Справа №2-2594/11
08.09.2011 року м. Житомир
Богунський районний суд м. Житомира в складі: головуючого судді - Болейко А.П.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Житомирі цивільну справу за позовною заявою Публічного Акціонерного Товариства «Приватбанк» в особі Житомирського Регіонального Управління Публічного Акціонерного Товариства «Приватбанк» до ОСОБА_2 про звернення стягнення на предмет іпотеки., стягнення заборгованості та виселення відповідача та всіх осіб, які зареєстровані та проживають у квартирі зі зняттям з реєстраційного обліку, -
18.04.2011 Публічного Акціонерного Товариства «Приватбанк» в особі Житомирського Регіонального Управління Публічного Акціонерного Товариства «Приватбанк» звернулося до суду з позовом до ОСОБА_2 про звернення стягнення на предмет іпотеки, стягнення заборгованості та виселення відповідача та всіх осіб, які зареєстровані та проживають у квартирі зі зняттям з реєстраційного обліку.
Посилаючись на те, що позичальник порушив взяті на себе за кредитним договором зобов'язання та допустив заборгованість по сумі основного боргу станом на 20.01.2011 року в розмірі 344 858, 97 гривень, позивач просив звернути стягнення на предмет іпотеки - квартиру та за рахунок, отриманих від реалізації коштів задовольнити вимоги банку, а також виселити відповідача та всіх осіб, які зареєстровані та проживають у квартирі зі зняттям з реєстраційного обліку.
Сторони в судове засідання не з'явились. Представник позивача надав заяву про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги підтримав, проти заочного розгляду справи не заперечував.
Відповідач у судове засідання не з'явилась, належним чином повідомлена про час і місце розгляду справи, про причини неявки суд не повідомила.
Враховуючи те, що у справі є достатньо матеріалів про права та взаємовідносини сторін, зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи у відсутності відповідача та представника позивача, що відповідає положенню ст. 224 та ч. 2 ст. 158 ЦПК України.
Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає до часткового задоволенню з наступних підстав.
Посилаючись на те, що позичальник порушив взяті на себе за кредитним договором зобов'язання та допустив заборгованість по сумі основного боргу станом на 20.01.2011 року в розмірі 344 858, 97 гривень, позивач просить звернути стягнення на предмет іпотеки - квартиру та за рахунок, отриманих від реалізації коштів задовольнити вимоги банку, а також виселити відповідача та всіх осіб, які зареєстровані та проживають у квартирі зі зняттям з реєстраційного обліку.
Встановлені судом обставини, підтверджуються письмовими доказами по справі. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог вказаного Кодексу. Стаття 610 ЦК України передбачає, що порушенням зобов'язання є невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).
Згідно з ч. 2 ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому.
Відповідно до ч. 1, 3 ст. 33 Закону України "Про Іпотеку" у разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов'язання іпотеко держатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов'язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки. Звернення стягнення на предмет іпотеки здійснюється на підставі рішення суду, виконавчого напису нотаріуса або згідно з договором про задоволення вимог іпотекодержателя.
Згідно ст. 12 Закону України «Про іпотеку», у разі порушення іпотекодавцем обов'язків, встановлених іпотечним договором, іпотекодержатель має право вимагати дострокового виконання основного зобов'язання, а в разі його невиконання - звернути стягнення на предмет Іпотеки.
Відповідно до положень ст. ст. 33, 35 Закону України «Про іпотеку», згідно з якими у разі порушення основного зобов'язання та /або умов іпотечного договору іпотекодержатель надсилає іпотекодавцю та боржнику, якщо він є відмінним від іпотекодавця, письмову вимогу про усунення порушення у не менш ніж тридцятиденний строк. У цьому документі зазначається стислий зміст порушених зобов'язань та попередження про звернення стягнення на предмет іпотеки у разі невиконання цієї вимоги. Якщо протягом встановленого строку вимога іпотекодержателя залишається без задоволення, іпотекодержатель вправі розпочати звернення стягнення на предмет Іпотеки відповідно до цього Закону.
За ч. 1 ст. 590 ЦК України - звернення стягнення на предмет застави здійснюється за рішенням суду, якщо інше не встановлено договором або законом.
Зважаючи на той факт, що позивач порушив умови зобов'язання, вимогу іпотекодержателя про усунення цих порушень не виконав, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог.
Відповідно до ст. 39 Закону України «Про іпотеку» у разі задоволення судом позову про звернення стягнення на предмет іпотеки в рішення суду зазначаються і спосіб реалізації предмета іпотеки шляхом проведення публічних торгів або із застосуванням процедури продажу, встановленою ч.І ст. 38 Закону, яка передбачає право іпотекодержателя на продаж іпотеки будь-якій особі-покупцеві.
Згідно ч.2 ст. 39 Закону України «Про іпотеку» одночасно з рішенням про звернення стягнення на предмет іпотеки суд за заявою іпотекодержателя вправі винести рішення про виселення мешканців, якщо предметом Іпотеки є житловий будинок або житлове приміщення.
Згідно ч.І ст. 40 Закону України «Про іпотеку» звернення стягнення на передані в іпотеку житловий будинок або житлове приміщення є підставою для виселення всіх мешканців, за винятком наймачів та членів їх сімей. Виселення проводиться у порядку, встановленому законом.
Після прийняття рішення про звернення стягнення на передані в іпотеку житловий будинок чи житлове приміщення всі мешканці зобов'язані на письмову вимогу іпотекодержателя або нового власника добровільно звільнити житловий будинок чи житлове приміщення протягом одного місяця з дня отримання цієї вимоги. Якщо мешканці не звільняють житловий будинок чи житлове приміщення у встановлений або інший погоджений сторонами строк добровільно, їх примусове виселення здійснюється на підставі рішення суду (ч.2 ст.40 Закону). Вказані норми врегульовані й ч.З ст.109 Житлового Кодексу України.
Законодавець визначив порядок виселення мешканців з житлового будинку, який передано в іпотеку. Зокрема, примусовому виселенню з житлового будинку, переданого в іпотеку, передує рішення про звернення стягнення на предмет іпотеки, а в послідуючому письмова вимога Іпотеко держателя або нового власника про добровільне звільнення житлового будинку протягом одного місяця або строку, який буде визначено сторонами. Та лише в разі не виконання вказаної вимоги - примусове виселення здійснюється на підставі рішення суду. Отже, вимога про виселення є передчасною та такою, що порушує встановлений чинним законодавством порядок про звернення до суду з вимогою про примусове виселення.
Позивач просить суд зобов'язати відділ громадянства, імміграції та реєстрації фізичних осіб УМВС України в Житомирській області зняти з реєстрації фізичних осіб, які зареєстровані ІНФОРМАЦІЯ_1. При цьому, в позовній заяві не визначив статус сторони вказаного відділу. Відповідно до вимог ст. 33 ЦПК України суд не має право на залучення до участі з власної ініціативи співвідповідачів. Крім того, порядок постановки та зняття з обліку реєстрації фізичних осіб врегульований в адміністративному порядку.
На підставі викладеного, суд вважає, що позов підлягає до часткового задоволення, а саме на задоволення вимог позивача за кредитним договором від 10.10.2006 року в розмірі 344 858, 97 грн. шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки за іпотечним договором від 11.10.2006 року, а саме: квартиру АДРЕСА_2 шляхом продажу вказаного предмету іпотеки Публічним акціонерним товариством «Приватбанк» від свого Імені будь-якій особі на підставі договору купівлі-продажу та стягнення з ОСОБА_2 заборгованості за кредитним договором № zrz0b100003450 від 27.02.2009 року у розмірі 14 937, 06 грн.
Встановлені судом обставини є підставою для відмови у задоволенні позову щодо виселення відповідача та всіх осіб, які зареєстровані та проживають у квартирі зі зняттям з реєстраційного обліку за безпідставністю, оскільки відповідно до ст. 109 ЖК України, виселення з переданого в іпотеку жилого приміщення відбувається на письмову вимогу кредитора або нового власника житлового приміщення, у добровільному порядку протягом одного місяця з дня отримання цієї вимоги. В разі відмови у звільненні приміщення, виселення здійснюється на підставі рішення суду. Однак, доказів того, що відповідачу надсилалась претензія щодо звільнення житла позивачем суду не надано.
Відповідно до ст. 88 ЦПК України судові витрати, пов'язані з розглядом справи покладаються на відповідача.
Керуючись ст.ст.Ю, 11, 60, 88,ч. 2 ст. 158, 212-215,224-226 ЦПК України, ст. 109 ЖК України, ст.ст. 525, 526, 530, 543, 554, 590, 610, 611, 625, 651, 1054 ЦК України, ст.ст.ЗЗ, 39 Закону України «Про іпотеку» України, суд,-
Цивільний позов Публічного Акціонерного Товариства «Приватбанк» в особі Житомирського Регіонального Управління Публічного Акціонерного Товариства «Приватбанк» звернулося до суду з позовом до ОСОБА_2 про звернення стягнення на предмет іпотеки та виселення відповідача та всіх осіб, які зареєстровані та проживають у квартирі зі зняттям з реєстраційного обліку - задовольнити частково.
В рахунок погашення заборгованості за кредитним договором від 10,10.2006 року в розмірі 344 858,97 грн., укладеного між Публічним Акціонерним Товариства «Приватбанк» в особі Житомирського Регіонального Управління Публічного Акціонерного Товариства «Приватбанк» та ОСОБА_2 звернути стягнення на предмет іпотеки, належну на праві власності ОСОБА_2, а саме: квартиру АДРЕСА_3, шляхом продажу вказаного предмету іпотеки Публічним Акціонерним Товариством КБ «Приватбанк» від свого імені будь-якій особі на підставі договору купівлі-продажу будь-яким способом з іншою особою (покупцем) з отриманням витягу з Державного реєстру прав власності, а також надання ПАТ КБ «Приватбанку» всіх повноважень, необхідних для здійснення продажу.
Стягнути з ОСОБА_3 на користь Публічного Акціонерного Товариства «Приватбанк» в особі Житомирського Регіонального Управління Публічного Акціонерного
Товариства «Приватбанк» заборгованість за кредитним договором № zrz0b100003450 від 27.02.2009 року у розмірі 14 937, 06 грн.
Стягнути з ОСОБА_2 на користь Публічного Акціонерного Товариства «Приватбанк» в особі Житомирського Регіонального Управління Публічного Акціонерного Товариства «Приватбанк» судові витрати 1700 грн. судового збору та 120 грн. витрат за інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи. В решті позовних вимог відмовити.
Заочне рішення може бути переглянуто Богунським районним судом м. Житомира за письмовою заявою, яка може бути подана відповідачами протягом 10 днів з дня отримання ними копії цього рішення.
Рішення може бути оскаржене шляхом подачі апеляційної скарги до апеляційного суду Житомирської області через Богунський районний суд м. Житомира протягом десяти днів з дня проголошення рішення.

Суддя: