Справа № 2-525/11
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 жовтня 2011 року , м.Сватове

Сватівський районний суд Луганської області у складі головуючого судді Гашинської О.А., при секретарі Лебідь О.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Сватове, матеріали цивільної справи за позовом ОСОБА_1 до приватного підприємства агрофірми ім.. Шевченка, третя особа відділ Держкомзему в Сватівському районі Луганської області про витребування земельних ділянок власником,

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1 звернулась до суду з даним позовом, в якому зазначила, що їй на праві приватної власності належать земельні ділянки загальною площею 19,9400 га. Право власності на земельні ділянки в розмірі 8,5600 га, 2,0800 га и 9,3000 га, розташовані на території Свистунівської сільської ради Сватівського району Луганської області, підтверджено Держактами на право власності на земельні ділянки серії ЛГ за № 172491, № 172492, № 172236, виданими 24.06.2005 року Сватівською райдержадміністрацією. Цільове призначення земельних ділянок ведення товарного сільськогосподарського виробництва. Але, своє право як власниці, вона не може використати, оскільки договір оренди землі від 21.05.2008 року, строк дії якого пять років. Даний договір 10.09.2008 року зареєстрований в Сватівському районному реєстраційному офісі Луганської регіональної філії Центр Державного земельного кадаструпід номером 240875/14. вважає, що договір суперечить діючому законодавству України, повинен бути визнаний недійсним. Згідно з п.п.20, 40 Договору оренди землі передача земельної ділянки в оренду здійснюється на підставі акту прийому передачі, який являється невідємною частиною договору. Такого акту прийому передачі обєкта в оренду немає, оскільки передача не проводилась. Таким чином, даний договір між нею та відповідачем фактично не був укладений, хоча пройшов державну реєстрацію ОСОБА_2 обставина, що відповідач користувався земельною ділянкою та платив за користування цією земельною ділянкою, ще не свідчить про наявність між ними договірних відносин саме оренди землі. В даному випадку можливо вести мову про тимчасове користування земельною ділянкою відповідачем за визначену плату, але не на підставі зазначеного договору. Крім того, про відсутність договору оренди свідчить той факт, що вказаний договір оренди не був належним чином зареєстрований державним органом, який уповноважений виготовити таку реєстрацію. Вважає, що ДЗК провів реєстрацію, перевищивши свої повноваження. Згідно Конституції України, Положення про Державний комітет України по земельним ресурсам, яке затверджене Указом Президента України № 970/2000 від 14.08.2000 року, Держкомзем України не мав повноважень наділяти, в тому числі делегувати владні повноваження субєктів владних повноважень , в тому числі делегувати владні повноваження субєктів владних повноважень, які передбачені Конституцією та законами України, державному підприємству, яким в даному випадку являвся Центр державного земельного кадастру при Держкомземі України. Реєстрація вказаного договору оренди землі, проведена не у відповідності з вимогами закону, а тому є підстави вважати, що цей договір не пройшов державну реєстрацію, що робить його недійсним і з цієї позиції в силу ЗУ Про оренду землі. Крім того, самого факту передачі земельних ділянок по акту, як зазначалось раніше, не було. Той акт, що є у наявності не відповідає дійсності і не може підтверджувати факт прийому передачі земельної ділянки, оскільки він як по формі, так і по змісту не відповідає вимогам ЗУ Про оренду землі. У відповідності до змісту ст.. 651 ЦК України та ч.3 ст. 31 ЗУ Про оренду землірозірвати договір можливо лише укладений. Згідно з ч. 1 ст. 638 ЦК України договір вважається укладеним, якщо сторони в належній формі досягли угоди по всім істотним умовам договору. У ст.. 15 ч 1 ЗУ Про оренду земліперелічені істотні умови договору оренди землі. Ч. 4 ст. 15 передбачає, що невідємною частиною договору оренди землі являється план або схема земельної ділянки, яка передається в оренду, кадастровий план земельної ділянки з вказівкою обмежень (обтяжень) в її користуванні та встановлених земельних сервітутів; акт визначення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості); акт прийому передачі обєкта оренди; проект відведення земельної ділянки у випадках, передбачених цим законом. В порушення цієї норми Закону до підписаних сторонами документів не долучені план чи схема земельної ділянки, кадастровий план земельної ділянки, акт визначення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості), що робить його ідентифікацію на місцевості неможливою. Не долучений і сам акт прийому передачі. Між тим, інформація про обєкт оренди (місце розташування та розмір земельної ділянки), як зазначено вище, являється однією з істотних умов договору оренди земельної ділянки. Таким чином, підписані сторонами документи не містять необхідної інформації про обєкт оренди як одну з істотних умов договору оренди землі, тобто договір не вважається укладеним. Не укладений договір не породжує для його сторін права та обовязки, на досягнення яких було направлено їх волевиявлення в момент їх документального оформлення. Таким чином, договір оренди землі не укладений, відповідач ППАФ ім.. Шевченка користується земельною ділянкою без достатньо правових підстав, тому він зобовязаний повернути їх власнику. Просить суд витребувати у відповідача ППАФ ім.. Шевченка земельні ділянки в розмірі 8, 5600 га, 2,0800 га, 9,3000 га., розташовані на території Свистунівської сільської ради Сватівського району Луганської області.

Представник позивача ОСОБА_2 в судовому засіданні підтримала позов з підстав, зазначених у ньому.

Представник відповідача - приватного підприємства агрофірми ім.. Шевченко с. Свистунівка Сватівського району Луганської області в судове засідання не зявився не зважаючи на належне повідомлення про час та місце розгляду справи, про що в матеріалах справи є поштове повідомлення (а.с.43).

Представник третьої особи - відділу державного комітету землі України в Сватівському районі Луганської області до суду не зявився, надавши суду заяву про розгляд справи без його участі, позов визнав в повному обсязі.

19 жовтня 2011 року суд на місці ухвалив провести заочний розгляд справи.

Суд, вислухавши представника позивача, дослідивши в судовому засіданні надані докази, оцінивши їх у сукупності, всебічно зясувавши обставини, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, вважає за необхідне позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити в повному обсязі.

Так, відповідно до ч. 1 ст. 638 ЦК України, договір вважається укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Зокрема, істотних умов передбачених ст. 15, а також ст.4-6,11,17,19 Закону України Про оренду землі.

Як встановлено в судовому засіданні, при укладенні вказаного договору оренди землі сторони не досягли згоди з усіх істотних умов договору, а саме щодо ризику випадкового знищення або пошкодження обєкта оренди чи його частини, обєкта оренди в частині кадастрового номера земельної ділянки та її місця розташування. Також відсутні кадастровий план земельної ділянки з відображенням обмежень

(обтяжень) у її використанні та встановлених земельних сервітутів, акт визначення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості), що є невід'ємною частиною договору оренди землі. До того ж обєкт оренди не переданий орендодавцем орендарю відповідно до акту приймання-передачі об'єкта оренди.

Вказані обставини свідчать про те, що між сторонами договір оренди земельної ділянки не укладений, а державна реєстрація договору проведена з порушенням вимог ч.2 ст.15 Закону України Про оренду землі.

При викладених обставинах позивач, відповідно до ст.1212, ч.1 ст.1213 ЦК України обґрунтовано вимагає витребування належного їй майна земельної ділянки із чужого незаконного володіння.

Згідно ст.. 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.

Також на підставі вимог ст. 79, 81,88 ЦПК України суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь держави судові витрати у вигляді державного мита у розмірі 161, 54 грн.. та на користь позивача 45, 50 грв. на відшкодування понесених судових витрат по сплаті державного мита та витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи.

На підставі викладеного керуючись ст.ст. 638, 1212,1213 ЦК України, ст. ст. 4-6,11,15,17,19 Закону України Про оренду земліст.ст.3, 10,11,60, 212 - 215, 224 ЦПК України,

В И Р І Ш И В :

Позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити.

Витребувати у приватного підприємства агрофірми ім..Шевченка земельні ділянки в розмірі 8, 5600 га, 2,0800 га, 9,3000 га. , розташовані на території Свистунівської сільської ради Сватівського району Луганської області, які належать ОСОБА_1 на підставі Державних актів на право власності на земельні ділянки серії ЛГ №172491, №172492 та №172236, видані 24.06.2005 року Сватівською райдержадміністрацією.

Стягнути з приватного підприємства агрофірми ім..Шевченка на користь держави державне мито у розмірі 161, 54 грв., а також на користь ОСОБА_1 45, 50 грв. на відшкодування понесених судових витрат по сплаті державного мита та витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи.

Копію заочного рішення надіслати відповідачу не пізніше пяти днів з дня його проголошення. Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, яку може бути подано протягом десяти днів з дня отримання його копії.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення, заочне рішення може бути оскаржено в загальному порядку, встановленому ЦПК України. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Заочне рішення може бути оскаржено позивачем в загальному порядку, встановленому ЦПК України. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя О.А. Гашинська