АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Категорія 41 ( 4) Доповідач Карнаух В.В.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 квітня 2011 року колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Дніпропетровської області у складі:

головуючого: Карнаух В.В

суддів: Барильської А.П.., ОСОБА_2

при секретарі Бадалян Н.О.

за участю: позивачів ОСОБА_3 та ОСОБА_4, їх представника ОСОБА_5

відповідачів: ОСОБА_6, ОСОБА_7,

третьої особи ОСОБА_8

розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Кривому Розі цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_3 та ОСОБА_4 на рішення Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу від 07 грудня 2010 року за позовом ОСОБА_3 та ОСОБА_4 до ОСОБА_6, ОСОБА_7, треті особи: Комунальне житлове підприємства № 25 , Відділ опіки та піклування виконкому Саксаганської районної у місті ради ОСОБА_9, ОСОБА_10, про вселення, зміну договору найму житлового приміщення та виселення, усунення перешкод в користуванні житлом,-

В С Т А Н О В И Л А :

У жовтні 2007 року позивачі звернулися до суду з позовом, який у подальшоу уточнювали та просили зобов.язати відповідачів не чинити перешкод у користуванні квартирою 18 у будинку 10 по вул.. Спаській у м. Кривому Розі; вселити їх в цю квартиру; виселити із квартири ОСОБА_11 /Бабець/ ОСОБА_12 з її дітьми ОСОБА_11, ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_13, ІНФОРМАЦІЯ_2 у квартиру АДРЕСА_1 за місцем реєстрації; змінити договір найму житлового приміщення у спірній квартирі, визнавши за позивачами право користування кімнатами розміром 17,3 кв.м. та 9,1 кв.м., а за відповідачем право користування кімнатою 12,6 кв.м. При цьому посилаються на те, що позивачка ОСОБА_3 та відповідач ОСОБА_6 перебували у зареєстрованому шлюбі з 1989 року, який у 2007 році розірвано. В період шлюбу відповідачу на сім,ю із трьох чоловік була видана квартира , яка складається із трьох ізольованих кімнат, розмірами17,3 кв.м.,12,6 кв.м. та 9,1 кв.м. і розташована за адресою: АДРЕСА_2. Оскільки на кожного члена сім,ї припадає по 13 кв.м. житлової площі, просили змінити договір найму квартири, виділивши їй та донці в користування кімнати площею 17,3 кв.м. та 9,1 кв.м., а відповідачу ОСОБА_6 -12,6 кв.м., підсобні приміщення, кухню, ванну, туалет залишити в загальному користуванні.

Рішенням Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу від 07 грудня 2010 року в задоволенні позову відмовлено у повному обсязі.

В апеляційній скарзі позивачі ставлять питання про скасування рішення суду та просять ухвалити нове рішення по суті позовних вимог.

При цьому посилаються на порушення судом норм матеріального та процесуального права. Зокрема, на те, що суд безпідставно фактично визнав їх втратившими право користування квартирою, оскільки вони там зареєстровані та проживали постійно до 2007 року, коли відповідач повернувся із Італії з ОСОБА_14 та двома її дітьми і поселився в спірній квартирі, замінивши замки; ключів їм не дав, через що вони не могли там проживати.

В запереченнях на апеляційну скаргу представник відповідача, вважаючи, що рішення суду відповідає чинному законодавству, просить залишити його без змін.

Перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги і заявлених вимог, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Відмовляючи в задоволенні позову, суд першої інстанції виходив із того, що позивачка ОСОБА_3 перестала бути членом сім,ї відповідача ОСОБА_6, з 1993 року відповідачі не проживають в даному житловому приміщенні у зв.язку переїздом на інше постійне місце проживання квартиру батьків позивачки ОСОБА_3

Однак з такими висновками суду погодитися не можна, оскільки вони зроблені на неповному з.ясуванні обставин справи та в порушення нормаматеріального законодавства.

Відповідно до ст.. 213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обгрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з.ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Як вбачається із матеріалів справи, позивачка ОСОБА_3, перебуваючи в зареєстрованому шлюбі з відповідачем ОСОБА_6, від якого мають доньку ОСОБА_4, зареєстровані та проживають у ІНФОРМАЦІЯ_3. Відовідач ОСОБА_6 зареєстрований з 1988 року, позивачка ОСОБА_3 з 1990 року, позивачка ОСОБА_4 з 2006 року.

Згідно зі ст.. 57 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їхніх представників, допитаних як свідків, показань свідків, письмових доказів, речових доказів, висновків експертів.

Частиною 4 ст. 60 ЦПК установлено, що доказування не можуть ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідно до ст.. 212 ЦПК суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об,активному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жоден доказ не має для суду наперед встановленого значення. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв,язок доказів в їх сукупності.

Ст.. 64 ЖК України передбачає, що члени сім,ї наймача, які проживають разом з ним, користуються нарівні з наймачем усіма правами і несуть усі обов.язки, що випливають з договору найму жилого приміщення. До членів сім,ї наймача належить дружина наймача, їх діти і батьки. Якщо особи, зазначені в ч.2 цієї статті, перестали бути членами сім,ї наймача, але продовжують проживати в займаному жилому приміщенні , вони мають такі ж права і обов,язки, як наймач і члени його сім,ї.

Відповідно до положень ст.. 65 ЖК наймач вправі в установленому порядку за письмовою згодою всіх членів сім,ї, які проживають разом з ним, вселити в займане ним жиле приміщення свою дружину, дітей, батьків та інших осіб

Відповідно до п.9 постанови Пленуму Верховного Суду України від 12 квітня 1985 року «Про деякі питання, що виникли в практиці застосування судами Житлового кодексу України», вирішуючи спори про право користування жилим приміщенням осіб, які вселилися до наймача, суд повинен з,ясувати, чи дотриманий встановлений порядок при їх вселенні, зокрема, чи була письмова згода на це всіх членів сім,ї наймача.

Як вбачається із матеріалів справи та не оспорюються відповідачами, позивачка з дитиною проживала в спірній квартирі з 2003 року, робила ремонт в квартирі в 2004-2005 роках, під час якого проживала у своїх батьків. Факт проживання позивачки підтверджується також довідкою УПФ від 10.09.2007., згідно якої з неї утримувалися із заробітної плати комунальні платежі за адресою спірної квартири / а.с. 7/.

Судом встановлено та сторонами не оспорюється той факт, що відповідач ОСОБА_6 не проживав у спірній квартирі, оскільки в період з 2001 року знаходився, як він пояснив, в Італії на заробітках та після повернення у 2007 році вселився в квартиру з іншою жінкою та двома її дітьми без письмової згоди позивачів.

Відмовляючи в задоволенні позову, суд першої інстанції не дав належної оцінки цим обставинам; на вищезазначені положення житлового законодавства та обставини справи уваги не звернув; належним чином не перевірив доводи позивачів та заперечення відповідачів; і, вийшовши за межі позовних вимог, безпідставно дійшов висновку про те, що позивачка ОСОБА_3 перестала бути членом сім,ї наймача та вибула на постійне проживання в інше жиле приміщення.

Вирішуючи даний спір, колегія суддів виходить із того, що позивачі на законних підставах набули право користування спірною квартирою і наразі відсутні докази того, що вони в передбаченому Житловим Кодексом порядку позбавлені цього права, а відповідачка ОСОБА_7 з дітьми вселилися в спірну квартиру в порушення приписів ст.. 65 ЖК, тому позовні вимоги позивачів у частині зобов,язання ОСОБА_6 та ОСОБА_7 не чинити перешкод в користуванні житлом та вселення в спірне приміщення і виселення з нього ОСОБА_7 з неповнолітніми дітьми за місцем їх реєстрації в квартиру АДРЕСА_3 підлягають задоволенню.

В частині позовних вимог щодо зміни договору найму житлового приміщення колегія суддів не вбачає підстав для їх задоволення, враховуючи, що відповідно до положень ст.. 104 ЖК член сім,ї наймача вправі , за згодою інших членів сім,ї, які проживають разом з ним, укладення окремого договору найму, якщо жилу площу, що припадає на нього, може бути виділено у вигляді приміщення, яке відповідає вимогам ст.. 63 цього Кодексу.

Крім того, вважає, що в разі їх задоволення можуть бути ущемлені права одного із позивачів.

За таких обставин колегія суддів приходить до висновку про те, що рішення суду першої інстанції, як ухвалене в порушення норм матеріального та процесуального законодавства, відповідно до положень п.п.3.4 ч.1 ст. 309 ЦПК України, підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення про часткове задоволення позовних вимог.

Відповідно до вимог ст..88 ЦПК України з відповідачів солідарно на користь позивачки підлягають стягненню судовий збір у сумі 13 грн. та витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи в сумі 44,5 грн.

Керуючись ст..ст. 303, 307, п.п. 3,4 ч.1 ст. 309, ст..ст. 313, 314. 316 ЦПК України, колегія суддів,-

В И Р І Ш И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 та ОСОБА_4 задовольнити частково.

Рішення Довгинцівського районного суду м. Кривого Рогу від 07 грудня 2010 року скасувати та ухвалити нове рішення.

Позовні вимоги ОСОБА_3 та ОСОБА_4 задовольнити частково.

Зобов.язати відповідачів ОСОБА_6 та ОСОБА_7 не чинити перешкод позивачам ОСОБА_3 та ОСОБА_4 в користуванні квартирою 18 будинку 10 по вул.. Спаській у м. Кривому Розі.

Вселити ОСОБА_3 та ОСОБА_4 в квартиру АДРЕСА_4.

Виселити із квартири АДРЕСА_5 у квартиру АДРЕСА_3 ОСОБА_7 з її дітьми ОСОБА_11, ІНФОРМАЦІЯ_1, та ОСОБА_13, ІНФОРМАЦІЯ_2.

Відмовити ОСОБА_3 та ОСОБА_4 в задоволенні позову в частині зміни договору найму житлового приміщення в квартирі АДРЕСА_4.

Стягнути з ОСОБА_6 та ОСОБА_7 солідарно на користь ОСОБА_3 судовий збір в сумі 57,5 грн.

Рішення набирає законної сили з моменту проголошення, але може бути оскаржено в касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня набрання ним законної сили.

Головуючий:

Судді: