Справа № 22-ц-5690/11 Головуючий у І інстанції Дзюба Н.М.
Категорія 38 06.10.2011
УХВАЛА

Іменем України

06 жовтня 2011 року колегія суддів судової палати в цивільних справах Апеляційного суду Київської області в складі:

головуючого судді: Волохова Л.А.,

суддів: Матвієнко Ю.О., Панасюка С.П.,

при секретарі: Хворостяній А.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Макарівського районного суду Київської області від 12 травня 2011 року у цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до Козичанської сільської ради Макарівського району Київської області та ОСОБА_3, треті особи без самостійних вимог ОСОБА_4 та ОСОБА_5, про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини як пропущеного з поважної причини та встановлення факту родинних відносин,

ВСТАНОВИЛА:

В січні 2010 року позивач ОСОБА_2 звернувся до суду з вищевказаним позовом, посилаючись на те, що 01 липня 2006 року помер його батько ОСОБА_6, після смерті якого відкрилася спадщина у вигляді житлового будинку з надвірними будівлями та спорудами, розташованими за адресою: село Козичанка Макарівського району Київської області, вулиця Слобода, 55. Ще за життя ОСОБА_6 склав заповіт, відповідно до якого спадкоємцем всього майна, яке належатиме йому на день смерті, є позивач ОСОБА_2, який постійно проживав зі спадкодавцем на час відкриття спадщини. У передбачений законом строк позивач заяву до нотаріальної контори про прийняття спадщини після смерті батька не подав, в зв»язку з чим в подальшому при його зверненні до державного нотаріуса останнім було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом в зв»язку з пропуском ОСОБА_2 строків, встановлених законом для прийняття спадщини. Вважаючи, що строк пропущено з поважних причин, позивач просив суд визначити йому додатковий строк для подачі до нотаріальної контори заяви про прийняття спадщини, а також встановити факт, що має юридичне значення, а саме про те, що він, ОСОБА_2, є сином померлого 01 липня 2006 року ОСОБА_6, оскільки відмінності у написанні їхніх прізвищ у правовстановлюючих документах можуть стати перешкодою в подальшому при оформленні його прав на спадкове майно.

Рішенням Макарівського районного суду Київської області від 12 травня 2011 року в задоволенні позову ОСОБА_2 відмовлено.

Не погоджуючись з вказаним рішенням, позивач подав на нього апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на невідповідність висновків суду обставинам справи та неправильне застосування судом норм матеріального права, просив рішення суду скасувати та ухвалити нове рішення про задоволення його вимог.

Колегія суддів, заслухавши доповідь доповідача, пояснення учасників процесу, перевіривши матеріали справи в межах доводів апеляційної скарги, дійшла висновку про її відхилення, виходячи з наступного.

Судом першої інстанції встановлено, що 01 липня 2006 року помер ОСОБА_6, після смерті якого відкрилася спадщина у вигляді житлового будинку з надвірними будівлями та спорудами, розташованими за адресою: село Козичанка Макарівського району Київської області, вулиця Слобода, 55.

Заповітом від 05 лютого 2002 року, посвідченим секретарем Козичанської сільської ради народних депутатів ОСОБА_7 та зареєстрованого в реєстрі за № 2, ОСОБА_6 все своє майно, де б воно не було і з чого б не складалося, що буде належати йому на день смерті, заповів ОСОБА_2 (а.с.9).

З копії спадкової справи, наявної в матеріалах справи (а.с.16-18), вбачається, що спадщину після смерті ОСОБА_6 заявою від 06 грудня 2006 року прийняла його дружина ОСОБА_3 на підставі ч. 3 ст. 1268 ЦК України.

Діюче цивільне законодавство встановлює два способи прийняття спадщини: спадкоємці, які на час відкриття спадщини не проживали постійно зі спадкодавцем, повинні подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини протягом шести місяців з дня відкриття спадщини (ч. 1 ст. 1269 ЦК України). Спадкоємці, які постійно проживали разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважаються такими, що прийняли спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст. 1270 ЦК України, вони не заявили про відмову від неї (ч. 3 ст. 1268 ЦК України).

Суд першої інстанції, ухвалюючи рішення про відмову в задоволенні позову, виходив з того, що позивач ОСОБА_2 у встановлений ч. 1 ст. 1270 ЦК України шестимісячний строк заяву про прийняття спадщини після смерті батька до нотаріальної контори не подав і будь-яких поважних причин пропуску цього строку суду не навів.

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду, оскільки в матеріалах справи відсутні будь-які докази, які б підтверджували поважність причин пропуску позивачем строку для подачі заяви про прийняття спадщини, а відповідно до вимог ч. 3 ст. 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Посилання ж позивача в апеляційній скарзі на поганий стан здоров»я та часті хвороби, як поважні причини пропуску строку, не підтверджені жодними доказами, в зв»язку з чим колегією суддів до уваги не беруться.

Факт постійного проживання позивача разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, на що він посилався в своєму позові, спростовується матеріалами справи, зокрема даними паспорту позивача, в якому зазначено, що він зареєстрований в ІНФОРМАЦІЯ_1, в гуртожитку (а.с.7 об.), та довідками Козичанської сільської ради Макарівського району від 23.12.2009 року за №№ 191, 193 (а.с.10, 12) про те, що разом зі спадкодавцем ОСОБА_6 в будинку №55 по вулиці Слобода в селі Козичанка Макарівського району Київської області на день його смерті постійно проживала та зареєстрована його дружина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2. Даних про постійне проживання позивача ОСОБА_2 за вищевказаною адресою разом зі спадкодавцем на день смерті останнього вищевказані довідки не містять.

Погоджується колегія суддів і з висновком суду першої інстанції про відмову в задоволенні вимоги позивача про встановлення факту родинних відносин за її необґрунтованістю.

Доводів, які б спростували законність і обґрунтованість ухваленого судом рішення, апеляційна скарга ОСОБА_2 не містить.

При таких обставинах, коли судом першої інстанції повно і всебічно з'ясовані всі обставини справи, дана належна правова оцінка доказам, висновки суду відповідають фактичним обставинам справи, а ухвалене рішення відповідає вимогам матеріального і процесуального права, підстави для його скасування відсутні.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 303, 307, 308, 314, 315 ЦПК України, колегія суддів

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити.

Рішення Макарівського районного суду Київської області від 12 травня 2011 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий:

Судді: