Справа № 22-ц-2370/11 Головуючий у І інстанції Очківський В.М.
Провадження № Доповідач у 2 інстанції ОСОБА_1
Категорія 58 08.04.2011
УХВАЛА

08 квітня 2011 року колегія суддів судової палати в цивільних справах Апеляційного суду Київської області в складі:

Головуючого судді : Олійника В.І.,

суддів Матвієнко Ю.О., Панасюка С.П.,

при секретарі Білан К.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні апеляційного суду Київської області цивільну справу за апеляційною скаргою Васильківського міжрайонного прокурора Київської області в інтересах держави в особі Київської обласної ради та Управління Держкомзему у Васильківському районі Київської області на ухвалу Васильківського міськрайонного суду Київської області від 24 жовтня 2008 року по справі за заявою ОСОБА_2 про видачу виконавчого листа,

ВСТАНОВИЛА:

22 жовтня 2008 року ОСОБА_2 звернувся до Васильківського міськрайонного суду Київської області з заявою про видачу йому виконавчого листа на підставі рішення третейського суду за № 52/2008 від 01.09.2008 року про визнання за ним права власності на земельну ділянку, площею 2,24 га, розташовану на території Рославичівської сільської ради Васильківського району Київської області.

Ухвалою Васильківського міськрайонного суду Київської області від 24 жовтня 2008 року ОСОБА_2 видано виконавчий лист за рішенням Третейського суду, створеного для вирішення конкретного спору від 01.09.2008 року, справа № 52/2008, яким визнано за ОСОБА_2 право власності на земельну ділянку з цільовим призначенням - для ведення садівництва, площею 2,24 га, розташовану на території Рославичівської сільської ради Васильківського району Київської області.

29 грудня 2010 року Васильківський міжрайонний прокурор в інтересах держави в особі Київської обласної ради та управління Держкомзему у Васильківському районі Київської області подав на вищевказану ухвалу суду апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просив ухвалу скасувати та постановити нову ухвалу, якою в задоволенні заяви ОСОБА_2 про видачу виконавчого листа відмовити.

Колегія суддів, заслухавши доповідь судді доповідача, думку осіб, які зявилися на розгляд вказаної справи, дослідивши матеріали цивільної справи, приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, а ухвала суду скасуванню з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що рішенням третейського суду, створеного для вирішення конкретного спору, від 01.09.2008 року за № 52/2008 затверджено мирову угоду між сторонами по справі № 52/2008 за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення коштів на умовах передачі ОСОБА_3 в рахунок погашення існуючої у нього перед ОСОБА_2 заборгованості в розмірі 200 000 грн. належну йому на праві приватної власності земельну ділянку, площею 2,24 га, розташовану в межах Рославичівської сільської ради Васильківського району Київської області. Визнано за ОСОБА_2 право власності на земельну ділянку з цільовим призначенням «для ведення садівництва» площею 2,24 га, розташовану на території Рославичівської сільської ради Васильківського району Київської області, державний акт на право власності на земельну ділянку серії ЯЖ № 402716, виданий на підставі Договору міни від 18 березня 2008 року за № 6473. Вищевказаний Державний акт серії ЯЖ № 402716 визнано таким, що втратив чинність. Також вказано, що дане рішення третейського суду є підставою для розробки технічної документації щодо виготовлення державного акту на право власності на земельну ділянку та виконання всіх дій щодо виготовлення, оформлення, реєстрації та видачі державного акту на право власності на земельну ділянку на ім»я ОСОБА_2

З метою отримання виконавчого листа на підставі вищевказаного рішення третейського суду ОСОБА_2 звернувся до Васильківського міськрайонного суду Київської області, посилаючись на ст. 56 Закону України «Про третейські суди».

Судом першої інстанції при винесенні ухвали про задоволення заяви ОСОБА_2 про видачу виконавчого листа були допущені порушення норм матеріального та процесуального права.

Зокрема, суд не звернув уваги на те, що рішенням третейського суду по справі за позовом ОСОБА_2 про стягнення коштів фактично звернуто стягнення на земельну ділянку та визнано на неї право власності, що є виходом за межі позовних вимог позивача.

Також в резолютивній частині рішення третейського суду вказано, що воно є підставою для розробки технічної документації щодо виготовлення державного акту на право власності на земельну ділянку площею 2,24 га з цільовим призначенням «для ведення садівництва» на ім»я ОСОБА_2, виконання всіх дій щодо виготовлення, оформлення, реєстрації та видачі державного акту на право власності на земельну ділянку в усіх державних установах, управліннях, відділеннях тощо, що суперечить суті та призначенню третейських судів, оскільки їхні рішення є обов»язковими лише для сторін, які брали участь в розгляді справи. Вирішувати питання стосовно прав та інтересів осіб, які не брали участі в розгляді справи, третейський суд в своєму рішенні не може, оскільки це є виходом за межі його повноважень.

Крім того, згідно існуючої судової практики третейські суди не можуть розглядати справи, які відповідно до закону підлягають вирішенню виключно судами загальної юрисдикції або Конституційним Судом України. Таким чином, якщо згідно з положеннями чинного законодавства певне питання вирішується «судом», «у судовому порядку», «на підставі рішення суду» тощо, слід вважати, що йдеться про державні суди. Отже, відповідні питання не підлягають розгляду у третейських судах. Так, виключно державними судами розглядаються справи щодо землі (відповідно до положень Земельного кодексу України), зокрема ч. 2 ст. 158 ЗК, за якою виключно судом вирішуються земельні спори з приводу володіння, користування і розпорядження земельними ділянками, що перебувають у власності громадян і юридичних осіб, а також спори щодо розмежування територій сіл, селищ, міст, районів та областей. Керуючись цим, при розгляді справ про видачу виконавчого документа на рішення третейського суду щодо таких питань, суди мають відмовляти у видачі виконавчого документа на рішення третейського суду на підставі п. 2 ч. 6 ст. 56 Закону № 1701-ІV.

Також суд першої інстанції, вирішуючи питання про видачу виконавчого листа, не звернув увагу на те, що третейський суд своїм рішенням змінив цільове призначення земельної ділянки з «ведення особистого селянського господарства» на «ведення садівництва», чим порушив вимоги ст. 20 ЗК України, згідно з якою зміна цільового призначення земель проводиться органами виконавчої влади або органами місцевого самоврядування, які приймають рішення про передачу цих земель у власність або надання у користування, вилучення (викуп) земель і затверджують проекти землеустрою або приймають рішення про створення об»єктів природоохоронного та історико-культурного призначення. Крім того, змінивши цільове призначення земельної ділянки з «ведення особистого селянського господарства» на «ведення садівництва», третейський суд порушив встановлену підпунктом «б» пункту 15 Перехідних положень Земельного кодексу України (в редакції, що діяла на момент прийняття рішення) заборону на зміну цільового призначення земельних ділянок, виділених в натурі (на місцевості) власникам земельних часток (паїв) для ведення особистого селянського господарства до набрання чинності законами України про державний земельний кадастр та про ринок земель.

На всі вищевикладені обставини суд першої інстанції уваги не звернув і належної оцінки їм не дав, що робить його висновок про наявність підстав для видачі ОСОБА_2 виконавчого листа необґрунтованим та неправильним.

Крім того судом першої інстанції при розгляді питання про видачу виконавчого листа були допущені і порушення норм процесуального закону. Так, в порушення вимог ч. 1 ст. 56 Закону України «Про третейські суди» суд не повідомив учасників справи про час та місце розгляду питання, порушеного ОСОБА_2, і розглянув справу за їхньої відсутності. Докази, які б свідчили про виклик сторін в судове засідання, в справі відсутні.

При таких обставинах, в зв»язку з порушенням судом порядку, встановленого для вирішення питання про видачу виконавчого листа на підставі рішення третейського суду, ухвала суду відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 312 ЦПК України підлягає скасуванню з передачею питання на новий розгляд до суду першої інстанції.

Керуючись ст.ст. 307, 312, 314, 315 ЦПК України, колегія суддів

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу Васильківського міжрайонного прокурора Київської області в інтересах держави в особі Київської обласної ради та Управління Держкомзему у Васильківському районі Київської області задовольнити частково.

Ухвалу Васильківського міськрайонного суду Київської області від 24 жовтня 2008 року про видачу виконавчого листа скасувати, передати питання на новий розгляд до суду першої інстанції.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили.

Головуючий :

Судді :