Справа № 2-526/11
РІШЕННЯ

іменем України

11 жовтня 2011 року м. Носівка

Носівський районний суд Чернігівської області в складі:

головуючого судді Дикого В.М.,

за участі секретаря с/з ОСОБА_1,

позивача ОСОБА_2,

розглянувши в попередньому судовому засіданні в приміщенні Носівського районного суду Чернігівської області цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до Держанівської сільської ради Носівського району про визнання права власності на житловий будинок,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_2 подала до Носівського районного суду позовну заяву про визнання права власності на житловий будинок, розташований у с. Адамівка Носівського району, вул. Зарічна, 10. Свої вимоги позивач обґрунтовувала тим, що 25 серпня 1989 року померла її баба ОСОБА_3. Після її смерті залишилося спадкове майно, яке складається з даного житлового будинку. Після смерті баби позивач фактично прийняла спадщину, вступивши в управління та користування спадковим майном. Позивач є спадкоємцем ОСОБА_3 за законом. Оскільки спадкодавець за життя не зареєструвала майнові права на спірний будинок, то позивач не може оформити право власності на це майно в порядку спадкування через нотаріальну контору. Тому ОСОБА_2 просила визнати за нею право власності на житловий будинок судовим рішенням.

У судовому засіданні позивач підтримала позов та пояснила, що вона фактично прийняла спадщину після смерті своєї баби: розпоряджається предметами домашнього вжитку, утримує домашнє господарство, обробляє присадибну ділянку. Мати позивача, дочка ОСОБА_3, померла 3 вересня 1983 року, тому позивач є єдиним спадкоємцем за законом спірного житлового будинку після смерті своєї баби. Через відсутність правовстановлюючих документів на будинок не може оформити право власності на майно через нотаріальну контору.

У судове засідання представник відповідача, Держанівської сільської ради Носівського району, не зявився. Голова сільської ради направила до суду заяву, у якій вказала, що визнає позовні вимоги ОСОБА_2 та просить розглянути справу без участі представника відповідача.

Вислухавши пояснення позивача, дослідивши письмові докази, які містяться в справі, суд приходить до наступного.

Відповідно до положень абзацу 6 пункту 11 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 14 від 18 грудня 2009 року «Про судове рішення у цивільній справі», за змістом частини четвертої статті 174 ЦПК у разі визнання відповідачем позову, яке не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд у мотивувальній частині рішення може вказати лише про визнання позову та прийняття його судом.

Відповідно до положень абзацу 3 пункту 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 2 від 12 червня 2009 року «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції», у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без зясування і дослідження інших обставин справи.

Відповідач без застережень визнала позов в повному обсязі. Оцінивши представлені докази, суд приходить до висновку, що визнання позову не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, а тому суд приймає визнання відповідачами позову та задовольняє позов.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 174, 208, 209, 212-215 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Визнати за ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, право власності на житловий будинок з надвірними будівлями вартістю 44599 гривень, який розташований у с. Адамівка Носівського району Чернігівської області, вул. Зарічна, 10.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом десяти днів з дня його проголошення.

Суддя В.М. Дикий