АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________
Справа № 22-ц-З88/ 2011р. Головуючий 1 інст.-Гаврилюк С.М.
Категорія: житлові Доповідач-КірсановаЛ. І.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 січня 2011 року судова колегія судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Харківської області у складі:

головуючого - судді: Кірсанової Л.І.

суддів: Пилипчук Н.П.., ОСОБА_1,

при секретарі Білобровій В.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Харкові апеляційну скаргу ОСОБА_2 на рішення Жовтневого районного суду м. Харкова від 15 листопада 2010 року по цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 міської ради, Жовтневої районної у м. Харкові ради, відділу у справах громадянства, імміграції і реєстрації фізичних осіб Жовтневого РВ ХМУ УМВС України в Харківській області, третя особа комунальне підприємство ,Жилкомсервіс" про визнання права користування жилим приміщенням, за зустрічним позовом ОСОБА_3 міської ради до ОСОБА_2, треті особи Жовтнева районна у м. Харкові рада, комунальне підприємство „Жилкомсервіс про виселення з самоправно зайнятого жилого приміщення без надання іншого жилого приміщення,-

ВСТАНОВИЛА:

У лютому 2010 року позивач ОСОБА_2 звернулася до Жовтневого районного суду м. Харкова з позовом до ОСОБА_3 міської ради, Жовтневої районної у м. Харкові ради, відділу у правах громадянства, імміграції і реєстрації фізичних осіб Жовтневого РВ ХМУ УМВС України в Харківській області, третя особа: комунальне підприємство «Жилкомсервіс» про визнання права користування жилим приміщенням.

В обґрунтування своїх позовних вимог ОСОБА_2 посилається на те, що вона проживає в вартирі № 9 по вул. Ногіна, 21 в м. Харкові з 01.02.2005 року, яку надано у користування адміністрацією приватного підприємства «ХПТФ» на підставі її заяви та відповідно резолюції керівника підприємства, сплачує комунальні послуги на рахунок підприємства, на якому працює по теперішній час, за свої власні кошти робила косметичний та капітальний ремонт, оскільки приміщення знаходилось у поганому стані. Гуртожиток по вул. Ногіна, 21 в м. Харкові було передано на баланс КП «Жилкомсервіс». Після чого, приписом дільниці № 66 Жовтневої філії КП «Жилкомсервіс» від 27.03.2008 року була заявлена вимога до неї про необхідність звільнення квртири № 9 по вул. Ногіна, 21 в м. Харкові до 01.04.2008 року.

ОСОБА_2 зазначила, що згідно рішенню Жовтневого районного суду м. Харкова від З вересня 2007 року жилий будинок по вул. Ногіна, 21 у м. Харкові переданий у власність територіальної громади ОСОБА_3 міської ради.

Таким чином, позивач вважає, що з нею повинен бути укладений договір найму жилого приміщення і відкрито на її ім'я особистий рахунок на квартиру АДРЕСА_1, оскільки це не порушує житлових прав та інтересів відповідача. У зв'язку з вищенаведеним позивач ОСОБА_2 неодноразово зверталася до КП «Жилкомсервіс» з проханням відкрити особистий рахунок, до Жовтневої районної у м. Харкові ради з проханням надати ордер на вищезазначену кімнагу, в якій вона проживає, але на свої звернення отримала відмову.

Відповідачем ОСОБА_3 міською радою 16 червня 2010 року до суду було подано зустрічну позовну заяву до ОСОБА_2 про виселення з самоправно зайнятого жилого приміщення надання іншого жилого приміщення.

Свій позов ОСОБА_3 міська рада обґрунтовує тим, що рішенням Жовтневого районного суду Харкова від 03.09.2007 року безхазяйну нерухому річ - будинок по вул. Ногіна, 21 у м. Харкові передано в комунальну власність територіальної громади м. Харкова. Згідно рішення ОСОБА_3 міської ради від 21.11.2007 року № 256/07 «Про комунальну власність м. Харкова» жилий будинок по вул. Ногіна, 21 у м. Харкова є об'єктом комунальної власності територіальної громади м. Харкова. КП «Жилкомсервіс» є балансоутримувачем вказаного жилого будинку на підставі розпорядження управління комунального майна та приватизації ОСОБА_3 міської ради від 28.02.2008 року № 172. Таким чином, саме ОСОБА_3 міська рада є власником жилого будинку по вул. Ногіна, 21 в м. Харкові. Виконавчим комітетом ОСОБА_3 міської ради та відповідно Жовтневої районної в м. Харкові ради рішення щодо надання спірного жилого приміщення ОСОБА_2 не приймались.

Позивач ОСОБА_3 міська рада зазначає, що договір найму вказаного жилого приміщення з нею не укладався. Також не видавався відповідачу ордер на спірне жиле приміщення. ОСОБА_2 зареєстрована за місцем проживання у Сумській області. Згідно інформації дільниці № 66 Жовтневої філії КП «Жилкомсервіс» ОСОБА_2 незаконно займає квартиру АДРЕСА_1. Факт самоправного заняття нею вищезазначеної квартири підтверджується приписом дільниці № 66 Жовтневої філії КП «Жилкомсервіс» від 27.03.2008 року, вимоги якого вона не виконує.

Позивач за зустрічним позовом ОСОБА_3 міська рада посилається також на те, що заява відповідача від 01.02.2005 року до керівника ТОВ «Владі» про надання для проживання вільної кімнати у квартирі № 9 гуртожитку по вул. Ногіна, 21 у м. Харкові не має жодного відношення ні до вказаного будинку, ні до трудової діяльності ОСОБА_2 Даний факт також підтверджується листом ТОВ «Владі» від 02.03.2004 року № 271, яким директор вказаного товариства повідомляє, що ТОВ «Владі» та ЗАТ «ОСОБА_3 прядильно-ткацька фабрика» не є та ніколи не були балансоутримувачами будинку по вул. Ногіна, 21 та не мають жодного відношення до нього. Таким чином, жила площа в гуртожитку відповідачу ОСОБА_2 не надавалася. Не видавався спеціальний ордер, який є єдиною підставою для вселення на надану жилу площу. На підставі вищенаведеного ОСОБА_3 міська рада просить суд ухвалити рішення, яким виселити ОСОБА_2 з самоправно зайнятої квартири АДРЕСА_2 без надання іншого жилого приміщення.

У судовому засіданні позивач ОСОБА_2 та її представник ОСОБА_4 заперечували проти задоволення зустрічного позову, посилаючись його необґрунтованість.

Представник ОСОБА_3 міської ради надала до суду заяву, у якій просила суд слухати справу за її відсутності та зазначила, що підтримує зустрічні позовні вимоги у повному обсязі.

Представник третьої особи КП «Жилкомсервіс», представник Жовтневої районної у м. Харкові ради, начальник відділу у справах громадянства, імміграції і реєстрації фізичних осіб Жовтневого РВ ХМУ УМВС України в Харківській області просили розглядати справу за їх відсутністю на підставі наявних в матеріалах справи доказів.

Рішенням Жовтневого районного суду м. Харкова від 15 листопада 2010 року відмовлено у задоволенні позову ОСОБА_2 до ОСОБА_3 міської ради, Жовтневої районної у м. Харкові ради, відділу у справах громадянства, імміграції і реєстрації фізичних осіб Жовтневого РВ ХМУ УМВС України в Харківській області про визнання права користування жилим приміщенням.

Задоволено зустрічний позов ОСОБА_3 міської ради до ОСОБА_2 та виселено її з самоправно зайнятої квартири АДРЕСА_3 без надання іншого жилого приміщення.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 , посилаючись на порушення норм матеріального і процесуального права, невідповідність висновків суду обставинам справи, просить рішення скасувати та постановити нове рішення про відмову в задоволенні зустрічних позовних вимог ОСОБА_3 міської ради. Її позовні вимоги про визнання за нею права користування спірним жилим приміщенням просить задовольнити.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги посилаються на ті ж обставини, що і в суді першої інстанції.

Судова колегія, заслухавши доповідь судді, пояснення осіб, що зявились в судове засідання, перевіривши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, приходить до висновку, що вона не підлягає задоволенню.

Відповідно до ст. 303 ЦПК України під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Відповідно до ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобовязана довести ті обставинини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

З матеріалів справи убачається, що рішенням Жовтневого районного суду м. Харкова від 03.09.2007 року безхазяйну нерухому річ - будинок по вул. Ногіна, 21 у м. Харкой передано в комунальну власність територіальної громади м. Харкова. Згідно рішення ОСОБА_3 міської ради від 21.11.2007 року № 256/07 «Про комунальну власність м. Харкова» жилий будинок по вул: Ногіна, 21 у м. Харкова є об'єктом комунальної власності територіальної громади м. Харкова. КП «Жилкомсервіс» є балансоутримувачем вказаного жилого будинку на підставі розпорядження управління комунального майна та приватизації ОСОБА_3 міської ради від 28.02.2008 року № 172. Таким чином, саме ОСОБА_3 міська рада є власником жилого будинку по вул. Ногіна, 21 в м., Харкові. Виконавчим комітетом ОСОБА_3 міської ради та відповідно Жовтневої районної в м. Харкові ради рішення щодо надання спірного жилого приміщення ОСОБА_2 не приймались.

Як вбачається із заяви ОСОБА_2 від 01.02.2005 року до директора ТОВ «Владі» вона просила надати їй вільну кімнату № 9 у гуртожитку, розташованому за адресою: м. Харків, вул. Ногіна, 21 у м. Харкові (а.с. 5).

ОСОБА_2 з 01.02.2005 року по теперішній час працює у приватному підприємстві «ХПТФ», що підтверджується копією трудової книжки (а.с.2).

Приписом дільниці № 66 Жовтневої філії КП «Жилкомсервіс» від 27.03.2008 року була заявлена вимога про необхідність ОСОБА_2 звільнити зайняту житлову площу до 01.04.2008 року (а.с. 8).

Директор ТОВ «Владі» у листі від 02.03.2004 року № 271 зазначає, що ТОВ «Владі» та ЗАТ «ОСОБА_3 прядильно-ткацька фабрика» не є та ніколи не були балансоутримувачами будинку по вул. Ногіна, 21 та не мають жодного відношення до нього (а.с. 71).

Статтею 51 Житлового кодексу Української PCP встановлено, що жилі приміщення в будинках житлового фонду місцевих рад народних депутатів надаються громадянам виконавчим комітетом районної, міської, районної в місті, селищної, сільської Ради народних депутатів за участю громадської комісії з житлових питань, створеної при виконавчому комітеті з депутатів Рад, представників громадських організацій, трудових колективів.

Відповідно положенню ч. 2 ст. 327 ЦК України управління майном, що є у комунальній власності, здійснюють безпосередньо територіальна громада та утворені нею органи місцевого самоврядування.

Згідно ст. 128 Житлового кодексу Української PCP жила площа в гуртожитку надається за спільним рішенням адміністрації підприємства, установи, організації чи органу кооперативної або іншої громадської організації та відповідного профспілкового комітету.

Статтею 129 Житлового кодексу Української PCP встановлено, що на підставі рішення про надання жилої площі в гуртожитку адміністрація підприємства, установи, організації видає громадянинові спеціальний ордер, який є єдиною підставою для вселення на надану жилу площу.

Відповідно статті 58 Житлового кодексу Української PCP на підставі рішення про надання жилого приміщення в будинку державного або громадського житлового фонду виконавчий комітет районної, міської, районної в місті, селищної, сільської Ради народних депутатів видає громадянинові ордер, який є єдиною підставою для вселення в надане жиле приміщення.

Згідно ст. 387 ЦК України власник має право витребувати своє майно від особи, яка незаконно, без відповідної правової підстави заволоділа ним.

У відповідності з положеннями ч. З ст. 116 Житлового кодексу Української PCP осіб, які самоправно зайняли жиле приміщення, виселяють без надання їм іншого жилого приміщення.

В зв»язку з наведеним суд першої інстанції дійшов обгрунтованого висновку про відмову у задоволенні позовної заяви ОСОБА_2 до ОСОБА_3 міської ради , Жовтневої районної у м. Харкові ради, відділу у справах громадянства, імміграції і реєстрації фізичних осіб Жовтневого PB ХМУ УМВС України в Харківській області про визнання права користування жилим приміщенням. Також районний суд обгрунтовано задовольнив зустрічний позов ОСОБА_3 міської ради до ОСОБА_2 про виселення її з самоправно зайнятого жилого приміщення без надання іншого жилого приміщення .

Доводи апеляційної скарги не знайшли свого підтвердження в судовому засіданні суду апеляційної інстанції, вони фактично повторюють доводи, викладені ОСОБА_2 в судовому засіданні суду першої інстанції та не спростовують висновків рішення суду, яке ухвалене з, додержанням вимог матеріального та процесуального права, підстав для зміни або скасування судового рішення судова колегія не вбачає.

Відповідно, апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

Керуючись ст. ст. 303, 304, п.1 ч. 1 ст. 307, 308, 313-315, 317, 319 ЦПК України, судова колегія -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу відхилити.

Рішення Жовтневого районного суду м. Харкова від 15 листопада 2010 року залишити без

змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, але може бути оскаржена у касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду кримінальних та цивільних справ у 20- денний термін з дня набрання законної сили.

Головуючий: Судді: