Справа № 2-998/11
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

"04" жовтня 2011 р. Апостолівський районний суд Дніпропетровської області в складі:

головуючого судді Марченко Н.В.,

при секретарі Луценко А.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Апостолове цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Апостолівської міської ради Апостолівського району Дніпропетровської області про визнання права власності на двірні будівлі та споруди, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач 18.08.2011 року звернулась до суду з позовом до Апостолвської міської ради про визнання права власності на двірні будівлі та споруди. Свої вимоги обґрунтовувала тим, що з 1973 року вона проживала однією сімєю з ОСОБА_2 без реєстрації щлюбу, а 22.02.1983 року вони зареєстрували шлюб.

Під час сумісного проживання в 1980 році від радгоспу АпостолівськийАпостолівського району Дніпропетровької області, де працював чоловік ОСОБА_2 була надана для проживання квартира ІНФОРМАЦІЯ_1.

Згідно письмового зобовязання від 27.12.1991 року, чоловік ОСОБА_2., зобовязався виплачувати в касу радгоспу рівними частинами в рахунок погашення вартості квартири № 1 в буд. № 17 в загальній сумі 1979 карбованців. Згідно квитанції до ордера № 1192 від 30.12.1991 року чоловік ОСОБА_2 сплатив в касу підприємства 1979 карбованців в рахунок погашення вартості квартири, але право власності на дану квартиру не було оформлене належним чином, нотаріально договір купівлі - продажу не посвідчувався, в БТІ не реєструвався.

27 травня 1999 року ОСОБА_3 помер в результаті чого ОСОБА_1 залишилася проживати в квартирі з дітьми, за вище вказаною адресою. На позивачку були оформлені розрахункові книжки для оплати за комунальні послуги, електроенергію, газ.

ОСОБА_1 звернулася до КП Апостолівське БТІдля реєстрації і оформлення документів на квартиру. Їй було відмовлено, так як рішення від 14 грудня 2006 року винесене Апостолівським районним судом право власності було визнано лише на квартиру АДРЕСА_1. Крім квартири на даній території розміщені допоміжні будівлі і споруди. Так як за попереднім позовом від 14 грудня 2006 року право власності на надвірні будівлі та споруди не визнавалось, виникла необхідність в усунені недоліків.

Представник позивача до суду не зявився, надав суду клопотання про слухання справи в його відсутність.

Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що позовна заява підлягає повному задоволенню з наступних підстав.

З копії технічного паспорта на житло від 11.05.1999 року № 380, видно, що ОСОБА_1 є власником квартири АДРЕСА_2.

З характеристики будівель і споруд встановлено, що надвірні будівлі та споруди є частиною власності квартири за вищевказаною адресою.

З свідоцтва про смерть, встановлено що ОСОБА_3 помер 27 травня 1999 року.

Відповідно до ст. 392 ЦК України, власник майна може предявити позов про визнання його права власності, якщо це право не оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

На підставі ст. 16, 392 ЦК України та керуючись ст. ст. 209, 212, 213, 214, 215, 224, 226 ЦПК України, суд, -

вирішив:

Позовну заяву ОСОБА_1 - задовольнити повністю.

Визнати право власності на надвірні будівлі та споруди за ОСОБА_1, згідно плану земельної ділянки ? житлового будинку по вул..40 років Жовтня бул.17 кв.1 в м. Апостолове Дніпропетровської області, на якому розміщені буква Б сарай 1057 руб, буква В вбиральна вартістю 50 руб : всього на суму 1107 руб., або 1107 грн.

На рішення може бути подана апеляція в Апеляційний суд Дніпропетровської області через Апостолівський районний суд. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом 10 днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні в судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом 10 днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя: Марченко Н.В.

Суддя:ОСОБА_4