Любарський районний суд Житомирської області
Справа № 2-23/11
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(заочне)

24 лютого 2011 року смт.Любар

Любарський районний суд Житомирської області у складі:

головуючого-судді В.Б.Шидловського

при секретарі В.І.Демчук

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в смт.Любар цивільну справу за позовом ОСОБА_1, інтереси якого згідно довіреності представляє ОСОБА_2, до ОСОБА_3 про стягнення боргу за договором позики,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач вказує на те, що 04 листопада 2008 року він надав відповідачу ОСОБА_3 в позику кошти в сумі 5000,00 грн. Даний борг він зобовязався повернути в термін до 10 листопада 2008 року.

В обумовлений строк відповідач взятих на себе зобовязань по поверненню позичених коштів не виконав, а тому, позивач просить суд постановити рішення про стягнення з ОСОБА_3 на його користь: суму боргу - 5000 грн.; інфляційні в сумі - 1225 грн.; три проценти річних в сумі - 310 грн. 37 коп.; проценти за користування чужими коштами - 2331 грн. 56 коп. та понесені ним судові витрати.

У судовому засіданні представник позивача ОСОБА_2 заявлені позовні вимоги свого довірителя підтримав повністю та пояснив, що 04.11.2008 року позивач надав відповідачу в позику кошти в сумі 5000 грн., які він зобовязався повернути до 10.11.2008 року. Свої зобовязання відповідач не виконав, чим заподіяв позивачу шкоду, яку він зобовязаний відшкодувати, а саме: сплатити суму неповернутої позики, інфляційні, 3% річних та проценти за користування чужими грошовими коштами.

Відповідач по справі ОСОБА_3 в судове засідання на розгляд справи не зявився, хоча про час місце розгляду справи був повідомлений належним чином про що свідчить розписка про вручення повістки та не надав відомостей про причини своєї неявки а тому суд приходить до висновку про заочний розгляд справи.

Відповідно до положень ст.224 ч.1 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, а тому суд ухвалив розглядати справу без відповідача та постановити заочне рішення.

Представник позивача проти заочного розгляду справи не заперечував.

Розглянувши та дослідивши матеріали справи, суд приходить до слідуючого:

Відповідно до розписки від 04 листопада 2008 року, ОСОБА_3 зобовязався повернути борг ОСОБА_1 в сумі 5000 грн. до 10 листопада 2008 року.

Відповідно до ст.526 ЦК України, зобовязання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідач свого зобовязання не виконав.

За ст.611 ЦК України, у разі порушення зобовязання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: відшкодування збитків та моральної шкоди.

Стаття 612 ЦК України визначає, що боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобовязання або не виконав його у строк, встановлений договором.

У відповідності до ст.625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобовязання. При цьому боржник, який прострочив виконання грошового зобовязання на вимогу кредитора зобовязаний сплатити суму боргу з врахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Згідно ч.2 ст.1214 ЦК України, у разі безпідставного одержання чи збереження грошей нараховуються проценти за користування ними (ст.536 ЦПК). Відповідно, в усіх випадках, коли боржник за грошовим зобовязанням не виконав його у належний строк, він розглядається як набувач, який утримує чуже майно без правових підстав, а тому, крім обовязку повернути суму боргу, зобовязаний ще виплатити проценти за його використання.

Відповідно до розрахунку позовних вимог станом на 08.12.2010 року відповідач зобовязаний сплатити позивачу суму боргу, яка становить 5000 грн.; 3% річних в сумі 310,37 грн.; інфляційних - 1225,00 грн.; проценти за користування чужими коштами в сумі 2331,56 грн. а всього 8866,93 грн.

Враховуючи вищенаведене, суд приходить до висновку, що заявлені вимоги позивача підлягають до задоволення повністю.

Поскільки рішення винесене на користь позивача, то з відповідача підлягають стягненню на користь позивача понесені ним судові витрати, а саме: судовий збір у розмірі 88 грн. 67 коп., витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи в розмірі 120 грн. та витрати на отримання правової допомоги в розмірі 500 грн.

Керуючись ст.ст.10, 60, 88, 169 ч.4, 212, 213, 224 ч.1, 225, 226 ЦПК України, ст.ст.11, 509, 610-612, 625, 1050, 1214 ЦК України, суд,-

РІШИВ:

Позов задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_3, мешканця ІНФОРМАЦІЯ_1 на користь ОСОБА_1, зареєстрованого за адресою - м.Київ вул.М.Донця, 18/59:

-суму боргу - 5000 грн.;

- інфляційні в сумі - 1225 грн.;

- три проценти річних в сумі - 310 грн. 37 коп.;

- проценти за користування чужими коштами - 2331 грн. 56 коп.;

- судові витрати: 88 грн. 67 коп. судового збору, 120 грн. витрат на ІТЗ, 500 грн. витрат на правову допомогу.

Заочне рішення може бути переглянуте Любарським районним судом за письмовою заявою відповідача, яка повинна бути подана протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні в судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення. Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Суддя

Любарського районного суду ОСОБА_4