АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 22ц-1927/11
Головуючий по 1-й інстанції Дядечко І.І.
Суддя-доповідач: ОСОБА_1
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 червня 2011 року м.Полтава

Колегія суддів Судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Полтавської області в складі:

Головуючого: Дорош А.І.

Суддів: Панченка О.О., Прядкіної О.В.

при секретарі Зеленській О.І.

з участю

позивача ОСОБА_2

представника позивача ОСОБА_3

представника відповідача ОСОБА_4

розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Полтаві апеляційну скаргу ОСОБА_2

на рішення Крюківського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 20 квітня 2011 року

по справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_5 державного управління охорони, використання і відтворення водних ресурсів та регулювання рибальства у Полтавській області про поновлення на роботі на попередніх умовах праці до незаконного переведення на роботу в іншу місцевість, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу та моральної шкоди,-

Колегія суддів, заслухавши доповідь судді-доповідача ОСОБА_1 , -

В С Т А Н О В И Л А :

07.10.2010 р. ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_5 державного управління охорони, використання і відтворення водних ресурсів та регулювання рибальства у Полтавській області, начальника ОСОБА_5 державного управління охорони, використання і відтворення водних живих ресурсів та регулювання рибальства у Полтавській області ОСОБА_6, заступника начальника ОСОБА_5 державного управління охорони, використання і відтворення водних живих ресурсів та регулювання рибальства у Полтавській області ОСОБА_7 про поновлення на попередні умови праці, захист права на особисте життя та стягнення моральної шкоди. Вказав, що з 1994 р. працює державним інспектором у ОСОБА_5 державному управлінні охорони, використання і відтворення водних ресурсів та регулювання рибальства у Полтавській області. 01.09.2010 р. наказом начальника ГУ «Полтавадержрибоохорона» ОСОБА_6 його було переведено працювати в іншу місцевість, а саме на територію Лубенського, Оржицького, Гребінківського, Пирятинського та Чорнухинського районів, не попередивши його про це і не ознайомивши з наказом про переведення в іншу місцевість. Вважає переведення незаконним, оскільки він не давав згоди на це, єдиним погодженим з ним місцем роботи є Кременчуцький район, виділені йому райони знаходять на відстані більше 200 км в один бік, це потребує додаткових витрат на переїзд, харчування та проживання, його заробіток зменшується на суми коштів, які змушений витрачати на переїзд, тривалість робочого часу становить більше 12 годин, що є грубим порушенням трудового законодавства.

Крім цього, 07.09.2010 р. начальник та заступник начальника ГУ «Полтавадержрибоохорона» зробили візит за його місцем проживання у його відсутність та повідомили його дружині, що він не ходить на роботу, зраджує її, застерігали дружину, щоб вона йому не вірила. Вважає дії цих відповідачів незаконними, що порушують його право на недоторканість особистого життя.

Крім цього, 30.09.2010 р. на загальних зборах працівників підприємства у його демонстративно було відібрано щоденник інспектора рибоохорони. Начальник управління ОСОБА_6, при цьому не пояснив свої дії.

Просив суд поновити його на посаді державного інспектора у ОСОБА_5 державному управлінні охорони, використання і відтворення водних ресурсів та регулювання рибальства у Полтавській області на попередніх умовахпраці, а саме на місцевості по Кременчуцькому району Полтавської області. Стягнути з ОСОБА_5 державного управління охорони, використання і відтворення водних ресурсів та регулювання рибальства у Полтавській області на його користь заподіяну моральну шкоду незаконним переведенням у розмірі 10 тис. грн. Стягнути солідарно з відповідачів ОСОБА_6 та ОСОБА_7 моральну шкоду, заподіяну втручанням в особисте життя в розмірі 20 тис. грн. Допустити негайне виконання рішення суду в частині поновлення на попередніх умовах праці.

25.11.2010 р. ОСОБА_2 подав до суду заяву про уточнення (збільшення) позовних вимог. Вказав, що листом від 10.11.2010 р. його повідомили про те, що у зв»язку з його звільненням за ч. 3 ст. 40 КЗпП України, його просять з»явитися у відділ кадрів для отримання трудової книжки 17.11.2010 р. З наказом він не був ознайомлений, з якого числа він звільнений з роботи не зрозуміло. Вважає звільнення незаконним. Просив суд поновити його на попередні умови праці ( до незаконного переведення на роботу в іншу місцевість) в ОСОБА_5 державному управлінні охорони, використання і відтворення водних живих ресурсів та регулювання рибальства у Полтавській області на місцевості по Кременчуцькому району Полтавської області з дня незаконного звільнення на посаду державного інспектора. Стягнути з ОСОБА_5 державного управління охорони, використання і відтворення водних живих ресурсів та регулювання рибальства у Полтавській області на його користь заробітну плату за час вимушеного прогулу. Стягнути з ОСОБА_5 державного управління охорони, використання і відтворення водних живих ресурсів та регулювання рибальства у Полтавській області на його користь моральну шкоду заподіяну незаконним переведенням на роботу в іншу місцевість та звільненням у розмірі 20 тис. грн. Стягнути солідарно з відповідачів ОСОБА_6 та ОСОБА_7 моральну шкоду, заподіяну втручанням в особисте життя в розмірі 20 тис. грн. Допустити негайне виконання рішення суду в частині поновлення на посаді державного інспектора в ОСОБА_5 державному управлінні охорони, використання і відтворення водних живих ресурсів та регулювання рибальства у Полтавській області та стягнення заробітної плати за час вимушеного прогулу.

Рішенням Крюківського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 20 квітня 2011 року у задоволенні позовних вимог ОСОБА_2 до ОСОБА_5 управлівння охорони, використання і відтворення водних ресурсів та регулювання рибальства у Полтавській області, заступника начальника ОСОБА_5 управління охорони, використання і відтворення водних живих ресурсів та регулювання рибальства у Полтавській області ОСОБА_7 про поновлення на роботі на попередніх умовах праці до незаконного переведення на роботу в іншу місцевість, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу та моральної шкоди відмовлено.

Ухвалою Крюківського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 28.03.2011 р. позовні вимоги ОСОБА_2 в частині стягнення з начальника ОСОБА_5 управління охорони, використання і відтворення водних живих ресурсів та регулювання рибальства у Полтавській області ОСОБА_6 моральної шкоди залишено без розгляду ( за заявою позивача від 28.03.2010 р. в частині вимоги про стягнення моральної шкоди за втручання в особисте життя (а.с. 181 т.1)).

Ухвалою колегії суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Полтавської області від 01.06.2011 р. прийняти відмова позивача ОСОБА_2 від позову в частині вимог до заступника начальника ОСОБА_5 державного управління охорони, використання і відтворення водних живих ресурсів та регулювання рибальства у Полтавській області ОСОБА_7 про стягнення моральної шкоди за втручання в особисте життя, провадження у справі в цій частині закрите.

В апеляційній скарзі позивач ОСОБА_2 просить вищевказане рішення місцевого суду скасувати та ухвалити нове рішення, яким поновити його на роботі державним інспектором в ОСОБА_5 управлінні охорони, використання і відтворення водних ресурсів та регулювання рибальства у Полтавській області, посилаючись на порушення місцевим судом норм матеріального та процесуального права.

Апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно ч.1 ст. 303 ЦПК України під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Згідно п. 2 ч.1 ст. 307 ЦПК України за наслідками розгляду апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції апеляційний суд має право скасувати рішення суду першої інстанції і ухвалити нове рішення по суті позовних вимог.

Згідно п. 3,4 ч.1 ст. 309 ЦПК України підставами для скасування рішення суду першої інстанції і ухвалення нового рішення є невідповідність висновків суду обставинам справи; неправильне застосування норм матеріального права.

Як встановлено судом першої інстанції, наказом № 1-К від 03.05.2007 р. ОСОБА_2 прийнятий на роботу в порядку переведення із Середньодніпровського державного басейнового управління охорони водних ресірсів за згодою сторін на посаду державного інспектора Головного держуправління охорони використання і відтворення водних живих ресурсів та регулювання рибальства у Полтавській області з 03.05.2007 р. (а.с. 177 т.1).

Наказом № 22 від 10.12.2007 р. затверджено інспекторські дільниці ОСОБА_5 держуправління охорони використання і відтворення водних живих ресурсів та регулювання рибальства у Полтавській області, згідно якого начальником дільниці № 1, місце розташування якої м. Кременчук біля дамби Крем ГЕС, територія обслуговування, від греблі Кременчуцької ГЕС до с. Кам»яні Потоки, з затоками, плавнями та протоками, затверджено ОСОБА_2 (а.с. 216 т.1).

Наказом № 57 від 30.08.2010 р. «Про внесення змін до наказу № 51 від 13.08.2010 р.» визначено дільниці ОСОБА_5 держуправління охорони використання і відтворення водних живих ресурсів та регулювання рибальства у Полтавській області та призначено начальником дільниці № 6 ОСОБА_8, місце розташування якої м. Лубни, територія обслуговування: річки та інші водойми в мажах Лубенського, Оржицького, Гребінківського, Пирятинського та Чорнухинського районів, затверджено за дільницею № 6 інспекторів Чепурного В.І., Каліберду О.І.. ОСОБА_9, відповідальність за вказані райони розподілена за ОСОБА_8 З даним наказом ОСОБА_2 ознайомлений 30.08.2010 р., про що відчить його підпис на ньому ( а.с. 28-29 т.2).

17.11.2010 р. ОСОБА_2 звільнений з посади державного інспектора відповідно до ч. 3 ст. 40 КЗпП України на підставі наказу № 185-К від 15.11.2010 р. (а.с. 110 т.1).

Підставами цього стало наступне : наказом № 155-к від 01.10.2010 р. за порушення п. 2.3; 2.4; 2.8 Наказу Державного комітету рибного господарства України від 06.12.1999 р. № 158 «Про порядок проведення рибоохоронних рейдів і дії інспекторів органів рибоохорони при виявленні порушень правил рибальства», п. 7 Наказу Головрибводу від 09.12.1996 р. № 76 «Про ведення щоденника інспектора рибоохорони» державному інспектору Головного управління «Полтавадержрибоохорона» ОСОБА_2 оголошена догана, підстава: висновок службової перевірки від 01.10.2010 р., з даним наказом він був ознайомлений 04.10.2010 р., про що свідчить його підпис (а.с. 142 т.1). Даний наказ ним не оскаржений.

Далі, згідно висновку за результатами перевірки фактів порушень наказів та інструкцій Держкомрибгоспу України та ГУ «Полтавадержрибоохорона», правил внутрішнього трудового розпорядку державним інспектором Калібердою О.І. від 22.10.2010 р. запропоновано порушити клопотання перед профспілковою організацією щодо надання згоди на розірвання трудового договору з ОСОБА_2 за систематичне невиконання останнім без поважних причин обов»язків, покладених на нього трудовим договором та невиконання правил внутрішнього трудового розпорядку (а.с. 127-128 т.1).

Згідно листа № 871 від 10.11.2010 р. профкомом ГУ «Полтавадержрибоохорона» надана згода на розірвання трудового договору з державним інспектором Калібердою О.І. (а.с. 124 т.1 ).

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог про визнання незаконним переведення на роботу в іншу місцевість, місцевий суд виходив з того, що у відповідності до ч. 2 ст. 32 КЗпП України не вважається переведенням на іншу роботу та не потребує згоди працівника переміщення його на тому ж підприємстві, в установі, організації на інше робоче місце, в інший структурний підрозділ у тій же місцевості, доручення роботи на іншому механізмі або агрегаті у межах спеціальності, кваліфікації чи посади, обумовленої трудовим договором, а тому у даному випадку мало місце переміщення позивача без згоди з Кременчуцького району Полтавської області у Лубенський, Оржицький, Гребінківський, Пирятинський та Чорнухинський райони, позивач залишився працювати в ОСОБА_5 держуправлінні охорони використання і відтворення водних живих ресурсів та регулювання рибальства у Полтавській області на попередній посаді за тією ж кваліфікацією у тій же місцевості у межах адміністративної території Полтавської області, з тими ж умовами праці.

Як встановила колегія суддів, такий висновок місцевого суду є вірним, оскільки суд дійшов його після повного, всебічного та об"єктивного з"ясування фактичних обставин справи, прав та обов"язків сторін в даних правовідносинах, з правильним застосуванням норм матеріального права.

Фактично апеляційна скарга містить лише доводи позивача в частині відмови у задоволенні його вимоги про поновлення на роботі, не оскаржуючи відмову у задоволенні вимоги про незаконне переведення на роботу в іншу місцевість.

