Справа № 2-699/11
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 серпня 2011 року

Дніпропетровський районний суд Дніпропетровської області в складі:

головуючого судді Макарова М.О.,

при секретарі Олійник Ю.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в сел. Ювілейне цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Дніпропетровського районної ради Дніпропетровської області, ОСОБА_2, Державного підприємства Центр державного земельного кадастру в особі ОСОБА_3 регіональної філії, третя особа Обслуговуючий кооператив садове товариство Ландиш, про визнання недійсним рішення районної ради та державного акту на право власності на земельну ділянку,

в с т а н о в и в :

Позивач звернувся до суду із зазначеним позовом, посилаючись на те, що 07 серпня 2001 року він отримав у приватну власність земельну ділянку площею 0,0566 гектарів, у межах згідно плану, суміжними користувачами якої є ОСОБА_4 та ОСОБА_5, що розташована на території Садівничого товариства Ландиш, смт. Ювілейне та на даний час ця земельна ділянка розташована по вул. Кільченська,2, а також йому було видано Державний акт на право приватної власності на землю серії ІІІ-ДП №022356 від 07 серпня 2001 року.

Зазначений Державний акт йому було видано на підставі його заяви та рішення Ювілейної селищної ради Дніпропетровського району Дніпропетровської області 13 сесії 23 скликання від 22 березня 2001 року Про передачу земельних ділянок у приватну власність.

Також позивач зазначив, що в жовтні 2010 року приїхавши на свою земельну ділянку він виявив, що у межах його земельної ділянки громадянин ОСОБА_6 збирається будувати будинок та вже розпочав будівельні роботи, а саме ним було найнято робочих, які почали копати яму під фундамент будинку на його земельній ділянці.

Коли він звернувся до ОСОБА_6 з проханням звільнити територію його земельної ділянки ОСОБА_6 відповів, що це власність його дружини ОСОБА_2, яка володіє цією земельною ділянкою на підставі Державного акту на право власності на земельну ділянку і звільняти земельну ділянку він не збирається.

Просив визнати недійсним рішення ОСОБА_3 районної ради Дніпропетровської області, яким було прийнято передати у власність ОСОБА_2 земельну ділянку, розташовану у садовому товаристві Ландишв смт. Ювілейне по вул..Кільченській,2, що знаходиться у приватній власності ОСОБА_1; визнати недійсним Державний акт на право власності на земельну ділянку серія ЯЕ №981395 виданий на ім'я ОСОБА_2; зобов'язати Державне підприємство Центр державного земельного кадаструв особі Дніпропетровського районного відділу ОСОБА_3 регіональної філії включити номер запису 5694, за яким зареєстровано Державний акт на право приватної власності на землю № Ш-ДП 022356 від 07.08.2001 року, виданий Ювілейною селищною радою Дніпропетровського району Дніпропетровської області на ім'я ОСОБА_1, до Книги записів реєстрації державних актів на право власності на землю та зобов'язати Державне підприємство Центр державного земельного кадаструв особі Дніпропетровського районного відділу ОСОБА_3 регіональної філії виключити номер запису, за яким зареєстровано Державний акт на право власності на земельну ділянку серія ЯЕ №981395 на ім'я ОСОБА_2 із Книги записів реєстрації державних актів на право власності на землю, а також судові витрати покласти на відповідачів.

Відповідач ОСОБА_3 районна рада в судове засідання не зявилися, надали листа про слухання справи у їх відсутність.

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не зявилася, причини неявки не повідомила, про день та час слухання справи була повідомлена належним чином.

Відповідач ДП Центр державного земельного кадаструОСОБА_3 регіональна філія в судове засідання не зявилися, надали заперечення проти позову та просили розглянути справу у їх відсутність.

Представник ОКСТ Ландишв судове засідання не зявився, причини неявки не повідомив.

Позивач та його представник в судовому засіданні позовні вимоги підтримали та просили позов задовольнити у повному обсязі.

Суд, заслухавши позивача, його представника, свідків, дослідивши матеріали цивільної справи, приходить до наступного.

Судом встановлено, що відповідно до Державного акту на право приватної власності на землю серії ІІІ-ДП №022356 від 07 серпня 2001 року позивачу належить земельна ділянка, площею 0,0566 га, що розташована на території садового товариства ЛандишЮвілейної селищної ради, зазначений державний акт виданий на підставі рішення 13 сесії 23 скликання Ювілейної селищної ради від 22 березня 2001 року. А згідно акту встановлення меж зазначеної земельної ділянки, ця земельна ділянка межує від А до Б вулиця садового товариства, від Б до В землі гр.. ОСОБА_4 та від В до А земельна ділянка гр. ОСОБА_7 (а.с. 8-11).

Згідно заяви та довідки (підтвердження), виданої ОСОБА_1, позивач дійсно є членом СОТ ЛандишДніпропетровського району Дніпропетровської області та користується земельною ділянкою, площею 0,05 га, яка була передана йому з 1989 року, вказані документи не містять дат, коли вони були видані. (а.с.12).

