АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Категорія 26 (ІІІ) інстанції ОСОБА_1
Доповідач Карнаух В.В.
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 січня 2011 року колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді Карнаух В.В.

суддів Барильської А.П., Савіної Г.О.

при секретарі Бадалян Н.О.

за участю: позивача ОСОБА_2,

представника відповідача відкритого акціонерного товариства «Криворізький залізорудний комбінат» ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кривому Розі апеляційну скаргу відкритого акціонерного товариства «Криворізький залізорудний комбінат» на рішення Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу від 20 жовтня 2010 року у цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до відкритого акціонерного товариства «Криворізький залізорудний комбінат», відкритого акціонерного товариства «Півничний гірничо-збагачувальний комбінат» про відшкодування моральної шкоди, -

В С Т А Н О В И Л А:

У січні 2010 року ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом до Відкритого акціонерного товариства «Криворізький залізорудний комбінат» (далі ВАТ «Кривбасзалізрудком»), відкритого акціонерного товариства «Півничний гірничо-збагачувальний комбінат» (далі-ВАТ «Півн ГЗК), відкритого акціонерного товариства «Центральний гірничо-збагачувальний комбінат» (далі-ВАТ «ЦГЗК») та просив стягнути з відповідачів в рахунок відшкодування моральної шкоди по 148 800 грн. з кожного з відповідачів у звязку із професійним захворюванням.

Ухвалою Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу від 20 жовтня 2010 року за заявою позивача позовні вимоги ОСОБА_2 до ВАТ «ЦГЗК» залишені без розгляду.

Рішенням Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу від 20 жовтня 2010 року позов ОСОБА_2 задоволено частково. Стягнуто на користь ОСОБА_2 в рахунок відшкодування моральної шкоди з ВАТ «КЗРК» 15 000 грн., з ВАТ «ПівГЗК» 12 000 грн. Стягнуто з кожного з відповідачів судові витрати по 8,50 грн. судового збору та по 15 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи.

В апеляційній скарзі відповідач ВАТ «Кривбасзалізрудком» просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове рішення, яким відмовити ОСОБА_2 у задоволенні позовних вимог до ВАТ «Кривбасзалізрудком», оскільки судом порушено норми матеріального та процесуального права та неповно зясовані обставини по справі, які мають значення для розгляду справи.

А саме: судом не взято до уваги, що при розслідуванні причин виникнення професійного захворювання у позивача, порушено його порядок, оскільки ВАТ «Кривбасзалізрудком» та Держгірпромнагляд не було залучено до участі; суд помилково застосував до спірних правовідносин ст.ст.153 та 237-1 КЗпП України; позивачем не доведений факт заподіяння йому моральної шкоди та не надано доказів вини ВАТ «КЗРК» у спричиненні йому моральних страждань; не застосовано судом п1.1. Порядку встановлення медико-соціальними експертними комісіями ступеня втрати професійної працездатності у відсотках позивачу, який передбачає, що факт спричинення моральної шкоди повинен встановлюватися цими комісіями; судом не взято до уваги пропуск позивачем тримісячного строку позовної давності для звернення до суду.

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги і заявлених позовних вимог, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що ОСОБА_2 працював в шкідливих умовах праці на шахтах «Обєднана», «Першотравнева», «ім..Орджонікідзе» в/о Кривбасруда, з 30.01.1978.- 06.04.1998 року, з 03.08.1998.- 23.01.2000., на ВАТ «ЦГЗК» з 26.01.2000.- 22.05.2001. та підземним гірничим майстром ШБУ ВАТ «Кривбасзалізрудком» 26.09.2001.- 21.03.2006., на ВАТ «Півн ГЗК» 21.03.2006. 24.07.2009.

10 лютого 2009 року рішенням ЛТЕК Україниського науково-дослідного інституту промислової медицини позивачу було встановлено професійне захворювання. По факту професійного захворювання було проведено розслідування, про що був складений акт № 18 від 17 березня 2009 року.

За висновком МСЕК від 30.04.2009. ОСОБА_2 встановлено 25% втрати професійної працездатності безстроково.

Постановою Відділення Фонду соціального страхування України в м. Кривому Розі № 0407/15250/15250.1/3 від 18.05.2009 року позивачу призначені щомісячні страхові виплати та одноразова допомога в сумі 40140 грн., моральна шкода йому не відшкодовувалася.

