Апеляційний суд Дніпропетровської області ( м. Кривий Ріг)
Категорія - 27 ( 4 ) ОСОБА_1
Доповідач Карнаух В.В.
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 грудня 2011 року колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного

суду Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді: Карнаух В.В.,

суддів: Барильської А.П., Ляховської І.Є.,

при секретарі: Бадалян Н.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кривому Розі згідно з вимогами ч.2 ст. 197 ЦПК України без фіксації судового засідання технічними засобами, без участі осіб, які належним чином були повідомлені про час та місце розгляду справи, апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства "Банк "Фінанси та кредит" на рішення Довгинцівського районного суду м. Кривого Рогу від 28 жовтня 2011 року по справі за позовом Публічного акціонерного товариства "Банк "Фінанси та Кредит" до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитним договором , -

В С Т А II О В И Л А:

У березні 2010 року Публічне акціонерне товариство "Банк "Фінанси та кредит" (надалі- Банк) звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 і ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

В обгрунтування позовних вимог зазначив, що 27 серпня 2007 року між Банком та ОСОБА_3 укладено договір про відкриття кредитної лінії №500-пк-2007. Згідно умов договору позивач надав відповідачу кредит в сумі 20 100,00 доларів США під 14,5% річних зі строком повернення 27 серпня 2022 року, а відповідач взяв на себе зобов'язання сплачувати проценти за користування кредитом та здійснювати його погашення в строки, обумовлені договором.

В якості забезпечення виконання зобов'язань по кредиту між Банком та ОСОБА_2 укладено договір поруки №500-пп-2007 від 27 серпня 2007 року. Згідно умов цього договору ОСОБА_2 зобов'язався перед позивачем в повному обсязі відповідати за виконання зобов'язань ОСОБА_3

Однак ОСОБА_3 порушила взяті на себе зобов'язання, допустивши прострочення в погашенні суми кредиту і відсотків. Позивач звертався до відповідачів з вимогами про сплату заборгованості за кредитом, але ці вимоги були залишені відповідачами без відповідей та задоволення.

Сіамом на 09 березня 2010 року загальна сума заборгованості по кредиту становить 121 341,76 грн.

Після уточнення позовних вимог останній раз у вересні 2011 року Банк просив суд стягнути з відповідачів ОСОБА_2 та ОСОБА_3 солідарно на користь позивача заборгованість, завдану порушенням зобов'язання у розмірі 127 078.90 грн., із яких :

заборгованість по кредиту- 70 858.31 грн.,

по простроченому кредиту - 9607,53 грн.

по нарахованим відсоткам - 1005,09 грн.

по нарахованій пені - 45 607.97 грн. Рішенням Довгинцівського районного суду м. Кривого Рогу від 28 жовтня 2011 року позов Публічного акціонерного товариства "Банк "Фінанси та кредит" до ОСОБА_2 і ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитним договором задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_3 на користь Публічного акціонерного товариства "Банк "Фінанси та кредит" заборгованість в сумі 93901,12 грн.. із яких 81901,12 грн. - заборгованість за кредитним договором, 12 000 грн. - пені, а також судовий збір - 939 грн. і витрати на інформаційно-технічне забезпечення в сумі 120 гривень. В інші частині в позовних вимог відмовлено.

В апеляційній скарзі Банк , посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, невідповідність висновків суду обставинам справи, неправильне застосування судом правових норм , ставить питання про скасування рішення суду і ухвалення нового рішення про задоволення позовних вимог у повному обсязі.

Зокрема вважає, що висновок суду, про те. що порука ОСОБА_2 припинилась у зв'язку із збільшенням обсягу його відповідальності без його згоди не є обгрунтованим , оскільки згідно п.2 Додаткової угоди №1 усі інші положення .кредитного договору залишаються без змін, у тому числі і п. 4.1 Кредитного договору / розмір процентної ставки за користування кредитними ресурсами/.

Крім того, суд першої інстанції в порушення ст.31 ЦПК України, не розглянув позов Банку після уточнення та збільшення позовних вимог.

Вважає, що судом першої інстанції не враховано положень п.6.1. кредитного договору , згідно умов якого, позичальник сплачує байку пеню з розрахунку 1% від простроченої суми за кожен день прострочення.

Перевіривши законність та обгрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги і заявлених вимог, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Задовольняючи позов в частині стягнення заборгованості, суд першої інстанції, посилаючись па неналежне виконання відповідачем ОСОБА_3 взятих па себе кредитних зобов.язань. дійшов правильного висновку щодо стягнення з відповідачки заборгованості за кредитним договором. Однак при цьому помилково виходив із суми заявленого позову у розмірі 105 959, 93 гри., замість 127 078. 97 гри., згідно уточненої позовної заяви від 08 вересня 2011 року / а.с.65-67/. із яких заборгованість становить 81 470.93 гри., а нарахована пеня -45 607.97 грн..

Стаття 549 ЦК України передбачає, що неустойкою / штрафом, пенею/ є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов.язанпя. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов.яза-ння. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов.язанпя за кожен день прострочення виконання.

Згідно положень ч.2 ст. 258 ЦК України, позовна давність в один рік застосовується, зокрема, до вимог про стягнення пені. Оскільки позивач звернувся з позовом до суду 26 березня 2010 року, пеня нараховується за 12 місяців / березень-

грудень 2010 року та грудень-квітень 2009 року/. що складає 6386,52 грн./ а.с.71/. Отже стягненню з відповідачів на користь банку солідарно підлягає 87 857,45 грн. /81470,93 + 6386,52/.

Вирішуючи спір в частині стягнення з ОСОБА_3 пені, суд першої інстанції не звернув уваги на зазначені положення щодо строку позовної давності та помилково встановив суму пені у розмірі 12 000 грн.

Відмовляючи банку в задоволенні позову про стягнення заборгованості за кредитним договором солідарно з ОСОБА_2, суд виходив із того, що додатковою угодою між Банком та ОСОБА_3, без згоди поручителя був збільшений обсяг відповідальності як позичальника, так і поручителя, тому порука припинилася, і ОСОБА_2 не повинен нести відповідальності за неналежне виконання позичальником умов кредитного договору.

Колегія суддів не може погодитися з такими висновками суду, оскільки вони не відповідають обставинам справи.

Приписами ч.І ст. 553 ЦК України встановлено, що за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов.язку.

Відповідно до ст.. 554 ЦК України у разі порушення боржником зобов,язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків. Особи, які спільно дали поруку, відповідають перед кредитором солідарно.

Як убачається із договору про відкриття кредитної лінії № 500-пк-200-2007 / далі - кредитний договір /, Банк надав позичальнику кредит у розмірі 20 100 дол. США зі сплатою 14.5% відсотків річних за користування кредитом на умовах забезпеченості, зворотності, строковості. платності.

Одночасно з кредитним договором з метою забезпечення виконання зобов.язань банком укладено договір поруки № 500-пп-2007.

11 листопада 2008 року між Банком та Позичальником була укладена додаткова угода №1 по договору про відкриття кредитної лінії № 500-пк-2007. від 27.08.2007Л додаткова угода №1/, яка заміняла додаток №1 до кребдитного договору на Додаток № 2 до зазначеного договору, але при ньому згідно п. 2 Додаткової угоди №1 усі інші положення кредитного договору залишаються без змін, у тому числі і п.4.1 Кредитного договору / розмір процентної ставки за користування кредитними ресурсами/.

Відповідно до п.2 Додатку №1 Кредитного договору реальна процентна ставка за виконання позичальником кредитних зобов.язань перед Банком / за весь термін кредитування/, становила 16.53 %.

Згідно ті.2 Додатку №2 Кредитного договору № 500-ПК-2007 від 27.08.2007.

введсниіі в дію 11.11.2008. Додатковою угодою №1 по договору про відкриття

кредитної лінії 500-ПК-2007 від 27.08.2007./ реальна процентна ставка за виконання

Позичальником кредитних зобовязань перед Банком / за весь термін кредитування/

становить 16.06% / а.с. 7-19/.

Отже, висновок суду про те, що порука ОСОБА_2М, у звязку із збільшенням обсягу його відповідальності, без його згоди, припинилася, є помилковим.

З огляду па вищезазначене, рішення суду, як ухвалене з порушенням норм матеріального та процесуального законодавства, підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення про часткове задоволення позовних вимог, відповідно до положень п.п. 1.4 ч.І ст. 309 ЦПК України.

Згідно положень ст. 88 ЦГТК України на користь банку підлягають стягненню солідарно з відповідачів судові виграти за розгляд справи у суді першої інстанції 998.57 грн. /878,57 грн.+ 120/ та в суді апеляційної інстанції- 439, 28 гри.

Керуючись ст.ст. 303, 307,п.п.1,4 ст. 309, ст.ст. 313, 314, 316 ЦПК України колегія суддів. -

ВИРІШИЛА :

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства "Банк "Фінанси та кредит» задовольнити частково.

Рішення Довгинцівського районного суду м. Кривого Рогу від 28

жовтня 201 1 року скасувати та ухвалити нове рішення.

Позовні вимоги Публічного акціонерного товариства "Банк "Фінанси та кредит" до ОСОБА_2 та ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитним договором задовольнити частково.

Стягнути солідарно з ОСОБА_2 та ОСОБА_3 на користь Публічного акціонерного товариства "Банк "Фінанси та кредит" заборгованість за кредитною лінією №500-пк-2007 від 27 серпня 2007 року у розмірі 87 857.45 гри.

Стягнути солідарно з відповідачів ОСОБА_2 та ОСОБА_3 па користь Публічного акціонерного товариства "Банк "Фінанси та кредит" судові витрати за розгляд справи в суді першої інстанції-998,57 грн. ( 878,57 + 120/ та в суді апеляційної інстанції-439.28 грн.

Рішення набирає законної сили з моменту його проголошення, але може бути оскаржено в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання ним законної сили.

Головуючий: /підпис/ Судді: /підпис/

ЗГІДНО З ОРИГІНАЛОМ

Суддя-доповідач: ОСОБА_4