АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________
Справа № 22-ц-1391 / 2011 р. Головуючий: 1 інстанції
Категорія: право власності Доповідач: Даниленко В.М
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 лютого 2011 року м. Харків

Судова колегія судової палати з цивільних справ апеляційного суду Харківської області в складі:

Головуючого: судді - Даниленка В.М.,

Суддів: Малінської С.М., Швецової Л.А.,

при секретарі: Подпрядовій В.Г.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в приміщенні суду цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на ухвалу Червонозаводського районного суду м. Харкова від 25 листопада 2010 року по справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2, Харківської міської ради про визначення часток у праві спільній сумісній власності, визнання права власності на частку у спільному майні в порядку спадкування за заповітом та за зустрічним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про підтвердження права власності на частку у спільному майні в порядку спадкування за законом, -

В С Т А Н О В И Л А:

У січні 2010 року позивач ОСОБА_3 звернувся до суду з вищезазначеним позовом, у якому вказував на те, що квартира АДРЕСА_1 на праві спільної сумісної власності в порядку приватизації державного житлового фонду зареєстрована в КП «Харківське міське бюро технічної інвентаризації» за ним, позивачем, його бабусею ОСОБА_4 та його матірю ОСОБА_2.

20 лютого 2008 року ОСОБА_4 померла, залишивши на випадок своєї смерті нотаріально посвідчений заповіт, згідно якого належну їй частку у праві спільної сумісної власності на вказану квартиру заповіла йому, позивачеві по справі.

На час смерті бабусі вони з матірю - відповідачкою по справі ОСОБА_2 постійно проживали разом із спадкодавицею, були зареєстровані з нею в одній квартирі й таким чином відповідно до ст. 1268 ЦК України прийняли спадщину після останньої.

Однак, при зверненні до нотаріальної контори з метою оформлення своїх спадкових прав, позивачу було відмовлено в цьому з посиланням на невизначеність часток співвласників квартири, яка є обєктом спадкування.

Посилаючись на вказані обставини, позивач ОСОБА_3 просив суд, виходячи із рівності часток співвласників у праві спільної сумісної власності, визначити частки співвласників ОСОБА_4, ОСОБА_3 та ОСОБА_2 у праві спільної власності на квартиру АДРЕСА_1 по 1/3 частині за кожним, припинивши таким чином право спільної сумісної власності на цю квартиру.

При цьому позивач ОСОБА_3 також просив суд визнати за ним право власності на 1/3 частину зазначеної квартири в порядку спадкування за заповітом після його бабусі ОСОБА_4, померлої 20 лютого 2008 року.

Відповідачка ОСОБА_2 заявлених до неї позивачем вимог не визнала та заперечуючи проти їх задоволення, звернулася до суду із зустрічним позовом до свого сина, в якому ставлячи під сумнів існуючий заповіт своєї матері ОСОБА_4, просила суд підтвердити її право на спадкування за законом належної померлій частки у праві спільної сумісної власності на спірну квартиру АДРЕСА_1.

Заочним рішенням Червонозаводського районного суду м. Харкова від 25 листопада 2010 року заявлений ОСОБА_3 позов задоволено в повному обсязі.

Визначено частки співвласників ОСОБА_4, ОСОБА_3 та ОСОБА_2 у праві спільної власності на квартиру АДРЕСА_1 по 1/3 частині за кожним із припиненням права спільної сумісної власності на цю квартиру.

Визнано за позивачем ОСОБА_3 право власності на 1/3 частину вказаної квартири в порядку спадкування за заповітом після ОСОБА_4, померлої 20 лютого 2008 року.

Зустрічну позовну заяву ОСОБА_2 ухвалою Червонозаводського районного суду м. Харкова від того ж числа залишено без розгляду на підставі ч. 3 ст. 169, п. 3 ч. 1 ст. 207 ЦПК України, в звязку з повторною неявкою позивачки в судове засідання.

Не погодившись із таким процесуальним рішенням районного суду відповідачка, вона ж і позивачка за зустрічним позовом ОСОБА_2 в апеляційній скарзі просить скасувати це судове рішення та направити її зустрічну позовну заяву до того ж суду першої інстанції для подальшого розгляду по суті.

В обґрунтування своєї скарги апелянт посилається на те, що про час та місце судового засідання по справі, призначеного судом на 25 листопада 2010 року, вона будь-яким чином не повідомлялась, а тому суд першої інстанції безпідставно прийняв рішення про залишення її зустрічної позовної заяви без розгляду.

