Справа № 22-ц-2679/2011 Головуючий у I інстанції Павленко О.В.
Категорія цивільна Доповідач - Литвиненко І. В.
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 жовтня 2011 року

АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРНІГІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ у складі:

головуючого - суддіОСОБА_1
суддів:ОСОБА_2, ОСОБА_3
при секретарі:ОСОБА_4, ОСОБА_5
за участю:представника ОСОБА_6 та ОСОБА_7 ОСОБА_8, представника позивача ОСОБА_9

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за апеляційною скаргою ОСОБА_6 та ОСОБА_7 на рішення Ріпкинського районного суду від 01 серпня 2011 року по справі за позовом Ріпкинського учбового заводу Київського індустріального коледжу до ОСОБА_10, ОСОБА_11, ОСОБА_12, ОСОБА_13, ОСОБА_7, ОСОБА_6, ОСОБА_14, ОСОБА_15, ОСОБА_16, ОСОБА_17, ОСОБА_18, ОСОБА_19, ОСОБА_20 про визнання такими, що втратили право на проживання в гуртожитку,

в с т а н о в и в:

В апеляційній скарзі ОСОБА_6 та ОСОБА_7 просять скасувати рішення суду через порушення норм матеріального та процесуального права і ухвалити нове про відмову в задоволенні позовних вимог.

Рішенням суду позов був задоволений частково. Суд визнав такими, що втратили право на проживання в гуртожитку Ріпкинського учбового заводу Київського індустріального коледжу ОСОБА_21, ОСОБА_10, ОСОБА_20, ОСОБА_17, ОСОБА_18, ОСОБА_13, ОСОБА_6, ОСОБА_11, ОСОБА_7, ОСОБА_22, ОСОБА_19, ОСОБА_15 і стягнув з відповідачів судові витрати.

Доводи апеляційної скарги зводяться до того, що суд допустив порушення норм процесуального права, які полягали в прийнятті до розгляду позовної заяви, що не відповідала вимогам ст.119 ЦПК України, суд змінив суть позовних вимог, допустив уточнення позовних вимог в ході судового розгляду, порушив порядок дослідження обставин справи. Крім того, апелянти вказують на те, що суд не зясував причини не проживання їх в гуртожитку, не звернув увагу на те, що ОСОБА_6 на даний час навчається і за нею зберігається право на проживання до закінчення навчання.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення учасників судового розгляду, дослідивши матеріали справи, апеляційний суд приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню виходячи з наступного.

Судом першої інстанції встановлено, що Ріпкинський учбовий завод Київського індустріального коледжу має гуртожиток в смт.Ріпки, вул.Попудренка, 14, і на даний час ведеться робота по передачі цього гуртожитку до комунальної власності Ріпкинської територіальної громади.

У звязку з тим, що відповідачі зареєстровані у цьому гуртожитку, але фактично тривалий час не проживають, що є перешкодою в оформленні документів для передачі гуртожитку в комунальну власність, позивач просив (після уточнення вимог) визнати їх такими, що втратили право на проживання у гуртожитку.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що відповідачі без поважних причин більше шести місяців не проживають у гуртожитку.

Такі висновки суду відповідають наданим сторонами доказам та положенням ст.ст.71,72 ЖК УРСР.

Доводи апеляційної скарги стосовно того, що суд допустив порушення норм процесуального права, не заслуговують на увагу, тому що відсутні такі порушення, які призвели до неправильного вирішення справи.

Твердження ОСОБА_7 і ОСОБА_6 про те, що позивач створив неналежні умови для проживання у гуртожитку і тому апелянти не змогли жити там, не є поважною причиною, що дозволяє тривалий час не проживати у гуртожитку, оскільки, як встановлено судом, мешканці гуртожитку, в тому числі і апелянти, тривалий час не сплачували за комунальні послуги, (заборгованість становила у ОСОБА_7 станом на 01.08.2005 року 3412,26 грн., у ОСОБА_23 та ОСОБА_6 станом на 01.11.2005 року 2137,14 грн.), а тому позивач вимушений був обмежити надання комунальних послуг.

Посилання ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1, на ту обставину, що за нею, як за неповнолітньою та такою, що навчається з 18.08.2009 року, зберігалося право на проживання у гуртожитку, є безпідставним, так як кімната у гуртожитку надавалась матері ОСОБА_6 ОСОБА_23 у 1993 році для тимчасового проживання без ордеру і в 2007 році ОСОБА_23 разом з неповнолітньою дочкою залишила гуртожиток і переїхала проживати за адресою ІНФОРМАЦІЯ_2, забравши всі свої речі і знявшись з реєстрації. ОСОБА_6 зареєструвалась у гуртожитку 03.09.2007 року, але, як свідчать акти обстеження гуртожитку (а.с. 6, 7), ОСОБА_6 фактично більше шести років не проживала у гуртожитку. ОСОБА_6 не надала доказів на підтвердження того, що вона не проживала у гуртожитку з поважних причин. З листа позивача вбачається, що в гуртожитку речі ОСОБА_6 відсутні, за комунальні послуги не сплачувала, мається заборгованість. Стаття 71 ЖК УРСР не містить такої підстави для зберігання права на проживання у гуртожитку як неповноліття особи, батьки якої переїхали проживати в інше місце, а, отже, ОСОБА_6 втратила право на проживання ще до вступу у навчальний заклад.

Відповідно до ст.303 ч.1 ЦПК України під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції.

За таких обставин, рішення суду першої інстанції прийнято з дотриманням норм матеріального та процесуального права, висновки, викладені у судовому рішенні, доводами апеляційної скарги не спростовуються, підстави для скасування судового рішення відсутні.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 308, 314, 315, 319, 325 ЦПК України, апеляційний суд

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_6 та ОСОБА_7 відхилити.

Рішення Ріпкинського районного суду від 01 серпня 2011 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення і може бути оскаржена до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий:Судді: