Дата документу Справа №
Апеляційний суд Запорізької області
Справа № 22 - 70 / 2011 р. Головуючий у 1 інстанції: Дзярук М.П.
Суддя-доповідач: ОСОБА_1
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

22 лютого 2011 року. м. Запоріжжя.

Колегія суддів судової палати з цивільних справ апеляційного суду Запорізької області у складі:

Головуючого: Осоцького І.І.,

Суддів: Мануйлова Ю.С.,

ОСОБА_2

При секретарі: Бурими В.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_3 та Товариства з обмеженою відповідальністю «Компанія ММК» в особі представника ОСОБА_4 на рішення Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 30 вересня 2010 року в справі за позовом ОСОБА_3 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Компанія ММК» про стягнення заборгованості по заробітній платі, середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні, заробітної плати за час вимушеного прогулу, повязаного із невидачею трудової книжки, визнання недійсним запису у трудовій книжці, зміну формулювання підстав звільнення, виплату вихідної допомоги та відшкодування моральної шкоди, -

В С Т А Н О В И Л А:

У червні 2010 року ОСОБА_3 звернувся до суду з позовом до ТОВ «Компанія ММК» з вищезазначеним позовом.

В позові зазначав, що 03.02.2004 року він був прийнятий на роботу до ТОВ «Компанія ММК» на посаду керуючого автосалоном керівника напрямку «Мазда», на підставі наказу № 5-К від 03.02.2004 року. 01.05.2006 року його було переведено на посаду директора відділення автосалону «Мазда» ТОВ «Мазда ОСОБА_5», на підставі наказу № 107-К від 05.05.2006 року.

30.03.2007 року його було звільнено з ТОВ «Компанія ММК», у звязку з переведенням до ТОВ «Автоінтернешнл Метрополіс» згідно п. 5 ст. 36 КЗпПУ, на підставі наказу № 54-К від 30.03.2007 року.

01.04.2009 року він був призначений на посаду директора департаменту з продаж, передпродажної підготовки і після продажного обслуговування автомобілів «Мазда» ТОВ «Компанія ММК», на підставі наказу № 005-К від 30.03.2009 року.

22.02.2010 року він був переведений на посаду директора автомобільного напрямку ТОВ «Компанія ММК. За виконану роботу в березні 2010 року йому було сплачено лише частину заробітної плати від встановленого посадового окладу. Інша частина на час подання позовної заяви залишилась не виплаченою.

За виконану роботу у квітні 2010 року йому не було сплачено заробітну плату і заборгованість існує по теперішній час.

2

Вважаючи невиплату заробітної плати за виконану роботу, невиконанням законодавства про працю та грубим порушенням його прав, як працівника, на оплату праці, 11.05.2010 року він написав заяву про розірвання трудового договору за власним бажанням, у звязку з невиконанням власником законодавства України про працю, з вимогою видати трудову книжку та провести розрахунок негайно. Однак протягом дня 11.05.2010 року наказ про звільнення йому не було надано, також не було видано трудову книжку та проведено остаточного розрахунку, хоча він був на роботі цілий день. 12.05.2010 року він звернувся до відповідача з заявою про негайну виплату всіх сум, шляхом перерахування на електронну зарплатну карточку та видачу трудової книжки, шляхом її надіслання поштовою доставкою на адресу: Київська область, Києво-Святошинський район, с. Віта-Поштова, вул. Островського, 21. Заяву було зареєстровано у ТОВ «Компанія ММК» 12.05.2010 року за вхідним № 61. Всупереч цьому, трудова книжка була направлена йому відповідачем за адресою його реєстрації в м. Запоріжжі. Трудову книжку та наказ про звільнення ним було отримано поштою лише 20.05.2010 року. Таким чином, відповідач вчасно не видав трудову книжку, що позбавило його можливості офіційно влаштуватися на роботу, грубо порушив законодавство про працю, надіславши трудову книжку цінним листом на іншу адресу, ніж та, що була зазначена у заяві від 12.05.2010 року та не сплатив заборгованість по заробітній платі за період з 01.04.2010 року по 11.05.2010 року та за час вимушеного прогулу 12.05.2010 року по 20.05.2010 року повязаного із невидачею трудової книжки. Також не було виплачено компенсацію за невикористані відпустки за 26 календарних днів за період роботи з 01.04.2009 року по 13.05.2010 року в ТОВ «Компанія ММК» та 54 календарні дні за період роботи в ТОВ «Автоінтернешнл Метрополіс» з 02.02.2007 року по 31.03.2009 року. Крім цього, 20.05.2010 року з наказу про звільнення йому стало відомо про те, що його було звільнено наказом від 13.05.2010 року на підставі п. 2 ст. 40 КЗпПУ за невідповідність працівника займаній посаді. Вважає, що звільнення за зазначеною статтею є грубим порушенням процедури звільнення, а саме таке звільнення можливе лише за попередньою згодою виборного органу, первинної профспілкової організації, членом якої є працівник, або створення атестаційної комісії щодо кваліфікації працівника. При цьому звільнення з підстави зазначено в п. 2 ст. 40 КЗпПУ допускається, якщо неможливо перевести працівника за його згодою, на іншу роботу, що відповідачем здійснено не було.

Крім цього, зазначеними вище неправомірними діями відповідача він зазнав моральних страждань, які виразилися в неможливості підтримання нормальних життєвих умов. Також через знущання відповідача він перебував на лікарняному з 26.04.2010 року по 08.05.2010 року та на сьогоднішній день стан його здоровя є незадоволеним і потребує проведення додаткових заходів з реабілітації.

З огляду на вищевикладене, просив суд визнати недійсним запис в трудовій книжці від 13.05.2010 року про звільнення із невідповідністю працівника займаній посаді та зобовязати ТОВ «Компанія ММК» здійснити відповідний запис до трудової книжки про недійсність запису від 13.05.2010 року. Змінити формулювання звільнення з «п. 2 ст. 40 КЗпПУ, у звязку з невідповідністю займаній посаді», вказавши «за власним бажанням, у звязку з недотриманням власником законів про працю України, п. 4 ч.1 ст. 36 та ст. 38 КЗпПУ» та здійснити запис звільнення від 20.05.2010 року, тобто з часу отримання ним наказу про звільнення; відповідно до ст. 44 КЗпПУ стягнути з відповідача вихідну допомогу у розмірі тримісячного середнього заробітку позивача; стягнути з позивача нанесену моральну шкоду в 20 000 грн..

Рішенням Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 30 вересня 2010 року позовні вимоги задоволені частково.

Визнано недійсним запис в трудовій книжці від 13.05.2010 року про звільнення ОСОБА_3 у звязку із невідповідністю працівника займаній посаді згідно п. 2 ст. 40 КЗпПУ. Зобовязано ТОВ «Компанія ММК» здійснити відповідний запис до трудової книжки ОСОБА_3 про недійсність запису 13.05.2010 року.

3

Змінено формулювання підстави звільнення ОСОБА_3 з «п. 2 ст 40 КЗпПУ, у звязку з невідповідністю займаній посаді», вказавши «за власним бажанням, у звязку з недотриманням власником законодавства про працю, п. ч.1 ст. 36 та ст.. 38 КЗпПУ». Здійснити запис про звільнення від 20.05.2010 року.

Стягнуто з ТОВ «Компанія ММК» на користь ОСОБА_3 вихідну допомогу у розмірі його тримісячного середнього заробітку у сумі 49 127,12 грн., моральну шкоду в розмірі 2000 грн.

В іншій частині позову відмовлено.

ТОВ «Компанія ММК» в апеляційній скарзі, посилаючись на порушення норм законодавства, просить рішення суду скасувати, та ухвалити нове, яким в задоволенні позову відмовити. ОСОБА_3 подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення норм законодавства, просить рішення суду скасувати, та ухвалити нове, яким задовольнити позов повністю.

Колегія суддів вважає, що апеляційна скарга ТОВ „Компанія ММК задоволенню не підлягає, а апеляційна скарга ОСОБА_3 підлягає задоволенню частково.

Відповідно до п.3 ч.1 ст.309 ЦПК України підставами для скасування рішення суду першої інстанції і ухвалення нового є невідповідність висновків суду обставинам справи.

Задовольняючи позовні вимоги ОСОБА_3 в частині визнання недійсним запису в трудовій книжці про причину його звільнення та про зміну цієї причини на запис про звільнення за власним бажанням у звязку з недотриманням власником законодавства про працю з виплатою тримісячного середнього заробітку та моральної шкоди у розмірі 2 000 грн. суд правильно встановив, що виниклі порушення трудових прав позивача підлягають поновленню сами таким чином.

З матеріалів справи, а саме з виписки по рахунку позивача / а.с.48 /, довідки відповідача / а.с.31 / вбачається, що ОСОБА_3 заробітну плату за відпрацьований на підприємстві відповідача робочий час у березні 2010 року та квітні 2010 року було отримано лише 16 липня 2010 року, її середньомісячний розмір складав 16 375,72 грн..

Внаслідок порушення трудових прав ОСОБА_3 звертався 11 та 12 травня 2010 року до відповідача з заявами, зареєстрованими останнім за № 59 та № 61 про звільнення за власним бажанням у звязку з невиконанням власником законодавства про працю з направленням трудової книжки поштою за його новою адресою мешкання / а.с.10,11 /.

Виходячи з наведеного, судом здіснено правильний висновок, що звільнення позивача за ч.2 ст.40 КЗпП України 13.05.2010 року внаслідок недостатньої кваліфікації без проведення атестаційної комісії для встановлення такого факту є порушенням норм трудового законодавства та визнав такий запис про звільнення у трудовій книжці недійсним з зобовязанням відповідача змінити формулювання підстав звільнення позивача відповідно до підстав, вказаних у його заяви про звільнення. Також судом правильно, керуючись нормами ст., ст.44, 237-1 КЗпП України, стягнуто з ТОВ „Компанія ММК на користь ОСОБА_3 вихідну допомогу у розмірі тримісячного середнього заробітку працівника у сумі 49 127,12 грн. та спричинену вищезазначеними порушеннями трудових прав позивача моральну шкоду у розмірі 2 000 грн..

Відмовляючи у задоволені позовних вимог ОСОБА_3 про стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, повязаного з затримкою видачі трудової книжки та компенсації за час затримки розрахунку при його звільненні суд виходив з того, що останнім не було доведено факту затримки видачі йому трудової книжки та вини відповідача в затримці розрахунку при звільненні позивача.

З таким висновком погодиться неможливо.

З матеріалів справи видно, що заява ОСОБА_3 від 12 травня 2010 року про направлення трудової книжки поштою за його новою адресою мешкання / а.с.11 / була отриманя та зареєстрована відповідачем 12.05.2010 року за № 61.

4

Проте ТОВ „Компанія ММК трудова книжка не була направлена поштою за вказаною адресою і була отримана позивачем 20.05.2010 року за адресою попереднього його мешкання / а.с.15,16 /, що доводить факт затримки її отримання з вини відповідача.

За нормами ч.4 ст. 235 КЗпП України у разі затримки видачі трудової книжки з вини власника працівнику виплачується середній заробіток за весь час вимушеного прогулу, що складає за 9 днів суму у розмірі 4 912,72 грн. ( 16375,72 : 30 днів * 9 днів).

З матеріалів справи також слідує, що заробітну плату за березень, квітень 2010 року позивач отримав 16.07.2010 року / а.с.31,48 / у звязку з зміною керівництва підприємства відповідача, що не є поважною причиною несвоєчасної виплати йому заробітної плати.

Заяву про своє звільнення у звязку з невиконанням власником законодавства про працю ОСОБА_6 з проханням виплати заборгованості по заробітної плати подав відповідачу 11.05.2010 року, що зареєстровано за № 59. Відповідач 11.05.2010 року видав наказ № 40 про сплату цієї заборгованості по заробітній платі ОСОБА_3 / а.с.12 /.

Проте ні 11.05.2010 року, ні 12.05.2010 року, коли позивач подав другу заяву про виплату цієї заборгованості, вона позивачу сплачена не була.

За нормами ст,ст.115,116,117 КЗпП України заробітна плата виплачується працівникам регулярно не рідше двох разів на місяць. У разі невиплати з вини власника належних працівнику сум у день його звільнення підприємство повинно виплатити працівникові його середній заробіток за вісь час затримки по день фактичного розрахунку, що складає за 65 днів суму у розмірі 35 480,73 грн. ( 16375,72 : 30 днів * 65 днів ).

За таких обставин судова колегія рішення суду в частині відмови у задоволені позовних вимог ОСОБА_3 до ТОВ „Компанія ММК про стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, повязаного з невидачею трудової книжки та в частині стягнення компенсації за час затримки розрахунку при звільненні скасовує і в цій частині ухвалює нове рішення про задоволення вказаних вимог.

В іншій частині рішення суду ухвалено з додержанням вимог норм законодавства.

Керуючись ст., ст. 307, 309, 313, 315, 317 ЦПК України, колегія суддів

В И Р І Ш И Л А:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Компанія ММК» в особі представника ОСОБА_4 відхилити.

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 задовольнити частково.

Рішення Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 30 вересня 2010 року в цій справі в частині відмови у задоволені позовних вимог ОСОБА_3 до ТОВ „Компанія ММК про стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, повязаного з невидачею трудової книжки та в частині стягнення компенсації за час затримки розрахунку при звільнення скасувати і в цій частині ухвалити нове рішення наступного змісту:

„ Стягнути з ТОВ „Компанія ММК на користь ОСОБА_3 середній заробіток за час вимушеного прогулу, повязаного з затримкою видачі трудового книжки у розмірі 4 912,72 грн., а також компенсацію за час затримки розрахунку при звільненні у розмірі 35 480,73 грн..

В іншій частині рішення суду залишити без змін.

Рішення набирає законної сили з моменту його проголошення, проте воно може бути оскаржено до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий:

Судді: