Справа № 22-ц-2620/2011 Головуючий у I інстанції Ільченко О.І.
Категорія цивільна Доповідач - Литвиненко І. В.
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 вересня 2011 року

АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРНІГІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ у складі:

головуючого - суддіОСОБА_1
суддів:ОСОБА_2, ОСОБА_3
при секретарі:ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_5 на ухвалу Прилуцького міськрайонного суду від 03 серпня 2011 року по справі за поданням державного виконавця про встановлення тимчасового обмеження у праві виїзду боржника за межі України,

в с т а н о в и в:

В апеляційній скарзі ОСОБА_5 просить скасувати ухвалу суду через порушення норм матеріального права та за неповного зясування обставин справи і ухвалити нове рішення про відмову в задоволенні подання держвиконавця.

Ухвалою суду подання державного виконавця задоволено. Суд встановив ОСОБА_5 тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України, без вилучення паспорту.

Доводи апеляційної скарги зводяться до того, що посилання державного виконавця на факт ухилення апелянта від виконання зобовязань не доведено.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи, апеляційний суд приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню виходячи з наступного

Судом першої інстанції встановлено, що на виконанні у ВДВС Прилуцького МУЮ перебуває зведене виконавче провадження про стягнення з ОСОБА_5 боргу на загальну суму 98125,00 грн. Боржником жоден з виконавчих документів не виконано. Згідно довідки Управління у справах громадянства, імміграції та реєстрації фізичних осіб ГУ МВС України в м. Києві, виданої 20 липня 2011 р., ОСОБА_5 документований паспортом громадянина України для виїзду з терміном дії до 10.12.2020 р.

Звернувшись до суду на підставі ст. 377-1 Цивільно-процесуального кодексу України та ст. 11 Закону України «Про виконавче провадження» державний виконавець просив встановити боржнику тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України.

Задовольняючи вимоги державного виконавця суд першої інстанції виходив з того, що апелянт ухиляється від виконання зобовязань покладених на нього судовими рішеннями, тому подання державного виконавця про встановлення тимчасового обмеження у праві виїзду боржника за межі України до виконання ним зобовязань, покладених на нього судовим рішеннями, підлягає задоволенню.

Апеляційний суд погоджується з висновком суду першої інстанції, так як він відповідає матеріалам справи та положенням діючого законодавства.

Твердження апелянта про те, що він не ухиляється від виконання зобовязань не заслуговують на увагу, оскільки в справі відсутні докази виконання зобовязань з 2007 року, боржник не повідомляє держвиконавця про місце проживання і місце роботи.

Наявність у апелянта малолітньої дитини, яка проживає за межами України, посилання на характер роботи, повязаний з виїздом за кордон, не є підставою для скасування ухвали суду.

За таких обставин апеляційний суд вважає, що рішення суду першої інстанції постановлено з додержанням вимог закону, а тому відсутні підстави для його скасування.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 308, 314, 315, 319, 325 ЦПК України, апеляційний суд,

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_5 відхилити.

Ухвалу Прилуцького міськрайонного суду від 03 серпня 2011 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення і може бути оскаржена до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий:Судді: