Апеляційний суд Одеської області
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 червня 2011р. м. Одеса

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Одеської області в складі: головуючого судді - Сидоренко І.П., суддів Погорєлової С.О., Цюри Т.В., при секретарі Пугачовій Н.І., розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Приморського районного суду м.Одеси від 04 лютого 2011року по справі за позовом ТОВ «Інфокс» в особі його філії «Інфоксводоканал» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за послуги водокористування, -

встановила:

23 жовтня 2009року ТОВ «Інфокс» в особі філії «Інфоксводоканал» звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за послуги водокористування (а.с.1-2).

В обґрунтування позову, представник позивача послався на те, що відповідач є Абонентом філії «Інфоксводоканал», що підтверджується оформленим на його імя особовим рахунком за №37509. Відповідач користується послугами водопостачання у своєму домі разом із своєю сімєю в кількості 4 чоловік, але не сплачує за надані послуги, в наслідок чого за період з 01.11.2006р. по 01.02.2011р. утворилась заборгованість в сумі 1225грн.97коп., яку позивач просить стягнути з відповідача (а.с.54,57-58).

Відповідач ОСОБА_1 позовні вимоги не визнав, посилаючись на те, що він не укладав з позивачем договір про надання послуг водопостачання, наданий позивачем суду розрахунок заборгованості за водопостачання є неправильним.

Рішенням суду від 04.02.2011р. позовну заяву ТОВ „Інфокс" в особі його філії „Інфоксводоканал"задоволено. Суд стягнув з ОСОБА_1 на користь ТОВ „Інфокс" в особі його філії „Інфоксводоканал" борг за послуги водокористування у розмірі 1225грн. 97коп. та судові витрати в сумі 81грн. (а.с.62, 63).

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 ставиться питання про скасування рішення суду та закриття провадження по справі, у звязку з відсутністю предмета спору, при цьому апелянт вказав, що рішення суду першої інстанції є незаконним, оскільки постановлено з порушенням норм матеріального та процесуального права. Судом не враховано, що у нього заборгованості перед позивачем не має, так як договір на надання услуг з водопостачання між сторонами укладений не був, позивач надавав услугу в односторонньому порядку. Суд першої інстанції необґрунтовано не приєднав до матеріалів справи надані відповідачем книжки по сплаті ним послуг водопостачання. Не враховано, що він є ветераном труда та був співробітником прокуратури, тому згідно з законодавством має право на 50% пільгу по сплаті комунальних послуг. Суд не врахував, що сплинув строк позовної давності (а.с.65-72,85-92).

Колегія суддів, заслухав суддю доповідача, сторони, вивчивши матеріали справи в межах доводів апеляційної скарги, вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Відповідно до ст.308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд 1 інстанції ухвалив рішення з додержанням вимог матеріального і процесуального права.

Згідно ч.1 ст.303 ЦПК України під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Задовольняючи позов, суд першої інстанції виходив з того, що сторони фактично перебувають у договірних відносинах, послуга водокористування використовується відповідачем, але не сплачується.

Колегія суддів погоджується з такими висновками суду, оскільки вони відповідають обставинам справи, зібраним доказам, яким суд дав належну оцінку та нормам діючого законодавства України.

Судом першої інстанції були встановлені факти і відповідні їм правовідносини, які виникли між сторонами.

ОСОБА_1 разом зі своєю сімєю у складі 4 чоловік: він, його дружина ОСОБА_2, сини ОСОБА_3 і ОСОБА_4 мешкають у квартирі №2 в будинку №5 по на Французькому бульварі у м. Одесі та йому, як споживачу послуг водопостачання, був присвоєний особовий рахунок № 37509 (а.с.7, 12). Тобто сторони фактично перебувають у договірних відносинах.

Згідно ст. 162 ЖК України, Правил користування системами комунального водопостачання та водовідведення у містах і селищах України, затверджених наказом Державного комітету України з житлово-комунального господарства № 65 від 01.07.1994р., Правил надання населенню послуг водо-, теплопостачання та водовідведення, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 30.12.1997р. №1497 та Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення № 630 від 21.07.2005р. споживач повинен здійснювати розрахунки за надані послуги з водопостачання.

В період з 01.11.2006р. по 01.02.2011р. у ОСОБА_1 утворилась заборгованість перед позивачем за надані послуги з водопостачання. Згідно акту за № 001239 від 11.11.2010р. на вводі водопроводу на квартиру №2 будинку №5 по Французькому бульвару в м. Одесі водомірний вузол відсутній. Зазначений акт підписаний представником позивача та особисто ОСОБА_1 (а.с.56).

Як вбачається з наданих позивачем суду розрахунків, зроблених відповідно до норм постачання та діючим тарифам на послуги водопостачання та водовідведення, затвердженим відповідними рішеннями Одеської міської ради, борг відповідача перед позивачем за надані послуги з водопостачання за вищевказаною адресою за період з 01.11.2006р. по 01.02.2011р. склав 1225грн.97коп.(а.с.57-58).

Статтею 60 ЦПК України встановлено, що кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Згідно ч.1 ст.11 ЦПК України суд розглядає справи в межах заявлених вимог та на підставі наданих сторонами доказів.

Відповідач не надав ні суду першої інстанції, ні суду апеляційної інстанції доказів на підтвердження своїх заперечень проти позову.

Доводи апелянта відносно того, що позивачем пропущений строк позовної давності є необґрунтованими, оскільки з позовом про стягнення заборгованості за період з 01.11.2006р. по 01.02.2011р. представник позивача звернувся до суду ще 23.10.2009р., що відповідно до ч.2 ст.264 ЦК України перериває перебіг позовної давності.

Посилання апелянта на не застосування позивачем його права на 50% пільгу на сплату послуг за водопостачання не знайшли свого підтвердження в суді апеляційної інстанції з наступних підстав.

Згідно ч.5 ст.49 Закону України «Про прокуратуру» пільга з 50-процентної знижки плати за займане ними та членами їх сімей житло, комунальні послуги (водопостачання, газ,

електрична та теплова енергія) і користування квартирним телефоном в межах норм, встановлених законодавством, надається: пенсіонерам із числа прокурорів та слідчих прокуратури за умови, якщо середньомісячний доход сім'ї в розрахунку на одну особу за попередні шість місяців не перевищує величини доходу, який дає право на податкову соціальну пільгу в порядку,

визначеному Кабінетом Міністрів України.

Як вбачається з листа від 26.03.2008р. на а.с.50 ОСОБА_1 ніяких документів відносно своєї пільги не надавав до «Водозбуту». Крім того, Указ Президента України від 02.06.1995року, на який посилається ОСОБА_1 як на підставу застосування 50% знижки, втратив чинність на підставі Указу Президента за №539/2008р. від 11.06.2008р. Законом України «Про держаний бюджет на 2010рік» надання пільги пенсіонерам прокуратури не було передбачено.

Судова колегія не приймає до уваги доводи апелянта відносно того, що суд необґрунтовано не приєднав до матеріалів справи надані ним книжки по сплаті за послуги водопостачання, а також відносно невірного розрахунку заборгованості, оскільки у судовому засіданні першої інстанції позивач зробив звірку та встановив заборгованість з урахуванням усіх здійснених відповідачем виплат за водопостачання.

Розглядаючи спір, судова колегія вважає, що суд першої інстанції повно і всебічно дослідив і оцінив обставини по справі, надані сторонами докази, правильно визначив юридичну природу спірних правовідносин і закон, який їх регулює, а доводи апеляційної скарги суттєвими не являються і не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального чи процесуального права, які призвели або могли призвести до неправильного вирішення справи.

Керуючись ст.ст. 304, 307, 315, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 відхилити.

Рішення Приморського районного суду м.Одеси від 04 лютого 2011року залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення.

Касаційна скарга може бути подана протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили рішенням апеляційного суду шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуючий: І.П.Сидоренко

Судді: С.О.Погорєлова

ОСОБА_5