Києво-Святошинський районний суд Київської області
Справа № 2-1976/11
РІШЕННЯ

Іменем України

04.08.2011 року

Києво-Святошинський районний суд в складі: головуючого - судді Медвідь Н.О.,

при секретарі Гузь А.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за позовом громадянина Французької республіки Олів»є ОСОБА_1»є до ОСОБА_2 сільської ради про визнання права власності на нерухоме майно, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач громадянин Французької республіки Олів»є ОСОБА_1»є звернувся в суд з позовом до ОСОБА_2 сільської ради про визнання права власності на нерухоме майно посилаючись на те, що 12 березня 2008 року позивач набув право власності на земельну ділянку для будівництва та обслуговування жилого будинку Державний акт на право власності на земельну ділянку серія ЯЖ №680516, загальною площею 0,1506 га, що розташована за адресою Київська область, Києво-Святошинський район, с. Кременище, вул. Сонячна, 60. Факт набуття права власності Позивача на земельну ділянку підтверджується договором купівлі-продажу земельної ділянки від 12 березня 2008 року .№1431 який посвідчений приватним нотаріусом ОСОБА_3

Протягом 2009-2010 років він за власні кошти, без належного дозволу та належно затвердженого проекту, було побудовано житловий будинок та господарську спорудою (літню кухню).

Відповідно до висновку щодо можливості нормальної експлуатації житлового будинку та господарської споруди від 18 березня 2011 року, який наданий Товариством з обмеженою відповідальністю «Компанія «Атріум», існує можливість нормальної експлуатації споруди за її цільовим призначенням.

Тому просив визнати за ним право власності на житловий будинок площею 275,0 кв.м., та господарську споруду (літню кухню) площею 29,7 кв.м., які знаходяться за адресою Київська область, Києво- Святошинський район, с. Кременище, вул. Сонячна, 60 , а також стягнути з відповідача судові витрати.

В судовому засіданні представник позивача позов підтримав.

Відповідач ОСОБА_2 сільська рада в судове засідання не зявився, про день слухання справи повідомлений, причини неявки суду не повідомив, своїх заперечень проти не надав. Зі згоди представника позивача, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦГЖ України.

Судом встановлено, що 12 березня 2008 року позивач набув право власності на земельну ділянку для будівництва та обслуговування жилого будинку, що підтверджується Державним актом на право власності на земельну ділянку серія ЯЖ №680516, загальною площею 0,1506 га, що розташована за адресою: Київська область, Києво-Святошинський район, а Кременище, вул. Сонячна, 60, також договором купівлі-продажу земельне ділянки від 12 березня 2008 року .№1431 , який посвідчений приватне нотаріусом ОСОБА_3 І

Як зазначається в ч.І ст.376 Цивільного кодексу України «житловий будинок, будівля, споруда, інше нерухоме майно вважаються самочинний будівництвом, якщо вони збудовані або будуються на земельній ділянці, щі не була відведена для цієї мети, або без належного дозволу чи належні затвердженого проекту, або з істотними порушеннями будівельних норм І правил»

Судом встановлено, що протягом 2009-2010 років позивачем за владі кошти, без належного дозволу та належно затвердженого проекту, було побудовано житловий будинок та господарську спорудою (літню кухню), що підтверджується Технічним паспортом (експлікація) виготовлений Комунальним підприємством «Києво-Святошинським БТІ» інвентаризаційна справа №197 від 25 березня 2010 року .

Відповідно до висновку щодо можливості нормальної експлуатації житлового будинку та господарської споруди від 18 березня 2011 року, ТОВ «Компанія «Атріум», існує можливість нормальної експлуатації споруди за її цільовим призначенням.

Але суд відмовляє в позові, враховуючи вимоги Закону України Про державну реєстрацію речових прав та їх обмежень (п.5 Прикінцевих положень цього Закону).а також Тимчасове положення про порядок Реєстрації прав власності на нерухоме майно затвердженого наказом Міністерства юстиції України 07.02.2002 року за №7/5 зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 18 лютого 2002 року за № 157/6445 (із змінами та доповненнями) Інструкцією про порядок проведення технічної інвентаризації об'єктів нерухомого майна (затвердженою наказом Держбуду України від 24.05.2001 №127 зареєстровано в Міністерстві юстиції України 10.07.2001р. За №582/5773 (зі змінами та доповненнями), згідно з якими реєстрація спірного об»єкту будівництва виключається.

Частина 2 ст.331 ЦКУ передбачає, що право власності на новостворене майно (житлові будинки, будівлі, споруди тощо), виникає з моменту завершення будівництва (створення майна). Якщо договором або законом передбачено прийняття нерухомого майна до експлуатації, праві власності виникає з моменту його прийняття до експлуатації. Якщо право власності на нерухоме майно відповідно до закону підлягає державній реєстрації, право власності виникає з моменту державної реєстрації.

БТІ проводять державну реєстрацію прав власності на нерухоме майно відповідно до вимог Тимчасового положення про порядок державній реєстрації прав власності на нерухоме майно, затвердженого наказав Міністерства юстиції України від 7 лютого 2002 р. № 7/5, на підстав документів, що визначені цим Тимчасовим положенням.

Згідно п. 1.6. Положення, реєстрації підлягають права власності тільки на об'єкти нерухомого майна, будівництво яких закінчено та які прийняті в експлуатацію у встановленому порядку, за наявності матеріалів технічної інвентаризації, підготовлених тим БТІ, яке проводить реєстрацію права власності на ці об'єкти.

Отже для того, щоб БТІ зареєструвало право власності на даний житловий будинок він має бути завершений будівництвом та у відповідності до чинного законодавства зданий в експлуатацію згідно порядку який визначає Постанова Кабінету Міністрів від 08.10.2008р. за №923 Про порядок прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об'єктів із змінами та доповненнями внесеними 20.05.09 року

Тобто діюче законодавство визнання права власності на спірне нерухоме майно виключає.

Відповідно до ч.І ст.16 Цивільного кодексу України «кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу». Одним із способів захисту цивільних прав та інтересів, відповідно до п.1 ч.2 ст.16 Цивільного кодексу України, є «визнання права».

Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Представник позивача не довів тих обставин на які посилався як на підставу вимог позивача, не надав докази в обґрунтування вимог його . що є його обов»язком відповідно до засад змагальності процесу за ст.. 10 ЦПК України . При цьому суд створив всі умови для змагального процесу , роз»яснював представнику позивача його права та обов»язки.

Отже, суд, оцінюючи докази в їх сукупності, дійшов висновку про не обґрунтованість та недоведеність вимог позивача оскільки вони не відповідають вимогам ст. ст.57-59 ЦПК України.

Враховуючи вищевикладене та керуючись ст..ст. 331, 376 ЦК України ст.ст. 10, 11, 209, 212, 214-215 ЦПК України, суд,

ВИРІШИВ:

В позові громадянину Французької республіки Олів»є ОСОБА_1»є до ОСОБА_2 сільської ради про визнання права власності на нерухоме майно, відмовити.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Київської області протягом 10 днів з дня проголошення.

Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив за письмовою заявою відповідача поданою протягом 10 днів з дня отримання його копії.

Суддя