АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Категорія 20 (І) ОСОБА_1
Доповідач Турік В.П.
У Х В А Л А

Іменем України

19 жовтня 2011 року колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді: Турік В.П.

суддів: Савіної Г.О., Братіщевої Л.А.

при секретарі: Бондаренко І.В.

за участю: позивачів - ОСОБА_2, ОСОБА_3 та їх представника ОСОБА_4,

відповідачів - ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кривому Розі цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2, ОСОБА_3 на рішення Криворізького районного суду Дніпропетровської області від 12 серпня 2011 року по справі за позовом ОСОБА_2, ОСОБА_3, які діють в своїх інтересах та в інтересах неповнолітніх дітей ОСОБА_9 та ОСОБА_10 до ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, третя особа Криворізьке районне управління юстиції Дніпропетровської області, про визнання договору купівлі-продажу квартири дійсним, -

В С Т А Н О В И Л А :

У квітні 2011 року ОСОБА_2, ОСОБА_3, які діють в своїх інтересах та в інтересах неповнолітніх дітей ОСОБА_9 та ОСОБА_11 звернулися до суду з позовом до ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, третя особа Криворізьке районне управління юстиції Дніпропетровської області, про визнання договору купівлі-продажу квартири дійсним, посилаючись на те, що відповідачам на праві приватної власності належить квартира АДРЕСА_1, яка була придбана ними в жовтні 2003 року за 2000 грн. без переоформлення права власності на їх ім'я. 14.10.2010 року державним виконавцем на вказану квартиру накладено арешт, у звязку чим вони та їх діти залишилися без житла.

Позивачі просили суд визнати договір купівлі-продажу вказаної квартири дійсним та зняти з неї арешт.

Рішенням Криворізького районного суду Дніпропетровської області від 12 серпня 2011 року в задоволенні позову ОСОБА_2, ОСОБА_3, які діють в своїх інтересах та в інтересах неповнолітніх дітей ОСОБА_9 та ОСОБА_11 відмовлено.

В апеляційній скарзі позивачі ставлять питання про скасування рішення суду першої інстанції та ухвалення нового рішення про задоволення заявлених ними позовних вимог, посилаючись на неврахування судом того факту, що між сторонами були обумовлені всі істотні умови договору купівлі-продажу квартири й відбулося його повне виконання. Крім того, ними було проведено газ, воду й регулярно сплачуються комунальні послуги за квартиру на своє ім'я.

Перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги і заявлених позовних вимог, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає відхиленню з наступних підстав.

Судом встановлено, що квартира АДРЕСА_1 належить на праві приватної власності відповідачам в розмірі ? частки кожному.

У вказаній квартирі зареєстровані та проживають позивачі по справі.

14 жовтня 2010 року державним виконавцем Криворізького районного управління юстиції Дніпропетровської області накладено арешт на вказану квартиру в порядку примусового виконання виконавчого листа № 1-479, виданого Довгинцівським районним судом м. Кривого Рогу 16.09.2008 року про стягнення з ОСОБА_5 і ОСОБА_7. на користь ДП «Придніпровська залізнична дорога» шкоди в розмірі 39942 грн.

Відмовляючи в задоволені позову, суд першої інстанції виходив з недоведеності позову та відсутності підстав, передбачених ст. 220 ЦК України, для його задоволення.

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду першої інстанції з наступних підстав.

Відповідно до ч.4 ст.203 ЦК України правочин має вчинятися у формі, встановленій законом.

Відповідно ст.657 ЦК України договір купівлі-продажу земельної ділянки, єдиного майнового комплексу, житлового будинку (квартири) або іншого нерухомого майна укладається в письмовій формі і підлягає нотаріальному посвідченню та державній реєстрації.

Як встановлено судом першої інстанції і не заперечується сторонами між позивачами та відповідачами була досягнена домовленість про продаж вищезазначеної квартири. При цьому ОСОБА_2 і ОСОБА_3 передали відповідачам оговорену вартість квартири в сумі 2 000 грн., але будь-яких письмових документів про отримання грошей не складалось. ОСОБА_5 та члени його сім*ї передали сім*ї ОСОБА_3 правовстановлюючі документи на квартиру за їх згодою для підготовки до нотаріального посвідчення договору та дозволили вселитись в квартиру.

Із матеріалів справи вбачається, а саме із позовної заяви, що існували певні причини, які заважали позивачам укласти договір і нотаріально посвідчити його, про що підтвердили також і в апеляційному суді.

Відповідно до вимог ч.2 ст.220 ЦК України якщо сторони домовилися щодо усіх істотних умов договору, що підтверджується письмовими доказами, і відбулося повне або часткове виконання договору, але одна із сторін ухилилася від його нотаріального посвідчення, суд може визнати такий договір дійсним.

Як встановлено судом першої інстанції позивачі будь-яких доказів про те, що істотні умови договору купівлі-продажу були оформлені письмово, не надали. Не надано позивачами також і доказів відносно того, що відбулося повне або часткове виконання договору, а також факт ухилення однією із сторін від нотаріального посвідчення договору.

Відповідно до ч.3 ст.10, ч.1 ст.60 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Вірного висновку дійшов суд першої інстанції і щодо відмови в задоволенні вимог позивачів про скасування арешту на квартиру, накладеного державним виконавцем виконавчої служби Криворізького району у зв*язку із стягненням по виконавчому листу з ОСОБА_5 і ОСОБА_12суми збитків на користь ДП «Криворізька залізниця» 39942 грн., оскільки позивачі протягом восьми років без будь-яких поважних причин документів для нотаріального посвідчення договору купівлі-продажу не підготували, своїм правом, делегованим їм відповідачами не скористалися, нотаріально договір не уклали та на день звернення до суду саме відповідачі є співвласниками квартири, що підтверджується витягом із реєстру та свідоцтвом про право власності (а.с.11-12). Тому державний виконавець відділу ДВС Криворізького РУЮ на виконання рішення суду правомірно наклав арешт на квартиру як спосіб забезпечення відшкодування шкоди.

Доводи позивачів в апеляційній скарзі на неврахування судом, що між сторонами були обумовлені всі істотні умови договору купівлі-продажу квартири й відбулося його повне виконання колегія суддів не приймає до уваги, оскільки вони висновків суду про відмову в позові не спростовують.

Посилання, що ними було проведено газ, воду, й регулярно сплачуються комунальні послуги за квартиру не є доказом того, що відбулося повне або часткове виконання договору.

За таких обставин колегія суддів вважає, що рішення суду відповідає нормам матеріального та процесуального права. Висновки суду обґрунтовані, підтверджені письмовими матеріалами справи, а також поясненнями самих учасників процесу.

На підставі викладеного, колегія суддів вважає, що рішення суду необхідно залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 308, 313-315 ЦПК України колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2, ОСОБА_3 - відхилити.

Рішення Криворізького районного суду Дніпропетровської області від 12 серпня 2011 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили.

Головуючий:

Судді: