Справа № 2-138/11
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 січня 2011 року Тячівський районний суд Закарпатської області в особі: головуючого судді Розман М.М.

при секретарі Цех Г.М.

з участю позивача ОСОБА_1, його представника ОСОБА_2, відповідачки ОСОБА_3, розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду міста Тячів цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , де третя особа , відділення у справах громадянства, імміграції та реєстрації фізичних осіб Тячівського РВ УМВС України в Закарпатській області про усунення перешкод в користуванню власністю та зняття з реєстраційного обліку ,

В с т а н о в и в:

ОСОБА_1 звернувся в суд з позовом до ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , де третя особа , відділення у справах громадянства, імміграції та реєстрації фізичних осіб Тячівського РВ УМВС України в Закарпатській області про усунення перешкод в користуванню власністю та зняття з реєстраційного обліку. Позовні вимоги мотивує тим , що він є власником домоволодіння №190 , що розташоване в селі Нересниця по вулиці Івана Франка. Його син ОСОБА_4 після одруження разом з сімєю проживав в ІНФОРМАЦІЯ_1 в цьому ж селі. В подальшому вони тимчасово поселилися в будинок №190 , але прописані в ньому не були. За період шлюбу у них народилася донька- відповідачка по справі ОСОБА_3. В 2008 році відповідачі ОСОБА_4 і ОСОБА_3 без дозволу його як власника самовільно зареєструвалися у вказаному будинку, що перешкоджає йому як власнику розпоряджатися і користуватися своєю власністю.

Позивач вважає , що вони незаконно зареєструвалися у його будинку , оскільки вони вселилися на правах тимчасових жильців і згідно до ст. 98 ч.3 ЖК України мають звільнити приміщення на вимогу власника і реєстрація їх в такому випадку взагалі не здійснюється , а у випадку здійснення повинна бути скасована. Зняття їх з реєстраційного обліку не буде мати негативних наслідків , оскільки вони у вказаному будинку не проживають , відповідачка ОСОБА_3 має інше житло і проживає разом з чоловіком в селі Новоселиця , а відповідач ОСОБА_4 проживає разом з ним в селі Нересниця по вулиці І.Франка №183.

Просив усунути перешкоди у користуванні власністю шляхом зняття з реєстраційного обліку відповідачів та зобовязати відділення у справах громадянства, імміграції та реєстрації фізичних осіб Тячівського РВ УМВС України в Закарпатській області зняти їх з реєстраційного обліку в належному йому на праві приватної власністю будинку №190 , що розташований в селі Нересниця по вулиці Івана Франка.

В ході судового розгляду позивач шляхом подання письмової заяви змінив і уточнив позовні вимоги і просить визнати відповідачів такими , що не мають права на користування житловим будинком №190 по вулиці Івана Франка в селі Нересниця та визнати реєстрацію їх місця проживання за вказаною адресою безпідставною та незаконною. Усунути перешкоди в користуванні власністю шляхом зняття їх з реєстраційного обліку та зобовязати відділення у справах громадянства, імміграції та реєстрації фізичних осіб Тячівського РВ УМВС України в Закарпатській області зняти їх з реєстраційного обліку в належному йому на праві приватної власністю будинку №190 , що розташований в селі Нересниця по вулиці Івана Франка.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_1 і його представник ОСОБА_2 позов підтримали повністю посилаючись на викладені в письмовій позовній заяві обставини.

Позивач ОСОБА_1 додатково пояснив , що за колишньою нумерацією будинків номер 184 відповідає діючій нумерації 189 , а номер 185 діючій нумерації 190. Також зазначив , що у разі відсутності у відповідачів житла , вони мають право звернутися до місцевих органів влади для забезпечення їх соціальним житлом.

Просять позов задовольнити.

Відповідачка ОСОБА_3 в судовому засіданні позов не визнала і пояснила , що за вказаною адресою вона проживала з моменту народження до лютого 2010 року , а з того часу , незважаючи на рішення суду про її вселення , її не впускають в будинок , хоча вона має там намір продовжувати проживати. Іншого житла немає. Про її реєстрацію в будинку №190 позивач знав одразу після отримання нею паспорту , так як вона його одразу показала своєму дідусеві ОСОБА_1. Просить в задоволенні позову відмовити.

Відповідач ОСОБА_4 в судове засідання не з»явився повторно , так як згідно до поданої письмової заяви позов визнав і просить розглянути справу у його відсутності , а тому суд в порядку ст.. 169 ЦПК України розглянув справу у його відсутності на підставі наявних у справі доказів.

Представник відділення у справах громадянства , імміграції та реєстрації фізичних осіб Тячівського РВ УМВС України в Закарпатській області в судове засідання не зявився повторно , хоч про час та місце розгляду справи був належним чином повідомлений , а тому суд в порядку ст. 169 ЦПК України розглянув справу у його відсутності на підставі наявних у справі доказів.

Дослідивши всі обставини справи , суд дійшов наступного висновку.

В судовому засіданні встановлено , що позивачка є власником житлового будинку №190 по вулиці Івана Франка с. Нересниця Тячівського району Закарпатської області , України , що стверджується даними свідоцтва про право власності на нерухоме майно ( а.с.8).

В даному будинку значиться зареєстрованою відповідачка ОСОБА_4 ( після укладення шлюбу ОСОБА_3 ) ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка є внучкою позивача, що стверджується письмовим повідомленням СГІРФО Тячівського РВ УМВС України в Закарпатській області від 17.01.2011 року за №2492 ( а.с. 43).

Згідно до рішення Тячівського районного суду від 3 червня 2010 року у справі за позовом ОСОБА_6 , ОСОБА_7 до ОСОБА_4 , ОСОБА_1 про вселення в будинок , яке залишено без змін рішенням апеляційного суду Закарпатської області від 8 вересня 2010 року в частині вселення ОСОБА_7 , постановлено вселити ОСОБА_7 в будинок №190 по вулиці Івана Франка 190.

При цьому судами встановлено , що ОСОБА_7 на законних підставах і в установленому порядку набула право користування житловим будинком №190 по вулиці І.Франка с. Нересниця і значиться в ньому зареєстрованою з 24.02.2009 року( а.с.18 ,19, 49 , 50), а тому в порядку ст. 61 ч.3 ЦПК України суд вважає дані обставини такими , що не підлягають доказуванню при розгляді даної справи.

Відповідно до ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вибір місця проживання в Україні»від 11 грудня 2003 року , який набрав чинності з 15 січня 2004 року , з наступними змінами і доповненнями , зняття з реєстрації місця проживання здійснюється протягом семи днів на підставі заяви особи, запиту органу реєстрації за новим місцем проживання особи , остаточного рішення суду ( про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням , визнання особи безвісно відсутньою або померлою ) , свідоцтва про смерть.

У разі якщо особа з поважної причини не може самостійно звернутися до органу реєстрації , зняття з реєстрації може бути здійснено за зверненням іншої особи на підставі доручення , посвідченого в установленому порядку.

Таким чином , за цією нормою права , за відсутності заяви особи , питання про зняття з реєстрації колишнього члена сімї власника будинку залежить , зокрема , від вирішення питання про втрату ним права користування жилим приміщенням , яке регулюється нормами житлового і цивільного законодавства ( ст..ст. 71 , 72 , 256 ЖК України , ст.. 405 ЦК України).

Враховуючи наведене , за наявністю чинного рішення суду про вселення відповідачки ОСОБА_3 в житловий будинок №190 по вулиці І.Франка с. Нересниця Тячівського району і перебування його на стадії виконання , що стверджується даними поданої відповідачкою копії виконавчого листа і заявою позивача про забезпечення позову ( а.с. 11 , 51) , суд вважає , що позивачем ОСОБА_1І відповідно до ст..ст. 10 ,60 ЦПК України не подано доказів і не доведено, що відповідачка втратила право на користування даним житловим будинком , а , отже , і не доведено підстав для зняття її з реєстрації за місцем проживання , де вона була зареєстрована будучи неповнолітньою , а тому в задоволенні вимог позивача до відповідачки ОСОБА_3 слід відмовити.

При вирішенні позовних вимог відповідача ОСОБА_4 , який до того у поданій письмовій заяві позов визнав , суд констатує відсутність будь-якого цивільно-правового спору між сторонами , оскільки згідно до письмового повідомленням СГІРФО Тячівського РВ УМВС України в Закарпатській області від 17.01.2011 року за №2492 відповідач значиться зареєстрованим за адресою ІНФОРМАЦІЯ_3 , а не № 190 , позивач надав йому житло за місцем свого проживання в ІНФОРМАЦІЯ_4 , про що сам зазначив у поданій письмовій позовній заяві. Крім цього , позивач же ОСОБА_1 являється представником відповідача ОСОБА_4 у справі за позовом ОСОБА_6 , ОСОБА_7 до ОСОБА_4 , ОСОБА_1 про вселення в будинок , рішення у якій знаходиться на стадії виконання.

Беручи до уваги наведене , суд вважає , що в задоволенні позову в цій частині слід також відмовити.

Судові витрати в частині сплати судового збору та витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду цивільної справи покласти на позивача.

Керуючись ст.ст. 4 , 10 , 11 , 60 , 61 , 169 , 209 , 213-215 ЦПК України , ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вибір місця проживання в Україні», ст..ст.. 71 , 72 , 156 ЖК України , суд ,

Р І Ш И В:

В задоволенні позову ОСОБА_1 про визнання ОСОБА_3 і ОСОБА_4 такими , що не мають права на користування житловим будинком №190 по вулиці Івана Франка села Нересниця Тячівського району , усунення перешкод у користуванні власністю шляхом зняття їх з реєстраційного обліку , зобовязання відділення у справах громадянства, імміграції та реєстрації фізичних осіб Тячівського РВ УМВС України в Закарпатській області зняти їх з реєстраційного обліку в селі Нересниця по вулиці Івана Франка №190 , Тячівського району відмовити.

Рішення може бути оскаржено до апеляційного суду Закарпатської області через Тячівський районний суд протягом десяти днів з дня його оголошення , а особами , які брали участь у справі , але не були присутніми в судовому засідання під час проголошення рішення суду , протягом десяти днів з дня отримання копії рішення.

Головуючий: М.М.Розман