Апеляційний суд Київської області
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 листопада 2011 року колегія суддів судової палати у цивільних справах

Апеляційного суду Київської області у складі:

головуючого - судді Воробйової Н.С.

суддів: Ігнатенко Н.В., Семенцова Ю.В.

при секретарі- Бобку О.В.

розглянула у відкритому судовому засіданні у м.Києві цивільну справу за

апеляційною скаргою ОСОБА_1 на заочне рішення

Броварського міськрайонного суду від 20 вересня 2011 року у справі за позовом

ОСОБА_1 до ОСОБА_2, Княжицької

сільської ради, треті особи-товариство о обмеженою відповідальністю

«Земельний кадастровий центр», Головне управління Держкомзему в Київській

області, державне підприємство «Центр державного земельного кадастру» про

скасування державних актів на право власності на земельні ділянки, визначення

нечинним рішення органу місцевого самоврядування.

Встановила:

У березні 2011 року ОСОБА_1 звернулася до суду з названим позовом.

Посилалася на те, що у неї згідно шнурової книги в користуванні більше

ніж 40 років перебувала земельна ділянка площею 0,3000 га для ведення

особистого селянського господарства.

Рішенням Княжицької сільської ради № 1573 від 27.03.2008 року їй було

передано у власність земельні ділянки загальною площею 0,4000 га ; з них 0,1000

га-для будівництва та обслуговування житлового будинку та господарських

споруд по вул..Лисенка,35 та площею 0,3000 га - для ведення особистого

господарства» (ріллі) за рахунок земель, які перебувають у постійному

користуванні.

Актом від 23.04.2008 року межі земельних ділянок були встановлені на

місцевості та погоджені .

ОСОБА_3 з рішенням ради та у відповідності до вимог чинного законодавства вона

Увернулася до землевпорядної організації ТОВ «Земельний кадастровий центр»

про виготовлення технічної документації із землеустрою щодо складання

державного акту на право власності на земельну ділянку. Зазначена технічна

документація була виготовлена та пройшла погодження у відповідних установах.

Проте, Управління Держкомзему в Броварському районі, на яке покладено

обов»язок щодо внесення відомостей про земельну ділянку до електронної бази

державного земельного кадастру та видачі кадастрового номеру, повідомило, що

не може внести такі відомості до бази та присвоїти кадастрові номери її

земельним ділянкам, оскільки на місті їх знаходження, в електроній базі

розташовані земельні ділянки, які належать ОСОБА_2

Зазначала, що насправді, фактичне землекористування відповідачки

знаходиться поза межами її земельної ділянки, хоча і розташовані поряд.

Таким чином землекористування, яке відображено в державних актах ОСОБА_2

Р.Г. та в електронній базі державного земельного кадастру не відповідає дійсному

користуванню земельними ділянками. Кожен з них користувалися належними їм

земельними ділянками, між ними ніколи не було суперечок щодо користування

землею.

Вважала, що сільською радою безпідставно та незаконно було прийнято

рішення про видачу дозволу ОСОБА_2 на приватизацію земельної ділянки, яка

знаходиться в її користуванні та передана у власність згідно рішення ради від

27.03.2008 року.

Внесення неналежних даних до електронної бази державного земельного

кадастру щодо земельної ділянки відповідачки, позбавляє її можливості

належним чином оформити передану їй у власність земельну ділянку та

отримати державний акт на право власності на землю.

Просила визнати рішення Княжицької сільської ради №1816 від 13.10.2008

року «Про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної

ділянки щодо передачі у власність для будівництва та обслуговування житлового

будинку та ведення особистого селянського господарства ОСОБА_2 в

с.Княжичі по вул..Лисенка,27« не чинним та скасувати державні акти, видані на

ім.»я ОСОБА_2 на право власності на земельні ділянки загальною площею

0,0645 га та 0,1462 га.

Заочним рішенням Броварського міськрайонного суду Київської області у

задоволенні позову позивачки відмовлено.

В апеляційній скарзі позивачка просить скасувати рішення суду з підстав

невідповідності його вимогам матеріального та процесуального права та ухвалити

нове рішення, яким задовольнити її вимоги.

Апеляційна скарга підлягає до задоволення частково з таких підстав.

По справі встановлено, що згідно шнурової книги в користуванні ОСОБА_1

В.И. з 1966 року перебувала земельна ділянка площею 0,3000 га для ведення

особистого селянського господарства, та 0,1000га - для будівництва та

обслуговування житлового будинку в с.Княжичі, вул..Лисенка,35 ( а.с.19).

Рішенням Княжицької сільської ради № Ґ573 від 27.03.2008 року їй було

передано у власність земельні ділянки загальною площею 0,4000 га ; з них 0,1000

га-для будівництва та обслуговування житлового будинку та господарських

споруд по вул..Лисенка,35 та площею 0,3000 га - для ведення особистого

господарства (ріллі) за рахунок земель, які перебувають у постійному

користуванні.

Актами від 23.04.2008 року межі земельних ділянок були встановлені на

місцевості та погоджені.

З абрису зовнішніх меж землекористування видно, що земельна ділянка

ОСОБА_1 для ОСГ, площею 0, 3000 га. межує, зокрема по точках Г-К

землями ОСОБА_2 Зовнішні межі погодженні з суміжними

землекористувачами ( а.с.25).

З довідки Княжицької сільської ради від 23.04.2008 року встановлено, що

земельна ділянка площею 0,3000 га - для ведення ОСГ в с.Княжичі в районі

вул..ОСОБА_1 частково попадає в охоронну зону лінії електропередач 10 кв.

( а.с.18).

ОСОБА_3 з рішенням ради та у відповідності до вимог чинного законодавства

вона звернулася до землевпорядної організації ТОВ «Земельний кадастровий

центр» про виготовлення технічної документації із землеустрою щодо складання

державного акту на право власності на земельну ділянку. Зазначена технічна

документація була виготовлена та пройшла погодження у відповідних установах

(а.с.11-32).

Управлінням Держкомзему в Броварському районі повідомило ОСОБА_1,

що не може внести такі відомості до бази та присвоїти кадастрові номери її

земельним ділянкам, оскільки на місті їх знаходження, в електроній базі

розташовані земельні ділянки, які належать ОСОБА_2 (а.с.10).

Рішенням Княжицької сільської ради від 13.10.2008 року затверджено,

виготовлений Київською регіональною філією ДП «Центр ДЗК» проект

землеустрою щодо відведення земельних ділянок у власність для будівництва

житлового будинку та господарських споруд та ведення особистого селянського

господарства в с.Княжичі по вул..Лисенка,27 ОСОБА_2

Передано ОСОБА_2 у власність земельну ділянку площею 0,1462 га для

будівництва житлового будинку та господарських споруд та 0,0645 га ріллі для

ведення ОСГ в с.Княжичі по вул..Лисенка,27 (а.с.67).

Земельна ділянка, передана ОСОБА_2 для ведення ОСГ в с.Княжичі по

вул..ОСОБА_1 в адмінмежах Княжицької сільської ради належить до державних

земель запасу (рілля) (а.с.81).

02.10.2009 року ОСОБА_2 отримала державний акт на право власності на

земельну ділянку серія ЯЖ №801116 площею 0,1462 га для будівництва

житлового будинку та господарських споруд та державний акт серія ЯЖ №801117

площею 0,0645га для ведення ОСГ по вул..Лисенка,25 ( а.с.65,66).

Ухвалюючи рішення про відмову позивачу у задоволенні позовних вимог, суд

виходив з того, що позивачем не було доведено у судовому засіданні й не надано

жодних переконливих доказів щодо порушення відповідачами права

землекористування ОСОБА_1, а також те, що земельні ділянки по

вул..Лисенка,25 фактично пролягають через земельну ділянку позивача по

вул.. Лисенка,3 5.

Проте даний висновок суду не є безспірним.

Як видно з матеріалів справи, сторонам передано безоплатно у власність

земельні ділянки для будівництва та обслуговування житлового будинку та

ведення особистого селянського господарства на підстав рішень Княжицької

сільської ради, відповідно ОСОБА_1-27.03.2008 року, ОСОБА_2- 13.10.2008

року. ОСОБА_1- за адресою с.Княжичі, вул..Лисенка,35, ОСОБА_2- с.

Княжичі, вул.Лисенка,27. Сторонами відповідно до вимог чинного

законодавства виготовлено технічну документацію із землеустрою, що посвідчує

право власності на землю. ОСОБА_2 отримала державні акти на право вчасності на землю. Як зазначено в актах, земельні ділянки знаходяться за

Адресою с.Княжичі, вул..Лисенка, 25.

З матеріалів технічної документації із землеустрою ОСОБА_1 та технічної

документації з землеустрою ОСОБА_2 встановлено, що земельні ділянки

сторін знаходяться відповідно за адресою в с.Княжичі, вул.. Лисенка,35 та

с.Княжичі, вул..Лисенка,27.

Відповідно до Акту про встановлення на місцевості та погодження зовнішніх

меж земельної ділянки, площею 0,3000 та (ОСОБА_1Й.) та Акту встановлення на

місцевості та погодження зовнішніх меж земельної ділянки ОСОБА_2Г.(0,0586

та) межі земельних ділянок в натурі встановлювалися в присутності представника

сільської ради та суміжних землевласників та землекористувачів. Заяв та скарг

при погодженні і встановленні меж земельних ділянок в натурі не надходило.

ОСОБА_3 з Абрисом зовнішніх меж землекористування, кадастровим планам

земельних ділянок ОСОБА_1 та ОСОБА_2, земельна ділянка ОСОБА_1,

що передана останній для ведення ОСГ в точках «Г-К» межує з земельною

ділянкою 0,0645 га, що належить ОСОБА_2, та з земельною ділянкою площею

0,1462 га в точках «В- Г» через землі загального користування, по земельній

ділянці, що належить ОСОБА_1 проходить охоронна зона ЛЕП 10 кв.

Земельні ділянки ОСОБА_2 площею 0,0645 та площею 0,1462 га не об»єднанні

в одну земельну ділянку і розмежовані також дорогою, що підтверджується

викопіюванням із генерального плану (а.с.29,30,124).

Судом встановлено, що землекористувачі ОСОБА_1 та ОСОБА_2

використовують свої земельні ділянки у межах, які зазначені в Актах про

встановлення на місцевості та погодження зовнішніх меж , спір про реальне

користування земельними ділянками між сторонами відсутній.

В той же час, з матеріалів справи видно, що при оформленні технічної

документації Управлінням Держкомзему та ТОВ «Земельний кадастровий центр»

для виготовлення державного акту з присвоєнням кадастрового номеру на ім.»я

ОСОБА_1 встановлено факт накладки земельних ділянок площею 0,0645га та

0,1462 га , що належать ОСОБА_2 Конфігурація та проміри земельних ділянок

останньої були внесені в загальнодержавну електронну базу кадастру.

Невідповідність дійсного розташування земельних ділянок ОСОБА_2 внесено

також в державні акти на ім»я останньої, в яких відсутні взагалі координати

земельної ділянки позивачки, яка фактично межує з її земельною ділянкою, а

зазначено межа із землями запасу.

Дане підтверджується також матеріалами проектної документації щодо

відведення земельних ділянок у власність ОСОБА_2: дані, що вказані в

державних актах ОСОБА_2 не погоджуються та не відповідають даним, що

зазначені в Актах про встановлення на місцевості та погодження зовнішніх меж

земельних ділянок з описом меж земельних ділянок та кадастровим планам

земельних ділянок, що належать ОСОБА_1 та ОСОБА_2 і, в свою чергу

свідчать про зміну конфігурації та промірів земельних ділянок останньої.

Крім того, в державних актах на ім.»я ОСОБА_2 зазначено, що земельні

ділянки площею 0,1462 га та 0,0645 га розташовані в с.Княжичі, вул..Лисенка,25.

В той же час, Рішенням Княжицької сільської ради від 13.10.2008 року ОСОБА_2

Р.Г. затверджено проект землеустрою щодо відведення земельних ділянок у

власність за адресою с.Княжичі, вул..Лисенка,27. Цим же рішенням передано у

власність ОСОБА_2 земельні ділянки для будівництва та обслуговування

житлового будинку та господарських споруд та для ведення ОСГ, які розташовані

також за адресою вул..Лисенка,27.

Суд на зазначені обставини уваги не звернув, обґрунтовуючи рішення

безпідставно послався на відсутність доказів щодо того, що земельні ділянки по

вул..Лисенка,25 фактично пролягають через земельну ділянку позивачки по

вул..Лисека,35.

З огляду на викладене, колегія суддів не може погодитися з висновком суду про

те, що позивачка не надала суду будь-які докази на підтвердження своїх позовних

вимог, оскільки він не відповідає матеріалам та обставинам справи.

Колегія вважає, що рішенням Княжицької сільської ради від 13.10.2008 року,

яким затверджено проект землеустрою щодо відведення земельних ділянок у

власність ОСОБА_2 і який містить в собі відповідні розбіжності та

невідповідності щодо дійсного розташування земельних ділянок ОСОБА_2,

порушено право землекористування позивачки на виготовлення та отримання

Державного акту на право власності на землю, а саме відмовою ДП Держкомзем у

наданні земельній ділянці кадастрового номеру з тих підстав, що межі земельної

ділянки порушені межами земельних ділянок ОСОБА_2 та земельні ділянки

ОСОБА_2, у загальнодержавному кадастрі земель, накладаються на земельну

ділянку ОСОБА_1

По справі встановлено також, що відповідно до висновків земельної комісії від

14.02.2011 року , створеної для обстеження земельних ділянок в с.Княжичі в

районі вул..ОСОБА_1 , встановлено невідповідність даних щодо розташування

земельних ділянок гр..ОСОБА_2, яка призвела до зміни конфігурації та

промірів, вказаних в технічній документації на право власності останньої на

землю та рекомендовано ОСОБА_2 провести інвентаризацію земельних ділянок

та виготовити нові державні акти на право власності без зміни площі, зі зміною

конфігурації та промірів (а.с.131).

В силу ст.309 ЦПК України підставами для скасування рішення суду першої

інстанції і ухвалення нового рішення є неповне з»ясування судом обставин, що

мають значення для справи, недоведеність обставин, що мають значення для

справи, які суд вважав встановленими, невідповідність висновків суду

обставинам справи, порушення або неправильне застосування норм

матеріального або процесуального права.

З огляду на викладене, рішення суду першої інстанції не відповідає

нормам матеріального та процесуального права, а тому не може бути залишеним

без змін, підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення.

ОСОБА_3.155 ЗК України у разі видання органом виконавчогї влади або

органом місцевого самоврядування акта, яким порушуються права особи щодо

володіння, користування чи розпорядження належною їй земельною ділянкою,

чіткий акт визнається недійсним.

В розумінні ч.2, ч.3 ст.152 ЗК України власники та землекористувачі

користуються захистом не лише від порушень, пов»язаних із позбавленням права

володіння земельною ділянкою, а і шляхом визнання недійсними рішень органів

виконавчої влади або органів місцевого самоврядування.

Оскільки рішенням Княжицької сільської ради від 13 жовтня 2008 року

№ 1816 затверджено виготовлений Київською регіональною філією ДП «Центр ДЗК» проект землеустрою щодо відведення земельних ділянок ОСОБА_2 із

зміненою конфігурацією та промірами, на підставі якого остання отримала

державні акти на право власності на землю, в які внесено дані, що не

відповідають дійсності, зазначені державні акти необхідно скасувати.

Керуючись ст..ст.307,309 ЦПК України, колегія

Вирішила :

Апеляційну скаргу задовольнити частково.

Заочне рішення Броварського міськрайонного суду від 20 вересня 2011 року

в частині відмови ОСОБА_1 у задоволенні позовних вимог про скасування

державних актів на право власності на земельні ділянки на ім.»я ОСОБА_2

Григорівни скасувати та ухвалити в цій частині нове рішення.

Позов ОСОБА_1 задовольнити частково.

Визнати недійсним рішення Княжицької сільської ради від 13 жовтня 2008

року № 1816 в частині затвердження виготовленого Київською регіональною

філією ДП «Центр ДЗК» проекту землеустрою щодо відведення земельних

ділянок ОСОБА_2

Державний акт на право власності на земельну серія ЯЖ №801116 від 02

жовтня 2009 року, виданий Княжицькою сільською радою на ім.»я ОСОБА_2

Григорівни та Державний акт на право власності на земельну ділянку серія ЯЖ №

801117 від від 02 жовтня 2009 року, виданий Княжицькою сільською радою на

ім»я ОСОБА_2 скасувати.

В іншій частині рішення залишити без змін.

Рішенця набирає законної сили з моменту проголошення і може бути

оскаржено в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з

розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий

Судді: