Справа № 2-517/10
Р і ш е н н я

І м е н е м У к р а ї н и

25 січня 2011 року Дніпропетровський районний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді Алтуніна О.В.

при секретарі Івановій І.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в сел. Ювілейне цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, діючих також в інтересах неповнолітніх ОСОБА_3 Дар?ї Анатоліївни, ОСОБА_4, третя особа орган опіки та піклування Підгородненської міської ради Дніпропетровського району Дніпропетровської області про усунення перешкод в користуванні будинком шляхом виселення, -

в с т а н о в и в :

Представник позивача в судовому засіданні підтримала уточнений позов, пояснивши, що ОСОБА_1 є власником будинку та земельної ділянки по вул.Гоголя, 20 у с.Перемога Дніпропетровського району Дніпропетровської області на підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 17.05.2005 року після смерті її матері ОСОБА_5 У даному будинку зареєстровані та проживають ОСОБА_2, ОСОБА_3 та неповнолітні ОСОБА_6, ОСОБА_4 Незважаючи на зміну власника будинку, відповідачі відмовляються виселитись, чим чинять перешкоди позивачу у користуванні вищевказаним будинком. Просила усунути такі перешкоди шляхом виселення відповідачів з будинку за вказаною адресою.

Відповідачі ОСОБА_2 та ОСОБА_3 в судовому засіданні позов не визнали, посилаючись на укладення із попереднім власником договору купівлі-продажу даного будинку та повне проведення розрахунків за ним.

Представник органу опіки та піклування Підгородненської міської ради Дніпропетровського району Дніпропетровської області покладалась на розсуд суду та просила врахувати при ухваленні рішення інтересів дітей.

Вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, з урахуванням обставин, які згідно з ч. 1 ст.61 ЦПК не підлягають доказуванню, оскільки визнані сторонами, суд дійшов наступного.

Встановлено, що позивачці на праві власності належить будинок та земельна ділянка площею 0,2851 га по вул.Гоголя, 20 у с.Перемога Дніпропетровського району Дніпропетровської області на підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 17.05.2005 року після смерті ОСОБА_5, яка померла 06.08.2004 року (а.с.8-10, 12, 13).

Сторонами визнано, що відповідачі з 2001 року по теперішній час проживають в даному будинку, а зареєстровані ІНФОРМАЦІЯ_1.

Конституцією України (ст. 41) та ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, до якої Україна приєдналася 17 липня 1997 року відповідно до Закону України Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 р., Першого протоколу та протоколів №2, №4, №7 та №11 до Конвенції, закріплено принцип непорушності права приватної власності, який означає право особи на безперешкодне користування своїм майном та закріплює право власника володіти, користуватися і розпоряджатися належним йому майном, на власний розсуд вчиняти щодо свого майна будь-які угоди, відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб (статті 316, 317, 319, 321 ЦК України).

Гарантуючи захист права власності, закон надає власнику право вимагати усунення будь-яких порушень його прав, хоч би ці порушення і не були поєднані з позбавленням володіння. Способи захисту права власності передбачені нормами статей 16, 386, 391 ЦК України.

Права власника житлового будинку визначені ст.383 ЦК України та ст. 150 ЖК України, які передбачають право власника використовувати житло для власного проживання, проживання членів сім'ї, інших осіб і розпоряджатися своїм житлом на власний розсуд.

Обмеження чи втручання у право власника можливе лише на підставах, передбачених законом.

Суд враховує, що за життя ОСОБА_5 та ОСОБА_2 дійшли згоди про купівлю-продаж спірного будинку та земельної ділянки за 9000 грн., про що свідчить складене в простій письмовій формі зобов?язання без дати (а.с.11). Допитані у судовому засіданні свідки ОСОБА_7 та ОСОБА_8 виклали обставини його підписання та отримання ОСОБА_5 від ОСОБА_2 300 грн.

Разом з цим, сторонами не було дотримано вимог ст.657 ЦК України, ст.132 ЗК України щодо форми договору купівлі-продажу нерухомого майна, який підлягає нотаріальному посвідченню та державній реєстрації.

Як наслідок, такий договір є нікчемним (ч.1 ст.220 ЦК України), отже не тягне за собою ніяких правових наслідків для сторін.

Враховуючи, що відповідачі не набули самостійного права на житло на підставах, передбачених законом, вимоги позивачки щодо усунення перешкод у користуванні будинком у наведений нею спосіб є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Відповідно до вимог ст.ст.79,88 ЦПК України з відповідачів ОСОБА_2 та ОСОБА_3 солідарно підлягають стягненню сума судового збору в розмірі 8 грн. 50 коп. та витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи в розмирі 7 грн. 50 коп., сплачені позивачкою при подачі позову.

Керуючись ст.ст.10, 11, 57, 60, 79, 88, 212, 214 ЦПК України, ст.ст.16, 220, 316, 317, 319, 321, 386, 391, 657 ЦК України, ст.9, 150, 156, 158, 169 ЖК України, суд

в и р і ш и в:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, діючих також в інтересах неповнолітніх ОСОБА_3 Дар?ї Анатоліївни, ОСОБА_4, третя особа орган опіки та піклування Підгородненської міської ради Дніпропетровського району Дніпропетровської області про усунення перешкод в користуванні будинком шляхом виселення задовольнити.

Усунути ОСОБА_1 перешкоди у користуванні будинком №20 по вул.Гоголя у с.Перемога Дніпропетровського району Дніпропетровської області шляхом виселення з нього ОСОБА_2, ОСОБА_3, неповнолітніх ОСОБА_3 Дар?ї Анатоліївни та ОСОБА_4.

Стягнути солідарно з ОСОБА_2, ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 8 грн. 50 коп. судового збору та 7 грн. 50 коп. витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до апеляційного суду Дніпропетровської області через Дніпропетровський районний суд шляхом подачі в десятиденний строк з дня його проголошення апеляційної скарги. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя О.В.Алтунін