РІШЕННЯ

Іменем України

12.07.2011 року Справа № 2-3723/11

Амур-Нижньодніпровський районний суд міста Дніпропетровська в складі: головуючого судді Подорець О.Б., при секретарі Завгородній Л.В., з участю адвоката ОСОБА_1, позивача ОСОБА_2, розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Дніпропетровську цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до Дніпропетровської міської ради, Інспекції державного архітектурно-будівельного контролю у Дніпропетровській області, третя особа Комунальне підприємство Дніпропетровське міжміське бюро технічної інвентаризації, про визнання права власності на самочинно збудоване нерухоме майно, -

ВСТАНОВИВ:

У березні 2011 року позивач ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом до відповідачів про визнання права власності на самочинне будівництво, зазначивши що рішенням Дніпропетровської міської ради №85/26 від 26 грудня 2007 року Про погодження місця розташування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) по вул. Житомірській у районі будинку №291було затверджено містобудівне обґрунтування розташування жилого будинку, господарських будівель і споруд. У 2008 році позивач побудував на зазначеній території житловий будинок з мансардою загальною площею 113,1 кв.м. літ. А-2, терасою літ.а-1 та ганком літ. а, що підтверджується технічним паспортом складеним станом на 10 вересня 2010 року.

На підставі рішення Дніпропетровської міської ради №329/53 від 28 грудня 2009 року Про передачу земельної ділянки по вул. Житомирській у районі будинку №291позивачу передана у власність земельна ділянка площею 0,0900 га для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель та споруд. У квітні 2010 року позивач отримав державний акт на право власності на землю.

Новоствореному будівництву присвоєно адресу вул. Охтирська, 120, яке погоджено прийняттям в експлуатацію. Разом з тим, позивачу відмовлено в реєстрації права власності на самовільно збудоване майно, а тому позивач звернувся до суду і просив визнати за ним право власності на самочинно збудоване нерухоме майно, а саме: житловий будинок А-2, який складається з наступних приміщень: 1-1 тамбур, площею 3,0 кв.м., 1-2 кухня, площею 13,4 кв.м., 1-3 сходова клітка площею 6,2 кв.м., 1-4 санвузол площею 10,4 кв.м., 1-5 житлова кімната, площею 14,3 кв.м, 1-6 коридор площею 2,7 кв.м., 1-7 вітальня площею 22,7 кв.м., 1-8 сходова клітка площею 6,1 кв.м., 1-9 санвузол площею 4,1 кв.м., 1-10 житлова кімната площею 11,2 кв.м, 1-11 хол, площею 19 кв.м., загальною площею 113,1 кв.м. та жилою площею 48,2 кв.м, з ганком літ а, терасою літ.а-1, терасою літ. а1-1, розташованого по вулиці Охтирській, 120 у місті Дніпропетровську.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_2 позов підтримав у повному обсязі та, посилаючись на підстави, викладені у позовній заяві, просив його задовольнити.

Представник відповідача в судове засідання не зявився, про причини неявки суд не повідомив, був сповіщений належним чином.

Згідно ч. 4 ст.169 ЦПК України у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення).

З урахуванням зазначених положень закону та думки позивача, який не заперечував проти заочного розгляду справи, суд ухвалив розглянути справу за відсутності відповідача у заочному порядку.

Вислухавши позивача, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного.

За положеннями ч. 2 ст. 6 Конституції України органи законодавчої, виконавчої та судової влади здійснюють свої повноваження в установлених цією Конституцією межах і відповідно до законів України.

За змістом пп. 1 п. бч. 1 ст. 31 Закону України від 21 травня 1997 року № 280/97-ВР Про місцеве самоврядування в Україні (у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом обєктів у порядку, встановленому законодавством, відноситься до відання виконавчих органів сільських, селищних, міських рад.

Згідно зі ст. 9 Закону України від 20 травня 1999 року Про архітектурну діяльність ( у редакції, яка була чинною на час виникнення спірних правовідносин) будівництво (нове будівництво, реконструкція, реставрація, капітальний ремонт) об'єкта архітектури здійснюється відповідно до затвердженої проектної документації, державних стандартів, норм і правил, місцевих правил забудови населених пунктів у порядку, визначеному ст. 24 Закону України Про планування і забудову територій(у редакції, яка була чинною на час виникнення спірних правовідносин), тобто заінтересовані особи зобов'язані отримати від виконавчих органів відповідних рад, Київської та Севастопольської міської державної адміністрацій, у разі делегування їм таких повноважень відповідними радами, дозвіл на будівництво об'єкта містобудування (далі - дозвіл на будівництво).

Відповідно до чч. 1, 2, 3, 7 ст. 376 ЦК України житловий будинок, будівля, споруда, інше нерухоме майно вважається самочинним будівництвом, якщо вони збудовані або будуються на земельні ділянці, що не була відведена для цієї мети, або без належного дозволу чи належно затвердженого проекту, або з істотними порушеннями будівельних норм і правил. Особа, яка здійснила або здійснює самочинне будівництво нерухомого майна, не набуває права власності на нього. Право власності на самочинно збудоване нерухоме майно може бути за рішенням суду визнане за особою, яка здійснила самочинне будівництво на земельній ділянці, що не була їй відведена для цієї мети, за умови надання земельної ділянки у встановленому порядку особі під уже збудоване нерухоме майно. У разі істотного відхилення від проекту, що суперечить суспільним інтересам або порушує права інших осіб, істотного порушення будівельних норм і правил суд за позовом відповідного органу державної влади або органу місцевого самоврядування може постановити рішення, яким зобовязати особу, яка здійснила (здійснює) будівництво, провести відповідну перебудову.

