Справа №22-ц-1492/11 Головуючий у суді у 1 інстанції - Клімашевська
Номер провадження 22-ц/1890/4974/11 Суддя-доповідач - ОСОБА_1
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 серпня 2011 року м.Суми

колегія суддів з розгляду справ цивільного судочинства апеляційного суду Сумської області в складі:

головуючого-судді - Попруги С. В.,

суддів - Лузан Л. В. , Дубровної В. В.

.

з участю секретаря судового засідання - Пархоменко А.П.

розглянула у відкритому судовому засіданні в приміщенні апеляційного суду Сумської області цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Зарічного районного суду м. Суми Сумської області від 08 липня 2011 року в цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до Зарічного відділу державної виконавчої служби Сумського міського управління юстиції про визнання звіту про оцінку майна недійсним,

встановила:

Рішенням Зарічного районного суду м. Суми Сумської області від 08 липня 2011 року в задоволенні позову ОСОБА_3 відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_3 фактично посилаючись на неповне з'ясування судом обставин, що мають значення для справи, порушення норм матеріального та процесуального права, просить скасувати рішення суду першої інстанції і ухвалити нове рішення про задоволення позовних вимог.

ОСОБА_3. зокрема, доводить, що оцінка вартості нежитлових приміщень за адресою: м. Суми, вул. Кооперативна, 2 є не вірною, оскільки в звіті про оцінку майна має місце підміна задекларованих витратного і доходного методів порівняльним методом. У звіті та рецензії належним чином не обгрунтовано чому оцінювач дійшов висновку про 50% ступеня готовності арештованого майна, тоді як зазначена ступінь є більшою, отже і ціна згаданого майна вищою.

Суд першої інстанції розглянув справу за її першої неявки, що унеможливило надання нею доказів на підтвердження своїх вимог.

У судовому засіданні представник ОСОБА_2 - ОСОБА_4 підтримав доводи апеляційної скарги, а представник стягувана ОСОБА_5 - ОСОБА_6 заперечував проти доводів апеляційної скарги, вважав рішення суду першої інстанції законним і обґрунтованим.

Як убачається з матеріалів справи і фактично встановлено судом, 21 грудня 2009 року державним виконавцем Зарічного ВДВС Сумського МУЮ винесено постанову про відкриття виконавчого провадження за виконавчим листом № 2-1875/09 виданим Зарічним районним судом м. Суми про стягнення з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_5 1515000, 00 грн., якою одночасно накладено арешт на все майно, що належить ОСОБА_3, а 22 березня 2010 року складено акт опису і арешту майна нежитлового приміщення, що є обєктом незавершеного будівництва, яке розташоване за адресою: м. Суми, вул. Кооперативна, 2.

04 лютого 2011 року державним виконавцем Зарічного ВДВС Сумського МУЮ винесено постанову про призначення експерта - субєкта оціночної діяльності, якій було доручено визначити ринкове вартість зазначеного обєкта та надати звіт про оцінку.

15 квітня 2011 року експерт - субєкт оціночної діяльності ФОП ОСОБА_7 виготовила звіт в якому визначила, що ринкова вартість обєкта незавершеного будівництва за адресою: м. Суми, вул. Кооперативна, 2, складає 1526300, 00 грн.

Оскільки, боржник ОСОБА_3 була незгодна з результатами визначення оцінки майна, то державний виконавець Зарічного ВДВС Сумського МУЮ на підставі її заперечення та відповідно до Закону України «Про виконавче провадження» призначив рецензування звіту про оцінку. За результатами проведеного рецензування встановлено, що розрахунки проведені оцінювачем обґрунтовані та виконані з урахуванням впливу на їх результат. Зазначена оцінювачем у звіті про оцінку ступінь готовності обєкту на рівні 50%. що є відмінним від показника ступеня готовності зазначеного в справі БТІ на дану будівлю, також є обґрунтованою та підтвердженою розрахунком. У звіті використано витратний та дохідний підхід, а порівняльний підхід не використовувався.

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає відхиленню з наступних підстав.

Так. відповідно до ст. 308 ЦПК України, апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права. Не може бути скасоване правильне по суті і справедливе рішення суду з одних лише формальних міркувань.

Ухвалюючи рішення в даній справі суд першої інстанції врахував всі факти, що входять до предмета доказування. Обставини, якими мотивоване рішення підтверджуються належними й допустимими доказами, яким суд дав оцінку з дотриманням вимог ст. 212 ЦПК України, тому підстав для їхньої переоцінки колегія суддів не вбачає.

Висновки суду по суті заяви про те, що оцінку арештованого нерухомого майна належного ОСОБА_3, яка є стадією процесу примусового виконання рішення Зарічного районного суду м. Суми, вчинено відповідно до закону, в межах повноважень державного виконавця, і права та свободи ОСОБА_3 не було порушено, відповідають встановленим фактам. Суд дійшов цих висновків з дотриманням та правильним застосуванням норм матеріального та процесуального права, на які послався в рішенні.

Доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують з наступних підстав.

Так, відповідно до ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу.

Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі.

Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір.

Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

ОСОБА_3 не надала суду першої інстанції належних доказів на підтвердження заявлених вимог. Таких доказів вона не надала і суду апеляційної інстанції.

За законом, судовий контроль за виконанням судових рішень, в даному випадку полягав у тому, що суд першої інстанції перевірив відповідність дій державного виконавця положенням ст. ст. 57,58 Закону України «Про виконавче провадження».

Оскільки судом першої інстанції не було встановлено з боку державного виконавця порушень закону, прав та інтересів заявниці, то й підстав для задоволення її заяви немає.

Інші доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують, оскільки не містять посилань на такі порушення норм процесуального права чи неправильне застосування норм матеріального права, які могли б стати підставою для скасування рішення суду першої інстанції.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 308, 313, 315, ЦПК України, колегія судців

ухвалила:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити.

Рішення Зарічного районного суду м. Суми Сумської області від 08 липня 2011 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення і з цього часу може бути оскаржена в касаційному порядку протягом двадцяти днів безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Головуючий -

Судді -