технічне забезпечення розгляду справи в сумі ЗО грн.

В апеляційній скарзі відповідач ОСОБА_3, посилаючись на порушення судом норм процесуального права, просить скасувати рішення суду першої інстанції.

Зокрема, вважає, що суд в порушення норм процесуального законодавства не задовольнив її клопотання про зупинення провадження у справі, оскільки нею 15 серпня 2011 року до районного суду було подано заяву про визначення додаткового строку для подачі заяви про прийняття спадщини.

Перевіривши матеріали справи, законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги та заявлених вимог, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Задовольняючи позовні вимоги ОСОБА_2, суд першої інстанції виходив із того, що оскільки ОСОБА_3 не виконала рішення апеляційного суду Дніпропетровської області від 10 листопада 2011 року, та не звернулася до нотаріуса з заявою про прийняття спадщини у визначений судом додатковий строк два місяці, спадщину на час розгляду справи не прийняла, через що згідно ст. 1223 ЦК України право на спадщину переходить до спадкоємця за законом, тобто до позивачки ОСОБА_2

Однак, на думку колегії суддів, з такими висновками суду погодитися не можна з огляду на наступне.

Згідно положень ч.І ст. 1268 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.

Відповідно до ст. 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини.

Стаття 1270 ЦК України передбачає, що для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

Якщо виникнення у особи права на спадкування залежить від неприйняття спадщини або відмови від її прийняття іншими спадкоємцями, строк для прийняття нею спадщини встановлюється у три місяці з моменту неприйняття іншими спадкоємцями спадщини або відмови від її прийняття.

Як убачається із матеріалів справи, відповідачка ОСОБА_3, маючи заповіт батька на спадкове майно, яке залишилося після його смерті, в установлений законом строк не прийняла спадщину. Однак її звернення до нотаріуса з пропуском шестимісячного строку та повторне звернення до суду з заявою про надання додаткового строку для прийняття спадщини говорить про те, що вона від спадщини відмовлятися не бажає. Тому, на думку колегії суддів, висновок суду про те, що відповідачка остаточно не прийняла спадщину, є передчасним.

Разом з тим згідно зі ст. З ЦПК України кожна особа, має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Захист цивільних прав - це передбачені законом способи охорони цивільних прав у разі їх порушення чи реальної небезпеки такого порушення.

Під способом захисту об,єктивних цивільних прав розуміють закріплені законом матеріально-правові заходи примусового характеру, за допомогою яких проводиться поновлення /визанння / порушених /осопрюваних/ прав та вплив на правопорушника. Загальний перелік таких засобів захисту цивільних прав та інтересів передбачений ст. 16 ЦК України.

Як правило, власник порушеного права може скористатися не будь-яким, а конкретним способом захисту свого права. Спосіб захисту порушеного права частіше за все визначається спеціальним законом, який регламентує конкретні цивільні правовідносини. За даних обставин, на думку колегії суддів, позивачка обрала не той спосіб захисту своїх прав.

Суд першої інстанції при вирішенні даного спору помилково послався на статті 1216, 1217, 1221, 1223,1258, 1261, 1268, 1270 ЦК України, оскільки, як убачається із аналізу зазначених статей та глави 87 Цивільного Кодексу України, визнання права власності на спадкове майно не входить в компетенцію суду, тому, на думку колегії суддів, рішення суду першої інстанції, як ухвалене в порушення норм матеріального та процесуального законодавства, підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення про відмову в задоволенні позовних вимог ОСОБА_7, відповідно до вимог п.4 ч.І ст. 309 ЦПК України.

Керуючись ст.ст. 303,307, п.4 ч.І ст. 309, ст.ст. 313, 314, 316 ЦПК України, колегія судді,-

ВИРІШИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 задовольнити.

Рішення Дзержинського районного суду м.Кривого Рогу від 15 серпня 2011 року скасувати та ухвалити нове рішення про відмову в задоволенні позовних вимог ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про визнання права власності у порядку спадкування за законом.

Рішення набирає законної сили з моменту проголошення, але може бути оскаржено в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання ним законної сили.

Головуючий : Карнаух В.В.

Судді: Барильська А.П.

ОСОБА_8