Справа 2-158/11
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10.02.11 року.Рахівський районний суд Закарпатської області

в складі: головуючої - судді Бліщ О.Б.

при секретарі - Вербещук В.А.

з участю: позивача - ОСОБА_1

представника позивача - ОСОБА_2

представника відповідача - ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Рахів справу за позовом

ОСОБА_1 до ОСОБА_4 про збільшення розміру аліментів, які стягуються на утримання

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулася в суд з позовом до ОСОБА_4 про збільшення розміру аліментів, які стягуються на утримання дитини.

Із позовної заяви ОСОБА_1 вбачається, що із громадянином ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, вона перебувала у фактичному шлюбі, державної реєстрації якого відповідно до положень глави 4 Сімейного кодексу України, в органах реєстрації актів цивільного стану проведено не було. Від проживання у цьому шлюбі у сторін народився син, ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2. який на день подачі даної заяви до суду знаходиться на вихованні позивачки.

На підставі рішення Рахівського районного суд Закарпатської області від 21.02.2006 р. (справа № 2-150/2006 р. і. відповідач зобов'язаний виплачувати на користь позивачки аліменти на утримання їхньої дитини у твердій грошовій сумі у розмірі 150 (ста п'ятдесяти) гривень щомісячно до досягнення дитиною повноліття.

Зважаючи на те. що відповідно до положень частини 1 статті 192 цього ж Кодексу розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них. позивачка, враховуючи те, що в даний час вона ніде не працює, індивідуальною трудовою діяльністю та підприємницькою діяльністю не займається, проживає разом із сином у будинку батьків свого чоловіка, а її матеріальний стан є важким у зв'язку із захворюванням дитини, у зв'язку із чим вона потребує відповідної грошової допомоги для утримання їхнього сина, позивачка просила збільшити розмір аліментів, які стягуються на підставі рішення Рахівського районного суду Закарпатської області від 21.02.2006 р. по справі № 2-150/2006 р. із гр-на ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1. мешканця ІНФОРМАЦІЯ_3/80, Закарпатської області на її користь на утримання сина, ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_4, встановивши їх на рівні 600 (шестиста) гривень, щомісячно, до досягнення дитиною повноліття.

Як доказом по справі надала суду виписку із протоколу ЛКК № 010/67 від 05.02.2010 року та довідку ЛКК № 11 по інвалідності дитинства від 08.02.2010 року, згідно яких дитину, ОСОБА_5, встановлено наступний діагноз: гострий гломерулонефрит з нефритичним синдромом на фоні геморагічного васкуліту, гормоночутливий варіант з нестійким сечовим синдромом з порушенням функцій нирок.

В ході судового розгляду справи позивачка збільшила позовні вимоги в частині стягнення додаткових витрат на лікування дитини та просила, крім аліментів, стягнути із відповідача на її користь грошову суму у розмірі І615,43 (однієї тисячі шістсот п'ятнадцяти грн. 43 коп.), як розмір додаткових витрат, необхідних для тримісячного курсу лікування сина, ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2

Змінені позовні вимоги обґрунтовує тим, що вона потребує відповідної грошової допомоги для утримання їхнього сина. Максима, у зв'язку із його важким захворюванням, а сама вона в даний час ніде не працює, індивідуальною трудовою діяльністю та підприємницькою діяльністю не займається.

Посилається на положення ст.185 Сімейного кодексу України, згідно яких той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов'язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо). Розмір участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину в разі спору визначається за рішенням суду, з урахуванням обставин, що мають істотне значення. Такі витрати на дитину можуть фінансуватися наперед або покриватися після їх фактичного понесення разово, періодично або постійно.

Як зазначає позивачка, в даний час дитина. Максим, хворіє та знаходиться на постійному амбулаторному лікуванні, що підтверджується випискою з протоколу ЛКК №010/67 від 05.02.2010 року, довідкою ЛКК № 11 по інвалідності дитинства від 08.02.2010 року, згідно якої дитині встановлено діагноз: гострий гломерулонефрит з нефритичним синдромом на фоні геморагічного васкуліту, гормоночутливий варіант з нестійким сечовим синдромом з порушенням функцій нирок.

У зв'язку із хворобою дитини та її систематичним лікуванням в обласній дитячій лікарні в м. Мукачево, Закарпатської області позивачка несе значні грошові витрати, що ставить її у важке матеріальне становище. Дитина перебуває на спеціальній дієті, харчується лікувальними сумішами, які є досить дорогими, потребує проходження курсу відновлювальної терапії, постійно приймає дорогі ліки та лікарські препарати.

Відповідно до довідки, виданої 11.01.2011 року дитячою консультацією Рахівської РЛ5 дитині рекомендовано консультації гематолога, нефролога ОДЛ м. Мукачево, постійна протирецидивна терапія, дієта, терапія загострень. Добровільно надати позивачці допомогу на лікування сина відповідач відмовляється.

Враховуючи те. що у порядку досудового врегулювання спору, вирішити дане питання не являється можливим із-за прямої відмови відповідача, позивачка просить збільшити позовні вимоги та стягнути із гр-на ОСОБА_4, на її користь грошову суму у розмірі 1.615.43 (однієї тисячі шістсот п'ятнадцяти грн. 43 коп.), як розмір додаткових витрат, необхідних для тримісячного курсу лікування сина, ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2 Крім того, просить стягнути на її користь судові витрати.

В судовому засіданні позивачка. ОСОБА_1, та її представник, ОСОБА_2, змінений позов підтримали та наполягати на його задоволенні у повному обсязі з підстав, наведених у змінених позовних вимогах, та просили стягнути на користь позивачки судові витрати.

Представник відповідача, гр-ка ОСОБА_3, позов не визнала та пояснила суду, що відповідач не звільняє себе від обов'язку утримання та виховання дитини, однак, на теперішній день у нього відсутня постійна робота та відсутні заробітки, а тому збільшення аліментів на утримання дитини та додаткових витрат на її лікування для нього є дуже накладним. Просить відмовити у позові, але запевняє, що відповідач по мірі можливості намагатиметься допомагати своєму синові у лікуванні.

Заслухавши учасників судового процесу та дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що змінений позов гр-ки ОСОБА_1 щодо збільшення розміру аліментів, які стягуватимуться з відповідача, ОСОБА_4 на утримання дитини та стягнення додаткових витрат на її лікування, підлягає до задоволення у повному об'ємі.

У ході судового дослідження достовірно встановлено, що на підставі рішення Рахівського районного суду Закарпатської області від 21.02.2006 р. (справа № 2-150/2006 р.), відповідач зобов'язаний виплачувати на користь позивачки аліменти на утримання дитини, ОСОБА_3, у твердій грошовій сумі у розмірі 150 (ста п'ятдесяти) грн. щомісячно до досягнення дитиною повноліття.

Судом також встановлено, що на даний час дитина хворіє та знаходиться на постійному амбулаторному лікуванні, що підтверджується випискою з протоколу ЛКК № 010/67 від 05.02.2010 року, довідкою ЛКК № 11 по інвалідності дитинства від 08.02.2010 року, згідно якої дитині встановлено діагноз: гострий гломерулонефрит з нефритичним синдромом на фоні геморагічного васкуліту, гормоночутливий варіант з нестійким сечовим синдромом з порушенням функцій нирок.

Позивачка довела суду, а представник відповідача не заперечувала того факту, що дитина у зв'язку із її хворобою проходить систематичне лікування в обласній дитячій лікарні з м. Мукачево, Закарпатської області. Дитина перебуває на спеціальній дієті, харчується лікувальними сумішами, які є досить дорогими, потребує проходження курсу відновлювальної терапії, постійно приймає дорогі ліки та лікарські препарати, йому рекомендовано консультації гематолога, нефролога ОДЛ м. Мукачево, постійну проти рецидивну терапію, дієту, терапію загострень.

У відповідності до положень частини 1 статті 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Позивачка в ході судового розгляду справи позовні вимоги збільшила, а тому суд повинен їх вирішити у відповідності до положень цивільно-процесуального законодавства в обсязі, заявленим позивачкою.

Суд, задовольняючи позовні вимоги, застосовує положення частини 1 статті 192 Сімейного Кодексу України, згідно яких розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них.

Відповідно до положень ст.185 цього ж Кодексу гой із батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов'язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо). Розмір участі одного із батьків у додаткових витратах на дитину в разі спору визначається за рішенням суду, з урахуванням обставин, що мають істотне значення. Такі витрати на дитину можуть фінансуватися наперед або покриватися після їх фактичного понесення разово, періодично або постійно.

При розгляді справи суд посилається на положення статей 58-59 ЦПК України, згідно яких належними є ті докази, які містять інформацію щодо предмета доказування, а сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування, не бере до уваги докази, які одержані з порушенням порядку, встановленого законом, а обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

За таких обставин суд, задовольняючи позов щодо збільшення розміру аліментів, які стягуються на утримання дитини та стягнення додаткових витрат на її лікування, приходить до висновку, що дане рішення захищатиме право неповнолітньої дитини на отримання достатніх коштів на її утримання, та додаткових коштів на її лікування, а позов, заявлений у відповідності до положень цивільно-процесуального законодавства, виходячи із доказів, наведених позивачкою та отриманих судом в ході розгляду справи, останній є достатнім, аргументованим та підставним.

Керуючись положеннями ст.ст. 10, 58, 60, 83, 209, 212, 213, 223 ЦПК України, суд. -

ВИРІШИВ:

Збільшений позов задовольнити.

Збільшити розмір аліментів, які стягуються на підставі рішення Рахівського районного суду Закарпатської області від 21.02.2006 р. по справі № 2-150/2006 р. із ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, мешканця ІНФОРМАЦІЯ_3/80, Закарпатської області на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_5, мешканки ІНФОРМАЦІЯ_6. вул.. Миру, буд. 224/а, Закарпатської області на утримання сина, ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_4, встановивши їх на рівні 600 (шестиста) гривень щомісячно до досягнення дитиною повноліття.

Стягнути із ОСОБА_4 на користь ОСОБА_1, 1615 (одну тисячу шістсот п'ятнадцять) гривень 43 копійки, як розмір додаткових витрат, необхідних для тримісячного курсу лікування дитини. ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2

Стягнути із ОСОБА_4 на користь ОСОБА_1, судові витрати, що складаються із 51 гривні судового збору, 120 гривень витрат на ІТЗ та 500 гривень платних правових послуг.

Виконавчий лист по справі № 2-150/2006 р. відкликати та анулювати.

На рішення може бути подано апеляційну скаргу в судову палату з цивільних справ апеляційного суду Закарпатської області через Рахівський районний суд протягом десяти днів з дня проголошення рішення.

Суддя: О.Б.Бліщ