АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 22ц-1215/11 Головуючий у 1-й інстанції Середа А.В. Доповідач ап. інст. ОСОБА_1
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 травня 2011 року м. Полтава

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Полтавської області в складі:

Головуючого: Акопян В. І.

Суддів: Петренко В.М. Пікуля В.П. при секретарі Фадєйкіній Н.Б.

розглянула у відкритому судовому засіданні в м .Полтаві цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Автозаводського районного суду м.Кременчука від 08 лютого 2011 року у справі за позовом прокурора м. Кременчука в інтересах ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про звільнення самовільно занятої земельної ділянки та зустрічним позовом про визнання недійсним Державного акту на право приватної власності на землю.звільненні самовільнозайнятої земельної ділянки і зобов2язання дотримуватися вимог добросусідства

Колегія суддів, заслухавши доповідь судді-доповідача, - ОСОБА_1

ВСТАНОВИЛА:

Рішенням Автозаводського районного суду м.Кременчука від 08 лютого 2011 року позов прокурора м. Кременчука в інтересах ОСОБА_3 задоволено .

Зобов»язано ОСОБА_2 звільнити самовільно зайняту земельну ділянку загальною площею 0.40 м згідно акту перевірки дотримання вимог законодавства від 12 .12. 2008 року , складеного державним інспектором з контролю за використанням та охороною земель Поллтавської області за участю прокурора м. Кременчука.

Зобов»язано ОСОБА_2 дотримуватися вимог добросусідства у відповідності до вимог ст.ст.91,96 ЗК України.

В зустрічному позові ОСОБА_2 до ОСОБА_3 та інших про визнання Державного акту на право приватної власності на землю увільнення самовільно зайнятої земельної ділянки та зобов»язання дотримуватись вимог добросусідства відмовлено.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь держави 37 грн. - витрати на ІТЗ.

На рішення суду апеляційну скарги подала ОСОБА_2 ,прохає рішення суду скасувати , справу направити до суду першої інстанції для розгляду по суті , посилається на порушення судом норм матеріального та процесуального права.

Колегія суддів вивчивши матеріали справи , перевіривши доводи апеляційної скарги ,приходить до висновку ,що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню

Відповідно до ст.213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим . Законним є рішення , яким суд , виконавши всі вимоги цивільного судочинства ,вирішив справу згідно із законом . Обґрунтованим є рішення ,ухвалене на основі повно і всебічного з*ясованих обставин ,на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень , підтверджених тими доказами , які були досліджені в судовому засіданні.

Із матеріалів справи вбачається ,що ОСОБА_2 є власником земельної ділянки площею 467 кв.м ,що знаходиться за адресою м. Кременчук вул Заміська 15/2.Власником сусідньої земельної ділянки площею 795 кв.м. по вул. Загородній 17 м.Кременчука є ОСОБА_3 Гаврилівна.Між сторонами постійно виникали сварки за межу між сусідніми земельними ділянками

20 10. 2008 року було створена комісія в складі державних інспекторів з контролю за використанням та охороною земель Полтавської області ОСОБА_4 та ОСОБА_5, яка оглянула земельні ділянки .

Згідно їхнього акту від 20.10.2008 року і план-схеми межа між цими двома будинковолодіннями повинна згідно технічних паспортів проходити по прямій лінії.В акті зазначено,що за ОСОБА_3 Л,Г, згідно документів закріплено земельну ділянку площею 783 кв.м. .Під час передачі земельної ділянки у власність громадянці ОСОБА_3 за рахунок домоволодіння № 15 по вул. Заміській м. Кременчука( будинковолодіння відповідачки ОСОБА_2Г.) збільшено до 795 кв.м., чим було обмежено доступ для обслуговування власного сараю ОСОБА_3. В рішенні виконавчого комітету Кременчуцької міської ради №1083 від 23.07.99 року, яким вирішувалось питання про передачу у власність земельної ділянки позивачці , зазначено ,що затверджена площа земельної ділянки по вул. Загородній .17в розмірі 795 кв.м. і зобов»язано ОСОБА_3 забезпечити безперешкодний доступ власнику домоволодіння по вул .Завгородній ,15 на власну ділянку для ремонту та обслуговування будинку і споруд .

В акті від 20 10.2008 року зазначено .що для обслуговування сараїв позивачки і відповідачки межа повинна проходити на відстані 0,40 м.Це технічні норми .які передбачають розмір земельної ділянки необхідної взагалі для обслуговування будівель і комісією не перевірялась питання дотримання цих норм при будівництві сараїв сторонами чи були витримані ці норми при будівництві,з урахуванням того що сарай позивачки самочинне будівництво.

12 грудня 2008 року помічник прокурора м. Кременчука ОСОБА_6М . разом з інспектором з контролю за використанням та охороною земель Полтавської області ОСОБА_7 провели перевірки дотримання вимог земельного законодавства ОСОБА_2Г.і встановили що ОСОБА_2 звела цегляний паркан вздовж межі на власній ділянці ,але прибудувала перекриття між парканом та стіною сараю ОСОБА_3Г ..що перешкоджає вільному доступу до її господарської будівлі і унеможливлює виявленню дійсних меж земельних ділянок.Межа між цими земельними ділянками не установлена.

Подаючи позовну заяву до суду прокурор прохав зобов»язати відповідачку звільнити самовільно зайняти земельну ділянку.що належить ОСОБА_3 площею 0,40м (тобто зовсім незначного розміру 40см.) при цьому в позовній заяві не було зазначено , де знаходиться ця земельна ділянка , її ширина та довжина.В план- схемах доданих до даних актів розміри земельних ділянок сторін взагалі не зазначені порівняти схему з технічними документами сторін неможливо. Судово- технічна експертиза при розгляді справи в суді першої інстанції не проводилась . В апеляційній інстанції прокурору та представнику позивачки судом було роз»яснено вимоги ст.60 ЦПК України про обов»язковість доказування і подання доказів, але вони не заявляли клопотання про проведення такої експертизи . При огляді в судовому засіданні оригіналів технічних документів на домоволодіння по вул Заміській 17 м. Кременчука колегією суддів було встановлено , що сарай Б ,щодо доступу до якого прокурором було пред»явлено позов ,є самочинною спорудою.- позивачка самочинно збільшила його розміри - довжини на 1,58 м.і ширини на 0.49 м.( зазначено в технічному паспорті на домоволодіння)

Таким чином ,колегія суддів приходить до висновку .що прокурором м. Кременчука було пред»явлено позов , про звільнення ОСОБА_2Г самовільнозайнятої земельної ділянки ОСОБА_3 малих розмірів 40 см. без зазначення ,де знаходиться ця земельна ділянка , не зазначено її париметри (ширина та довжина) .При розгляді справи в суді першої інстанції позовні вимоги прокурора не були уточнені і місцевий суд в рішенні суду зобов»язав відповідачку звільнити земельну ділянку площею 0,40 м.не вказавши місцезнаходження цієї ділянки .Прокурором не було надано доказів ,що відповідачка заволоділа частиною земельної ділянки ,що належить на праві власності ОСОБА_3,не надано доказів на підтвердження позовнижвимог.

Крім того ,в матеріалах справи відсутні дані про встановлення межі між домоволодіннями 15та 17 по вул.Заміській в м. Кременчуці . сарай .відносно якого прокурор прохає усунути перешкоди в його користуванні є самовільною спорудою.

Із матеріалів справи вбачається . що ОСОБА_2Г при встановленні цегляного паркану відступила на свою земельну ділянку, в результаті чого була збільшена земельна ділянка позивачки .При передачі земельної ділянки у

власність ОСОБА_3 її земельна ділянка була збільшена за рахунок земельної ділянки ОСОБА_2Г на 12кв.м,про що зазначено як в рішенні виконавчого комітету від 23.07.1999 року (а.с.29) і було встановлено при перевірці скарг сторін управлінням з контролю за використанням та охороною земель у Полтавській області (а.с.30) .Рішення про вилучення 12кв.м. із користування ОСОБА_2Г місцевою радою не приймалось.

Колегія суддів приходить до висновку , що при вирішенні питання про передачу земельної ділянки у власність ОСОБА_3Г . були порушені права ОСОБА_2 . Без вилучення у неї земельної ділянки площею 0,012га .ця земельна ділянка була передана ОСОБА_3Позивачка із врахуванням цієї ділянки отримала Державний акт на право приватної власності на землю площею 795 кв.м. ,що перевищує розмір земельної ділянки , яка закріплена за даним домоволодінням.В результаті чого спільну межу між присадибними ділянками було порушено і вона на час розгляду справи не встановлена органами місцевого самоврядування про що зазначено в листі на ім»я ОСОБА_8від Полтавської облдержземінспенкції ( а.с.30 ). На підставі вищезазначеного колегія суддів вважає ,що зустрічний позов ОСОБА_2 про визнання недійсним Державного акту на право власності на землю на ім»я ОСОБА_3 підлягає задоволенню.

За заявою ОСОБА_2Г комісія виконавчого комітету Автозаводської районної ради м.Кременчука 18 липня 2008 року встановила .що дворова вбиральня з вигрібом ОСОБА_3Г встановлена з порушенням санітарних норм , встановлена від вікон позивачки по зустрічному позову на відстані 8,5 м при нормі не менше 15м ( ДБН -360-92 п.3.26) ,тому зустрічний позов в частині перенесення вбиральні підлягає задоволенню.Інші позовні вимоги ОСОБА_2Г задоволенню не підлягають ,оскільки позивачкою не надано доказів на їх підтвердження.

Колегія суддів приходить до висновку .що рішення місцевого суду підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення про відмову в задоволенні позову прокурора в інтересах ОСОБА_3Г .за недоведенністю , та про часткове задоволення зустрічного позову ОСОБА_2, а саме про визнання недісним Державного акту на право власності на земельну ділянку на ім»я ОСОБА_3 і зобов»язання її перенести вбиральну від помешкання ОСОБА_2 на відстань не менше 15м.

Керуючись ст. ст. 303,307,315 ЦПК України колегія суддів -

УХВАЛ ИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити частково. Рішення Автозаводського районного суду м. Кременчука від 08 лютого 2011 року скасувати.

В задоволенні позову прокурора м. Кременчука в інтересах ОСОБА_3 відмовити.

Позовні вимоги ОСОБА_2 задовольнити.

Визнати недійсним Державний акт на право приватної власності на землю,що знаходиться за адресою м.Кременчук вул.Заміська ,17, 11-ПЛ № 03785від 18 жовтня 1999року на ім»я ОСОБА_3 зареєстрований в книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 1361 .

Зобов»язати ОСОБА_3 перенести вбиральню на відстань не менше 15 м. помешкання ОСОБА_2

В задоволенні інших позовних вимог ОСОБА_2відмовити.

Рішення апеляційного суду вступає в законну силу з моменту його проголошення , на нього може бути подана касаційна скарга безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом двадцяти днів з часу набрання законної сили рішенням апеляційного суду .

Головуючий суддя: В.І. Акопян

Судді: О.А. Лобов

ОСОБА_9