Справа №2-423/11
Провадження №2-423/11
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07 лютого 2011 року Дрогобицький міськрайонний суд Львівської області в складі:

головуючого - судді Крамара О.В.

про секретарі - Коваль Л.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в м. Дрогобичі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу за договором позики, -

в с т а н о в и в :

ОСОБА_1 звернулася в суд з позовом, в якому просить стягнути з ОСОБА_2 в її користь 10500 грн. боргу та понесені нею судові витрати. В обґрунтування позову посилається на те, що в листопаді 2009 року вона позичила відповідачу ОСОБА_2 на прохання останнього 150 доларів США для виготовлення закордонного паспорта

В січні 2010 року він же звернувся до неї з аналогічним проханням позичити йому вже 4300 грн. для ремонту автомобіля і вказану суму вона передала йому особисто.

В березні 2010 року вона також почила ОСОБА_2 гроші в сумі 500 Євро, які він зобов'язався повернути за першою вимогою разом з вищевказаною сумою боргу.

В липні 2010 року вона звернулась з проханням до ОСОБА_2 віддати всі кошти у вищевказаній сумі, які їй необхідні були для особистих потреб. Останній зі свого боку просив відтермінувати повернення грошей до серпня 2010 року. Однак після спливу вищевказаного терміну він грошей не повернув і на даний час свідомо уникає зустрічей з нею.

В зв'язку з цим вона була вимушена звернутись з скаргою на його дії в Дрогобицький РВ ГУМВСУ у Львівській області для притягнення його до кримінальної відповідальності за дії, в яких вбачала ознаки шахрайства. Внаслідок проведеної працівниками міліції перевірки було встановлено, що ОСОБА_2 дійсно позичив у неї 150 доларів США та 4300 гривень і вказаний факт він визнав у своєму письмовому поясненні. Однак заперечив отримання 500 євро незважаючи на те, що свідки в особі ОСОБА_3 та ОСОБА_4 підтвердили обставини отримання ним вищевказаної суми грошей.

Як наслідок 02 жовтня 2010 року була винесена постанова про відмову в порушенні кримінальної справи на підставі ст.6 п.2 КПК України, оскільки дані обставини свідчать про наявність між ними цивільно-правових відносин. Тому вказана обставина змушує її звернутись до суду з даним позовом.

При цьому, відповідно якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики він у відповідності з ч. 2 ст. 625, ч. 1 ст. 1049, ч. 1 ст. 1050 Цивільного кодексу України зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три процента річних від простроченої суми.

Станом на 23 грудня 2010 року, згідно довідки Дрогобицького відділення ЛВФ АБ "Київська Русь" курс Національного Банку України на даний час становить : 1 дол. США -7,9635 грн., 1 євро - 10,441741 грн. Таким чином, відповідно сума боргу ОСОБА_2 перед нею в гривневому еквіваленті складає 10500 грн.( 4400 грн + 1194 грн./150 дол. США х7,96 / + 5220/500 євро х 10,44/).

На сплату трьох процентів річних від простроченої суми , враховуючи відсутність письмової розписки вона не претендує.

При цьому зазначені нею вище обставини отримання ОСОБА_2 грошей саме у вказаній нею сумі підтверджуються постановою про відмову в порушенні кримінальної справи від 02.10.2010 року та показами свідків ОСОБА_3 та ОСОБА_4

Згадана постанова є також належним доказом по справі.

В судовому засіданні ОСОБА_1 підтримала позовні вимоги, послалася на обставини, викладені у позовній заяві, яку просить задоволити та провести заочний розгляд справи.

Відповідач в судове засідання не зявився, не повідомивши причин, хоча повістка йому була направлена своєчасно на останню відому судові адресу і, керуючись ст. 224 ЦПК України, суд вважає цю особу повідомленою про час та місце судового засідання. При таких обставинах суд визнав неявку відповідача неповажною та розглянув справу у його відсутності, провівши заочний розгляд справи.

Свідок ОСОБА_3 пояснив, що він разом з ОСОБА_4 був присутній коли ОСОБА_1 передавала ОСОБА_2 гроші в сумі 500 Євро, при цьому гроші були однією купюрою.

Свідок ОСОБА_5, яка являється мамою позивачки пояснила, що в березні 2010 року її дочка ОСОБА_6 запитала в неї, чи можна позичити гроші її добре знайомому - ОСОБА_2 якому вони дуже потрібні на ремонт машини. На таке запитання дочки вона відповіла, якщо та впевнена в порядності людини то можна позичити, оскільки людям в біді потрібно допомагати, і дала дочці 500 Євро, які були однією купюрою.

Вислухавши пояснення позивачки, свідків, перевіривши матеріали справи, суд вважає, що позов є підставним та підлягає до задоволення, виходячи з наступного.

Небажання відповідача надавати докази в обґрунтування своїх заперечень проти позову, зокрема з причини ухилення від участі в судових засіданнях, дає суду право при заочному розгляді справи обмежитися доказами, наданими позивачем, що повністю відповідає положенням ч. 1 ст. 224 ЦПК України.

Як вбачається з постанови про відмову в порушенні кримінальної справи від 02.10.2010 року, ОСОБА_2 визнав борг в сумі 150 дол.США та 4300 гривень, а тому дана обставина не підлягає доказуванню. Борг в сумі 500 Євро ОСОБА_2 категорично заперечив, однак його заперечення спростовується поясненнями свідків, які підтвердили факт отримання ним цих коштів від позивачки.

Згідно вимог ст. 1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Позика вважається повернутою в момент передання позикодавцеві речей, визначених родовими ознаками, або зарахування грошової суми, що позичалася, на його банківський рахунок.

Окрім того ст. 625 Цивільного кодексу передбачає, що Боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання, і зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Враховуючи вище наведене, суд вважає, що позов є підставним, оскільки позикодавець вправі вимагати повернення позики, так як позичальник - відповідач, отримавши у власність передані йому позикодавцем позивачем гроші в сумі 150 доларів США, 4300 гривень та 500 Євро, став зобов'язаним повернути позикодавцю предмет позики.

Відповідно до п.14 Постанови Пленуму ВСУ «Про судове рішення у цивільній справі» у разі предявлення позову про стягнення грошової суми в іноземній валюті суду слід у мотивувальній частині рішення навести розрахунки з переведенням іноземної валюти в українську за курсом, встановленим Національним банком України на день ухвалення рішення.

Станом на день ухвалення рішення офіційний курс гривні до: 1 долара США становив 7,9457 грн.; 1 Євро 10,830784 грн.

Отже, сума загальної заборгованості по договору позики становить: /150 доларів США * 7,9457 грн./ 1191 грн. 86 коп. + 4300 грн. + /500 Євро * 10,830784 грн./ 5415 грн. 39 коп. = 10907 грн. 25 коп.

Відповідно до п. 6 ст. 214 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує питання як слід розподілити між сторонами судові витрати, а тому на підставі ст. ст. 79, 81, 88 ЦПК України з відповідача слід стягнути понесені позивачем судові витрати, що підтверджуються платіжними дорученнями.

Керуючись ст. ст. 10, 11, 79, 81, 88, 209, 212-215, 224-226 ЦПК України, ст. ст. 625, 1046, 1049-1050 ЦК України, суд, -

в и р і ш и в :

Позов задоволити.

Стягнути з ОСОБА_2 в користь ОСОБА_1 10907 грн. 25 коп. боргу та 227,14 грн. судових витрат, а всього 11134 грн 39 коп..

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до апеляційного суду Львівської області через Дрогобицький міськрайонний суд шляхом подачі апеляційної скарги в 10-денний строк з дня проголошення рішення, а особами, які не були присутні у судовому засіданні під час його проголошення - з дня отримання такого.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Суддя О.В. Крамар