АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________
Справа №22-ц-4967/ 2011р. Головуючий 1 інст. Шрамко Л.Л.
категорія спадкування Доповідач - Пономаренко Ю.А.
У Х В А Л А

І М Е Н Е М УКРАЇНИ

12 квітня 2011 року

Судова колегія судової палати з цивільних справ апеляційного суду Харківської області в складі:

головуючого - судді Пономаренко Ю.А.

суддів Кукліної Н.О., Черкасова В.В.

при секретарі: Каплоух Н.Б.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Харкові цивільну справу за апеляційною скаргою представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 на рішення Ленінського районного суду м.Харкова від 27 січня 2011 року по цивільній справі за позовною заявою ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про встановлення факту родинних відносин, визнання заповіту недійсним, визнання права власності на майно в порядку спадкування за законом, треті особи: шоста та друга Харківські державні нотаріальні контори

В С Т А Н О В И Л А :

Позивач ОСОБА_4 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1, з урахуванням уточненої позовної заяви(а.с.29) просив встановити факт родинних відносин між ним та ОСОБА_5, померлим 27 серпня 2009 р., визнати недійсним заповіт від імені останнього від 10 червня 2009 р., посвідчений нотаріусом 6-ї Харківської державної нотаріальної контори ОСОБА_6, визнати за ним право власності в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_5 на нерухоме майно: житловий будинок з надвірними будівлями № 146 по вул.Єлізарова у м.Харкові, квартиру АДРЕСА_1, а також земельну ділянку № 50 площею 0,12 га в садовому товаристві «Телець» у с.Пушкарне Лебежанської сільради Харківської області.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що він є двоюрідним племінником померлого ОСОБА_5, своєчасно звернувся із заявою про прийняття спадщини після його смерті, як спадкоємець п'ятої черги, оскільки інших спадкоємців немає, однак дізнався про наявність заповіту на користь відповідача, з яким ніхто із близьких померлого не був знайомий, та його навіть не було на похоронах та поминках померлого. Позивач зазначив, що йому достовірно відомо, що ОСОБА_5 заповіту не залишав. Підпис та запис у заповіті спадкодавцю не належить. Також просив встановити факт того, що він є двоюрідним племінником ОСОБА_5, оскільки його - позивача - батько - ОСОБА_7 та спадкодавець ОСОБА_5 були двоюрідними братами, а мати його - позивача - батька ОСОБА_4 та батько ОСОБА_5 - ОСОБА_8 - рідні брат та сестра, про що є відповідні документи, однак в графі «мати» у свідоцтві про народження його - позивача - батька - ОСОБА_7 замість «Бражник Варвара Павлівна» помилково зазначено «Бражник Варва Павлівна».

В судовому засіданні позивач пояснив, що він підтримував родинні стосунки з померлим ОСОБА_5, який мешкав один. Останній був спортсменом, здоровою людиною, не зважаючи вік, працював до останнього дня. ОСОБА_5 неодноразово скаржився на те, що йому погрожують якісь особи, вимагають майно, і з цього приводу він звертався до правоохоронних органів. ОСОБА_5 помер 27 серпня 2009 р. На похоронах ОСОБА_5 були родичі, знайомі померлого, а відповідач не був присутнім, його ніхто з родичів та знайомих померлого ніколи не бачив. Коли він - позивач - заявив про прийняття спадщини, почались погрози на його адресу з боку невідомих осіб, з цього приводу звертався до правоохоронних органів. Також зазначив, що в суді відповідач неправильно зазначив обстановку в квартирі ОСОБА_5, що свідчить про те, що він там ні разу не був.

Рішенням Ленінського районного суду м.Харкова від 27 січня 2011 року позовні вимоги задоволено частково. Встановлено факт, що ОСОБА_3, 10 вересня 1957р. народження, є двоюрідним племінником ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, померлого 27 серпня 2009 р. Визнано недійсним заповіт від імені ОСОБА_5 на користь ОСОБА_1, посвідчений 10 червня 2009р. державним нотаріусом 6-ї Харківської державної нотаріальної контори ОСОБА_6 В інший частині позовних вимог - відмовлено.

На це рішення представник ОСОБА_1 надав апеляційну скаргу, в якій він просить рішення суду скасувати в частині задоволення позовних вимог та ухвалити нове, яким відмовити в задоволенні позовних вимог в повному обсязі. В обґрунтування своєї скарги посилається на порушення судом норм матеріального та процесуального права.

Судова колегія, заслухавши суддю-доповідача, пояснення учасників процесу, відповідно до ст.303 ЦПК України перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, обговоривши доводи апеляційної скарги вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Суд першої інстанції відмовляючи в задоволенні позову, обґрунтовано виходив з того, що оскільки заповіт складений та підписаний не спадкодавцем, а іншою особою, а посвідчення заповіту відбулося з порушенням правових норм, суд визнав заповіт недійсним. Крім того, суд дійшов правильного висновку, що позовні вимоги про встановлення факту родинних відносин також знайшли своє підтвердження у судовому засіданні.

Судова колегія погоджується з такими висновками суду, оскільки вони правильні, обґрунтовані, відповідають фактичним обставинам по справі та вимогам діючого законодавства.

Згідно до ст.11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за заявою осіб, в межах заявлених ними вимог і на підставі надання сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, доказів.

Відповідно до ст..303 ЦПК України апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Рішення суду 1 інстанції в частині відмови в задоволенні позовних вимог про визнання права власності на майно сторонами не оскаржується та судовою колегією не переглядається.

Судом повно та всебічно досліджені надані докази, дана їм належна оцінка та згідно встановленого постановлено рішення, яке відповідає вимогам ст.ст.11, 60, 61 ЦПК України.

Матеріали справи містять дані про те, що ОСОБА_5 помер 27 серпня 2009 р. у віці 79 років. За ОСОБА_5 в КП «Харківське міське БТІ» зареєстровано право власності на квартиру АДРЕСА_2 та житловий будинок з надвірними будівлями №146 по вул. Єлізарова у м. Харкові. Також на підставі Державного акту на право приватної власності на землю від 26.11.1997 р. за ним зареєстровано право власності на земельну ділянку №50- площею 0,12 га в садовому товаристві «Телець» у с. Пушкарне Лебежанської сільради Харківської області.

10 червня 2009 р. державним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу ОСОБА_6 посвідчений заповіт від імені ОСОБА_5, за реєстровим № 1-1072, за яким все належне йому майно, де б воно не знаходилось та з чого б воно не складалось, він заповідав ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2. 22 жовтня 2009 р. до 6-ї Харківської державної нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини за заповітом після ОСОБА_5 звернувся відповідач -ОСОБА_1.

23 жовтня 2009 р. позивач ОСОБА_4 подав заяву до 2-ї Харківською державної нотаріальної контори про прийняття спадщини ОСОБА_5, яка зареєстрована в книзі обліку спадкових справ №1283 26 жовтня 2009 р. У зв'язку з тим, що 22 жовтня 2009 р. 6-ю Харківською державною нотаріальною конторою заведена спадкова справа №737/2009 після смерті ОСОБА_5, заява позивача направлена за належністю до 6-ї Харківської державної нотаріальної контори.

Відповідно до ст.1257 ЦК України заповіт, складений особою, яка не мала на це права, з також заповіт, складений з порушенням вимог щодо його форми та посвідчення, є нікчемним. За позовом заінтересованої особи суд визнає заповіт недійсним, якщо буде встановлено, що волевиявлення заповідача не було вільним і не відповідало його волі.

Відповідно до ст.215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені ч.ч. 1-3, 5, 6 ст.203 дього Кодексу, або якщо його недійсність встановлена законом (нікчемний правочин). У цьому разі визнання такого правочину недійсним судом не вимагається. У випадках, встановлених цим Кодексом, нікчемний правочин може бути визнаний судом дійсним. Якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин) (ч.ч.2, 3 ст.215 ЦК України).

Відповідно до норм ст. 1247 ЦК України загальними вимогами до форми заповіту є складання заповіту в письмовій формі із зазначенням місця та часу його складання, заповіт повинен бути особисто підписаний заповідачем та посвідчений нотаріусом або іншими посадовими, службовими особами, визначеними в ст. ст. 1251-1252 цього Кодексу.

Відповідно до ст.1248 ЦК України нотаріус посвідчує заповіт, який написаний заповідачем власноручно або за допомогою загальноприйнятих технічних засобів.

Таким чином, вимоги до форми заповіту передбачені нормами ст.1247 ЦК України, Законом України "Про нотаріат" та Інструкцією про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України.

Як зазначено у статті 43 Закону України «Про нотаріат» N 3425-ХИ, 02.09.1993 зі змінами, не допускається вчинення нотаріальної дії у разі відсутності осіб - її учасників або їх уповноважених представників.

Судова колегія погоджується з висновком суду 1 інстанції, що при складанні заповіту нотаріусом було порушено ст.ст.45, 43, 56 Закону України «Про нотаріат» N 3425-ХИ, 02.09.1993 зі змінами та пунктами 13, 156 та 157 Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затв. Наказом Міністерства юстиції України N 20/5 від 03.03.2004 р., зареєстрованою в Міністерстві юстиції України 3 березня 2004 р. за N 283/8882.

Згідно з п.157 Інструкції заповіт має бути складений у письмовій формі, із зазначенням місця і часу складення заповіту, дати та місця народження заповідача та підписаний особисто заповідачем. Нотаріус посвідчує заповіт, який написаний заповідачем власноручно або за допомогою загальноприйнятих технічних засобів.

Відповідно до висновку судово-почеркознавчої експертизи №7788 від 23 листопада 2010 р., проведеної ХНДІСЕ ім. проф. Бокаріуса, рукописні записи та підписи від імені ОСОБА_5 в заповіті від 10 червня 2009 р., складеному від його імені, та в копії витягу з реєстру нотаріальних дій (реєстр №1-1072) виконані не ОСОБА_5, а іншою особою з наслідуванням його справжнього почерку та підпису.

Вищезазначений висновок судової почеркознавчої експертизи, проведеної спеціалізованою експертною установою - ХНДІСЕ ім. Бокаріуса, суд 1 інстанції обгрунтовано прийняв як достовірний доказ по справі та поклав його в основу рішення.

Зазначений висновок експертизи об'єктивно підтверджується іншими об'єктивними даними, встановленими судом, зокрема листом № 56-10 від 23.06.2010 р. заступника прокурора Дзержинського району м.Харкова позивача повідомлено, що за його заявою щодо підробки заповіту проводилась дослідна перевірка та додаткова перевірка, за результатами якої 27 квітня 2010 р. відмовлено в порушенні кримінальної справи на підставі п.2 ст. 6 КПК України, однак у зв'язку з неповнотою проведеної перевірки 23 червня 2010 р. прокуратурою Дзержинського району м.Харкова матеріал перевірки направлено до Дзержинського РВ ХМУ ГУМВС України в Харківській області для проведення додаткової перевірки.

Як зазначено у пункті 14 Постанови Пленуму Верховного Суду України N 9, від 06.11.2009 р. «Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними» не допускається визнання дійсним заповіту, який є нікчемним у зв'язку з порушенням вимог щодо його форми та порядку посвідчення. У цьому разі судам слід застосовувати статтю 1257 ЦК, оскільки норми глави 85 ЦК не передбачають можливості визнання заповіту дійсним.

Суд першої інстанції дійшов правильного висновку про те, що оскільки заповіт складений та підписаний не спадкодавцем, а іншою особою, а посвідчення заповіту відбулося з порушенням вищезазначених правових норм, то позовні вимоги в частині визнання заповіту недійсним обгрунтовані та підлягають задоволенню.

Крім того, ухвалюючи рішення, суд 1 інстанції дійшов правильного висновку, що позовні вимоги про встановлення факту родинних відносин знайшли своє підтвердження у судовому засіданні та підлягають задоволенню.

Відповідно до ст.308 ЦПК України, суд апеляційної інстанції відхиляє апеляційну скаргу, якщо встановлює, що суд першої інстанції постановив рішення з додержанням вимог матеріального та процесуального права.

При такому положенні судова колегія вважає, що суд повно та всебічно дослідив усі обставини по справі, дав їм належну оцінку і постановив законне та обґрунтоване рішення з додержанням вимог матеріального та процесуального закону.

Доводи, які викладено в апеляційній скарзі, висновків суду не спростовують

В звязку з чим судова колегія не вбачає правових підстав для скасування рішення суду і задоволення апеляційної скарги.

На підставі викладеного, керуючись ст.303,304, п.1 ч.1 ст.307, 308, 313, ст.314, 315,317 ЦПК України, судова колегія

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 ОСОБА_9 Олексійовича відхилити.

Рішення Ленінського районного суду м.Харкова від 27 січня 2011 року залишити без змін.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили негайно з моменту проголошення.

Касаційна скарга може бути подана безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили.

Головуючий -

Судді