Справа № 22-ц-1324/11 Головуючий у І інстанції Якутюк В.С.
Провадження № Доповідач у 2 інстанції ОСОБА_1
Категорія 42 28.01.2011
РІШЕННЯ

28 січня 2011 року колегія суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду Київської області у складі:

головуючого судді Волохова Л.А.,

суддів Матвієнко Ю.О., Олійника В.І.,

при секретарі Білан К.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 та ОСОБА_3 на рішення Богуславського районного суду Київської області від 10 червня 2010 року в справі за позовом Богуславського гуманітарного коледжу імені ОСОБА_4 до ОСОБА_2, ОСОБА_3 та ОСОБА_5 про визнання вселення незаконним та виселення з гуртожитку,

в с т а н о в и л а :

05.02.2010 року позивач звернувся до суду з вищевказаним позовом та просив визнати незаконним вселення відповідачів ОСОБА_2, ОСОБА_3 та ОСОБА_5 до жилого приміщення № 22 гуртожитку № 2 по вулиці Інтернаціональній, 17/2 в місті Богуславі, виселити їх з гуртожитку без надання іншого житлового приміщення та зняти з реєстраційного обліку за вищевказаною адресою. Свої вимоги мотивував тим, що відповідачі незаконно проживають у приміщенні гуртожитку, оскільки закінчився термін дії договору оренди жилого приміщення, укладеного між Богуславським гуманітарним коледжем імені ОСОБА_4 та ОСОБА_2 04 липня 2005 року, який і був правовою підставою для їхнього проживання в гуртожитку. Позивач неодноразово усно звертався до відповідачів з проханням звільнити займане приміщення, оскільки воно необхідне для проживання працівників коледжу. Крім того 23 березня 2009 року позивач рекомендованим листом попередив відповідачів про те, що не буде продовжувати з ними договір оренди на наступний термін, однак відповідачі на письмове попередження не відреагували, продовжуючи проживати в приміщенні гуртожитку. На підставі викладеного позивач просив суд визнати вселення відповідачів в приміщення № 22 гуртожитку № 2 по вулиці Інтернаціональній, 17 в місті Богуславі незаконним, виселити їх з гуртожитку без надання їм іншого житлового приміщення, а також зняти їх з реєстраційного обліку за вищевказаною адресою.

Рішенням Богуславського районного суду Київської області від 10 червня 2010 року позов задоволено частково. Відмовлено Богуславському гуманітарному коледжу імені ОСОБА_4 у визнанні незаконним вселення ОСОБА_2, ОСОБА_3 та ОСОБА_5 в приміщення № 22 гуртожитку № 2 по вулиці Інтернаціональній, 17 в місті Богуславі. Виселено ОСОБА_2, ОСОБА_3 та ОСОБА_5 з приміщення № 22 гуртожитку № 2 по вулиці Інтернаціональній, 17 в місті Богуславі без надання іншого житлового приміщення. Знято ОСОБА_2, ОСОБА_3 та ОСОБА_5 з реєстрації в приміщенні № 22 гуртожитку № 2 по вулиці Інтернаціональній, 17 в місті Богуславі. Стягнуто з ОСОБА_2 та ОСОБА_3 на користь Богуславського гуманітарного коледжу імені ОСОБА_4 судові витрати в розмірі 44 грн. 25 коп. Стягнуто з Богуславського гуманітарного коледжу імені ОСОБА_4 на користь ОСОБА_2 600 грн. витрат, понесених ним на оплату юридичної допомоги. Стягнуто з Богуславського гуманітарного коледжу імені ОСОБА_4 на користь ОСОБА_3 600 грн. витрат, понесених нею на оплату юридичної допомоги.

У апеляційній скарзі відповідачі просять скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове рішення про відмову в задоволенні позову, посилаючись на те, що висновки суду першої інстанції не відповідають фактичним обставинам справи, а також на порушення судом норм матеріального та процесуального права.

Заслухавши доповідача, пояснення учасників процесу, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених в суді першої інстанції, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

З матеріалів справи вбачається, що Богуславський гуманітарний коледж імені ОСОБА_4 є власником житлової будівлі гуртожитку № 2 по вулиці Інтернаціональній, 17 в місті Богуславі.

Відповідачі ОСОБА_2, ОСОБА_3 та ОСОБА_5 проживають та зареєстровані в приміщенні № 22 гуртожитку № 2 по вулиці Інтернаціональній, 17/2 в місті Богуславі на підставі укладеного між ОСОБА_2 та Богуславським гуманітарним коледжем імені ОСОБА_4 договору оренди жилого приміщення від 04 липня 2005 року. Термін дії договору відповідно до п. 4.1. договору складає 1 рік з моменту підписання акту здачі-приймання приміщення, який був підписаний в цей же день - 04 липня 2005 року.

Суд першої інстанції, ухвалюючи рішення про задоволення позову в частині виселення відповідачів, виходив з того, що позивач відповідно до вимог ст. 822 ЦК України, повідомив відповідачів, що не буде продовжувати з ними договір оренди житлового приміщення, натомість вони добровільно не звільнили займане приміщення в гуртожитку гуманітарного коледжу, чим порушили права позивача.

Однак колегія суддів не погоджується з такими висновками суду, виходячи з наступного:

Відповідно до ч. 1 ст. 810 ЦК України за договором найму (оренди) житла одна сторона власник житла (наймодавець) передає або зобов»язується передати другій стороні (наймачеві) житло для проживання у ньому на певний строк за плату.

Згідно ж із ч. 1 ст. 822 ЦК України не пізніше ніж за три місяці до спливу строку договору найму житла наймодавець може запропонувати наймачеві укласти договір на таких самих або інших умовах чи попередити наймача про відмову від укладення договору на новий строк. Якщо наймодавець не попередив наймача, а наймач не звільнив помешкання, договір вважається укладеним на таких самих умовах і на такий самий строк.

25 березня 2009 року позивачем на адресу відповідачів надіслано рекомендований лист з попередженням про те, що він не буде продовжувати термін дії договору оренди від 04 липня 2005 року. Разом з тим доказів про те, що даний лист відповідачами був отриманий, позивачем суду надано не було.

За таких обставин суд першої інстанції дійшов помилкового висновку про те, що договір оренди розірваний в зв»язку з повідомленням відповідачів про відмову позивача від укладення договору на новий строк та задоволення в зв»язку з цим вимоги про виселення відповідачів з гуртожитку та зняття з реєстраційного обліку.

Таким чином, в зв»язку з невідповідністю висновків суду обставинам справи та порушення судом норм матеріального права, рішення суду відповідно до вимог ст. 309 ЦПК України підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення про відмову в задоволенні позову.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 309, 314, 315 ЦПК України, колегія суддів

в и р і ш и л а:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 та ОСОБА_3 задовольнити.

Рішення Богуславського районного суду Київської області від 10 червня 2010 року скасувати та ухвалити нове рішення:

В задоволенні позову Богуславського гуманітарного коледжу імені ОСОБА_4 до ОСОБА_2, ОСОБА_3 та ОСОБА_5 про виселення з гуртожитку - відмовити.

Рішення суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржене до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання ним законної сили.

Головуючий:

Судді: