справа № 2-н-2632/11
ЛЕНІНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД
Ухвала

27 грудня 2011 року м.Миколаїв

Ленінський районний суд міста Миколаєва у складі:

головуючого суддіОСОБА_1
при секретаріОСОБА_2

за участю:

представника боржника ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Миколаєві заяву ОСОБА_4 про скасування судового наказу по справі № 2-н-2632/11, виданого за заявою Відкритого акціонерного товариства «Миколаївська теплоелектроцентраль» про стягнення боргу за теплову енергію,

встановив:

01.11.2011 Ленінським районним судом м. Миколаєва на підставі заяви Відкритого акціонерного товариства «Миколаївська теплоелектроцентраль» (далі ВАТ «Миколаївська ТЕЦ» видано судовий наказ про стягнення з ОСОБА_4 боргу за теплову енергію в сумі 629,72 грн., 39,96 грн. інфляційних та 16,08 грн. трьох процентів річних. Одночасно стягнуто з боржника судовий збір у розмірі 25,50 грн. та витрати на інформаційно-технічне забезпечення судового розгляду справи в сумі 30,00 грн.

07.12.2011 ОСОБА_4 звернулася до суду із заявою про скасування судового наказу. В заяві боржник посилається на відсутність заборгованості, невідповідність наданих стягувачем доказів досудового врегулювання спору, а також неправомірне нарахування інфляційних та трьох процентів річних.

Заслухавши представника боржника, дослідивши матеріали справи, суд встановив наступне.

Із матеріалів справи вбачається, що ВАТ «Миколаївська ТЕЦ» звернулося до суду із заявою про видачу судового наказу 31.10.2011. Судовий наказ видано 01.11.2011, а 05.11.2011 боржник квитанцією за № 4892.86.1 сплатила 629,29 грн. заборгованості за спожиту теплову енергію.

Вказане свідчить про визнання заборгованості боржником.

Посилання ОСОБА_4 на відсутність договірних відносин з стягувачем спростовуються поясненнями її представника. Із пояснень представника боржника розрахункова книжка та інші документи на надання послуг з теплової енергії були втрачені ОСОБА_4, а після його звернення до ВАТ «Миколаївська ТЕЦ» у жовтні 2011 року із заявою про видачу виписки з особового рахунку та відновлення розрахункової книжки стягувачем була виставлена претензія на вказану суму.

Помилковими є доводи представника боржника щодо обовязкового досудового врегулювання стягнення заборгованості, оскільки діюче цивільне та інше законодавство не обмежує право стягувача на звернення до суду із заявою про видачу судового наказу.

Також помилковими є доводи боржника та її представника і в частині стягнення інфляційних та трьох процентів річних. Так, пунктом 3 частини першої статті 96 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК України) передбачено, що судовий наказ може бути видано, у разі якщо заявлено вимогу про стягнення заборгованості за оплату житлово-комунальних послуг, телекомунікаційних послуг, послуг телебачення та радіомовлення з урахуванням індексу інфляції та трьох відсотків річних, нарахованих заявником на суму заборгованості.

Із змісту заяви про видачу судового наказу вбачається, що ВАТ «Миколаївська ТЕЦ» просило видати судовий наказ про стягнення боргу за теплову енергію з урахування інфляційних та трьох процентів річних, розмір яких боржник та її представник не оскаржують.

За таких обставин, суд приходить до висновку про відсутність підстав для скасування судового наказу, а тому заява боржника підлягає залишенню без задоволення.

Враховуючи викладене, керуючись статтею 105-1 ЦПК України, суд, -

ухвалив:

Заяву ОСОБА_4 про скасування судового наказу по справі № 2-н-2632/11 залишити без задоволення.

Ухвала суду може бути оскаржена через Ленінський районний суд м. Миколаєва до Апеляційного суду Миколаївської області шляхом подачі апеляційної скарги протягом п'яти днів з дня отримання її копії.

Суддя І.В.Коваленко