АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________
Категорія: право власності ОСОБА_1
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 липня 2011 року судова колегія судової палати у цивільних справах апеляційного суду Харківської області в складі:

Головуючого-судді : Гальянової І.Г.

суддів: Бородіна М.М.

ОСОБА_3

при секретарі: Григоренко К.Ю.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Харкові цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_4 на рішення Фрунзенського районного суду м.Харкова від 08 квітня 2011 року у справі за позовом ОСОБА_5 до ОСОБА_4, ОСОБА_6 про виселення,-

ВСТАНОВИЛА :

23 лютого 2011 року позивач звернулась у суд з позовом, в якому просила виселити відповідачів з квартири АДРЕСА_1 та стягнути з них судові витрати у справі.

Свої вимоги обгрнутовувала тим., що 03.12.2010 року з публічних торгів , які проводились Фрунзенським ВДВС Харківського міського управління юстиції викупила зазначену квартиру , яка належала боржнику банку ОСОБА_7 та який проти її продажу як іпотекодавець не заперечував. Позивач зазначає, що 14.01.2011 року вона зареєструвала право власності на вказану квартиру. На момент аукціону в квартирі ніхто не мешкав та після оформлення права власності на квартиру виявилось , що у квартиру через вікно без її дозволу проникли відповідачі , зламали поставлені нею замки та замінили на свої та там мешкають, безоплатно користуючись комунальними послугами.

В судовому засіданні суду першої інстанції позивач, в особі свого представника, підтримала позовні вимоги з зазначених підстав.

Відповідачі в судовому засіданні суду першої інстанції проти позову заперечували.

Свої заперечення ОСОБА_4 обґрунтовував тим, що спірна квартира раніше належала йому на праві приватної власності та яку він продав ОСОБА_8 на підставі договору її купівлі - продажу. Вказаний договір вважає недійсним , а тому вважає, що спірна квартира належить йому.

Свої заперечення ОСОБА_6 обгрунтовувала тим, що не має постійного місця проживання і тому її не можна висиляти зі спірної квартири, при цьому відповідачі не заперечували того факту,що в спірну квартиру проникли через вікно та в ній проживають.

В процесі слухання вказаної справи, відповідач ОСОБА_4 звернувся у суд з зустрічним позовом до ОСОБА_5, ОСОБА_9, КП «Харківське міське бюро технічної інфентарізації» про визнання договору купівлі-продажу спірної квартири, укладеного між ним та ОСОБА_10 05.04.2008 року недійсним, повернення квартири та зобов»язання її реєстрації в БТІ.

Ухвалою Фрунзенського районного суду м. Харкова від 08 квітня 2011 року , ОСОБА_4 відмовлено в прийнятті до розгляду вказаного зустрічного позову в межах вказаної цивільної справи ( а.с.32).

Рішенням Фрунзенського районного суду м.Харкова від 08 квітня 2011 року, позовні вимоги ОСОБА_5 задоволені, ОСОБА_4 та ОСОБА_6 виселені з зазначеної квартири та з них на користь ОСОБА_5 стягнуті судові витрати у справі в розмірі 45 грн. 50 коп.

В апеляційній скарзі ОСОБА_4 просить скасувати як ухвалу суду від 08 квітня 2011 року , так і рішення суду від 08 квітня 2011 року та ухвалити нове рішення, яким відмовити ОСОБА_5 в задоволенні позову та задовольнити його зустрічні позовні вимоги.

Ухвалою судді апеляційного суду Харківської області справа була повернута до Фрунзенського районного суду м. Харкова для виконання судом вимог ч.2 ст. 293 ЦПК України в частині оскарження ОСОБА_4 ухвали Фрунзенського районного суду м.Харкова від 08 квітня 2011 року ( а.с.47-48).

Ухвалою судді Фрунзенського районного суду м.Харкова від 02 червня 2011 року, апеляційна скарга ОСОБА_4 в частині оскарження вказаної ухвали суду повернута йому на підставі ч.2 ст. 293 ЦПК України ( а.с.51)

Як на підставу скасування рішення суду першої інстанції ОСОБА_4 зазначає ,що права власності на спірну квартиру він був позбавлений під впливом обману, у зв»язку з чим їх дії щодо вселення в спірну квартиру не вважає самоуправними, а також зазначає,що через вікно в квартиру вони проникли після укладення з ОСОБА_10 спірного договору купівлі-продажу після того як зрозуміли,що їх «ошукали».

Заслухавши доповідь судді, пояснення осіб, які з»явились, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, судова колегія приходить до висновку,що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Згідно до вимог ч.1 ст. 303 ЦПК України, під час розгляду справи в апеляційному порядку , апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених в суді першої інстанції.

Матеріали справи свідчать про те, що судом першої інстанції вирішувався спір щодо виселення відповідачів зі спірної квартири її власником.

Задовольняючи позовні вимоги позивача, суд першої інстанції, на підставі ст.ст. 316, 317, 391 ЦК України , виходив з того , що позивач є власником спірної квартири , а відповідачі в спірній квартирі не зареєстровані не мають права користування вказаною квартирою та їх наявність в ній, створює позивачу , як її власнику, перешкоди в здійсненні нею права власності .

При цьому судом встановлено, підтверджено наявними у справі доказами та відповідачами цей факт не спростовано, що право власності на спірну квартиру позивач набула на підставі свідоцтва ,посвідченого 21 грудня 2010 року приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу щодо придбання нею зазначеної квартири на підставі акта державного виконавця відділу державної виконавчої служби Харківського міського управління юстиції від 14 грудня 2010 року про реалізацію предмета іпотеки . Та вказане право власності зареєстровано позивачем 14.01.2011 року.

Судом також встановлено, та відповідачами цей факт не спростовано, що сторони ні в яких правовідносинах, в тому числі і житлових правовідносинах, між собою не знаходяться, відповідачі в спірній квартирі не зареєстровані та користуються нею без будь-яких законних на те підстав.

Відповідно до ст. 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права власності та розпорядженням своїм майном.

Відповідачі, користуючись спірною квартирою, яка належить позивачу на праві власності , створюють для позивача такі перешкоди.

За таких обставин, суд першої інстанції обгрунтовано висилив відповідачів із зазначеної квартири.

Доводи, викладені ОСОБА_4 в апеляційній скарзі , вказаний висновок суду не спростовують та не дають підстав для скасування чи зміни ухваленого у справі рішення.

При цьому судова колегія не приймає до уваги посилання ОСОБА_4 на недійсність укладеного між ним та ОСОБА_10 05 квітня 2008 року договору купівлі-продажу спірної квартири, як на підставу правомірності проживання в ній , оскільки зазначений правочин в установленому законом порядку не визнаний недійсним та остання на теперішній час не є її власником , а тому і стороною у виниклих між позивачем ОСОБА_5 та відповідачами ОСОБА_4 і ОСОБА_6 правовідносинах.

З огляду на наведене, судова колегія приходить до висновку про залишення рішення суду першої інстанції без змін.

Керуючись ст.ст. 303, 304, 308, 313, 315, 319, 218 ЦПК України , судова колегія -,

УХВАЛИЛА :

Апеляційну скаргу ОСОБА_4, відхилити.

Рішення Фрунзенського районного суду м. Харкова від 08 квітня 2011 року, залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили.

Головуючий, суддя:

Судді: