Справа № 22-ц-6415/11 Головуючий у І інстанції Тетервак Н.А.
Категорія 51 16.12.2011
УХВАЛА

Іменем України

16 грудня 2011 року м.Київ

Колегія суддів судової палати в цивільних справах Апеляційного суду Київської області в складі:

головуючого Сержанюка А.С.,

суддів Верланова С.М., Білоконь О.В.

при секретарі Хворостяної А.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні апеляційного суду Київської області цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Іванківського районного суду Київської області від 10 жовтня 2011 року у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3, третя особа - орган опіки та піклування Коцюбинської селищної ради про позбавлення батьківських прав,-

в с т а н о в и л а :

Позивач звернулася до суду з позовом до ОСОБА_3 про позбавлення його батьківських прав щодо дочки, ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, посилаючись на те, що відповідач ніколи не займався вихованням дочки, не брав участі у її лікуванні, хоча дитина хворіє, перебуває на диспансерному обліку, потребує щорічного оздоровлення та стаціонарного лікування.

Рішенням Іванківського районного суду Київської області від 10 жовтня 2011 року в позові -відмовлено.

Не погоджуючись з вказаним рішенням, посилаючись на порушення судом норм матеріального права при його ухваленні, позивач подала апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове рішення по суті її позовних вимог.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення з таких підстав.

Відповідно до вимог ст.213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно з законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Ухвалюючи рішення про відмову у задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції виходив із того, що ОСОБА_4, у відношенні якої позивач просила позбавити ОСОБА_3 батьківських прав, досягла повноліття, що є підставою для відмови в задоволенні позову.

Колегія суддів із вказаним висновком погоджується, оскільки він є обґрунтованими і відповідає вимогам закону.

Відповідно до ст. 164 Сімейного кодексу України, мати, батько можуть бути позбавлені батьківських прав, зокрема, якщо вони ухиляються від обов'язків по вихованню дітей, жорстоко поводяться з дітьми.

Згідно з ч.1 ст. 6 Сімейного кодексу України правовий статус дитини має особа до досягнення нею повноліття.

Згідно з роз»ясненнями, викладеними у п.16 Постанови Пленуму Верховного Суду України №20 від 19.12.2008 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» особи можуть бути позбавлені батьківських прав лише щодо дитини, яка не досягла 18 років.

Судом встановлено, що сторони перебували у шлюбі та є батьками ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, як слідує з копії свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 ( а.с.13).

Таким чином, на час розгляду справи судом ОСОБА_4 досягла повноліття та втратила правовий статус дитини, а тому колегія суддів згідна з висновком суду про відмову у задоволенні позовних вимог, оскільки позбавлення батьківських прав після настання повноліття не допускається.

Враховуючи викладене, суд першої інстанції дійшов правильного висновку щодо відмови у задоволенні позовних вимог.

Доводи апеляційної скарги про те, що позивач звернулась до суду з цим позовом 7 лютого 2011 року до досягнення ОСОБА_4 повноліття не заслуговують на увагу, оскільки спростовуються згаданим свідоцтвом про народження останньої, з якого вбачається, що ОСОБА_4 народилась ІНФОРМАЦІЯ_1 і їй станом на 7 лютого 2011 рок виповнилось 18 років. Крім того, суд встановлює фактичні обставини справи на час ухвалення рішення і ці доводи апеляційної скарги не спростовують правильного висновку суду про неможливість позбавлення батьківських прав щодо повнолітньої особи.

Таким чином, доводи апеляційної скарги про порушення судом норм матеріального і процесуального права безпідставні, спростовуються матеріалами справи та висновками суду, викладеними у рішенні.

Перевіряючи законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги та враховуючи, що обставини справи судом встановлені відповідно до наданих пояснень сторін та письмових доказів, що містяться в матеріалах справи, колегія суддів приходить до висновку, що рішення постановлене з дотриманням вимог матеріального і процесуального права, а тому апеляційну скаргу слід відхилити, а рішення суду залишити без змін.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 308, 314, 315 ЦПК України, колегія судів, -

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити.

Рішення Іванківського районного суду Київської області від 10 жовтня 2011 року залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення.

Ухвала апеляційного суду може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з моменту її проголошення.

Головуючий :

Судді :