АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Категорія - 45 (І) ОСОБА_1
Доповідач Остапенко В.О.
У Х В А Л А

Іменем України

14 грудня 2011 року колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді - Остапенко В.О.

суддів - Зубакової В.П., ГрищенкоН.М.

при секретарі - Бадалян Н.О.

розглянула у відкритому судовому засіданні у м. Кривому Розі відповідно до ч.2 ст.197 ЦПК України без фіксації судового засідання технічними засобами цивільну справу за апеляційною скаргою позивача ОСОБА_2 на рішення Криворізького районного суду Дніпропетровської області від 26 квітня 2010 року по справі за позовом ОСОБА_2 до фізичної особи - підприємця ОСОБА_3, Державного підприємства "Центр державного земельного кадастру" про визнання договору оренди земельної ділянки недійсним, скасування державної реєстрації договору оренди земельної ділянки, зобов'язання передати земельну ділянку.

Особи, які беруть участь у справі, в судове засідання не з`явилися про час та місце розгляду справи належним чином повідомлені.

В С Т А Н О В И Л А:

У липні 2009 року ОСОБА_2 звернулась з позовом до фізичної особи підприємця ОСОБА_3 і просила визнати договір оренди земельної ділянки від 02.07.2008 року розірваним та зобовязати відповідача повернути їй земельну ділянку площею 4, 0485 га., яка знаходиться на території Широківської сільської ради Криворізького району Дніпропетровської області.

Зазначила, що їй на праві приватної власності належить земельна ділянка площею 4,0485 га. Яка розташована на території Широківської сільської ради Криворізького району Дніпропетровської області. З 1 березня 2003 року протягом 5 років земельна ділянка знаходилась згідно договору оренди у СФГ «Олександр» і орендна плата видавалася натуроплатою, умови цього договору ї влаштовували. В 2008 році ОСОБА_2 підписала договір оренди земельної ділянки з ФОП ОСОБА_3, але не читала його, підписала тільки останній аркуш договору та вважала, що договір укладено строком на 5 років на тих самих умовах, що й зі СФГ «Олександр». Після державної реєстрації договору 3 квітня 2009 року, та повернення їй копії договору було встановлено, що термін договору складає 10 років, а орендна плата зменшена до 648,92 грн. Крім того, ОСОБА_3 відмовився видавати їй зерно, сіно, солому, соняшник та огородину. В наданому їй екземплярі акта прийому-передачі земельної ділянки відсутній ї підпис. Оскільки зазначений договір оренди земельної ділянки не відповідає ї внутрішній волі, ОСОБА_4 просила вказаний договір між нею та ФОП ОСОБА_3 розірвати та зобовязати відповідача повернути належну їй земельну ділянку.

У листопаді 2009 року позивачка доповнила позовні вимоги і зазначила співвідповідачем по справі Державне підприємство "Центр державного земельного кадастру" і просила скасувати державну реєстрацію договору оренди земельної ділянки від 02.07.2008 року, яка була здійснена 03.04.2009 року за № 22 у Книзі реєстрації державних актів та договорів оренди землі.

У березні 2010 року позивачка змінила позовні вимоги і просила визнати договір оренди земельної ділянки від 02.07.2008 року недійсним, скасувати його державну реєстрацію, здійснену 03.04.2009 року за № 22 у Книзі реєстрації державних актів та договорів оренди землі, зобов'язати відповідача ФОП ОСОБА_3 повернути їй земельну ділянку площею 4, 0485 га., яка знаходиться на території Широківської сільської ради Криворізького району Дніпропетровської області та стягнути судові витрати.

В обґрунтування позовних вимог позивачка зазначила, що відповідач ФОП ОСОБА_3 без її відома змінив умови договору оренди земельної ділянки шляхом заміни перших трьох сторінок договору і зареєстрував його у ДП "Центр державного земельного кадастру" без належного оформленого акту прийому-передачі земельної ділянки від 02.07.208 року.

Рішенням Криворізького районного суду Дніпропетровської області від 26 квітня 2010 року у задоволенні позовних вимог ОСОБА_2 відмовлено.

В апеляційній скарзі позивач просить скасувати рішення суду та ухвалити нове рішення, оскільки суд не вірно дав оцінку встановленим обставинам, не взяв до уваги, заміну сторінок договору оренди земельної ділянки, внаслідок чого змінились умови договору, не перевірив акт прийому передачі земельної ділянки, який став підставою для реєстрації договору оренди земельної ділянки та не дав оцінки тому факту, що орендна плата стала виплачуватись після її звернення до суду з позовом.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів, заявлених позовних вимог, апеляційної скарги і заперечень на неї, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає відхиленню з наступних підстав.

Судом встановлено, що згідно з державним актом на право приватної власності на землю від 10 червня 2002 оку ОСОБА_2 є власником земельної ділянки площею 4,0485 га, що знаходиться на території Широківської сільської ради Криворізького району Дніпропетровської області (а.с. 12).

2 липня 2008 року ОСОБА_2 уклала з ФОП ОСОБА_3 договір оренди зазначеної земельної ділянки площею 4,0485 га, яки зареєстровано в Криворізькому відділі ДРФ ДП «Цент державного земельного кадастру» 3 квітня 2009 року (а.с. 21-24).

Згідно з актом приймання-передачі від 2 серпня 2008 року позивач передала, а відповідач прийняв земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва терміном на 10 років (а.с. 25).

Відмовляючи в задоволенні позову ОСОБА_2, суд першої інстанції виходив із відсутності правових підстав для визнання договору недійсним, скасування державної реєстрації договору та передачі земельної ділянки, оскільки під час укладення договору орендної ділянки 2 липня 2008 року сторонами не були порушені вимоги ст. 203 ЦК України, вони досягли згоди з усіх істотних умов договору, відповідачем виконуються умови договору.

Згідно ст. 792 ЦК України, за договором найму (оренди) земельної ділянки, наймодавець зобовязується передати наймачеві земельну ділянку на встановлений договором строк у володіння та користування за плату.

Земельна ділянка може передаватись у найм разом з насадженнями, будівлями, спорудами, водоймами, які знаходяться на ній, або без них.

Відносини щодо найму (оренди) земельної ділянки регулюються законом.

Відповідно до ст. 14, ст. 15 ЗУ «Про оренду землі» від 06.10.1998 року № 161-XIV з наступними змінами та доповненнями, договір оренди землі укладається у письмовій формі і за бажанням однієї із сторін може бути посвідчений нотаріально.

Істотними умовами договору оренди землі є:

-обєкт оренди (місце розташування та розмір земельної ділянки);

-строк дії договору оренди;

-орендна плата із зазначенням її розміру, індексації, форм платежу, строків, порядку її внесення і перегляду та відповідальності за її несплату;

-умови використання та цільове призначення земельної ділянки, яка передається в оренду;

-умови збереження стану обєкта оренди;

-умови і строки передачі земельної ділянки орендарю;

-умови повернення земельної ділянки орендодавцеві;

-існуючі обмеження (обтяження) щодо використання земельної ділянки;

-визначення сторони, яка несе ризик випадкового пошкодження або знищення обєкта оренди чи його частини;

-відповідальність сторін.

Відсутність у договорі оренди землі однієї з істотних умов, передбачених цією статтею, а також порушення вимог статей 4-6, 11, 17, 19 цього Закону є підставою для відмови в державній реєстрації договору оренди, а також визнання договору недійсним відповідно до закону.

Невідємною частиною договору оренди землі є:

-план або схема земельної ділянки, яка передається в оренду;

-кадастровий план земельної ділянки з відображенням обмежень (обтяжень) у її використанні та встановлених земельних сервітутів;

-акт визначення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості);

-акт приймання передачі обєкта оренди;

-проект відведення земельної ділянки у випадках, передбачених цим законом.

В ст. 17 зазначеного вище закону передбачено, що передача об'єкта оренди землі здійснюється орендодавцем у строки та на умовах, що визначені у договорі оренди землі, за актом приймання передачі, а згідно ст. 18 цього закону договір оренди землі набирає чинності після його державної реєстрації, що передбачено ст.20 вказаного Закону.

У відповідності до вимог ст. 214 ЦПК України, суд першої інстанції визначився з характером спірних відносин й правовими нормами, які підлягають застосуванню до них, дійшовши обґрунтованого висновку, що договір оренди земельної ділянки від 02 липня 2008р. містить всі, передбачені законодавством, істотні умови договору, договір відповідає типовій формі, затвердженої Постановою КМУ від 03 березня 2004 року № 220 та зареєстрований у Криворізькому відділі Дніпропетровської регіональної філії ДП «Центр державного земельного кадастру» 03 квітня 2009 року за № 22.

Узгоджується з матеріалам справи й відповідає встановленим по справі обставинам висновок районного суду щодо відповідності договору оренди земельної ділянки від 02 липня 2008 року вимогам ст. 203 ЦК України в редакції 2003 року, якою передбачені загальні вимоги дійсності правочину, та ст. 15 Закону України «Про оренду землі», якою передбачені вимоги дійсності договору оренди землі.

Доводи позивача, стосовно того, що в договорі не вірно визначено строк дії договору та розмір орендної плати не можуть бути підставою для розірвання договору, оскільки при укладенні договору сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості ( ст.ст.6, 627 ЦК України), та як вбачається з копії договору, доданої позивачем ОСОБА_2 до позовної заяви (а.с. 7-10), пророни дійшли згоди з усіх істотних умов договору, про що свідчить підпис позивача на договорі. Крім того, в період часу з 02 липня 2008р. по 21.07.2009р., у позивача не виникало бажання розірвати договір, що свідчить про її згоду з мовами договору.

Доводи позивача про те, що нею не підписано акт приймання-передачі земельної ділянки не може бути підставою для розірвання договору, оскільки судом встановлено та сторонами не оспорюється, що земельна ділянка площею 4,0485 га була передана ОСОБА_2 в користування ФОП ОСОБА_3 в момент підписання договору, та останній користується цією ділянкою.

Інші доводи, викладені в апеляційній скарзі, не можуть бути взяті до уваги колегією суддів, оскільки вони фактично зводяться до переоцінки доказів та незгодою з висновками суду по їх оцінці.

Отже, вирішуючи спір, суд першої інстанції, відповідно до вимог ст.ст. 212-215 ЦПК України, в достатньо повному обсязі встановив права та обов'язки сторін, що беруть участь у справі, перевірив доводи і заперечення сторін, дав їм належну правову оцінку і ухвалив обґрунтоване рішення, яке відповідає вимогам закону, а тому апеляційна скарга підлягає відхиленню.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 308, 313-315 ЦПК України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу позивача ОСОБА_2 відхилити.

Рішення Криворізького районного суду Дніпропетровської області від 26 квітня 2010 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили.

Головуючий: (підпис)

Судді: (підписи)