Справа №2-271/11
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 січня 2011 року Красноармійський міськрайонний суд Донецької області у складі: головуючого судді - Писанець Н.В.

при секретарі - Афендіковій А.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Красноармійськ справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про визнання права власності, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про визнання права власності на будинок, зазначивши в обґрунтування заявлених вимог, що 05.07.2008 року помер її чоловік та батько відповідачів ОСОБА_4, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії І-НО № 294827. Після смерті чоловіка залишилось спадкове майно, яке складається з житлового будинку з надвірними будівлями та спорудами, який розташований за адресою: м.Красноармійськ, вул.Волкова, 5 і належав йому на підставі будівельного паспорту, складеного 10.06.1959 року та договору про надання в безстрокове користування земельної ділянки для будівництва житлового будинку на праві приватної власності від 03.10.1952 року. Позивач постійно мешкає у спадковому будинку, сплачує за комунальні послуги, вважає себе такою, що прийняла спадщину. За життя, ОСОБА_4 не залишив заповіту.

Спадкоємцями вищевказаного майна є позивач та відповідачі. Спорідненість спадкодавця та сторін підтверджується наступним: свідоцтвом про шлюб від 31.10.1954 року серії І-НО №223275 укладеним між ОСОБА_1 (Денисенко) та ОСОБА_4; свідоцтвом про народження відповідачки ОСОБА_5 (ОСОБА_2) від 01.08.1959 року серія ІІ-УР №783124 та свідоцтвом про народження відповідачки ОСОБА_6 (ОСОБА_3) від 06.02.1964 року серія ІV-УР №2408725, у яких батьками зазначені спадкодавець ОСОБА_4 та позивач ОСОБА_1

Останні усно заявили про відмову від своєї частки у спадщині на користь позивача, але відмовились завірити цю відмову нотаріально, у зв»язку з чим, позивач просить визнати за нею право власності на спадковий житловий будинок з усіма надвірними будівлями та спорудами.

В судовому засіданні позивачка ОСОБА_1 підтвердила свої вимоги, на позові наполягала.

Присутні в судовому засіданні відповідачі ОСОБА_2 та ОСОБА_3, не заперечували проти позову, підтвердили свою відмову від частин спадщини на користь позивачки ОСОБА_1

Вислухавши пояснення позивача, відповідачів, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню.

У судовому засіданні встановлено, що позивачка є дружиною померлого 05.07.2008р. ОСОБА_4 (а.с.11,12).

Після смерті ОСОБА_4 відкрилась спадщина на житловий будинок з усіма господарським будівлями та спорудами, розташований за адресою: м.Красноармійськ, вул.Волкова, 5.

Вказане домоволодіння належало померлому на підставі будівельного паспорту, складеного 10.06.1959 року та договору про надання в безстрокове користування земельної ділянки для будівництва житлового будинку на праві приватної власності від 03.10.1952 року. (а.с.16-18).

Згідно змісту відомостей Першої Красноармійської державної нотаріальної контори, після смерті ОСОБА_4, з заявою про прийняття спадщини звернулась ОСОБА_1 (а.с.22).

Отже, судом встановлено, що позивачка є спадкоємцем за законом, фактично прийняла спадщину, вступивши в управління та володіння спадковим майном, про відмову від спадщини не заявила.

Інших спадкоємців, які б претендували на спадкове майно, що залишилось після смерті ОСОБА_4, судом не встановлено.

Одним із правовстановлюючих документів, передбачених Тимчасовим Положенням про порядок реєстрації прав власності на нерухоме майно, затверджених наказом Міністерства Юстиції України від 18.02.2002 року № 157/6445 є рішення суду про визнання права власності на об'єкт нерухомого майна.

Згідно ст.13 Закону України «Про власність» об'єктами права приватної власності є житлові будинки, квартири, а також інше майно споживчого і виробничого призначення.

Відповідно до ч.5 ст.1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини спадкове майно належить спадкоємцю з моменту відкриття спадщини.

У відповідності з ч. 2 ст. 328 ЦК України, право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Відповідно до ч. 2 ст. 331 ЦК України право власності на новостворене нерухоме майно (житлові будинки, будівлі, споруди тощо) виникає з моменту завершення будівництва (створення майна). Якщо договором або законом передбачено прийняття нерухомого майна до експлуатації, право власності виникає з моменту його прийняття до експлуатації.

Суд вважає, що є всі підстави для визнання за ОСОБА_1 права власності на житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами, який знаходиться за адресою: м.Красноармійськ, вул.Волкова, 5.

Керуючись ст.ст.130, 174, 208, 209, 212-215 ЦПК України, ст.ст.1268, 1270 ЦК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Визнати за ОСОБА_1, право власності на житловий будинок, розташований за адресою: м.Красноармійськ, вул.Волкова, 5, який залишився після смерті ОСОБА_4, який помер 05.07.2008р.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Апеляційного суду Донецької області через суд першої інстанції шляхом подачі апеляційної скарги в 10-денний строк з дня проголошення рішення.

Суддя: