Броварський міськрайонний суд Київської області
справа № 2-1774/11
РІШЕННЯ

Іменем України

11 жовтня 2011 року Броварський міськрайонний суд Київської області в складі:

головуючої судді Маценко Н.П.

при секретарях Облакевич А.С., Лисенко М.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні залі суду м. Бровари цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, треті особи ОСОБА_3, Лук»янов ОСОБА_4 про відшкодування завданої майнової та моральної шкоди

в с т а н о в и в:

У квітні 2011 року ОСОБА_1 звернулася до суду із даним позовом, в якому з урахуванням уточнень просить суд стягнути із ОСОБА_2 на свою користь завдану майнову шкоду на виготовлення нової драбини в розмірі 16430 грн., витрати на тимчасовий ремонт драбини в сумі 2070 грн., моральну шкоду в розмірі 30 000 грн. та понесені судові витрати.

В обґрунтування своїх вимог позивач посилається на те, що їй на підставі договору дарування від 06.09.2002 року належить 17/100 частин двоповерхового житлового будинку за адресою м. Бровари, вул. Пархоменка, 10. При цьому належні їй житлові приміщення розташовані на другому поверсі будинку до яких облаштований капітальною стаціонарною металевою драбиною окремий вхід.

Далі в позові зазначає, що 11.04.2008 року в період її відсутності вдома співвласник іншої частини цього житлового будинку ОСОБА_2 зрізав стаціонарну металеву драбину та здав на металолом. Вважає, що своїми протиправними діями ОСОБА_2 позбавив її можливості користуватися належними приміщеннями, завдав матеріальної та моральної шкоди. З підстав відшкодування завданої шкоди, змушена звернутися до суду.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_1 позовні вимоги підтримала в повному обсязі, дала пояснення аналогічні фабулі позовної заяви. Додала, що 11.04.2008 року в той час коли вона перебувала на роботі, відповідач перелізши через паркан, зрізав стаціонарну металеву драбину. Працівники міліції, яких вона викликала зафіксували пошкодження її майна.

Представник позивача ОСОБА_5 та третьої особи Лук»янова Г.А. позовні вимоги підтримала, пояснила, що драбина була встановлена позивачкою самовільно в 2006 році, після вчинення дарування та початку перепланування другого поверху будинку. При цьому будь-яких дозволів на встановлення даної драбини вони не отримували.

Додала, що вартість завданої позивачці матеріальної шкоди складає 16430 грн., це кошти, які були б затрачені на виготовлення металевої драбини та проведення робіт, однак останні фактично не понесені.

Завдана позивачці моральна шкода полягає в тому, що своїми неправомірними діями відповідач завдає шкоди особистому майну позивача та постійно ображає її.

Відповідач ОСОБА_2 позовні вимоги не визнав, пояснив, що позивачка по даній справі є його рідною дочкою. У 2002 році на підставі договору дарування він подарував дочці з належним йому 45/100 частин житлового 17/100 частин. У подальшому будинок №10 був поділений два номери 10/1, де мешкає він та 10/2, де проживає позивачка, при цьому остання користується центральним входом до будинку та має вільний доступ до всіх належний їй приміщень. Драбина була встановлена позивачкою самовільно, будь-яких дозволів на її установлення та погодження остання не має.

Додав, що у 2007 році переніс тяжку операцію на хребті. Після цього перебував під наглядом лікарів, не міг виходити з дому та піднімати тяжкі речі, фізичної можливості зрізати драбину та перенести її частини він не міг. Будь-якого відношення до пошкодження останньої він не має. Просить в позові відмовити.

Судом до участі в даній справі в якості третіх осіб залучено співвласників будинку №10 по вул. Пархоменка в м. Броварах.

Третя особа ОСОБА_3 позовні вимоги та пояснення дані стороною позивача підтримала, пояснила, що їй належить 47/100 частин вказаного житлового будинку, на підставі договору дарування вона 8/100 частин подарувала Лук»янову Г.А.

Вислухавши пояснення позивача, представника позивач та третьої особи, відповідача, третьої особи, дослідивши письмові матеріали справи, суд встанови такі факти та відповідні їм правовідносини.

Відповідно до вимог ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної особа, а також шкода завдана майну фізичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Судом встановлено, що 06.09.2002 року ОСОБА_2 на підставі договору дарування, посвідченого приватним нотаріусом Броварського міського нотаріального округу, зареєстрованого в реєстрі за №7277 подарував ОСОБА_1 17/100 частин житлового будинку за №10 по вул. Пархоменка в м. Броварах. Право власності на вказану части ну будинку зареєстровано за позивачкою Броварському бюро технічної інвентаризації, про що свідчить відповідний витяг.

З матеріалів справи вбачається, що співвласниками будинку №10 по вул. Пархоменка в м. Броварах є також ОСОБА_2, якому на підставі рішення суду від 10.07.1990 року з урахуванням проведеного дарування належить 28/100 частин названого будинку, ОСОБА_3, якій на підставі договору дарування від 30.04.1991 року належить 47/100 частин будинку та Лук»янов Г.А., якому належить 8/100 частин будинку.

Рішенням Броварської міської ради від 15.04.2010 року ОСОБА_3, ОСОБА_1, Лук»янову Г.А. передано у спільну сумісну власність земельну ділянку площею 0,0446 га в тому числі 0,0009 га у спільну сумісну власність з ОСОБА_2 для обслуговування частини житлового будинку, господарських будівель і споруд по вул. Пархоменка, 10.

Заявляючи вимогу про стягнення матеріальної та моральної шкоди позивач посилається, на ті обставини, що шкода завдана їй з вини відповідача.

З матеріалів справи вбачається, що 13.04.2008 року відмовлено в порушенні кримінальної справи за ст. 185 КК України стосовно ОСОБА_2 за відсутністю в його діях складу злочину. При цьому в описовій частині зазначеної постанови не йде мова про пошкодження відповідачем драбини, в ході перевірки встановлено, що ОСОБА_2 з метою заміни зняв прольоти паркану. Зазначена постанова не містить в собі відомостей, які б підтверджували неправомірність дій відповідача та завдання позивачу шкоди з цих підстав. При цьому судом враховується, що ОСОБА_2 є співвласником житлового будинку, факту протиправності в його діях встановлено не було.

З метою об»єктивного розгляду даної справи судом неодноразово витребовувався вказаний відмовний матеріал з Броварського МВ ГУ МВС України в Київській області та Броварської міжрайонної прокуратури, однак за весь період перебування даної справи в провадженні суду, останній надісланий до суду не був.

В судовому засіданні при розгляді даної справи по суті не знайшов свого підтвердження факт пошкодження відповідачем майна, що належить позивачу. Так, в ході судового розгляду безспірно встановлено, що сторони по даній справі є співвласниками житлового будинку. В 2006 році позивач самовільно без будь-якого дозволу встановила стаціонарну металеву драбину для облаштування окремого входу на другий поверх будинку до належних їй житлових приміщень, про що вона зазначила в своїх пояснення. Свого підтвердження в судовому засіданні не знайшов факт того, що дії відповідача були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв»язок та є вина останнього. При цьому доказів, які б свідчили про винність дій ОСОБА_2 стороною позивача доведено не було, а судом не встановлено. При винесенні даного рішення судом також враховується стан здоров»я відповідача, що підтверджений відповідними медичними документами.

Одночасно в судовому засіданні не знайшов свого підтвердження факт пошкодження майна позивача та необхідності його відшкодування на суму 16430 грн. В судовому засіданні представник позивача пояснила, що зазначена сума була б витрачена на виготовлення драбини та проведення робіт, при цьому фактично сплачена не була.

Вирішуючи питання про відшкодування моральної шкоди, суд приходить до вимог ст. 1167 ЦК України згідно з якими моральна шкода, завдана фізичній особі неправомірними діями, чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала за наявності вини.

В судовому засіданні не знайшов свого підтвердження факт неправомірності дій відповідача та завдання шкоди позивачу. З цих та наведених вище підстав в задоволенні вимоги про стягнення моральної шкоди слід також відмовити.

Аналізуючи в сукупності всі докази, суд приходить до висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 є недоведеними в розумінні ст. 60 ЦПК України, так стороною позивачем не наведено доказів завдання шкоди з вини відповідача, доводи ОСОБА_1 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди спростовані зібраними по справі доказами та є необґрунтованими.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 1166, 1167 ЦК України, ст. ст. 10, 60, 88, 212-215 ЦПК України, суд

в и р і ш и в:

в задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до ОСОБА_2, треті особи: ОСОБА_3, Лук»янов ОСОБА_4 про відшкодування завданої майнової та моральної шкоди відмовити.

Рішення може бути оскаржено протягом десяти днів з дня його проголошення шляхом подачі апеляційної скарги.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні в судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя Н.П.Маценко