Справа №22-ц-2171/11 Суддя-доповідач - Кононенко
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 листопада 2011 року м.Суми

Колегія суддів з розгляду справ цивільного судочинства Апеляційного суду Сумської області у складі:

головуючого - Кононенко О.Ю.

суддів - Семеній Л.І., Левченко Т.А.

з участю секретаря судового засідання Кияненко Н.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Апеляційного суду Сумської області цивільну справу за апеляційною скаргою Державної установи «Інститут медицини праці Академії медичних наук України», до якої приєдналось відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасного випадку на виробництві та професійних захворювань в м.Красний Луч Луганської області,

на рішення Сумського районного суду Сумської області від 06 травня 2010 року

у справі за позовом ОСОБА_1 до Державної установи «Інститут медицини праці Академії медичних наук України», третя особа: Науково - дослідний інститут гігієни праці та профзахворювань Харківського національного медичного університету, про визнання недійсним висновку Центральної лікарняно-експертної комісії,

в с т а н о в и л а :

Рішенням Сумського районного суду Сумської області від 06 травня 2010 року визнано недійсним висновок Центральної лікарняно-експертної комісії державної установи «Інститут медицини праці Академії медичних наук України» від 31 березня 2009 року відносно ОСОБА_1 за його безпідставністю.

Стягнуто з державної установи «Інститут медицини праці Академії медичних наук України» на користь держави 8 грн. 50 копійок судового збору та 37 грн. витрат з інформаційно-технічного забезпечення розгляду справи.

В апеляційній скарзі ДУ «Інститут медицини праці Академії медичних наук України», посилаючись на неповне зясування судом обставин, що мають значення для справи, порушення норм матеріального та процесуального права, просить рішення суду скасувати та ухвалити нове про відмову у задоволенні позову.

При цьому зазначає, що суд помилково вважав остаточним рішення Науково - дослідного інституту гігієни праці та профзахворювань Харківського національного медичного університету щодо встановлення професійного захворювання та діагнозу позивачу, а також не врахував суттєві обставини розвитку захворювань останнього та прийняті рішення Луганською експертною комісією та Центральною лікарською експертизою з цього питання. Також послався на те, що діагноз ОСОБА_1 встановлювався з порушенням Порядку розслідування та ведення обліку нещасних випадків, професійних захворювань і аварій на виробництві, затверджений постановою Кабінету Міністрів України № 1112 від 25 серпня 2004 року, без дослідження клінічних та функціональних досліджень, даних трудової книжки, аналізу умов праці та виписок з медичної картки позивача тощо.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення представника відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасного випадку на виробництві та професійних захворювань в м.Красний Луч Луганської області ОСОБА_2, яка підтримала доводи апеляційної скарги, представника позивача ОСОБА_1 ОСОБА_3, який заперечував проти скарги, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених в суді першої інстанції, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Згідно зі ст. 308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Не може бути скасоване правильне по суті і справедливе рішення суду з одних лише формальних міркувань.

Судом першої інстанції встановлено, що з 23 червня 1978 року по 30 червня 1986 року ОСОБА_1 працював на шахті «Міусиньська» Виробничого об'єднання «Донбасантрацит», з 16 вересня 1989 року по 29 жовтня 1990 року - в шахті «Прибрежна», з 06 грудня 1990 року по 09 грудня 1993 року знову перебував в трудових відносинах з виробничим об'єднанням «Донбасантрацит», періодично з 27 грудня 1993 року по 20 жовтня 1998 року - на шахті «Князівська», та з 13 грудня 2006 року по 27 червня 2008 року - у відокремленому підрозділі «Шахті ім. Ізвєстій» Державного підприємства «Донбасантрацит» (а.с. 3-5).

На підставі звернення, з 18 вересня 2008 року по 09 жовтня 2008 року позивач перебував на обстеженні і лікуванні в клініці НДІ гігієни праці та профзахворювань Харківського НМУ.

Відповідно до повідомлення про професійне захворювання форми П-3 від 01 жовтня 2008 року ОСОБА_1 був встановлений остаточний діагноз, яким його захворювання визнані професійними, а саме, основний діагноз: вегето-сенсорна поліневропатія верхніх кінцівок зі стійкими вегетативно- трофічним порушеннями на кистях, двосторонній плечево-лопатковий периартроз, ДОА ліктевих і лучезапясних зі стійкою артралгією порушенням функцій верхніх кінцівок (захворювання професійне, від фізичного перевантаження і впливу вібрації). Хронічно рецидивіюча попереково-крижова радікулопатія з двустроннім корінцевим синдромом DS-S1, мязово-тонічним та алергічним синдромом і обмеженням функцій хребта (захворювання професійне, від фізичного перевантаження). Пневмоконіоз І ст., ускладнений ХОЗД ІІ ст. у фазі нерізкого загострення. Емфізема легенів І ст. (захворювання професійне). Також було встановлено супутній діагноз: ІБС, Атеросклеротичний кардіосклероз, гіпертонічна хвороба ІІ ст. СН І ст. Хронічний холецистити у фазі нестійкої ремісії. Хронічний гастродуоденіт у фазі нестійкої ремісії. ДЕП (гіпертонічна+атеросклеротична) І-ІІ ст. з ХНМК переважно у вертебро-базилярном басейні. Спондилоартроз попереково-крижового відділу хребта (а.с.6 - 7).

Це повідомлення було направлено до ВП «Шахта ім.Ізвєстій» Державного підприємства «Донбасантрацит», в якому ОСОБА_1 працював востаннє. Підприємство організувало розслідування причин виникнення професійного захворювання, за наслідками якого комісією з розслідування складено відповідний акт за формою П-4 від 13 жовтня 2008 року.

22 жовтня 2008 року голова комісії з розслідування випадків професійних захворювань звернувся до ДУ «Інститут медицини праці Академії медичних наук України» з проханням надати розяснення з приводу прийняття до обліку змін і доповнень щодо професійних захворювань ОСОБА_1, установлених висновком Харківського НДІ ГП та ПЗ Харківського НМУ.

24 листопада 2008 року директор ВП «Шахта ім.Ізвєстій» Державного підприємства «Донбасантрацит» звернувся до ДУ «Інститут медицини праці Академії медичних наук України» з проханням надати розяснення з приводу можливості оформлення професійного захворювання ОСОБА_1, установленого Харківським НДІ ГП та ПЗ Харківського НМУ, яке не було виявлено ЦЛЕК ДУ «Інститут медицини праці Академії медичних наук України».

У висновку ЦЛЕК від 31 березня 2009 року зазначено, що діагнози, встановлені позивачу в клініці ХНДІ ГП та ПЗ не пов'язані з умовами праці та вирішено відкликати повідомлення про вперше виявлене профзахворювання форми П-3, складене третьою особою (а.с. 11-13).

Ухвалюючи рішення про задоволення позову ОСОБА_1, суд першої інстанції виходив з того, що чинним законодавством не передбачено процедури перегляду, скасування або зміни остаточно встановлених діагнозів по професійним захворюванням, ініційованої головою комісії з розслідування нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань.

Колегія суддів вважає, що такий висновок суду узгоджується з матеріалами справи та вимогами закону.

У відповідності до п.68 Порядку розслідування та ведення обліку нещасних випадків, професійних захворювань і аварій на виробництві, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 25 серпня 2004 року № 1112, професійний характер захворювання визначається експертною комісією у складі спеціалістів спеціалізованого лікувально-профілактичного закладу згідно з переліком, затвердженим Міністерством охорони здоровя України.

Наказом Міністерства охорони здоровя України від 25 березня 2003 року № 133 затверджений перелік спеціалізованих лікувально-профілактичних закладів, які мають право встановлювати остаточний діагноз щодо професійних захворювань, відповідно до якого клініка Інституту медицини праці АМН України як і клініка НДІ гігієни праці та профзахворювань Харківського НМУ мають право встановлювати остаточний діагноз щодо професійних захворювань.

Згідно з п.п. 2.3 Положення про роботу Центральної лікарсько-експертної комісії ДУ «Інститут медицини праці Академії медичних наук України» - ЦЛЕК розглядає конфліктні випадки, що виникають у результаті незгоди хворого чи роботодавця з висновками регіональних експертних комісій за проханням хворого чи роботодавця за направленням обласного (міського) профпатолога, МОЗ, АМН України, судових та правоохоронних органів.

В оскарженому висновку відповідача зазначено, що ОСОБА_1 поступив повторно до клініки ДУ «Інституту медицини праці АМН України» у звязку зі зверненням голови комісії з розслідування випадків професійних захворювань.

Проте в матеріалах справи відсутні докази, що підтверджують виникнення конфлікту з приводу незгоди підприємства з висновком комісії Харківського НДІ ГП та ПЗ Харківського НМУ, звернення роботодавця з проханням розглянути цей конфлікт і надання уповноваженою особою відповідного направлення до відповідача для остаточного вирішення спірного питання.

Як вбачається з матеріалів справи, відповідно до повідомлення про професійне захворювання форми П-3 01 жовтня 2008 року Харківським НДІ ГП та ПЗ Харківського НМУ ОСОБА_1 встановлено остаточний діагноз, яким його захворювання визнані професійними (а.с. 6-7), і чинним законодавством не передбачено право голови комісії з розслідування випадків профзахворювань ДП «Донбасантрацит» оскаржувати цей діагноз до ДУ «Інститут медицини праці АМН України».

За таких обставин суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про те, що оскаржуваний висновок комісії прийнято відповідачем поза межами наданих повноважень, тому наявні підстави для визнання його недійсним.

Доводи заявинка апеляційної скарги про те, що суд помилково вважав остаточним рішення Науково - дослідного інституту гігієни праці та профзахворювань Харківського національного медичного університету щодо встановлення професійного захворювання та діагнозу позивачу, а також не врахував суттєві обставини розвитку захворювань останнього та прийняті рішення Луганською експертною комісією та Центральною лікарською експертизою з цього питання, є безпідставними.

Інші доводи апеляційної скарги, на думку колегії суддів, висновків суду також не спростовують і не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального чи процесуального права, яке призвело або могло призвести до неправильного вирішення справи.

Зважаючи на викладене, оскаржуване рішення суду першої інстанції є законним і обгрунтованим, відповідає нормам матеріального та процесуального права, підстави для його зміни чи скасування відсутні.

Керуючись ст.ст.303, 304, п.1 ч.1 ст.307, ст.ст.308, 313, п.1 ч.1 ст.314, ст.ст.315, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів

у х в а л и л а:

Апеляційну скаргу Державної установи «Інститут медицини праці Академії медичних наук України» відхилити.

Рішення Сумського районного суду Сумської області від 06 травня 2010 року залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набрала законної сили з моменту її проголошення, однак може бути оскаржена в касаційному порядку протягом двадцяти днів безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Головуючий:

Судді: