Справа № 2-5139
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

(заочне)

26 вересня 2011 року Дніпропетровський районний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого - судді Макарова М.О.

при секретарі Олійник Ю.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в сел. Ювілейне цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа ОСОБА_3 про відшкодування матеріальної шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди,

В С Т А Н О В И В:

Позивачка звернулася до суду з позовом до ОСОБА_4 про відшкодування матеріальної шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, посилаючись на те, що 26 червня 2010 року о 06 годині 40 хвилин на 383 км а/ш Харків-Сімферополь-Алушта-Ялта сталося ДТП за участю автомобіля Фольксваген Полодержавний номер НОМЕР_1, який належить їй на праві власності, під керуванням водія ОСОБА_3, який керував автомобілем на підставі технічного паспорту, відповідно до якого йому надано право керування вказаним автомобілем та автомобіля ВАЗдержавний номер НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_4

Дана дорожньо-транспортна пригода сталася з вини ОСОБА_4, що підтверджується постановою Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 04 серпня 2010 року про притягнення ОСОБА_4 до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП у вигляді штрафу у розмірі 340 грн., а тому позивачка просила стягнути з відповідача на її користь матеріальну шкоду у розмірі 49996,21 грн. та судові витрати по справі.

Представник позивача надав до суду заяву, в якій позовні вимоги підтримав у повному обсязі, просив їх задовольнити та розглянути справу у його відсутність при заочному розгляді.

Третя особа до суду не з'явився, повідомлявся належними чином, причини неявки суду не повідомив.

Відповідач в судове засідання не з'явився, про дату слухання справи був повідомлений належним чином. Зі згоди представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України.

Перевіривши матеріали цивільної справи, суд дійшов наступного.

Судом встановлено, що 26 червня 2010 року о 06 годині 40 хвилин на 383 км а/ш Харків-Сімферополь-Алушта-Ялта сталося ДТП за участю автомобіля Фольксваген Полодержавний номер НОМЕР_1, який належить позивачці на праві власності, під керуванням водія ОСОБА_3, який керував автомобілем на підставі технічного паспорту, відповідно до якого йому надано право керування вказаним автомобілем (а.с.16) та автомобіля ВАЗдержавний номер НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_4

Дана дорожньо-транспортна пригода сталася з вини ОСОБА_4, що підтверджується постановою Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 04 серпня 2010 року про притягнення ОСОБА_4 до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП у вигляді штрафу у розмірі 340 грн.(а.с.17).

На підставі ст.61 ЦПК України обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Відповідно до ч.2 ст.1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим обєктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Як встановлено в судовому засіданні автомобілем ВАЗдержавний номер НОМЕР_2 керував відповідач ОСОБА_4

Відповідно ст.1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі володіє транспортним засобом, механізмом, іншим обєктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку, а як зазначено в п.4 Пленуму Верховного Суду України „Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди від 27 березня 1992 року № 6 з наступними змінами, під володільцем джерела підвищеної небезпеки розуміється юридична особа або громадянин, що здійснюють експлуатацію джерела підвищеної небезпеки на підставі права власності, повного господарського відання, оперативного управління або з інших підстав (договору оренди, довіреності тощо).

На підставі наведеного, суд вважає, що вимоги ОСОБА_1 про стягнення матеріальної шкоди із ОСОБА_5 знайшли своє підтвердження в судовому засіданні і підлягають частковому задоволенню, оскільки позивачкою невірно розраховано суму матеріальної шкоди.

Згідно висновку експерта № 198 від 09 липня 2010 року сума матеріальної шкоди, завданої власнику автомобіля Фольксваген Поло державний номер НОМЕР_3, пошкодженого внаслідок ДТП складає 49446,21 грн.(а.с.20-24), крім того позивачкою було сплачено 500 грн. за проведення дослідження (а.с.44).

Таким чином, сума, яка підлягає відшкодуванню з відповідача на користь позивачки складає 49946,21 грн.

Крім того, відповідно до ст.ст.1166,1167 ЦК України, майнова та моральна шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Таким чином, згідно наведених норм, на відповідача покладено обовязок по відшкодуванню шкоди, завданої майну фізичної особи, а тому позовні вимоги в цій частині є обґрунтованими.

Відповідно до вимог ст.ст.79,88 ЦПК України з відповідача на користь позивачки підлягає стягненню сума судового збору у розмірі 499 грн. 46 коп. та витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи у розмірі 120 грн.

Керуючись ст.ст.3,15,15-1,30,62,66,75,76,84,88,109,119 ЦПК України, ст.ст. 16 п.9,23,1166,1188,1196 ЦК України, суд

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа ОСОБА_3 про відшкодування матеріальної шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_4 Миколайвича на користь ОСОБА_1 49946,21 грн. на відшкодування матеріальної шкоди, 499 грн. 46 коп. судового збору та 120 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи.

В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Суддя М.О.Макаров