Справа 2-1075/11
Номер провадження 2/709/4121/11
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08.12.11 року. Рахівський районний суд Закарпатської області у складі:

головуючої судді Марусяк М.О.

при секретарі Ступчук Л.Б.

з участю: позивача ОСОБА_1,

представника позивача ОСОБА_2,

представника відповідача ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Рахів справу за позовом

ОСОБА_1

до

Рахівської міської ради Закарпатської області, в особі виконавчого

комітету Рахівської міської ради Закарпатської області,

ОСОБА_4

про вселення у житлову квартиру ,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_5 звернувся до суду з позовом до Рахівської міської ради Закарпатської області, в особі виконавчого комітету Рахівської міської ради Закарпатської області, комунального підприємства «Рахівське міське бюро технічної інвентаризації»Рахівської міської ради Закарпатської області, ОСОБА_4 про визнання права власності на нерухоме майно за набувальною давністю та вселення у житлову квартиру.

Позовні вимоги позивач ОСОБА_5 мотивував тим що з відповідачкою, ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, перебував у зареєстрованому шлюбі з серпня місяця 1977 року, який у 2005 році було розірвано. Разом, зі своєю дружиною він зареєстрований та проживає за адресою, квартира 2, будинок 9, м. Рахів, Закарпатської області з серпня місяця 1977 року, тобто, з дня їхнього одруження. Разом з відповідачкою він до 2005 року, тобто, до дня розірвання їхнього шлюбу, вів спільне господарство, сплачував комунальні платежі, утримував спірне нерухоме майно. На сьогоднішній день в цій квартирі крім нього та відповідачки, є зареєстрованим та проживає їхній син, ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2. Враховуючи те, що він часто хворів, у січні 2011 року був змушений виїхати у Вінницьку область, де проживає його сестра, і там лікувався до вересня 2011 року. До цього часу він постійно проживав у вказаній житловій квартирі, добросовісно та безперервно володів її приміщеннями, відкрито користувався даним нерухомим майном та прибудинковою територією, на якій воно розташоване. Повернувшись до м. Рахів, Закарпатської області, відповідачка до даного житлового помешкання його не впустила, незважаючи на те, що право на проживання в ньому він не втратив. У звязку із такими діями відповідачки, яка займає у житловій квартирі і ту її частину, на проживання на якій він має відповідне право, це право, як зазначено у позовній заяві, порушується і підлягає захисту в суді. На підтвердження цих обставин, позивач посилається на положення ч.ч.1, 3 статті 71 Житлового кодексу УРСР, за якими при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім'ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. Вичерпний перелік обставин, за яких жиле приміщення зберігається за тимчасово відсутнім наймачем або членами його сім'ї понад шість місяців, наводиться законодавцем у ч.3 ст.71 Житлового кодексу УРСР. У нього відсутнє інше житло, придатне для проживання, в даний час він знаходиться на стаціонарному лікуванні у Рахівській районній лікарні, а тому при виписці з неї, фактично проживатиме на вулиці. Крім того, посилається на положення ст.344 ч.1 ЦК України, за якими передбачено, що особа, яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито і безперервно володіти нерухомим майном протягом 10 років, набуває право власності на це майно (набувальна давність). Згідно із положеннями ст. 344 ч.4 цього ж Кодексу право власності за набувальною давністю на нерухоме майно набувається за рішенням суду, а набувачеві достатньо володіти чужим майном із дотриманням вимог, встановлених законом.

Враховуючи те, що іншого правового механізму вирішення даного спору не існує, звернувся до суду із даною заявою для його вирішення шляхом прийняття відповідного рішення. Просив позов задовольнити, винести судове рішення, за яким визнати за ним, ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_3, право спільної часткової власності на житлову квартиру № 2 житлового будинку № 9, що розташований по вул. Попенка у м. Рахові, Закарпатської області, захистити його житлові права шляхом його вселення у спірну житлову квартиру та стягнути із відповідачки, ОСОБА_4В, на його користь судові витрати, які складаються із 51 грн. судового збору та 120 грн. судових витрат.

В ході судового розгляду справи позивач та його представник, ОСОБА_2, позовні вимоги в частині визнання права спільної часткової власності на житлову квартиру № 2 житлового будинку № 9, що розташований по вул. Попенка, у м. Рахові, Закарпатської області зменшили, просили вселити позивача у дане житлове приміщення та стягнути судові витрати. При цьому, пояснили суду.

Позивач на відповідних правових підставах є зареєстрованим та таким, що проживає за адресою: квартира ІНФОРМАЦІЯ_4 з серпня місяця 1977 року. На день реєстрації місця проживання власником житлового будинку був виконавчий комітет Рахівської міської ради Закарпатської області.

Відповідачка, ОСОБА_4, власником даного житлового майна не являється, а отже, перешкоджати позивачу у його вільному використанні житлових приміщень квартири № 2, що у житловому будинку № 9 по вул. Попенка у м. Рахові, Закарпатської області, правових підстав не має. Сторони по справі позивач, ОСОБА_5, відповідач ОСОБА_4, мають рівні права та обовязки щодо використання житлових приміщень даного нерухомого майна за цільовим призначенням. Будь-які дії вчинені будь-ким, в тому числі, відповідачкою, ОСОБА_4, які б були направлені на позбавлення позивача у вільному, повному та безперешкодному використанню житлових приміщень спірного нерухомого майна, є незаконними та такими, що порушують житлові права особи.

Просили у зменшеному позові задовольнити, стягнути із ОСОБА_4 судові витрати.

Представник виконавчого комітету Рахівської міської ради, Закарпатської області в судове засідання не зявився. Однак надіслав до суду лист, в якому просив справу розглядати у відсутності їх представника, на задоволенні позовних вимог не заперечують.

Представник відповідачки, ОСОБА_4, ОСОБА_3, зменшені позовні вимоги не визнала, заявивши про те, що такі вимоги не підлягають до задоволення, оскільки, позивач унеможливлює спільне проживання в одному житловому приміщенні з відповідачкою, яким являється спірна квартира АДРЕСА_1, сама площа квартири не дозволяє вселитися у дане приміщення. Крім того, з 2010 року позивач не проживає у тій квартирі, не являється членом сімї відповідачки, не перебуває з нею у шлюбі, а даний будинок є аварійним, тому просить відмовити у позові.

Заслухавши сторін, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку.

У ході судового розгляду справи та дослідження її матеріалів судом достовірно встановлено, що з відповідачкою, ОСОБА_4, позивач перебував у зареєстрованому шлюбі з серпня місяця 1977 року, який у 2005 році було розірвано, на час звернення позивача до суду та розгляду справи останній є зареєстрованим за адресою: квартира 2, будинок 9, м. Рахів, Закарпатської області з 22.03.1995 року, що підтверджується записом в документі, що посвідчує особу, довідками виконавчого комітету Рахівської міської ради Закарпатської області № 4153 від 03.10.2011 року та № 1090 від 04.10.2011 року.

Обставини щодо прописки (реєстрації) позивача за даною адресою не спростовувалися самою відповідачкою, ОСОБА_4, яка була присутня на попередніх судових засіданнях, та не спростовувалася її представником, ОСОБА_3

Суд критично відноситься до поданих відповідачкою, ОСОБА_4, пояснень та заперечень на позовну заяву в одному із судових засіданнях, в яких брала участь відповідачка, щодо обставин, за яких проживати з відповідачем в одній житловій квартирі не являється можливим, оскільки, той часто вчиняв дії, які унеможливлюють спільне проживання. Будь-яких обґрунтованих та підставних доказів цього відповідачка суду не надала. Доводи останньої відносно того, що дана квартира належить її батькам, оскільки, була надана їм у власність, суд не може взяти до уваги, так як правовстановлюючих документів, які б підтверджували ці доводи, відповідачка не надала.

Натомість, відповідачка ОСОБА_4 надала суду договір найму від 01.03.1975 року житлової квартири № 2, що у будинку № 9, по вул. Попенка у м. Рахові, Закарпатської області, згідно якого вбачається, що управління будинками житлового управління Рахівського району, з однієї сторони, та ОСОБА_6, з другої сторони, уклали договір щодо користування спірним житловим приміщенням.

Суд бере до уваги той факт, що в спірній житловій квартирі попередні наймачі, якими являються батьки, відповідачки, не проживають тривалий час, а позивач є прописаним (зареєстрованим) на спірній житловій площі з дозволу попереднього власника виконавчого комітету Рахівської міської ради Закарпатської області та погодження іншого наймача, що також не спростовано в судовому засіданні відповідачем, ОСОБА_4

При задоволенні зменшеного позову в частині вселення у житлову квартиру суд бере до уваги той факт, що ні власник нерухомого майна, ні відповідач, як співнаймач спірного нерухомого майна, в суд із позовом до позивача про визнання його особою, яка втратила право на проживання чи його виселення із житлового приміщення без надання іншого житлового приміщення у звязку із неможливістю спільного проживання у спірній квартирі, не зверталися.

Будь-яких інших підстав, які б підтверджували доводи відповідачки, ОСОБА_4, щодо безпідставності позовних вимог ОСОБА_1 про вселення у житлову квартиру сторонами не надано, а судом таких доказів не здобуто.

У відповідності до положень частини 1 статті 29 ЦК України місцем проживання фізичної особи є житловий будинок, квартира, інше приміщення, придатне для проживання в ньому (гуртожиток, готель тощо), у відповідному населеному пункті, в якому фізична особа проживає постійно, переважно або тимчасово.

Фізична особа має право на місце проживання, на вільний вибір місця проживання та його зміну, крім випадків, встановлених законом (ст.310 ЦК України).

Сторонами справи суду не надано доказів того, що житлова квартира № 2, що у будинку № 9, по вул. Попенка у м. Рахові, Закарпатської області, не є придатною до використання за її цільовим призначенням чи житловий будинок являвся би аварійним.

Доказів того, що позивач унеможливлює відповідачці спільне проживання в одній житловій квартирі, судом не здобуто, сторонами справи таких доказів суду не надано.

Зважаючи на те, що позивач ставить перед судом питання про його вселення у житлову квартиру, доводячи правові підстави на проживання в ній, суд приходить до висновку, що зменшені позовні вимоги щодо вселення у житлову квартиру підлягають до задоволення.

При розгляді даних справ суд посилається на положення статей 58-59 ЦПК України, згідно яких належними є ті докази, які містять інформацію щодо предмета доказування, а сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування, не бере до уваги докази, які одержані з порушенням порядку, встановленого законом, а обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

У відповідності до положень статті 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір, а саме доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Керуючись положеннями статті 212 ЦПК України суд оцінює всі докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жоден доказ не має для суду наперед встановленого значення. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності

При розгляді зменшених позовних вимог гр-на ОСОБА_1 до виконавчого комітету Рахівської міської ради Закарпатської області, КП БТІ Рахівської районної ради Закарпатської області, гр-ки ОСОБА_4 про вселення його у житлову квартиру № 2 житлового будинку № 9, що розташований по вул. Попенка, у м. Рахові, Закарпатської області, суд вважав законними, обґрунтованими ці вимоги, які базувалися на чинних правових нормах.

Інших доказів сторони суду не надали, інших доводів, які б спростовували зменшені позовні вимоги позивача в суді не здобуто, а суд не наділений правом збирання таких доказів, оскільки, обовязок збирання останніх лежить на сторонах.

У відповідності до положень статті 1 ЦПК України завданнями цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

В силу приписів статті 10 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом, а суд повинен сприяти всебічному і повному з'ясуванню обставин справи.

Враховуючи наведене та зважаючи на обставини справи, ті докази, які були здобуті судом в ході розгляду справи, суд приходить до висновку, що зменшений позов ОСОБА_1 до Рахівської міської ради Закарпатської області, в особі виконавчого комітету Рахівської міської ради Закарпатської області, комунального підприємства «Рахівське міське бюро технічної інвентаризації»Рахівської міської ради Закарпатської області, ОСОБА_4 про вселення у житлову квартиру, слід задовольнити.

Керуючись положеннями ст.ст.10, 58, 60, 83, 88, 209, 212, 213, 223 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Зменшені позовні вимоги ОСОБА_1 - задовольнити.

Захистити житлові права громадянина ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_5, мешканця ІНФОРМАЦІЯ_6 шляхом його вселення у житлову квартиру № 2, житлового будинку № 9, що розташований по вул.. Попенка, в м. Рахів, Закарпатської області.

Стягнути із відповідачки ОСОБА_4 в користь позивача ОСОБА_1 судові витрати в сумі 8 гривень 50 копійок судового збору та 30 гривень витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи в суді.

Копію рішення для виконання надіслати до відділу реєстрації актів цивільного стану Рахівського районного управління юстиції Закарпатської області.Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до апеляційного суду Закарпатської області через Рахівський районний суд. Апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Головуюча: Марусяк М.О.