Києво-Святошинський районний суд Київської області
Справа № 2-782/11
РІШЕННЯ

Іменем України

16.02.2011 року

Києво-Святошинський районний суд Київської області в складі:

головуючого судді Дубас Т.В.,

при секретарі Іскра І.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за позовом приватного акціонерного товариства ПРОСТО-страхування до ОСОБА_1про відшкодування шкоди в порядку регресу,-

В С Т А Н О В И В:

В травні 2010 року позивач ПАТ ПРОСТО-страхуваннязвернулася до суду в порядку цивільного судочинства з позовом до відповідача ОСОБА_1про відшкодування шкоди в порядку регресу.

Свої позовні вимоги позивач обґрунтовував тим, що 29.03.2007 року між Акціонерним товариством Акціонерна страхова компанія з надання екстреної медичної допомоги іноземним громадянам, у подальшому АТ ПРОСТО-страхування та ОСОБА_2 був укладений договір страхування №АТК 119338 майнових інтересів власника автомобіля НОМЕР_1. Позивач зазначив, що в період дії вищезазначеного договору, а саме 08.05.2007 року на вул. Ген. Жмаченка в м. Києві, ОСОБА_1, керуючи автомобілем НОМЕР_2, не вибрав безпечної швидкості руху, не дотримався безпечної дистанції, внаслідок чого скоїв дорожньо-транспортну пригоду з автомобілем НОМЕР_2, що спричинило пошкодження транспортних засобів, своїми діями ОСОБА_1 порушив п.п. 12.1; 13.1Правил дорожнього руху. Постановою Дніпровського районного суду м. Києва від 01.06.2006 року у справі про адміністративне правопорушення №3-1511/07 року ОСОБА_1 був визнаний винним у вчиненні вищеназваної дорожньо-транспортної пригоди та притягнутий до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

В результаті дорожньо-транспортної пригоди від 29.03.2007 року ОСОБА_2 пошкодженням її автомобіля було заподіяно матеріальних збитків у розмірі 9 734,16 грн.

АТ ПРОСТО-страхуванняна підставі заяви страхувальника ОСОБА_2, враховуючи умови договору страхування, здійснив виплату страхового відшкодування останньому за відновлюваний ремонт застрахованого автомобіля в розмірі 9 734,16 гривень, а також позивач додатково оплатив вартість послуг автотоварознавчого дослідження автомобіля у розмірі 300,00 гривень, тому представник позивача просив стягнути з відповідача ОСОБА_1 матеріальну шкоду та витрати на автотоварознавче дослідження автомобіля в сумі 10 034,16 гривні.

Представник позивача АТ ПРОСТО-страхуванняв судовому засіданні свої вимоги підтримав та просив суд задоволити позовну заяву в повному обсязі.

Відповідач ОСОБА_1 в судове засідання не зявився, про час та місце розгляду справи належним чином повідомлений, причини неявки суду не відомі.

Суд, заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, письмові докази у справі, приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав.

Відповідно до ст.16 Закону України „Про страхування договір страхування це письмова угода між страхувальником і страховиком, згідно з якою страховик бере на себе зобовязання у разі настання страхового випадку здійснити страхову виплату страхувальнику або іншій особі, визначеній у договорі страхування страхувальником, на користь якої укладено договір страхування (подати допомогу, виконати послугу тощо), а страхувальник зобовязується сплачувати страхові платежі у визначені строки та виконувати інші умови договору. Вказана норма кореспондується з положенням ст.979 Цивільного кодексу України.

Як вбачається з положень ст. 993 ЦК України до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки.

Згідно ст. 1191 ЦК України, особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом.

Як вбачається з матеріалів справи, 29.03.2007 року між Акціонерним товариством Акціонерна страхова компанія з надання екстреної медичної допомоги іноземним громадянам, у подальшому АТ ПРОСТО-страхування та ОСОБА_2 був укладений договір страхування №АТК 119338 майнових інтересів власника автомобіля НОМЕР_1, що підтверджується договором №119338 серії АТКдобровільного страхування транспортних засобів.

Ч.4 ст.61 Цивільного процесуального кодексу України передбачено, що постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, що набрала законної сили є обовязковою для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено постанову суду, з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою.

Постановою Дніпровського районного суду м. Києва від 01.06.2007 року у справі про адміністративне правопорушення №3-1511/07 встановлено, що 08.05.2007 року в м. Києві по вул. Жмаченка, за участю страхового автомобіля НОМЕР_3, належного на праві приватної власності ОСОБА_2, та гр. ОСОБА_1 трапилась дорожньо-транспортна пригода. ОСОБА_1 був визнаний судом винним у скоєнні вищеназваної дорожньо-транспортної пригоди та був притягнутий до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 Кодексу України про адміністративні правопорушення, що підтверджується постановою Дніпровського районного суду м. Києва від 01.06.2007 року.

Ч.2 ст.8 Закону України „Про страхування визначено, що страховий випадок подія, передбачена договором страхування або законодавством, яка відбулася і з настанням якої виникає обовязок страховика здійснити виплату страхової суми (страхового відшкодування) страхувальнику, застрахованій або іншій третій особі.

Згідно п.1.9.1. договору №119338 серії АТКдобровільного страхування наземного транспорту від 29.03.2007 року до страхових випадків відноситься пошкодження транспортного засобу.

Таким чином, подія яка трапилась 08.05.2007 року в м. Києві по вул. Жмаченказа участю застрахованого автомобіля відноситься до страхового випадку, і ПАТ ПРОСТО-страхуванняна підставі заяви страхувальника ОСОБА_2, враховуючи умови договору страхування, здійснив виплату страхового відшкодування останньому за відновлюваний ремонт застрахованого автомобіля в розмірі 9 734,16 гривень, а також позивач додатково оплатив витрати по оплаті експертизи у розмірі 300,00 гривень.

Як вбачається з положень ст. 993 ЦК України до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки.

Отож, з огляду на вищенаведене суд приходить до висновку про необхідність стягнути на користь ПАТ ПРОСТО-страхування з відповідача ОСОБА_1 матеріальну шкоду в розмірі 10 034,16 гривень.

Ч.1 ст.88 Цивільного процесуального кодексу визначено, що стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Тому суд, присуджує на користь позивача ПАТ ПРОСТО-страхування з відповідача ОСОБА_1 судові витрати в у розмірі 220,34 грн., що складаються з судового збору (державного мита) у розмірі 100,34 грн. та витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи у розмірі 120 грн.

Зважаючи на вищенаведене, відповідно до ст.ст.15, 16, 22, 979, 981, 983, 984, 988, 992 Цивільного кодексу України, ст.ст.1, 4, 6, 8, 9, 16, 18, 20, 25 Закону України „Про страхування, та, керуючись ст.ст.4, 10, 11, 60, 61, 88, 147, 209, 212-215, 218 Цивільного процесуального кодексу України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позов приватного акціонерного товариства ПРОСТО-страхування до ОСОБА_1про відшкодування шкоди в порядку регресу - задоволити.

Стягнути з відповідача ОСОБА_1 на користь позивача ПАТ ПРОСТО-страхування матеріальну шкоду в розмірі 9 734,16 гривень.

Стягнути з відповідача ОСОБА_1 на користь позивача ПАТ ПРОСТО-страхування витрати по оплаті експертизи у розмірі 300,00 гривень.

Стягнути з відповідача ОСОБА_1 на користь позивача ПАТ ПРОСТО-страхуваннясудові витрати у розмірі 220,34 грн., що складаються з судового збору (державного мита) у розмірі 100,34 грн. та витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи у розмірі 120 грн., загальна сума 10 254,5 гривень.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.

Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Рішення суду може бути оскаржено до Апеляційного суду Київської області протягом десяти днів з дня оголошення рішення через Києво-Святошинський районний суд Київської області.

Суддя Дубас Т.В.