АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Категорія - 54 (IV) ОСОБА_1
Доповідач Турік В.П.
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

03 серпня 2011 року колегія суддів судової палати з цивільних справ апеляційного суду Дніпропетровської області в складі:

головуючого судді - Турік В.П.

суддів - Митрофанової Л.В., Братіщевої Л.А.

при секретарі - Алісової Т.С.

за участю: представника позивача ОСОБА_2 акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації «Дніпропетровськгаз» - ОСОБА_3

відповідача - ОСОБА_4,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кривому Розі цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації «Дніпропетровськгаз» на рішення Інгулецького районного суду м. Кривого Рогу від 27 жовтня 2010 року у справі за позовом ОСОБА_2 акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації «Дніпропетровськгаз» до ОСОБА_4 про відшкодування шкоди, заподіяної працівником при виконанні трудових обовязків, -

В С Т А Н О В И Л А :

У серпні 2010 року Публічне акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації «Дніпропетровськгаз» (надалі - ПАТ по газопостачанню та газифікації «Дніпропетровськгаз») звернулося з позовом до ОСОБА_4 про відшкодування шкоди, заподіяної працівником при виконанні трудових обовязків, посилаючись на те, що відповідач працював у позивача з 20.11.2006 року на посаді в.о. майстра будівельно-монтажної дільниці, а з 06.03.2007 року працює майстром будівельно-монтажної дільниці і з ним 13.02.2007 року укладено договір про повну матеріальну відповідальність.

10.09.2009 року під час проведення інвентаризації підзвітних відповідачу товарно-матеріальних цінностей виявлено їх нестачу на суму 34541,26 грн. без ПДВ.

Позивач просив суд стягнути з відповідача на свою користь суму нестачі товарно-матеріальних цінностей, яка з урахуванням ПДВ та індексації складає 82691,92 грн., а також 826,92 грн. судового збору та 120 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи.

Рішенням Інгулецького районного суду м. Кривого Рогу від 27 жовтня 2010 року відмовлено в задоволенні позовних вимог ПАТ по газопостачанню та газифікації «Дніпропетровськгаз».

В апеляційній скарзі позивач ПАТ по газопостачанню та газифікації «Дніпропетровськгаз» ставить питання про скасування рішення суду першої інстанції та постановлення нового рішення про задоволення позовних вимог, посилаючись на незаконність рішення суду та неповне зясування фактичних обставин справи. Зокрема, судом не враховано факту добровільності укладення відповідачем з позивачем договору про матеріальну відповідальність, а також наявності вини позивача у виникненні нестачі товарно-матеріальних цінностей, які йому підзвітні.

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги і заявлених позовних вимог, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга ОСОБА_2 акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації «Дніпропетровськгаз» підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що ОСОБА_4 на підставі наказу № 1117/к від 20.11.2006 року працював на посаді в.о. майстра будівельно-монтажної дільниці ВАТ по газопостачанню та газифікації «Дніпропетровськгаз», а з 06.03.2007 року на підставі наказу № 199-К - працює майстром будівельно-монтажної дільниці.

13.02.2007 року з ОСОБА_4 укладеного договір про матеріальну відповідальність.

Перевіркою фінансово-господарської діяльності Широківського управління по експлуатації газового господарства за 4-й квартал 2008 року, 1-ше півріччя 2009 року, проведеною КРВ ВАТ по газопостачанню та газифікації «Дніпропетровськгаз» встановлена нестача товарно-матеріальних цінностей ВАТ по газопостачанню та газифікації «Дніпропетровськгаз» на суму 34541,26 грн. без ПДВ.

Відмовляючи в задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції виходив з неправомірності укладення з відповідачем договору про матеріальну відповідальність й відсутності у звязку з цим підстав для відшкодування шкоди.

Однак, з таким висновком суду першої інстанції колегія суддів не погоджується з огляду на наступне.

Відповідно до ст.139 КЗпП України працівники зобов*язані працювати чесно і сумлінно, своєчасно і точно виконувати розпорядження власника або уповноваженого ним органу, додержуватися трудової і технологічної дисципліни, вимог нормативних актів про охорону праці, дбайливо ставитися до майна власника, з яким укладено трудовий договір.

Частиною 1 ст.130 КЗпП України передбачено, що працівники несуть матеріальну відповідальність за шкоду, заподіяну підприємству, установі, організації внаслідок порушення покладених на них трудових обов*язків.

Відповідно до п.2 ч.1 ст.134 КЗпП України працівники несуть матеріальну відповідальність у повному розмірі шкоди, заподіяної з їх вини підприємству, установі, організації, у випадках, коли: майно та інші цінності були одержані працівником під звіт за разовою довіреністю або за іншими разовими документами.