Судом встановлено, що на підставі рішення Дніпропетровської міської ради №85/26 від 26 грудня 2007 року Про погодження громадянину ОСОБА_2 (ідентифікаційний номер НОМЕР_1) місця розташування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) по вул. Житомірській у районі будинку №291 (Амур-Нижньодніпровський район)було затверджено містобудівне обґрунтування розташування жилого будинку, господарських будівель і споруд. У 2008 році позивач побудував на зазначеній території житловий будинок з мансардою загальною площею 113,1 кв.м. літ. А-2, терасою літ.а-1 та ганком літ. а, що підтверджується технічним паспортом комунального підприємства Дніпропетровське міжміське бюро технічної інвентаризаціїДніпропетровської обласної ради складеним станом на 10 вересня 2010 року.

12 квітня 2010 року позивач на підставі рішення Дніпропетровської міської ради №329/53 від 28 грудня 2009 року Про передачу земельної ділянки по вул. Житомирській у районі будинку №291отримав державний акт на право власності на землю, цільове призначення якої будівництво та обслуговування жилого будинку, господарських будівель та споруд.

Розпорядженням Дніпропетровського міського голови №564-р від 28 липня 2010 року житловому будинку присвоєно адресу вул. Охтирська, 120.

Рішенням виконавчого комітету Дніпропетровської міської ради №4326 від 08 грудня 2010 року Про погодження прийняття в експлуатацію обєкта нерухомого майна по вулиці Охтирській, 120погоджено прийняття в експлуатацію житлового будинку по вулиці Охтирській, 120.

23 грудня 2010 року позивач отримав сертифікат відповідності державним будівельним нормам, стандартам та правилам, яким засвідчено відповідність закінченого будівництвом обєкта житлового будинку садибного типу з мансардою, загальною площею 113,1 кв.м. державним стандартам, будівельним нормам і правилам.

Разом з тим, 11 лютого 2011 року позивач ОСОБА_2 отримав відмову виконавчого комітету Дніпропетровської міської ради щодо реєстрації права власності на житловий будинок по вулиці Охтирській, 120 в м. Дніпропетровську, оскільки передача земельної ділянки відбулася після завершення будівництвами нерухомого майна, а відтак питання визнання права власності підлягає вирішенню в судовому порядку.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що позовні вимоги обґрунтовані та підлягають задоволенню відповідно до ч.3 ст.376 ЦК України та вважає за можливе визнати за ОСОБА_2 право власності на самочинно збудоване нерухоме майно, а саме: житловий будинок А-2, який складається з наступних приміщень: 1-1 тамбур, площею 3,0 кв.м., 1-2 кухня, площею 13,4 кв.м., 1-3 сходова клітка площею 6,2 кв.м., 1-4 санвузол площею 10,4 кв.м., 1-5 житлова кімната, площею 14,3 кв.м, 1-6 коридор площею 2,7 кв.м., 1-7 вітальня площею 22,7 кв.м., 1-8 сходова клітка площею 6,1 кв.м., 1-9 санвузол площею 4,1 кв.м., 1-10 житлова кімната площею 11,2 кв.м, 1-11 хол, площею 19 кв.м., загальною площею 113,1 кв.м. та жилою площею 48,2 кв.м, з ганком літ а, терасою літ.а-1, терасою літ. а1-1, розташованого по вулиці Охтирській, 120 у місті Дніпропетровську.

Керуючись ст.ст.10,11, 15, 57-60, 212-215,218,222 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_2 до Дніпропетровської міської ради, Інспекції державного архітектурно-будівельного контролю у Дніпропетровській області, третя особа Комунальне підприємство Дніпропетровське міжміське бюро технічної інвентаризації, про визнання права власності на самочинно збудоване нерухоме майно - задовольнити.

Визнати за ОСОБА_2 право власності на самочинно збудоване нерухоме майно, а саме: житловий будинок А-2, який складається з наступних приміщень: 1-1 тамбур, площею 3,0 кв.м., 1-2 кухня, площею 13,4 кв.м., 1-3 сходова клітка площею 6,2 кв.м., 1-4 санвузол площею 10,4 кв.м., 1-5 житлова кімната, площею 14,3 кв.м, 1-6 коридор площею 2,7 кв.м., 1-7 вітальня площею 22,7 кв.м., 1-8 сходова клітка площею 6,1 кв.м., 1-9 санвузол площею 4,1 кв.м., 1-10 житлова кімната площею 11,2 кв.м, 1-11 хол, площею 19 кв.м., загальною площею 113,1 кв.м. та жилою площею 48,2 кв.м, з ганком літ а, терасою літ.а-1, терасою літ. а1-1, розташованого по вулиці Охтирській, 120 у місті Дніпропетровську.

З повним текстом рішення суду сторони можуть ознайомитися 15 липня 2011 року.

Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом десяти днів з дня отримання його копії.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене відповідачем в апеляційному порядку.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення до апеляційного суду Дніпропетровської області через Амур-Нижньодніпровський районний суд міста Дніпропетровська. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя: