АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 22ц-1028/11 Головуючий у 1-й інстанції Тимчук Р.І. Доповідач ап. інст. ОСОБА_1
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 березня 2011 року м. Полтава

Колегія суддів судової палати з цивільних справ Апеляційного суду Полтавської області в складі:

Головуючого: Буленка О.О.

Суддів: Бондаревської С.М, ОСОБА_2

при секретарі: Ачкасовій О.Н.

розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Полтаві цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_3 на рішення Ленінського районного суду м. Полтава від 21 грудня 2010 року у справі за позовом ОСОБА_3, в особі представника, за дорученням - ОСОБА_4 до Закритого акціонерного товариства «Калина-ЛТД» про стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, стягнення моральної шкоди та витребування трудової книжки.

Колегія суддів, заслухавши доповідь судді-доповідача апеляційного суду, -

ВСТАНОВИЛА:

Рішенням Ленінського районного суду м. Полтава від 21 грудня 2010 року в задоволенні позову ОСОБА_3 в особі представника, за дорученням - ОСОБА_4 до Закритого акціонерного товариства «Калина-ЛТД» про стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, стягнення моральної шкоди та витребування трудової книжки відмовлено в повному обсязі.

Не погодившись з даним рішенням суду, ОСОБА_3 звернувся з апеляційною скаргою, в якій, посилаючись на порушення норм матеріального і процесуального права, прохає рішення місцевого суду скасувати та ухвалити нове, яким задовольнити його позовні вимоги.

В апеляції ОСОБА_3 зазначив, що судом, при ухваленні рішення, не прийнято до уваги того факту, що 9 липня 2009 року він був присутній на своєму робочому місці, а акт про його відсутність на роботі був складений незаконно заднім числом. Кінцевий розрахунок у відповідача він отримав лише 11 серпня 2009 року, а трудову книжку - в судовому засіданні 9 грудня 2010 року.

Колегія судців, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої Інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої Інстанції, підстав для задоволення скарги не знаходить.

Відповідно п.1 ч.1 ст. 307 ЦПК України, за наслідками розгляду апеляційної скарги на рішення суду першої Інстанції апеляційний суд має право постановити ухвалу про відхилення апеляційної скарги і залишення рішення без змін.

Згідно ст. 308 ЦПК України, апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Не може бути скасоване правильне по суті і справедливе рішення суду з одних лише формальних міркувань.

Як вбачається з матеріалів справи та вірно встановлено судом, в серпні 2010 року представник позивача ОСОБА_3 - ОСОБА_4 I.L звернувся до суду з позовом до ЗАТ «Калина ЛТД» про стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, стягнення моральної шкоди та витребування трудової книжки.

В судовому засіданні 9 листопада 2010 року ОСОБА_3 подав заяву про залишення без розгляду в частині витребування трудової книжки у відповідача, в іншій частині позовні вимоги підтримав в повному обсязі, в звязку з чим ухвалою суду від 9 листопада 2010 року позовні вимоги в частині витребування трудової книжки у відповідача залишено без розгляду, в звязку з відмовою позивача від позову в цій частині.

Також судом першої інстанції встановлено, що ОСОБА_3 працював в ЗАТ «Калина-ЛДТ» на посаді менеджера по збуту з 21 червня 2005 року, але 30 червня 2009 року позивач надав до ЗАТ «Калина ЛТД» власноручно написану заяву про своє звільнення з 9 липня 2009 року за власним бажанням. Дана заява була задоволена ЗАТ «Калина ЛДТ». Наказом по підприємству від 9 липня 2009 року Ж76-К ОСОБА_3 був звільнений з займаної посади за власним бажанням, відповідно до ст. 38 КЗпП України.

Згідно акту від 9 липня 2009 року, складеного начальником по розвитку продажу в Полтавській області ОСОБА_5 в присутності свідків: ОСОБА_6 та ОСОБА_7, позивач, який працював на посаді менеджера по збуту ЗАТ «Калина - ЛТД», був відсутній на роботі 9 липня 2010 року.

В звязку з цим, ЗАТ «Калина-ЛТД» 21 липня 2009 року надіслано лист ОСОБА_3 за адресою: АДРЕСА_1 в якому товариство просить позивача забрати трудову книжку у відділі кадрів ЗАТ «Калина-ЛТД». Вищевказаний лист був повернутий без вручення, у звязку з закінченням терміну його зберігання, що підтверджується ксерокопією конверта та відповіддю на запит Полтавської дирекції Українського державного підприємства поштового звязку «Укрпошта».

Також 21 липня 2009 року ОСОБА_3 відповідачем по справі аналогічного листа надіслано за адресою: Харківська обл., .с. ЗачепилІвка, вул. Радянська 57, kbl 29, але даний лист був повернутий без вручення так як адресат за вказаною адресою не проживає.

Згідно відомості на виплату грошей за липень 2009 року № 258, позивач 11 серпня 2009 року отримав розрахунок в сумі 1 894 грн. 56 коп., який був нарахований відповідно до розрахунково-платіжної відомості за липень 2009 року, що підтверджується власноручним підписом у відомості на виплату грошей за липень 2009 року № 258. Отже, позовні вимоги в цій частині є безпідставними.

Відповідно до ст. 23 ЦК України, особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її права.

Згідно з п. 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 року № 4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» (зі змінами, внесеними постановою Пленуму Верхового Суду України від 25.05.2005 року № 5) у позовній заяві про відшкодування моральної шкоди має бути зазначено, в чому полягає ця шкода, якими неправомірними діями чи бездіяльністю ЇЇ заподіяно позивачеві, з яких міркувань він виходить, визначаючи розмір шкоди, та якими доказами це підтверджується.

Оскільки позивачем не була доведена завдана йому моральна шкода, не надано суду відповідних доказів на її підтвердження та не вказано з яких міркувань він виходив, визначаючи її розмір, суд першої інстанції прийшов до вірного висновку щодо відмови в задоволенні позивних вимог ОСОБА_3

Викладені в апеляційній скарзі доводи не спростовують висновків суду.

Ухвалене судом рішення є законним, обґрунтованим і підстав для його скасування не вбачається.

Керуючись ст.ст. 307, 308, 314, 315 ЦПК України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 - відхилити.

Рішення Ленінського районного суду м. Полтава від 21 грудня 2010 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її постановлення та може бути оскаржена протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили, шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Головуючий суддя: О.О. Буленко

Судді: С.М. ОСОБА_8 ОСОБА_2