Задовольняючи частково позовні вимоги, суд першої інстанції правильно виходив з того, що професійне захворювання виникло у позивача із вини адміністрації ВАТ «Кривбасзалізрудком» , ВАТ «ЦГЗК», ВАТ «ПівнГЗК», які не забезпечили безпечні умови праці і порушили ст.153 Кодексу Законів про Працю та ст.13 Закону України «Про охорону праці».

Згідно акту розслідування хронічного професійного захворювання № 18 від 17 березня 2009 року, зазначено, що професійне захворювання у позивача виникло з вини адміністрації ВАТ «Кривбасзалізрудком» , ВАТ «ЦГЗК», ВАТ «ПівнГЗК», які не забезпечили безпечні умови праці і порушили ст.153 КЗпП та ст.13 ЗУ «Про охорону праці» (а.с.16-18).

Згідно п.19 зазначеного Акту, винними в порушенні законодавства про охорону праці, гігієнічні регламенти і нормативи є керівництво зазначених підприємств в період роботи позивача на них.

Висновок суду про відшкодування позивачу з боку відповідача ВАТ «Кривбасзалізрудком» моральної шкоди відповідає Рішенню Конституційного Суду України від 08.10.2008 року № 20-рп/2008р. відповідно до якого, статтею 237-1 КЗпП України громадянам, що потерпіли від нещасного випадку або професійного захворювання, надано право на відшкодування моральної шкоди за рахунок власника або уповноваженого ним органу.

Доводи відповідача про те, що суд невірно застосував до даних правовідносин положення ст. 237-1 КЗпП України, не можуть бути взяті до уваги колегією суддів, оскільки первинна втрата професійної працездатності ОСОБА_2 була встановлена 30.04.2009 року.

Факт спричинення моральної шкоди позивачу знайшов своє підтвердження в судовому засіданні. Позивач обмежений в роботі по дому, переносить моральні страждання, що позбавляє його нормальних життєвих звязків і вимагає додаткових зусиль для організації свого життя.

Доводи апеляційної скарги щодо ненадання позивачем доказів на підтвердження факту заподіяння йому моральної шкоди та недоведеності вини відповідача ВАТ «Кривбасзалізрудком » у цьому та неврахування терміну роботи на підприємстві відповідача, є безпідставними і спростовуються матеріалами справи та висновками суду.

Однак, колегія суддів вважає, що розмір моральної шкоди визначений судом без повного урахування розяснень п.9 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995р., з подальшими змінами, Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди, відповідно до якого, розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає в межах заявлених вимог залежно від характеру та обсягу заподіяних позивачеві моральних і фізичних страждань, з урахуванням в кожному конкретному випадку ступеня вини відповідача та інших обставин. Зокрема, враховується характер і тривалість страждань, стан здоровя потерпілого, характер отриманого позивачем професійного захворювання, істотність вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, конкретних обставин по справі і наслідків, що наступили.

З огляду на те, що позивачу встановлено 25% втрати професійної працездатності за 30 років 9 місяців праці на чотирьох підприємствах в умовах впливу шкідливих факторів та беручи до уваги конкретні обставини по справі, характер отриманого позивачем професійного захворювання, і повязані з ним фізичні і моральні страждання, інтенсивність і довготривалість фізичних і психічних страждань позивача, істотність вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, і наслідків, що наступили, колегія суддів вважає , що розмір моральної шкоди , який підлягає стягненню на користь позивача з ВАТ «Кривбасзалізрудком », повинен бути зменшений з 15000 грн. до 4 000 грн., а рішення суду підлягає в цій частині зміні відповідно до положень п.3ч.1ст.309 ЦПК України.

Керуючись ст.ст. 303, 307, п.3 ч.1 ст. 309, ст.ст. 313, 314, 316 ЦПК України, колегія суддів, -

В И Р І Ш И Л А:

Апеляційну скаргу відкритого акціонерного товариства «Криворізький залізорудний комбінат» задовольнити частково.

Рішення Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу від 20 жовтня 2010 року в частині стягнення моральної шкоди з Відкритого акціонерного товариства «Криворізький залізорудний комбінат» на користь ОСОБА_2 змінити, зменшивши цей розмір до 4000 грн.

Рішення набирає законної сили з моменту проголошення, але може бути оскаржено у касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня набрання ним законної сили.

Головуючий:

Судді