У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 жовтня 2011 року м. Чернівці

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Чернівецької області у складі:

головуючого Височанської Н. К.

суддів: Міцнея В.Ф., Половінкіної Н.Ю.

секретар: Скрипник С.В.

за участю: сторін

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа Чернівецька міська рада про повернення самовільно зайнятої земельної ділянки та усунення перешкод у користуванні земельною ділянкою, за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Шевченківського районного суду м.Чернівці від 22 липня 2011 року, -

В С Т А Н О В И Л А :

В листопаді 2010 року позивачка звернулася в суд з позовною заявою про повернення самовільно зайнятої земельної ділянки та усунення перешкод у користуванні земельною ділянкою.

Посилалася на те, що вона є членом садового товариства «Садівник бр.3»по вул. Стрійській в м.Чернівці. На підставі рішення виконкому Чернівецької міської ради від 01.06.1999 року № 395/2 їй передано у приватну власність земельну ділянку №70 площею 0,0747 га, про що видано Державний акт на землю від 31 серпня 2004 року.

Восени 2008 року сусідка по товариству та власниця земельної ділянки №69 ОСОБА_2 самовільно зайняла частину її земельної ділянки і з того часу вона не може нормально користуватися своєю земельною ділянкою, оскільки вона встановила огорожу. В звязку з цим вона неодноразово зверталась до відповідача і просила її відновити межі земельних ділянок, однак остання відмовляється.

3 листопада 2009 року вона подала заяву до Державної інспекції з контролю за використанням і охороною земель після розгляду якої був встановлений факт самовільного зайняття відповідачкою земельної ділянки орієнтованою площею 0,0065 га, про що неодноразово складались акти перевірки дотримання земельного законодавства та видавались приписи. За недотримання земельного законодавства та невиконання приписів відповідачка притягувалась до адміністративної відповідальності.

Просила усунути перешкоди в користуванні частиною її земельної ділянки шляхом зобовязання ОСОБА_2 за власний рахунок знести огорожу та звільнити 0,0065 га земельної ділянки №70 товариства «Садівник бр.3»по вул..Стрийській в м.Чернівці та стягнути судові витрати.

Рішенням Шевченківського районного суду м.Чернівці від 22 липня 2011 року позов ОСОБА_1 задоволено.

Усунено перешкоди ОСОБА_1 в користуванні частиною її земельної ділянки шляхом зобовязання ОСОБА_2 за власний рахунок знести огорожу та звільнити 0,0065 га земельної ділянки №70 товариства «Садівник бр.3»по вул..Срійській в м.Чернівці.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судові витрати в сумі 45 грн. 80 коп.

На рішення суду ОСОБА_2 подала апеляційну скаргу, в якій посилаючись на неправильне застосування норм процесуального права просить скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти нове рішення, яким відмовити ОСОБА_1 в позові.

Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача про зміст оскаржуваного рішення суду, доводи апеляційної скарги, вислухавши пояснення сторін, перевіривши матеріали справи, вважає, що апеляційна скарга підлягає відхиленню, а рішення суду залишенню без змін з наступних підстав.

Приймаючи рішення про задоволення позову ОСОБА_1 судом першої інстанції у повному об»ємі з»ясовані обставини справи, вірно застосовано до правовідносин, що склалися, норми матеріального права.

Так, з матеріалів справи вбачається, що позивачка є власницею земельної ділянки №70 площею 0,0747 га, розташованої в садовому товаристві «Садівник-бр.3»по вул..Стрийській в м.Чернівці. Відповідачка є власницею земельної ділянки №69 площею 0,0648 га в цьому ж товаристві.

Як пояснила в засіданні колегії суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду позивачка, що межі земельних ділянок були встановлені землевпорядними органами в натурі. Їхні земельні ділянки були відгороджені одна від другою металевим дротом. Відповідачка в 2008 році, при виготовленні нового Державного акту на право власності на землю, зняла цей дріт і встановила паркан, захвативши при цьому частину земельної ділянки позивачки.

Судом першої інстанції вірно встановлено, що відповідачкою самовільно зайнята частина земельної ділянки позивачки. Дана обставина підтверджена актами перевірки дотримання вимог земельного законодавства від 13 листопада 2009 року, 21 грудня 2009 року та від 21 січня 2010 року та постановами про притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за самовільне зайняття земельної ділянки позивачки.

Доводи апеляційної скарги про те, що судом не було враховано що фактичний розмір її земельної ділянки повністю відповідає її Державному акту на право власності на землю є безпідставними, оскільки предметом спору не є розмір земельної ділянки, якою відповідачка користується, а користування частиною земельної ділянки, яка знаходиться за встановленими землевпорядними органами межами і яка перебуває у власності ОСОБА_1

Відповідно до вимог ст..60 ЦПК України кожна сторона зобов»язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу.

Відповідачка належними та допустимими доказами не спростувала доводів позовної заяви. В той же час позивачка на обґрунтування своїх вимог надала численні акти державної інспекції за використанням і охороною земель про перевірки дотримання вимог земельного законодавства, приписи держземінспекції відповідачці про усунення порушень земельного законодавства та постанови про притягнення відповідачки до адміністративної відповідальності за самовільне зайняття частини земельної ділянки позивачки. Вказані документи відповідачка в установленому законом порядку не оспорила, а тому вони є чинні і вірно прийняті судом першої інстанції як за докази, що підтверджують вимоги позивачки.

За таких обставин, рішення суду першої інстанції постановлено з дотриманням норм матеріального та процесуального права, а доводи апеляційної скарги не дають підстав для його скасування.

Керуючись ст..ст.303, 307, 308 ЦПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити.

Рішення Шевченківського районного суду м.Чернівці від 22 липня 2011 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили.

Головуючий: підпис

Судді: підписи

Апеляційний суд Чернівецької області

м. Чернівці, вул. Емінеску, 4, 58002, (0372) 55-34-03