Як убачається із матеріалів справи та встановлено в апеляційному суді відповідно до п.2.2.16, п.2.2.21 Посадової інструкції за № 21, затвердженої 06.03.2007 року начальником Широківського УЕГГ ОСОБА_5, ОСОБА_4 зобов*язаний організовувати правильне зберігання матеріалів, приборів та обладнання, на об*єктах здійснювати контроль за витрачанням матеріалів при виконання будівельно-монтажних робіт.

Судом встановлено, що перевірка фінансово-господарської діяльності Широківського управління по експлуатації газового господарства проведена КРВ ВАТ по газопостачанню та газифікації «Дніпропетровськгаз» за період 4-ий квартал та 1-ше півріччя 2009 року.

За цей період ОСОБА_4 отримував матеріальні цінності, під звіт по вимогам та за особистими підписами, тобто по разовим документам, підтверджений цей факт і в апеляційному суді. Разом з цим ОСОБА_4 пояснив, що не завжди він особисто отримував зазначені матеріальні цінності та на деяких вимогах є не його підпис.

Однак, клопотання про призначення почеркознавчої експертизи ані в суді першої інстанції, ані в апеляційному суді не заявляв. Інших доказів цьому твердженню ОСОБА_4 не надав.

Не звертався ОСОБА_4 і до керівництва з письмовими заявами, чи доповідними про надання йому окремого складу чи іншого приміщення для зберігання матеріалів, приборів та обладнання, що також підтверджено в апеляційному суді ОСОБА_4Г особисто.

Не заперечував ОСОБА_6 і того, що кожного місяця він готував звіти по товарно-матеріальним цінностям і підписував їх, не перевіривши їх наявність.

Отже, відповідно встановлених обставин по справі, колегія суддів вважає, що ОСОБА_4 отримував товарно-матеріальні цінності під звіт по його ж вимогам, шкоду заподіяно позивачу з вини ОСОБА_4, тому він й повинен нести матеріальну відповідальність у повному розмірі шкоди відповідно вимог п.2 ч.1 ст.134 КЗпП України.

Погоджується колегія суддів й з розміром матеріальної шкоди, визначеної позивачем до стягнення з відповідача.

Відповідно до п.15 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 29 грудня 1992 року № 14 зі змінами « Про судову практику в справах про відшкодування шкоди, заподіяної підприємствам, установам, організаціям їх працівниками», розмір шкоди, заподіяної підприємству, установі, організації, суд визначає відповідно до ст.135-3 КЗпП україни, закону України № 217/95-ВР від 06 червня 1995 року «Про визначення розміру збитків, завданих підприємству, установі, організації розкраданням , знищенням (псуванням), недостачею або втратою дорогоцінних металів, дорогоцінного каміння та валютних цінностей» і затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 22 січня 1996 року № 116 Порядку визначення розміру збитків від розкрадання, нестачі, знищення (псування) матеріальних цінностей (зі змінами, внесеними постановами Кабінету Міністрів України від 27.08.1996 року № 1009 та від 20 січня 1997 року № 34.

Розрахунок матеріальної шкоди складає 82691,80 грн., де сума по недостачі ТМЦ складає 34541,26 грн. без ПДВ, сума ПДВ 6908, 26 грн., сума з ПДВ 41449,52 грн., індекс інфляції за квітень місяць 2010 року 0,997 (41449,52+41242,28=82691,80 грн.).

За таких обставин колегія суддів вважає, що рішення підлягає скасуванню з підстав, передбачених п.п.3,4, ч.1 ст.309 ЦПК України з ухваленням нового рішення.

Відповідно до ст.ст. 81, 88 ЦПК України підлягають стягненню також із відповідача на користь позивача судовий збір у розмірі 826,92 грн. та витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи в розмірі 120,00 грн.

Керуючись ст.ст. 303, 307, п.п.3,4, 313,314,316 ЦПК України, колегія суддів, -

В И Р І Ш И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації «Дніпропетровськгаз» - задовольнити.

Рішення Інгулецького районного суду м. Кривого Рогу від 27 жовтня 2010 року скасувати та ухвалити нове рішення.

Позов ОСОБА_2 акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації «Дніпропетровськгаз» задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_2 акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації «Дніпропетровськгаз» 82 691,80 грн. в рахунок відшкодування матеріальної шкоди а також стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_2 акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації «Дніпропетровськгаз» 826,92 грн. судового збору та 120,00 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи

Рішення набирає законної сили з моменту його проголошення, але може бути оскаржено в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання ним законної сили.

Головуючий

Судді