Справа № 2-234/11
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14.02.2011

Іллінецький районний суд Вінницької області в складі:

Головуючого судді Мотрука М.І.

при секретарі Мозоль Л.І.

розглянувши у попередньому судовому засіданні в м. Іллінці справу за позовом ОСОБА_1, ОСОБА_2, за позовом до ОСОБА_3 міської ради Вінницької області, ОСОБА_4 про скасування державного акта на право приватної власності на землю, про визнання права власності на земельну ділянку, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1, ОСОБА_2 звернулися до суду із позовною заявою, в якій вказали, що позивачі, будучи рідними сестрами, 17 лютого 2010 року уклали із своєю матірю ОСОБА_4 договір купівлі-продажу житлового будинку, що знаходиться м. Іллінці, Вінницької області, вул. Кутузова, 8. Даний договір посвідчено державним нотаріусом ОСОБА_5 На підставі даного договору Гайсинським МБТІ було зареєстровано право власності ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на житловий будинку, що знаходиться м. Іллінці, Вінницької області, вул. Кутузова, 8, за №1219 та виготовлено технічний паспорт на вказану будівлю. Будинок, що до якого було укладено договір купівлі продажу, знаходиться на земельній ділянці площею 0.15 га.

Згідно до ст. 30 Земельного кодексу України, при переході права власності на будівлю і споруду разом з цими об'єктами переходить, у розмірах передбачених статтею 67 Земельного кодексу, і право власності або право користування земельною ділянкою без зміни її ці льового призначення. Таким чином, із переходом права власності на житловий будинок, що знаходиться м. Іллінці, Вінницької області, вул.. Кутузова, 8, до нас перейшло право власності на земельну ділянку площею 0.15 га за цією адресою, на якій знаходиться зазначений будинок. Відповідно до ч. 1 ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема з правочинів. Згідно ч. 2 ст. 328 ЦК України право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

В жовтні 2010 року, позивачі мали намір оформити право власності на земельну ділянку, що знаходиться м. Іллінці, Вінницької області, вул. Кутузова, 8, однак дізналися, що 31 березня 1995 року ОСОБА_3 міською радою народних депутатів ОСОБА_4 було видано державний акт про право приватної власності на землю відносно земельної ділянки площею 0,15 гектара в м. Іллінці, Вінницької області, вул. Кутузова, 8.

У відповідності до вимог статей 116, 118 Земельного кодексу України, безоплатна передача земельних ділянок у власність громадян проводиться у разі приватизації земельних ділянок, які перебували у користуванні громадян. Громадяни зацікавлені в одержані безоплатно у власність земельної ділянки із земель державної або комунальної власності для ведення особистого селянського господарства, будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд ( присадибна ділянка), подають заяву про вибір місця розташування земельної ділянки до відповідної сільської ради за місцем знаходження земельної ділянки. ОСОБА_4 отримала у власність вказані земельні ділянки на підставі ст. ст. 116, 118 ЗК України. ОСОБА_4 про існування даного акта про було невідомо, оскільки заяви про безоплатну передачу земельної ділянки та видачу державного акта до ОСОБА_3 міської ради, у відповідності до ст.ст. 116, 118 ЗК України, вона не писала. Наявність державного акту на земельну ділянку унеможливлює реалізацію права позивачів на оформлення права власності на належне нам майно. Відповідно до ч. 1 ст. 125 ЗК України, право власності на земельну ділянку виникає після одержання її власником документа, що посвідчує право власності на земельну ділянку, та його державної реєстрації. Оскільки земельним законодавством України не визначено іншого способу поновлення нашого порушеного права інакше, як визнання недійсними державного акту на право власності на земельну ділянку, то ми як власники будинку, а відповідно і земельної ділянки змушені звернутися до суду з даним позовом.

Загальна позовна давність визначена тривалістю ЦК України у три роки пропущена з огляду на час виготовлення державного акту і зверненням до суду ( ст. 257 ЦК України), однак позивачі вважають, що строк позовної давності ними не пропущений, оскільки згідно із ст. 261 ЦК України, перебіг позовної давності починається з дня, коли позивач дізнався про порушення свого права, а саме у жовтні у жовтні 2010 року.

У звязку із наведеним в позивачів виникла необхідність у зверненні до суду із даним позовом, в якому вони просять суд визнати недійсним Державний акт на право власності на земельну ділянку серії ВН № 000357 виданий ОСОБА_4 на загальною площею 0,15 гектара, з цільовим використанням для ведення особистого підсобного господарства та обслуговування житлового будинку розташовану по вулиці Кутузова, 8, в м. Іллінці, Іллінецького району Вінницької області, виданий 31 березня 1995 року; визнати за ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1, жителькою м. Іллінці, Вінницької області, вул.. Кутузова, 8, та ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_2, жителькою АДРЕСА_1, право власності на земельну ділянку площею 0,15 гектара, що знаходиться в м. Іллінці, Іллінецького району, Вінницької області, по вул. Кутузова, 8.

Позивачі ОСОБА_1, ОСОБА_2 в судове засідання не зявилися, звернулися до суду із заявою, якою свої вимоги підтримали повністю і просять їх задоволити, виходячи з викладених підстав, а справу розглянути за їх відсутності.

Відповідач ОСОБА_4 в судове засідання не зявилася, звернулася до суду із заявою, якою вимоги ОСОБА_1 та ОСОБА_2 визнала повністю, проти їх задоволення не заперечує, а справу розглянути за її відсутності.

Представник відповідача ОСОБА_3 міської ради в судове засідання не зявився, своєю завою позовні вимоги ОСОБА_1 та ОСОБА_2 визнав повністю, проти їх задоволення не заперечує, просить справу розглянути за відсутності представника ОСОБА_3 міської ради.

Суд, дослідивши матеріали справи та представлені докази, вважає за можливе вирішити справу у порядку її підготовчого провадження, прийняти визнання позову відповідачами і задоволити позовні вимоги у підтриманих позивачем межах, оскільки вони, крім повного визнання позову представниками відповідачів, підтверджуються письмовими доказами, а саме: копією державного акту на право власності на землю сері я ВН № 000357 (а.с. 6), копією технічного паспорту на жилий будинок індивідуального житлового фонду №8 по вул. Кутузова в м. Іллінці (а.с. 9-15) із договором купівлі продажу житлового будинку (а.с. 13-14).

Оцінивши в сукупності всі досліджені по справі докази, суд вважає, що вимоги позивачів обґрунтовані та доведені повністю, тому підлягають задоволенню в повному обсязі.

На підставі наведеного, керуючись 30, 116, 118, 125 ЗК України, ст.ст. 328, 334, 373-375, 377 ЦК України, ст.ст. 213-215, 218 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов задоволити.

Визнати недійсним Державний акт на право власності на земельну ділянку серії ВН № 000357 виданий ОСОБА_4 загальною площею 0,15 гектара, з цільовим використанням для ведення особистого підсобного господарства та обслуговування житлового будинку розташовану по вулиці Кутузова, 8, в м. Іллінці, Іллінецького району Вінницької області, виданий 31 березня 1995 року.

Визнати за ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1, жителькою м. Іллінці, Вінницької області, вул.. Кутузова, 8, та ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_2, жителькою АДРЕСА_2, право власності на земельну ділянку площею 0,15 гектара, що знаходиться в м. Іллінці, Іллінецького району, Вінницької області, по вул. Кутузова, 8.

Стягнути на користь держави солідарно із ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1, жительки м. Іллінці, Вінницької області, вул. Кутузова, 8, та ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_2, жительки АДРЕСА_2 судовий збір в розмірі 351 гривня та витрати на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу в розмірі 120 гривень.

Апеляційну скаргу на рішення може бути подано протягом десяти днів з дня його проголошення через Іллінецький районний суд.

Суддя М.І. Мотрук