Дата документу Справа №
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 22-3061/2011 р. Головуючий у 1 інстанції: Голубкова М.А.
Суддя-доповідач ОСОБА_1
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 червня 2011 р. м. Запоріжжя

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Запорізької області у складі:

Головуючого: Осоцького І.І.

суддів: Мануйлова Ю.С.

ОСОБА_2

при секретарі Бурими В.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_3 на рішення Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 15 квітня 2011 року у справі за позовом ОСОБА_3 до Шевченківської районної адміністрації Запорізької міської Ради, ОП ЗМБТІ, ОСОБА_4, третя особа ЖБК № 17 «Машинобудівельник», Пята державна нотаріальна контора про визнання реєстрації права власності на кооперативну квартиру незаконною, визнання договору довічного утримання недійсним, визнання права власності на квартиру в ЖБК в порядку спадкування за законом, поновлення строку позовної давності,

ВСТАНОВИЛА:

У липні 2010 року ОСОБА_3 звернулася до суду із позовом до Шевченківської районної адміністрації Запорізької міської Ради, ОП ЗМБТІ, ОСОБА_4, третя особа ЖБК № 17 «Машинобудівельник», Пята державна нотаріальна контора про визнання реєстрації права власності на кооперативну квартиру незаконною, визнання договору довічного утримання недійсним, визнання права власності на квартиру в ЖБК в порядку спадкування за законом, поновлення строку позовної давності.

В позові зазначала, що ОСОБА_5 був її батьком, який помер 10.10.2009 року. Вона є єдиним спадкодавцем першої черги, 14.10.2009 року вона звернулась до Пятої нотаріальної контори м. Запоріжжя з заявою про прийняття спадщини. Після смерті батька залишилась кооперативна квартира № 34 за адресою: вул.. Чарівна, буд. № 153 у м. Запоріжжі.

2

02.07.1973 року на підставі рішення загальних зборів ЖБК № 17 «Машинобудівельник» виконкомом Запорізької міськради ОСОБА_5 було надано спірну квартиру за ордером № 34. З батьком з 1976 року проживала співмешканка ОСОБА_6.

Після смерті ОСОБА_6, померлої 27.02.2009 року, ОСОБА_5 дізнався, що рішенням виконкому Шевченківської райради м. Запоріжжя від 20.05.1993 року було затверджено рішення загальних зборів від 15.05.1993 року протокол № 12 про виключення його із членів кооперативу, про передачу спірної квартири його дружині ОСОБА_6 На підставі довідки, виданої ОСОБА_7, остання зареєструвала спірну квартиру на себе в КП ЗМБТІ 04.10.2005 року ОСОБА_7 уклала договір довічного утримання з ОСОБА_8, який був нотаріально посвідчений в Пятій нотаріальній конторі м. Запоріжжя.

Вважає, що були порушені права її батька ОСОБА_5, оскільки останній такої заяви не писав, про проведення загальних зборів з цього приводу нічого не знав. Крім того, передача спірної квартири від її батька до ОСОБА_6 через загальні збори членів ЖСК є незаконним, оскільки при цьому порушені вимоги Закону України «Про власність», які діяли на момент затвердження протоколу загальних зборів, оскільки передача власності може відбуватися виключно за угодами.

Посилаючись на зазначені обставині ОСОБА_3 просила суд визнати реєстрацію права власності на спірну квартиру за ОСОБА_6, проведену ОП ЗМБТІ незаконною; визнати договір довічного утримання від 04.11.2005 року недійсним; визнати за нею право власності на квартиру в ЖБК в порядку спадкування, поновити строк позовної давності на подачу цього позову.

Рішенням Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 15 квітня 2011 року в задоволені позову відмовлено.

ОСОБА_3 подала апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального і процесуального права, просить рішення суду першої скасувати та ухвалити нове, яким позовні вимоги задовольнити.

Колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Відповідно до ст. 308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Відмовляючи у задоволені позовних вимог ОСОБА_3 суд обгрунтовно виходив з відсутності правових підстав для задоволення заявлених нею позовних вимог у цій справі.

За нормами ст., ст. 1216, 1218 ЦК України спадкування є перехід прав та обовязків ( спадшини ) від фізичної особи, яка померла ( спадкодавця ), до інших осіб ( спадкоємців). До складу спадщини входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

З матеріалів справи вбачається, що спірна квартира була надана ОСОБА_5 на підставі рішення загальних зборів ЖБК № 17 „Машинобудівник виконкомом Запорізької міської ради 02.07.1973 року.

Судом встановлено, що за заявою ОСОБА_5 від 15.05.1993 року, померлого 10.10.2009 року, про виключення його з членів ЖБК № 17 „Машинобудівник та переоформлення спірної квартири на ОСОБА_6 та за заявою останньої такого ж змісту рішенням загальних зборів ЖБК № 17 „Машинобудівник № 12 від 15.05.1993 року затвердженим рішенням виконкому Шевченківської райради народних депутатів Запорізької області № 242 ОСОБА_5 виключено з членів цього ЖБК та включено до його членів ОСОБА_6 / а.с.17-20 /, за якою на підставі довідки ЖБК 25.10.2005 року було зареєстровано право приватної власності на цю квартиру / а.с. 21-23 /.

3

Зазначені рішення ЖБК та виконавчого комітету Шевченківської районної ради скасовані чи визнані недійсними не були.

Наведене свідчить, що квартира № 34 в буд.№ 153 по вул. Чарівна в м. Запоріжжі правомірно вибула з власності ОСОБА_5 і не стала предметом спадщини після його смерті для його доньки ОСОБА_3. Тому вимоги останньої про визнання права власності на вказану квартиру в порядку спадкування за законом задоволені бути не можуть.

Крім того у позивачки у звязку з не вікриттям спадщини на вищезазначену квартиру після смерті її батька ОСОБА_5 не виникло правових підстав для визнання незаконною реєстрації ОП ЗМБТІ за довідкою ЖБК права власності на цю квартиру за ОСОБА_6 та правових підстав для визнання недійсним укладеного 04.11.2005 року між ОСОБА_6, померлої 27.02.2009 року, і відповідачкою ОСОБА_4 договіру довічного утримання, за яким остання зобовязувалася довічно утримувати ОСОБА_6 з правом набуття права власності на квартиру АДРЕСА_1 / а.с.30 /.

За таких обставин судова колегія вважає, що рішення суду у цій справі про відмову у задоволені позовних вимог ОСОБА_3 постановлено з дотриманням норм матеріального і процесуального права, підстави для для його скасування відсутні.

Доводи апеляційної скарги не ставлять під сумнів висновки суду у цій справі.

Керуючись ст., ст. 307, 308, 313, 317 ЦПК України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 відхилити.

Рішення Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 15 квітня 2011 року у цій справі залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, проте може бути оскаржена протягом двадцяти днів шляхом подачі касаційної скарги до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Головуючий:

Судді: