АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 січня 2011 року м. Полтава

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Полтавської області в складі: головуючої судді Акопян В.І., суддів Лобова О.А., Петренка В.М. при секретарі Зеленській О.І.

розглянула у відкритому судовому засіданні в м.Полтаві цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Лубенського міськрайонного суду Полтавської області від 04 листопада 2010 року у справі за позовом прокурора м.Кременчука в інтересах держави в особі Полтавського регіонального управління Державної спеціалізованої фінансової установи «Державний фонд сприяння молодіжному будівництву» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитною угодою та дострокове розірвання кредитної угоди.

Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача,

ВСТАНОВИЛА:

У серпні 2010 року прокурор м.Кременчука звернувся до суду із вказаним позовом, просив ухвалити рішення, яким стягнути з відповідача на користь Полтавського регіонального управління Державної спеціалізованої фінансової установи «Державний фонд сприяння молодіжному будівництву» 31 681 грн. 11 коп. заборгованості за кредитним договором та розірвати кредитну угоду №418 від 13 травня 2003 року, мотивуючи заявлені вимоги неналежним виконанням відповідачем зобов'язань.

Рішенням Лубенського міськрайонного суду Полтавської області від 04 листопада 2010 року позов задоволений: достроково розірвана кредитна угода №418, укладена 13 травня 2003 року між Полтавським регіональним управлінням Державної спеціалізованої фінансової установи «Державний фонд сприяння молодіжному будівництву» і ОСОБА_2, стягнуто з ОСОБА_2 на користь Полтавського регіонального управління Державної спеціалізованої фінансової установи «Державний фонд сприяння молодіжному будівництву» 31 284 грн. заборгованості і 397 грн. 11 коп. пені.

Вирішене питання про судові витрати.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2, посилаючись на порушення судом норм процесуального і матеріального права, просить рішення суду першої інстанції у частині дострокового розірвання кредитної угоди скасувати, ухвалити нове рішення про відмову у задоволенні цієї позовної вимоги.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги відповідач посилається на скрутне фінансове становище у своїй сім'ї.

Колегія суддів, перевіривши матеріали справи в межах доводів апеляційної скарги та позовних вимог, заявлених в суді першої інстанції, заслухавши пояснення осіб, які беруть участь в справі, дійшла висновку, що апеляційну скаргу слід відхилити з наступних підстав:

Відповідно до п.1 ч.І ст.307, ст.308 ЦПК України апеляційний суд за результатами розгляду апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції вправі відхилити апеляційну скаргу та залишити рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Судом першої інстанції встановлено, що 13 травня 2003 року між Полтавським регіональним управлінням Державної спеціалізованої фінансової установи «Державний фонд сприяння молодіжному будівництву»' і ОСОБА_2 укладена кредитна угода №418, згідно якої ОСОБА_2 отримала кредит на будівництво (реконструкцію) житла загальною площею 49,85 м.кв. у сумі 23 429 грн. з терміном повернення ЗО років.

18 грудня 2003 року між сторонами укладена додаткова угода, якою сума кредиту збільшена до 34 239 грн.

Відповідно до п.4.3.3. кредитної угоди Фонд має право достроково розірвати угоду у разі несплати позичальником щоквартального платежу протягом трьох місяців після закінчення терміну чергової виплати, а також у разі порушення вимог розділу 3 угоди (забезпечення повернення угоди).

ОСОБА_2 свої зобов'язання щодо погашення кредиту не виконувала належним чином.

За станом на 14 липня 2010 року заборгованість ОСОБА_2 за кредитним договором склала 31 284 грн. (тіло кредиту) і 397 грн. 11 коп. пені за порушення строків повернення кредитних коштів.

Суд першої інстанції повно і всебічно дослідив надані сторонами докази, належно їх оцінив і дійшов обґрунтованого висновку про задоволення позову.

При цьому суд першої інстанції виходив з доведеності факту порушення ОСОБА_2 умов кредитного договору.

Такий висновок суду відповідає обставинам справи та ґрунтується на доказах, яким надано правильну оцінку.

Відповідно до ст.526 ЦК України зобовязання має виконуватися належним чином, відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства.

Факт порушення ОСОБА_2 умов кредитної угоди у частині своєчасного внесення належних платежів доведений належними і допустимим доказами та не заперечувався відповідачем.

Посилання апеляційної скарги скрутне матеріальне положення у сім'ї відповідачки колегія суддів вважає безпідставними, оскільки відповідно до п.7.2 кредитної угоди випадки втрати працездатності та платоспроможності не відносяться до обставин непереборної сили.

Апеляційна скарга не містить нових засобів доказування, її доводи не спростовують висновків суду, отже рішення суду першої інстанції є законним, підстави для його зміни чи скасування відсутні.

Керуючись ст.ЗОЗ, ст.307 ч.І п.1, ст.308, ст.314, ст.315 ЦПК України, колегія суддів,

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити.

Рішення Лубенського міськрайонного суду Полтавської області від 04 листопада 2010 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена протягом двадцяти днів безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуючий суддя: В.І.Акопян

Судді: О.А.Лобов

ОСОБА_3