Перевіривши законність і обгрунтованість оскаржуваної ухвали районного суду відповідно до вимог ст. 303 ЦПК України в межах доводів апеляційної скарги, судова колегія вважає, що вона підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Відповідно до п. 4 ч. 2 ст. 307 ЦПК України за наслідками розгляду скарги на ухвалу суду першої інстанції, апеляційний суд має право скасувати ухвалу, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Залишаючи зустрічну позовну заяву ОСОБА_2 без розгляду з підстав, передбачених ч. 3 ст. 169, п. 3 ч. 1 ст. 207 ЦПК України, районний суд виходив із того, що остання, будучи належним чином повідомленою про час і місце призначених судом судових засідань, не зявилася в судове засідання 29 жовтня 2010 року, а також повторно 25 листопада 2010 року, при цьому причин своєї неявки до суду вона не повідомила й заяви про розгляд справи за її відсутністю до суду не подавала.

Однак, із таким висновком суду першої інстанції судова колегія погодитися не може, оскільки цей висновок є помилковим і таким, що не відповідає матеріалам справи.

Відповідно до ст. 1 ЦПК України завданнями цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Згідно зі статтями 3, 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України.

Відповідно до ст. 158 ЦПК України розгляд судом цивільної справи відбувається в судовому засіданні з обовязковим повідомленням осіб, які беруть участь у справі.

Згідно ст. 74 ЦПК України судові виклики здійснюються судовими повістками про виклик.

Судова повістка про виклик повинна бути вручена з таким розрахунком, щоб особи, які викликаються, мали достатньо часу для явки в суд і підготовки до участі в судовому розгляді справи, але не пізніше ніж за три дні до судового засідання.

Особи, які беруть участь у справі, можуть бути викликані в суд також телеграмою, факсом чи за допомогою інших засобів звязку, які забезпечують фіксацію виклику.

Порядок вручення судових повісток визначений у ст. 76 ЦПК України.

Відповідно до цієї правової норми судові повістки, адресовані фізичним особам, вручаються їм під розписку, а юридичним особам - відповідній службовій особі, яка розписується про одержання повістки.

Розписка про одержання судової повістки з поміткою про дату вручення в той самий день особами, які її вручали, повертається до суду.

Якщо особу, якій адресовано судову повістку, не виявлено в місці проживання, повістку під розписку вручають будь-кому з повнолітніх членів сімї, які проживають разом з нею, а за їх відсутності - відповідній житлово-експлуатаційній організації або виконавчому органу місцевого самоврядування.

У разі відсутності адресата особа, що доставляє судову повістку, негайно повертає її до суду з поміткою про причини невручення.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 169 ЦПК України суд повинен відкласти розгляд справи у разі неявки в судове засідання однієї із сторін або будь-кого з інших осіб, які беруть участь у справі, про яких нема відомостей, що їм вручені судові повістки.

Частиною 3 ст. 169, пунктом 3 ч. 1 ст. 207 ЦПК України передбачено, що суд приймає рішення про залишення позовної заяви без розгляду лише в тому випадку, якщо належним чином повідомлений позивач повторно не зявився в судове засідання, якщо від нього не надійшла заява про розгляд справи за його відсутності.

У даному ж випадку, в матеріалах цивільної справи відсутні будь-які обєктивні дані на підтвердження того, що позивачка за зустрічним позовом ОСОБА_2 належним чином, тобто відповідно до вимог ст.ст. 74-76 ЦПК України, повідомлялася про час та місце судового засідання, призначеного судом на 25 листопада 2010 року.

Більш того, як вбачається з матеріалів справи, направлена за місцем проживання останньої судова повістка про виклик до суду на вказану дату, була повернута поштовим відділенням до суду в звязку з її неврученням та закінченням терміну зберігання (а.с. 66).

За таких обставин, враховуючи наведене вище, ухвала Червонозаводського районного суду м. Харкова від 25 листопада 2010 року не може бути визнана законною, обґрунтованою й такою що постановлена з дотримання вимог процесуального закону, а тому судова колегія вважає за необхідне скасувати це судове рішення та направити справу до того ж суду першої інстанції для продовження розгляду зустрічного позову по суті.

Таким чином, на підставі викладеного та керуючись ст. ст. 303, 304, 307, 312-315, 317, 319 ЦПК України, судова колегія, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - задовольнити.

Ухвалу Червонозаводського районного суду м. Харкова від 25 листопада 2010 року - скасувати.

Цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2, Харківської міської ради про визначення часток у праві спільній сумісній власності, визнання права власності на частку у спільному майні в порядку спадкування за заповітом та за зустрічним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про підтвердження права власності на частку у спільному майні в порядку спадкування за законом, направити до того ж суду 1-ї інстанції для подальшого розгляду зустрічного позову по суті.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає чинності негайно, є остаточною й касаційному оскарженню не підлягає, як така, що не перешкоджає подальшому провадженню у справі.

Головуючий:

Судді: