АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Категорія -26 ( III ) ОСОБА_1
Доповідач Карнаух В.В.
РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 жовтня 2011 року колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду

Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді: Карнаух В.В.

суддів: Барильської А.П.,Ляховської І.Є.,

при секретарі: АлісовоїТ.С.

за участю: представника відповідача - ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кривому Розі апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства «Криворізький залізорудний комбінат» на рішення Тернівського районного суду м. Кривого Рогу від 01 березня 2011 року по цивільній справі за позовом ОСОБА_3 до Відкритого акціонерного товариства «Криворізький залізорудний комбінат» (на даний час - Публічного акціонерного товариства «Криворізький залізорудний комбінат») про стягнення суми моральної шкоди , -

ВСТАНОВИЛА:

В серпні 2010 року ОСОБА_3 3.1. звернулася до суду із зазначеним позовом та просила стягнути з відповідача на її користь 200 000 грн. у відшкодування моральної шкоди у зв'язку зі смертю її чоловіка, причиною якої є отримане раніше професійне захворювання.

Рішенням Тернівського районного суду м. Кривого Рогу від 01 березня 2011 року позов задоволено частково: стягнуто з відкритого акціонерного товариства «Криворізький залізорудний комбінат» (на даний час - публічного акціонерного товариства «Криворізький залізорудний комбінат») (надалі - ПАТ «КЗРК») на користь ОСОБА_3 3.1. 95 000 грн. у відшкодування моральної шкоди. В іншій частині позову відмовлено. Стягнуто з відповідача судові витрати : ЗО грн. витрат на інформаційно - технічне забезпечення розгляду справи та 8,50 грн . судового збору.

В апеляційній скарзі ПАТ «КЗРК», посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, ставить питання про скасування рішення суду та ухвалення нового рішення про відмову ОСОБА_3 3.1. у задоволенні позову.

Зокрема, на думку відповідача, суд залишив поза увагою той факт, що в ОСОБА_4 розслідування хронічного професійного захворювання № 6 від 23.09.1996 року не зазначено осіб, які були винні в порушенні норм законодавства; відповідно довідки МСЕК від 18.07.2008 року встановлено, що смерть ОСОБА_5 настала внаслідок професійного захворювання, встановленого у 1984 році, зв'язок із професійним захворюванням , встановленим 23.09.1996 року, не встановлено.

Перевіривши законність та обгрунтованість рішення суду в межах заявлених вимог та доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Із матеріалів справи вбачається, що 03 травня 2008 року помер ОСОБА_5 Посмертним епікризом № 1399 наук причинний зв'язок смерті ОСОБА_5 з професійним захворюванням, отриманим на виробництві.

Довідкою про причинний зв'язок смерті з професійним захворюванням Серії ДНА - 03 № 000216 від 23 квітня 2008 року розширеною експертною комісією № 2 встановлено причиний зв'язок смерті ОСОБА_5 з професійним захворюванням (а.с. 16).

Згідно свідоцтва про одруження від 20.01.1963 року позивач ОСОБА_5 3.1. була дружиною померлого ОСОБА_5 (а.с.5)

ОСОБА_4 № 6 від 23 вересня 1998 року про розслідування хронічного професійного захворювання, складеного комісією , під час виконання трудових обов'язків ОСОБА_5 працював в умовах шкідливого виробничого фактору - тринитротолуола., що явилося безпосередньою причиною встановлення професійного захворювання (а.с.6-7).

Суд першої інстанції дійшов вірного висновку , що внаслідок смерті ОСОБА_5 позивачу, його дружині ОСОБА_3, було завдано моральну шкоду, яка підлягає відшкодуванню відповідачем на підставі ст.. ст. 1167, 1168 ЦК України.

Колегія суддів вважає, що такий висновок суду відповідає встановленим обставинам,

матеріалам справи і є обґрунтованим.

ОСОБА_4 до ч.2 ст.153 КЗпП України забезпечення безпечних і нешкідливих умов праці покладається на власника або уповноважений ним орган.

Частиною 1 ст. 1172 ЦК України передбачено, що юридична або фізична особа відшкодовує шкоду, завдану їхнім працівником під час виконання ним своїх трудових (службових) обов'язків.

Згідно ч.1 ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями діями чи бездіяльністю , відшкодовується особою, яка завдала , за наявності її вини.

Моральна шкода, завдана смертю фізичної особи , відшкодовується її чоловікові (дружині) , батькам (усиновлювачам) , дітям, а також особам, які проживали з нею однією сім'єю , згідно ч.1 ст.1168 ЦК України.

На думку колегії суддів, суд першої інстанції відповідно до ст..ст.213,214 ЦПК України правильно визначився з характером правовідносин, оскільки дружина померлого має право на відшкодування моральної шкоди з підстав, передбачених ст..ст.1167,1168 ЦК України.

Доводи апеляційної скарги в тій частині, що суд при вирішенні спору застосував не вірно матеріальний закон, оскільки зобов'язаний був застосувати ЗУ «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності», є безпідставними та не ґрунтуються на вимогах матеріального права.

Однак, колегія суддів вважає, що розмір моральної шкоди, який підлягає стягненню на користь позивача, визначений судом першої інстанції без урахування роз'яснень п.9 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» від 31.03.1995 року № 4 з наступними змінами, виходячи з засад розумності та справедливості, відповідно до якого, розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає в межах заявлених вимог залежно від характеру та обсягу заподіяних позивачеві моральних і фізичних страждань, з урахуванням в кожному конкретному випадку, ступеня вини відповідача та інших обставин. Зокрема, враховуються характер і тривалість страждань, характер професійного захворювання, істотність вимушених змін у її життєвих стосунках, конкретні обставини по справі.

На думку колегії суддів, розмір моральної шкоди, визначений судом першої інстанції, є завищеним.

За таких обставин, колегія суддів, виходячи із засад розумності, виваженості та справедливості, й, беручи до уваги конкретні обставини по справі, фізичні і моральні страждання позивача, істотність вимушених змін у її життєвих стосунках, і наслідків, що наступили, вважає необхідним змінити рішення суду, зменшити розмір стягнутої моральної шкоди з відповідача на користь позивача з 95 000 грн. до 60 000 грн.

В іншій частині рішення суду відповідає нормам матеріального та процесуального закону.

Керуючись ст.ст. 303, 307, п.З ч.І ст. 309 ст.ст.313, 314, 316 ЦПК України, колегія суддів, -

ВИРІШИЛА:

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства "Криворізький залізорудний комбінат" задовольнити частково.

Заочне рішення Тернівського районного суду м. Кривого Рогу від 01 березня 2011 року змінити в частині розміру моральної шкоди, стягнутої на користь ОСОБА_3 з Публічного акціонерного товариства «Криворізький залізорудний комбінат», зменшивши цей розмір до 60 000 грн..

В іншій частині рішення суду залишити без змін.

Рішення набирає законної сили з моменту його проголошення, але може бути оскаржено в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання ним законної сили.

Головуючий:

Судді: