Справа №22-ц-2098/11 Суддя-доповідач - Кононенко
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 грудня 2011 року м.Суми

Колегія суддів з розгляду справ цивільного судочинства Апеляційного суду Сумської області у складі:

головуючого - Кононенко О.Ю.

суддів - Семеній Л.І., Хвостика С.Г.

з участю секретаря судового засідання - Кияненко Н.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Апеляційного суду Сумської області цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1

на рішення Конотопського міськрайонного суду Сумської області від 12 жовтня 2011 року

у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди,

в с т а н о в и л а :

Рішенням Конотопського міськрайонного суду Сумської області від 12 жовтня 2011 року позов ОСОБА_2 задоволено частково.

Стягнуто ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 50000 грн. відшкодування моральної шкоди та 120 грн. повернення витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи.

В іншій частині у позові відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1, посилаючись на порушення судом норм матеріального права, просить скасувати зазначене рішення суду та ухвалити нове, яким стягнути з нього на користь позивачки 25000 грн. у рахунок відшкодування моральної шкоди.

При цьому зазначає, що груба необережність потерпілого ОСОБА_3 сприяла дорожньо-транспортній пригоді.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення відповідача ОСОБА_1, його представника - адвоката Двінського Ю.В., які підтримали доводи апеляційної скарги, позивача ОСОБА_2, яка заперечувала проти скарги, вивчивши матеріали справи і перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених в суді першої інстанції, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Згідно зі ст. 308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Не може бути скасоване правильне по суті і справедливе рішення суду з одних лише формальних міркувань.

Судом першої інстанції встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 року о 21 год. На вул.Жовтневій в с.Кошари Конотопського району ОСОБА_1, керуючи автомобілем Мерседес-Бенц, державний номер НОМЕР_1, допустивши порушення п.п. 2.3 «б», 12.3 Правил дорожнього руху України, здійснив наїзд на пішохода ОСОБА_3, внаслідок чого останній помер.

Вироком Конотопського міськрайонного суду Сумської області від 26 лютого 2007 року ОСОБА_1 визнаний винним і засуджений за вчинення злочину, передбаченого ч.2 ст.286 КК України, із застосуванням ст.75 КК України, до трьох років позбавлення волі з випробуванням.

Ухвалюючи рішення про часткове задоволення позову ОСОБА_2, суд першої інстанції виходив з того, що їй смертю чоловіка завдано моральну шкоду, яка підлягає відшкодуванню в розмірі 50000 грн., а факт заподіяння матеріальної шкоди вона не довела.

Колегія суддів погоджується з висновком суду щодо відшкодування моральної шкоди у визначеному судом розмірі, виходячи з наступного.

За змістом п.1 ч.2 ст.1167 ЦК України моральна шкода відшкодовується незалежно від вини особи, яка її завдала, якщо шкоди завдано каліцтвом, іншим ушкодженням здоров'я або смертю фізичної особи внаслідок дії джерела підвищеної небезпеки.

Згідно з ч.2 ст.1168 ЦК України моральна шкода, завдана смертю фізичної особи, відшкодовується її чоловікові (дружині), батькам (усиновлювачам), дітям (усиновленим), а також особам, які проживали з нею однією сім'єю.

Як вбачається з матеріалів справи, потерпілий від злочину, вчиненого ОСОБА_1, - ОСОБА_3, є чоловіком ОСОБА_2 (а.с.3, 4, 5).

Смертю чоловіка - ОСОБА_3, позивачці завдано моральної шкоди яка полягає у моральних стражданнях внаслідок втрати близької людини.

Зважаючи на викладене, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про наявність підстав для задоволення позову в частині відшкодування моральної шкоди.

Що стосується розміру такого відшкодування, то він визначений судом, виходячи з засад розумності, виваженості та справедливості.

Доводи апелянта про те, що груба необережність потерпілого ОСОБА_3 сприяла дорожньо-транспортній пригоді, не знайшли свого підтвердження в ході судового розгляду справи.

Вироком Конотопського міськрайонного суду Сумської області від 26 лютого 2007 року не встановлено порушення загиблим ОСОБА_3 Правил дорожнього руху.

Відповідач, всупереч вимогам ст.ст.10, 60 ЦПК України, не надав належних та допустимих доказів суду першої інстанції на підтвердження даної обставин і під час розгляду цивільної справи.

Тому підстави для зменшення ступеню вини відповідача та суми відшкодування моральної шкоди у місцевого суду були відсутні.

Інші доводи апеляційної скарги, на думку колегії суддів, висновків суду також не спростовують і не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального чи процесуального права, яке призвело або могло призвести до неправильного вирішення справи.

За таких обставин, оскаржуване рішення суду першої інстанції є законним і обґрунтованим, відповідає нормам матеріального та процесуального права, підстави для його зміни чи скасування відсутні.

Керуючись ст.ст.303, 304, п.1 ч.1 ст.307, ст.ст.308, 313, п.1 ч.1 ст.314, ст.ст.315, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів

ухвалила:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 відхилити.

Рішення Конотопського міськрайонного суду Сумської області від 12 жовтня 2011 року залишити без змін.

Ухвала набрала законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий:

Судді: