Броварський міськрайонний суд Київської області
справа № 2-п-3/11
УХВАЛА

13 січня 2011 року м. Бровари

Броварський міськрайонний суд Київської області у складі:

головуючого-судді ОСОБА_1,
при секретарі ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду заяву ОСОБА_3 про перегляд заочного рішення суду,

в с т а н о в и в :

04 листопада 2010 року ОСОБА_3 звернувся до суду із заявою про перегляд заочного рішення суду, в якій зазначав, що 15 жовтня 2010 року Броварським міськрайонним судом Київської області ухвалено заочне рішення у справі № 2-739/10 за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_3 про стягнення суми позики та трьох відсотків річних від простроченої суми, яке він отримав 25 жовтня 2010 року.

Вважає, що у суду були відсутні підстави для ухвалення зазначеного заочного рішення, тому воно має бути скасоване, а справа призначена до розгляду в загальному порядку з наступних підстав.

Дійсно його представник ОСОБА_5 була повідомлена про розгляд справи 15 жовтня 2010 року, однак він належним чином про розгляд справи повідомлений не був. Крім того, у нього була поважна причина для неявки в суд перебування на стаціонарному лікуванн у травматологічному відділенні лікарні міста Луганська з 14 по 22 жовтня 2010 року після отриманої травми.

Із заочного рішення суду від 15 жовтня 2010 року вбачається, що ухвалою суду провадження у справі в частині вимог до ОСОБА_6 про стягнення суми позики, відсотків за користування позикою та трьох відсотків річних від простроченої суми, а також вимог до ОСОБА_3 щодо стягнення з нього відсотків за користування позикою у сумі 129906 грн. було закрито у звязку з відмовою позивача ОСОБА_4 від позову в цій частині. Таким чином, було змінено розмір позовних вимог до нього, ОСОБА_3

Згідно із ч. 3 ст. 224 ЦПК України у разі зміни позивачем предмета або підстав позову, зміни розміру позовних вимог суд повинен був відкласти судовий розгляд для повідомлення його (відповідача) про це, тому підстави для ухвалення заочного рішення були відсутні. Дана норма звуженому тлумаченню не підлягає, тому суд і в разі зменшення позивачем розміру позовних вимог повинен був відкласти судовий розгляд для повідомлення про це відповідача, оскільки відповідач у даному випадку міг визнати позов.

Крім того, відповідно до п. 4 ч. 2 ст. 229 ЦПК України у заяві про перегляд заочного рішення повинні бути зазначені посилання на докази, якими відповідач обґрунтовує свої заперечення проти позову. Такими доказами є: закордонний паспорт з відміткою про його перебування в період з 01 по 11 квітня 2009 року за кордоном у Росії та копія туристичної путівки № 002023 серії 30 на підприємстві некомерційного партнерства в галузі туризму та відпочинку Дельта-трансстрой. Ці документи свідчать про те, що 02 квітня 2009 року він не міг отримати від позивача ОСОБА_4 кошти за договором позики, оскільки знаходився за кордоном. Ці докази не були досліджені у судовому засіданні, про їх витребування ним заявлялось клопотання, проте суд його не задовольнив.

Виходячи з наведеного, просив скасувати заочне рішення від 15 жовтня 2010 року та призначити справу до розгляду в загальному порядку.

Представник відповідача ОСОБА_3 ОСОБА_5 у судовому засіданні заяву ОСОБА_3 про перегляд заочного рішення суду від 15 жовтня 2010 року підтримала, дала пояснення, аналогічні викладеному вище, просила суд заяву задовольнити, дане рішення скасувати з наведених у заяві підстав і призначити справу до судового розгляду в загальному порядку.

Представник позивача ОСОБА_4 ОСОБА_7 у судовому засіданні пояснив, що заява ОСОБА_3 про перегляд заочного рішення суду від 15 жовтня 2010 року задоволенню не підлягає.

Згідно із вимогами ч. 1 ст. 232 ЦПК України заочне рішення підлягає скасуванню лише у випадку наявності двох взаємоповязаних обставин: неявки відповідача у судове засідання з поважних причин та якщо докази, на які він посилається, мають істотне значення для правильного вирішення справи.

Доводи відповідача ОСОБА_3 про те, що він не був належним чином повідомлений про розгляд справи, а також те, що у нього була поважна причина неявки в судове засідання через перебування на лікуванні, не є підставою для скасування заочного рішення, оскільки відповідач ОСОБА_3 був належними чином повідомлений про розгляд справи відповідно до вимог ч. 5 ст. 76 ЦПК України через свого представника ОСОБА_5

Не спростовують висновків суду і посилання на докази щодо перебування відповідача ОСОБА_3 нібито за кордоном у Росії в період з 01 по 11 квітня 2009 року, оскільки сам відповідач у попередньому судовому засіданні підтвердив той факт, що він брав кошти в борг у ОСОБА_4 та особисто писав їй про це розписку.

Твердження відповідача ОСОБА_3 про те, що у звязку із частковою відмовою позивача ОСОБА_4 від позову до нього і зменшенням позовних вимог суд зобовязаний був відкласти розгляд справи та повідомити його про це, безпідставні, що підтверджується думкою суддів цивільної палати Верховного суду України ОСОБА_8 та ОСОБА_9, які зазначають, що зміна позивачем під час заочного розгляду справи позовних вимог у бік їх зменшення ніяким чином не впливає на права відповідача та можливість розгляду справи.

Заслухавши думку сторін, перевіривши матеріали справи, суд дійшов висновку, що заява ОСОБА_3 про перегляд заочного рішення від 15 жовтня 2010 року підлягає залишенню без задоволення.

15 жовтня 2010 року Броварським міськрайонним судом Київської області ухвалено заочне рішення у цивільній справі № 2-739/10 за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_3 про стягнення суми позики та трьох відсотків річних від простроченої суми.

Заочним рішення суду позов ОСОБА_4 було задоволено, стягнуто на її користь із відповідача ОСОБА_3 позику в сумі 790880 грн. (грошовий еквівалент 100000 доларів США за курсом Національного банку України на день ухвалення рішення), три відсотки річних від простроченої суми в розмірі 27776 грн. 07 коп. та судові витрати в розмірі 1820 грн., всього 820476 грн. 07 коп.

Відповідно до ч. 1 ст. 232 ЦПК України заочне рішення підлягає скасуванню, якщо судом буде встановлено, що відповідач не зявився в судове засідання та не повідомив про причини неявки з поважних причин і докази, на які він посилається, мають істотне значення для правильного вирішення справи.

Згідно із ч. 1 ст. 38 ЦПК України сторона може брати участь у цивільній справі особисто або через представника.

У ч. 5 ст. 76 ЦПК України встановлено, що вручення судової повістки представникові особи, яка бере участь у справі, вважається врученням повістки і цій особі.

Про час і місце судового розгляду справи 15 жовтня 2010 року представник відповідача ОСОБА_3 ОСОБА_5 була повідомлена належними чином, про що свідчить наявна у справі розписка. Про бажання особисто приймати участь у розгляді даної справи відповідач ОСОБА_3 суд не повідомляв.

Користуючись своїми процесуальними правами, передбаченими ст. 31 ЦПК України, позивач ОСОБА_4 у судовому засіданні позовні вимоги щодо стягнення з ОСОБА_3 коштів зменшила у межах заявлених нею вимог при подачі позову до суду, що прав відповідача ОСОБА_3 на захист від предявлених вимог не порушило та ніяким чином на його процесуальне становище не вплинуло.

У попередньому судовому засіданні відповідач ОСОБА_3 позов ОСОБА_4 визнав частково в частині одержання від позивача певної суми коштів. Підтвердив він і факт написання ним власноручно розписки, датованої 02 квітня 2009 року, про одержання від ОСОБА_4 позики у сумі 100000 доларів США.

Посилання відповідача ОСОБА_3 на докази того, що він перебував за кордоном у Росії в період з 01 по 11 квітня 2009 року істотного значення для правильного вирішення справи не мають.

Відповідно до ч. 3 ст. 231 ЦПК України у результаті розгляду заяви про перегляд заочного рішення суд може своєю ухвалою: залишити заяву без задоволення або скасувати заочне рішення і призначити справу до розгляду в загальному порядку.

Оскільки підстав для скасування заочного рішення Броварського міськрайонного суду Київської області від 15 жовтня 2010 року у справі № 2-739/10 не вбачається, тому заява ОСОБА_3 про перегляд цього заочного рішення підлягає залишенню без задоволення.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 210, 231, 232 ЦПК України, суд

у х в а л и в :

Заяву ОСОБА_3 про перегляд заочного рішення Броварського міськрайонного суду Київської області від 15 жовтня 2010 року у цивільній справі № 2-739/10 за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_3 про стягнення суми позики та трьох відсотків річних від простроченої суми залишити без задоволення.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Дутчак І.М.