Справа № 2-6044/11
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 листопада 2011 року

Дніпропетровський районний суд Дніпропетровської області в складі:

головуючого - судді Макарова М.О.,

при секретарі Олійник Ю.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в сел. Ювілейне цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості з водопостачання,

В С Т А Н О В И В:

У серпні 2011 року позивачка ОСОБА_1 звернулася до суду із зазначеним позовом до відповідача ОСОБА_2 про стягнення заборгованості з водопостачання, посилаючись на те, що відповідно до 25 сесії Степової сільської ради Дніпропетровського району Дніпропетровської області від 03 лютого 2010 року водопровідну мережу, яка забезпечує водопостачання закладів, розміщених на території с. Степове та населення переданої на баланс приватного підприємця ОСОБА_1

16 листопада 2010 року нею було направлено відповідачу проект договору про надання послуг водопостачання, 24 грудня 2010 року знову було відправлено попередження про необхідність укласти договір, але відповідач відмовляється укладати угоду, мотивуючи це тим, що його не влаштовує тариф та голова підприємства, при цьому користується послугами водопостачання, на протязі одного року не допускає до вузла обліку ні контролера, ні голову села. Відповідач не відмовляється від одержання послуг водопостачання, але не сплачує за них, у звязку з відсутністю договору, а тому просила стягнути з відповідача на її користь заборгованість за одержані послуги водопостачання за період з 01 липня 2010 року по 01 серпня 2011 року в сумі 2376 грн. 11 коп. та судові витрати по справі.

В подальшому позивачка збільшила свої позовні вимоги, посилаючись на те, що з моменту її звернення до суду із вказаним позовом, відповідач продовжує користуватися водопостачанням і суму заборгованості зросла на 510 грн. 08 коп. та просила стягнути з відповідача суму заборгованості у розмірі 2886 грн. 19 коп.

Позивачка в судовому засіданні позов підтримала у повному обсязі та просила його задовольнити.

Відповідач ОСОБА_2 в судовому засіданні позов не визнав та просив відмовити в його задоволенні.

Вислухавши думку позивачки, відповідача, перевіривши матеріали справи, суд приходить до наступного.

В судовому засіданні встановлено, що відповідач проживає у ІНФОРМАЦІЯ_1.

Відповідно до рішення 25-ої сесії Степової сільської ради Дніпропетровського району Дніпропетровської області від 03 лютого 2010 року, водопровідну мережу загальною довжиною 7 км, яка забезпечує водопостачання закладів розміщених на території с. Степове та населення, передано на баланс ПП ОСОБА_1 (а.с.7), яка здійснює свою діяльність на підставі ліцензії серії АВ № 540862 від 05 серпня 2010 року (а.с.8).

ПП ОСОБА_1 неодноразово направлялися попередження на адресу відповідача щодо погашення заборгованості та укладення договору на водопостачання (а.с.9-11), але вказані попередження відповідачем було проігноровано та він надалі продовжував користуватися послугами з водопостачання без укладення договору.

Згідно рішення 28-ої сесії Степової сільської ради Дніпропетровського району Дніпропетровської області від 16 липня 2010 року, затверджено тариф на водопостачання для населення с. Степове в розмірі 4,00 грн. за м. куб. з 01 липня 2010 року (а.с.13), але як вбачається з листа Державної інспекції з контролю за цінами за № 200-6-27/3137 від 04 липня 2011 року, враховуючи те, що вказане рішення прийнято без висновку державної інспекції з контролю за цінами в Дніпропетровській області, прокуратурою Дніпропетровського району винесено протест № 3807 від 27 жовтня 2010 року, відповідно до якого вищевказане рішення Степової сільської ради, скасовано і виконком Степової сільської ради рішенням № 20-4-VI від 01 грудня 2010 року Про затвердження тарифу на водопостачаннязатвердив тариф для населення у розмірі 3,80 грн./куб. метр, який враховує рівень рентабельності 6,4 відсотка, передбачений Порядком формування тарифів на послуги з централізованого водопостачання та водовідведення.

Згідно ст.ст. 526, 527 ЦК України, зобовязання має виконуватись належним чином і належними сторонами.

Однак, в порушення зазначених вимог закону, відповідачем зобовязання виконуються неналежним чином, а саме оплата отриманих послуг здійснюється несвоєчасно та не в повному обсязі.

Позивачкою надано розрахунок заборгованості станом з липня 2010 року по 01 листопада 2011 року, з урахуванням 3 % річних, в сумі 2886 грн. 19 грн. (а.с.17).

Але суд не бере до уваги тарифи, які діяли з липня 2010 року по листопад 2010 року, оскільки рішення, на підставі якого вони були затверджені було скасовано, а інших доказів на підтвердження заборгованості у вказаний період позивачкою надано не було.

Крім того, як вбачається з матеріалів справи відповідач ОСОБА_2 та його дружина ОСОБА_3 мають статус дітей війни (пенсійне посвідчення б/н від 31 серпня 2006 року та № 129453 від 16 березня 1999 року відповідно).

Згідно ст. 5 ЗУ Про соціальний захист дітей війнив редакції від 18 листопада 2004 року (з подальшими змінами та доповненнями) Дітям війни надаються такі пільги: право на переважне залишення на роботі при скороченні чисельності або штату працівників; використання чергової відпустки в зручний для них час; одержання додаткової відпустки без збереження заробітної плати строком до двох тижнів на рік; виплата допомоги по тимчасовій непрацездатності в розмірі 100 відсотків середньої заробітної плати незалежно від стажу роботи; першочергове відведення земельних ділянок для індивідуального житлового будівництва, садівництва та городництва; безплатний проїзд усіма видами міського пасажирського транспорту, автомобільним транспортом загального користування в сільській місцевості, залізничним і водним транспортом приміського сполучення та автобусами приміських маршрутів у межах області (Автономної Республіки Крим) за місцем проживання; право на 25-відсоткову знижку при платі за користування комунальними послугами (газом, електроенергією тощо) у межах середніх норм споживання; діти війни, які є інвалідами, мають право на стаціонарну медичну допомогу в госпіталях ветеранів війни та у військово-медичних закладах охорони здоров'я (госпіталях). Госпіталізація проводиться при відповідних показаннях та наявності вільних місць.

При нарахуванні заборгованості відповідача з водопостачання, позивачка вказану норму закону не врахувала.

Так, відповідно до рішення виконкому Степової сільської ради № 20-4-VI від 01 грудня 2010 року Про затвердження тарифу на водопостачаннябуло затверджено тариф для населення у розмірі 3,80 грн./куб. метр, а згідно рішення виконкому цієї сільради №37 від 14 липня 2010 року затверджено норми споживання води для жителів села Степове 4,56 куб.м. на одного чоловіка ( а.с.14,20).

У звязку з чим заборгованність відповідача становить:

4,56*2*3,57=32,56 грн. за листопад 2010 року;

(4,56*2*3,80)*11 місяців (з грудня 2010 року по жовтень 2011 року включно) = 359,04 грн.;

359,04 грн.+32,56=391,60*25%=293 грн. 70 коп.

Тобто, загальна сума заборгованності відповідача перед позивачем за водопостачання складає 293 грн. 70 коп.

Посилання позивача на те що сума заборгованності складає 2886 грн. 19 коп. з урахуванням вищевкикладеного суд вважає необгрунтованою.

Крім того, необгрунтованою суд також вважає й застосування сум до оплати відповідачем за травень 2011 року в сумі 1109 грн., з червня 2011 року по серпень 2011 року по 364 грн. 80 коп., оскільки застосування цих сум жодними доказами не підтверджено, а також суд не бере до уваги вимоги позивача про застосування 3% річних, оскільки ці вимоги є необгрунтованими.

Відповідно до ст. 10 ЦПК України сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, а згідно ст.ст. 11, 60 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, проте позивачка інших доказів на підтвердження своїх вимог не надав, у звязку з чим суд вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню.

Керуючись ст.ст. 526,527 ЦК України, ст.ст. 3, 15, 88, 89, 208, 209, 214, 215, 216, 218 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення заборгованності з водопостачання задовольнити частково.

Стягнути із ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 заборгованність з водопостачання в сумі 293 грн. 70 коп., судовий збір в сумі 51 грн. та 30 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи.

В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення

Суддя М.О. Макаров