Крім того як вбачається з рішення Ювілейної селищної ради від 22 березня 2001 року ОСОБА_1 передано безкоштовно у приватну власність земельну ділянку для ведення садівництва і дачного будівництва, площею 0,05 га (а.с.13).

А згідно довідки від 27 вересня 2010 року за №522 позивачу дійсно було видано державний акт серії ІІІ-ДП №022356 на право приватної власності на земельну ділянку, площею 0,0566 га на території Ювілейної селищної ради у с/т Ландиш, для ведення садівництва (а.с.14).

Ці всі вимоги та документи ніким не оспорюються.

Проте, як вбачається із зазначених документів місцезнаходження вказаної земельної ділянки ніде не зазначено.

Крім того, як вбачається з листа ДП Центр державного земельного кадаструОСОБА_3 регіональної філії за №1021 від 10 грудня 2010 року у книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю відсутня інформація щодо реєстрації Державного акту серії ІІІ-ДП №022356 від 07 серпня 2001 року на імя ОСОБА_1 за адресою: с/т Ландиш, Ювілейної елищної ради, для ведення садівництва (а.с.19).

Також з матеріалів цивільної справи, а саме з відмовного матеріалу №3861 за заявою ОСОБА_1, вбачається, що ОСОБА_2 було видано державний акт на право власності на земельну ділянку серії ЯЕ №981395 від 24 вересня 2008 року, площею 0,060 га в с/т Ландиш, 2 Ювілейної селищної ради Дніпропетровського району Дніпрпопетровської області (кадастровий номер -01-087-0223), цей державний акт виданий на підставі розпорядження голови ОСОБА_3 районної державної адміністрації №2988-р від 17 липня 2008 року, а згідно технічної документаці із землеутрою щодо складання документів, що посвідчують право на земельну ділянку гр. ОСОБА_2 та квитанціїй про сплату членських внесків, місце розташування вказаної земельної ділянки зазначено, вул. Кільченська, 2, с/т Ландиш.

Цю земельну ділянку було надано ОСОБА_2 від ОСОБА_8, яка користувалася вказаною земельною ділянкою з 1996 року по 2008 рік, а згідно протоколу засідання членів правління с/т ЛандишОСОБА_8 27 квітня 2008 року була виключена із членів с/т Ландиш, а земельна ділянка по вул. Кільченській, 2 була надана ОСОБА_2 (а.с. 74-112).

Крім того, як вбачається з державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯЕ №981395 від 24 вересня 2008 року та акту встановлення меж вищевказаної земельної діянки, земельна ділянка ОСОБА_2 межує: А-землі садового товариства, Б-землі гр. ОСОБА_9, В-землі ОСОБА_10

Відповідно до ст. 316 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб, а згідно ст.116 ЗК України громадяни та юридичні особи набувають права власності та право користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень.

Згідно ст. 126 ЗК України право власності на земельну ділянку посвідчується державним актом.

В судовому засіданні встановлено, що спірна земельна ділянка була надана ОСОБА_2 на підставі розпорядження голови ОСОБА_3 районної державної адміністрації №2988-р від 17 липня 2008 року та це розпорядження ніким не оспорене та не скасоване.

Посилання позивача на те, що відповідачами порушено його право власності на володіння, користування та розпорядження земельною ділянкою суд вважає необгрунтованими, оскільки доказів того, що земельна ділянка по вул. Кільченській, 2 в с/т Ландишналежить саме позивачу в судовому засіданні не представлено, а позивач на пропозицію суду щодо надання додаткових доказів на підтвердження місцезнаходження його земельної ділянки, в судовому засіданні не представив.

В судовому засіданні також були допитані свідки ОСОБА_11 та ОСОБА_12, але пояснення цих свідків суд не приймає до уваги, оскільки вони не надали підтвердженнь того, що саме земельна ділянка по вул. Кільченській, 2 в с/т Ландишналежить позивачу.

Відповідно до ст.10 ЦПК України сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, а ст.ст. 11, 60 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, проте ні позивач, а ні його предстаник інших доказів на підтвердження своїх вимог не надали, у звязку з чим суд вважає, що позовні вимоги не можуть бути задоволені, у звязку з чим у задоволенні позову належить відмовити.

Керуючись ст.ст. 10, 11, 60, 61, 208, 209, 212, 213, 214, 215 ЦПК України, ст. 316, ст.ст.116, 126 ЗК України, суд -

В И Р І Ш И В :

У задоволенні позову ОСОБА_1 до Дніпропетровського районної ради Дніпропетровської області, ОСОБА_2, Державного підприємства Центр державного земельного кадаструв особі ОСОБА_3 регіональної філії, третя особа Обслуговуючий кооператив садове товариство Ландиш, про визнання недійсним рішення районної ради та державного акту на право власності на земельну ділянку відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя М.О. Макаров