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог про поновлення на роботі, місцевий суд виходив з того, що згідно п.3 ч. 1 ст. 40 КЗпП України трудовий договір з ініціативи власника або уповноваженого ним органу може бути розірваний у випадку систематичного невиконання працівником без поважних причин обов»язків, покладених на нього трудовим договором або правилами внутрішнього розпорядку, якщо до працівника раніше застосовувалися заходи дисциплінарного чи громадського стягнення. Оскільки після накладення на ОСОБА_2 дисциплінарного стягнення 01.10.2010 р. повторно виявлені порушення згідно висновку за результатами перевірки від 22.10.2010 р., місцевий суд прийшов до висновку про систематичне невиконання позивачем без поважних причин обов»язків, покладених на нього трудовим договором та правилами внутрішнього трудового розпорядку.

Проте, з таким висновком місцевого суду погодитися не можливо, виходячи з наступного.

Ухвалюючи рішення в цій частині, місцевий суд не звернув увагу на те, що згідно п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 06.11.1992 р. № 9 з послідуючими змінами та доповненнями за передбаченими п. 3 ст. 40 КЗпП України підставами працівник може бути звільнений лише за проступок на роботі, вчинений після застосування до нього дисциплінарного або громадського стягнення за невиконання без поважних причин обов»язків, покладених на нього трудовим договором або правилами внутрішнього трудового розпорядку.

Як встановила колегія суддів, перше дисциплінарне стягнення у вигляді догани застосовано до позивача згідно наказу № 155-к від 01.10.2010 р. за порушення п. 2.3; 2.4; 2.8 Наказу Державного комітету рибного господарства України від 06.12.1999 р. № 158 «Про порядок проведення рибоохоронних рейдів і дії інспекторів органів рибоохорони при виявленні порушень правил рибальства», п. 7 Наказу Головрибводу від 09.12.1996 р. № 76 «Про ведення щоденника інспектора рибоохорони» на підставі висновку службової перевірки від 01.10.2010 р.(а.с. 143 т.1).

Далі, згідно висновку за результатами перевірки фактів порушень наказів та інструкцій Держкомрибгоспу України та ГУ «Полтавадержрибоохорона», правил внутрішнього трудового розпорядку державним інспектором Калібердою О.І. від 22.10.2010 р. встановлено, що 04.10.2010 р. при проведенні перевірки ведення щоденників державними інспекторами за місяць, що минув, виявлено ряд порушень з боку державного інспектора Каліберди О.І., а саме, 26.09.2010 р. повинен був перебувати на роботі, натомість, згідно запису у щоденнику, який є первинним документом для складання табелю обліку робочого часу, останній вказав, що був вихідний; 27.09.2010 р. згідно щоденника на протязі всього робочого часу здійснювалася підготовка і робота з документами, проте відомості щодо складанняч напередодні адмінпротоколу чи то квитанції за порушення правил рибальства у щоденнику відсутні; 28.09.2010 р. згідно записів у щоденнику проводилася рибоохоронна робота на Дніпродзержинському водосховищі спільно з державним інспектором Олефіренко С.О., однак, останній це не підтверджує у своїх поясненнях. Вказаними діями ОСОБА_2 грубо порушив вимоги п. 2.3; 2.4 наказу Держкорибгоспу України від 06.12.1999 р. № 158 «Про порядок проведення рибоохоронних рейдів і дії інспекторів органів рибоохорони при виявленні порушень правил рибальства». Окрім зазначеного, перевіркою встановлено, що у вересні поточного року за 11 робочих днів ОСОБА_2 виявлено 5 порпушень рибоохоронного законодавства. Детальною перевіркою показників його роботи за вересень 2010 р. з»ясовано, що фактично адмінпротоколи складені у серпні поточного року, однак передані до групи обліку лише 30.09.2010 р., чим порушується статоблік. Квитанції про стягнуння штрафів готівкою від 2,3,12 вересня 2010 р. здані до групи обліку лише 30.09.2010 р., а не протягом 3 днів, як це передбачено інструкцією (а.с. 127-128 т.1).

Таким чином, виявлені перевіркою від 22.10.2010 р. проступки на роботі, були вчинені ОСОБА_2 до застосування до нього дисциплінарного стягнення у вигляді догани від 01.10.2010 р., що не дає підстави вважати про систематичне невиконання працівником без поважних причин обов»язків, покладених на нього трудовим договором або правилами внутрішнього розпорядку, а тому відсутні підстави звільнення ОСОБА_2 за ч. 3 ст. 40 КЗпП України.

Як встановила колегія суддів, позов в частині поновлення на посаді державного інспектора в ОСОБА_5 управлінні охорони, використання і відтворення водних живих ресурсів та регулювання рибальства у Полтавській області та стягнення заробітної плати за час вимушеного прогулу підлягає повному задоволенню, в частині стягнення моральної шкоди - частковому задоволенню.

Вирішуючи вимогу позивача про стягнення з ОСОБА_5 державного управління охорони використання і відтворення водних живих ресурсів та регулювання рибальства у Полтавській області середнього заробітку за час вимушеного прогулу, колегія суддів, приходить до висновку про необхідність її задоволення, виходячи із розміру середнього заробітку позивача 90,09 грн. (довідка № 577 від 06.06.2011 р. ) за період вимушеного прогулу з 18.11.2010 р. по 08.06.2011 р. ( 6 місяців 15 робочих днів, всього 138 робочих днів) на загальну суму 12 432,42 грн. (без утримання прибуткового податку).

Щодо задоволення позовної вимоги про стягнення моральної шкоди з ОСОБА_5 державного управління охорони використання і відтворення водних живих ресурсів та регулювання рибальства у Полтавській області у зв»язку з незаконним звільненням, то вона підлягає задоволенню у розмірі 1 (одна) тис. грн., виходячи із ступеню моральних страждань позивача із-за порушення його законних прав, втрати нормальних життєвих зв»язків, що вимагає додаткових зусиль для організації життя.

З відповідача ОСОБА_5 державного управління охорони використання і відтворення водних живих ресурсів та регулювання рибальства у Полтавській області підлягають стягненню на користь держави судові витрати у вигляду державного мита у розмірі 68 грн. за кожну позовну вимогу та витрати з ІТЗ розгляду справи у суді в розмірі 120 грн.

З урахуванням викладеного, колегія суддів приходить до висновку, що у рішенні місцевого суду має місце невідповідність висновків суду обставинам справи, неправильне застосування норм матеріального права, тому рішення суду підлягає частковому скасуванню з ухваленням нового по суті позовних вимог.

Керуючись ст.ст. 303, 304, 307 ч.1 п. 2, 309 ч.1 п. 3,4, 313, 314, 316, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів, -

В И Р І Ш И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити.

Рішення Крюківського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 20 квітня 2011 року в частині відмови у задоволенні позовних вимог ОСОБА_2 до ОСОБА_5 державного управлівння охорони, використання і відтворення водних ресурсів та регулювання рибальства у Полтавській області про поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу та моральної шкоди - скасувати та ухвалити нове рішення в цій частині по суті позовних вимог.

Позовні вимоги ОСОБА_2 до ОСОБА_5 державного управлівння охорони, використання і відтворення водних ресурсів та регулювання рибальства у Полтавській області про поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу задовольнити повністю, в частині стягнення моральної шкоди - частково.

Поновити ОСОБА_2 на роботі на посаді державного інспектора Головного державного управління охорони використання і відтворення водних живих ресурсів та регулювання рибальства у Полтавській області з 18.11.2010 р.

Стягнути з ОСОБА_5 державного управління охорони використання і відтворення водних живих ресурсів та регулювання рибальства у Полтавській області на користь ОСОБА_2 середній заробіток за час вимушеного прогулу в сумі 12 432,42 грн. (без утримання прибуткового податку), моральну шкоду у розмірі 1000 грн., а всього 13 432,42 грн.

Рішення в частині поновлення на роботі та присудження ОСОБА_2 виплати заробітної плати, але не більше ніж за один місяць, в розмірі 1891,89 грн. допустити негайному виконанню.

Стягнути ОСОБА_5 державного управління охорони використання і відтворення водних живих ресурсів та регулювання рибальства у Полтавській області на користь держави судові витрати у вигляду державного мита у розмірі 68 грн. та витрати з ІТЗ розгляду справи у суді в розмірі 120 грн.

В іншій частині рішення місцевого суду залишити без змін.

Рішення набирає законної сили з моменту його проголошення і може бути оскаржене безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ шляхом подачі касаційної скарги протягом двадцяти днів з дня набрання ним законної сили.

Суддя ОСОБА_1

Копія