Апеляційний суд Харківської області
Справа № 22-ц-668/2011 р. Головуючий 1 -ї
Категорія: договірні інстанції: ОСОБА_1
Доповідач: Бурлака І. В.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

«14» лютого 2011 р. м. Харків

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Харківської області в складі:

Головуючого судді: Бурлака І.В.,

Суддів: Карімової Л.В., Яцини В.Б.,

при секретарі: Коршун І.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Харкові цивільну справу за апеляційною скаргою Кредитної спілки Фінансова підтримка на рішення Ленінськогорайонного суду м. Харкова від 09 листопада 2010 року по справі за позовом Кредитної спілки Фінансова підтримка до ОСОБА_2, ОСОБА_3, третя особа-орган опіки та піклування Ленінської районної у м. Харкові ради про розірвання кредитного договору, стягнення заборгованості за кредитним договором, звернення стягнення на предмет іпотеки, виселення,-

встановила:

У березні 2010 року Кредитна спілка Фінансова підтримка звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про розірвання кредитного договору, стягнення заборгованості за кредитним договором, звернення стягнення на предмет іпотеки, виселення. В обгрунтування своїх вимог посилалася на те, що 31.10.2007 року між нею та ОСОБА_2 укладено договір № 137 К про надання кредиту в сумі 125000,00 грн. на строк до 31.10.2008 року зі сплатою процентів за користування кредитом в розмірі 30% річних. На забезпечення виконання зобовязань за договором між нею та ОСОБА_2 01.11.2007 року укладено договір іпотеки, згідно якого ОСОБА_2 надано в іпотеку належну їй двокімнатну квартиру номер № 1 в будинку № 55 по вулиці Чоботарська в м. Харкові. Між тим ОСОБА_2 умови договору виконувала неналежним чином, у звязку з чим станом на 22.01.2010 року заборгованість за кредитом склала 125000,00 грн.- сума отриманих і не повернутих кредитних коштів; 89536,39 грн.- заборгованість зі сплати процентів за користування кредитом, а всього, на загальну суму 214536,39 грн. Одночасно з припиненням своїх зобовязань за кредитним договором ОСОБА_2 зареєструвала в квартирі, яка являється предметом іпотеки свою малолітню доньку ОСОБА_3, яка на момент передання квартири в іпотеку була зареєстрована як і ОСОБА_2 за адресою: м. Зміїв вулиця Привокзальна, 4, кв.З Харківської області. У звязку з чим кредитна спілка Фінансова підтримка просила розірвати договір № 137К про надання кредиту від 31.10.2007 року; стягнути з ОСОБА_2 на користь Кредитної спілки Фінансова підтримка заборгованість в сумі 214536,39 грн.; звернути стягнення на двокімнатну квартиру АДРЕСА_1 в розмірі суми стягнення 214536,39 грн.; виселити ОСОБА_2 та ОСОБА_3 з спірної квартири; надати право кредитній спілці Фінансова підтримка звернути стягнення на двокімнатну квартиру АДРЕСА_2 шляхом продажу ії будь-якій особі-покупцеві з початковою ціною 17872,00 грн.

Рішенням Ленінського районного суду м. Харкова від 09 листопада 2010 року позов задоволено частково; розірвано договір № 137 К від 31 жовтня 2007 року, укладеного між кредитною спілкою Фінансова підтримка та ОСОБА_2; стягнуто з ОСОБА_2 на користь кредитної спілки Фінансова підтримка заборгованість за договором № 137К про надання кредиту від 31 жовтня 2007 року в сумі 214536,39 грн., та судові витрати в розмірі 1820,00 грн.; в іншій частині позову - відмовлено.

Не погоджуючись з рішенням суду, Кредитна спілка Фінансова підтримка подав апеляційну скаргу, в якій просив рішення скасувати, ухвалити нове рішення, який задовольнити його позов. При цьому посилався на порушення норм матеріального та процесуального права. Вказав, що суд не звернув увагу на те, що під час укладення договору іпотеки ОСОБА_3 не проживала у квартирі, яка являється предметом іпотеки, тому згода органів опіки та піклування не потрібна.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення зявившихся осіб, дослідивши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, судова колегія вважає за необхідне апеляційну скаргу кредитної спілки Фінансова підтримка - задовольнити частково, рішення суду - змінити з наступних підстав.

Розірвуючи договір № 137 к від 31 жовтня 2007 року, укладений між Кредитною спілкою Фінансова підтримка та ОСОБА_2 і стягуючи з ОСОБА_2 на користь Кредитної спілки Фінансова підтримка заборгованість за договором № 137 К в сумі 214536,39 грн., суд першої інстанції обгрунтовано виходив з того, що оскільки ОСОБА_2 в порушення умов договору та вимог ст. ст. 526, 1049,1054 ЦК України в строк до 31.10.2008 року кредит та проценти за кредитним договором не сплатила, договір підлягає розірванню, а заборгованість за кредитним договором в сумі 214536,39 грн. - стягненню з ОСОБА_2М, на користь Кредитної спілки Фінансова підтримка.

З таким висновком суду судова колегія погоджується і вважає, що судом першої інстанції в цій частині обставини справи досліджено повно, зібраним доказам дано оцінку і рішення суду в цій частині є законним та обгрунтованим.

Разом з тим судова колегія не погоджується з висновком суду щодо відмови Кредитній спілці Фінансова підтримка у зверненні стягнення суми заборгованості на спірну квартиру шляхом ії продажу та виселення ії мешканців, виходячи з наступного.

Як вбачається із матеріалів справи 31.10.2007 року між ОСОБА_2 та Кредитною спілкою Фінансова підтримка укладено кредитний договір № 137 К на суму 125000,00 грн. строком на один рік зі сплатою процентів за користування ним за ставкою ЗО % річних та 01.11.2007 року - договір іпотеки.

Пунктом 1 статті 33 Закону Про іпотеку від 05.06.2003 року із змінами та доповненнями та пунктом 12 договору іпотеки передбачено, що у разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобовязання іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобовязанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки.

Із п.2 Договору іпотеки від 01.11.2007 року вбачається, що предметом іпотеки являється двокімнатна квартира АДРЕСА_3, яка на підставі договору купівлі-продажу від 08.08.2005 року і витягу про реєстрацію права власності від 21.08.2005 року на праві приватної власності належала ОСОБА_2 На момент укладення договору іпотеки на 01.11.2007 року ні ОСОБА_2, ні ії малолітня дитина ОСОБА_3 в спірній квартирі зареєстровані не були. Із заяви про прийняття ОСОБА_2 до членів Кредитної спілки Фінансова підтримка від

31.10.2007року та заяви від 31.10.2007 року та 12.11.2007 року про відкриття їй відновлюваної кредитної лінії в сумі 125000,00 грн. вбачається, що адресу свого проживання ОСОБА_2 вказувала: АДРЕСА_4, (а.с.85,92,94).

В суді апеляційної інстанції представник Кредитної спілки Фінансова підтримка підтвердив, що на момент укладення договору іпотеки ОСОБА_2 разом з дитиною ОСОБА_3 були зареєстровані та проживали за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_1,кв.З. Заборгованість за кредитним договором, яка станом на 22.01.2010 року становила 214536,39 грн., ОСОБА_2 не сплачено. У вересні 2008 року ОСОБА_2 припинено сплату заборгованості, а у березні 2009 року без згоди іпотекодержателя-Кредитної спілки Фінансова підтримка ОСОБА_2 зареєстровано малолітню ОСОБА_3 в спірній квартирі, в якій з цього часу стали проживати.

Відповідно до п.6. Договору іпотеки заміна предмета іпотеки, відчуження, передача в наступну іпотеку, оренду (найом) та інші дії з майном, що передано в іпотеку, повинні проводитись тільки після письмової згоди іпотеко держателя.

Із договору іпотеки вбачається, що ОСОБА_2 з умовами договору іпотеки ознайомлена і згодна. Між тим доказів того, що ОСОБА_2 дано згоду Кредитної спілки Фінансова підтримка на реєстрацію ОСОБА_3 в спірній квартирі, матеріали справи не містять.

Відповідно до ст.39 Закону України Про іпотеку від 05.06.2003 року одночасно з рішенням суду про звернення стягнення на предмет іпотеки суд за заявою іпотекодержателя вправі винести рішення про виселення мешканців, якщо предметом іпотеки є житловий будинок або житлове приміщення.

Таким чином, оскільки за договором іпотеки передбачено звернення стягнення на спірну квартиру, а ОСОБА_2 та ії дитина ОСОБА_3 на момент укладення договору іпотеки в спірній квартирі не проживали і не були і ній зареєстровані, тобто спірна квартира була вільна, і ОСОБА_2 без згоди Кредитної спілки Фінансова підтримка, як іпотекодержателя, у якого в володінні та іпотеці знаходилася з

01.11.2007року спірна квартира, в порушення вимог п. 6 Договору іпотеки 26.03.2009 року, тобто через 1 рік і 4 місяця після укладення цього договору зареєструвала в ній ОСОБА_3Є, судова колегія вважає за необхідне звернути стягнення на предмет іпотеки в рахунок заборгованості в розмірі 214536,39 грн. та виселити ОСОБА_2 та ОСОБА_3 із спірної квартири.

Керуючись ст.ст. 303,304, п.3.ч. 1 ст. 307, ст. 313, п.1.ч.1.ст. 309, ч.2 ст. 314, 316, 317, 319 ЦПК України, судова колегія, -

вирішила:

Апеляційну скаргу Кредитної спілки Фінансова підтримка - задовольнити частково.

Рішення Ленінського районного суду м. Харкова від 09 листопада 2010 року - змінити.

В рахунок стягнення заборгованості в сумі 214536,39 грн. за укладеним кредитним договором № 137 К від 31.10.2007 року між ОСОБА_2 та Кредитною спілкою Фінансова підтримка звернути стягнення ца предмет іпотеки квартири АДРЕСА_5 за договором іпотеки від 01.11.2007 року з застосуванням процедури продажу, передбаченою ст. 39 Закону України Про іпотеку від 05.06.2003 року.

Виселити ОСОБА_2 та ОСОБА_3 з квартири АДРЕСА_6.

В іншій частині рішення суду залишити без змін.

Рішення апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту проголошення, але може бути оскаржене в касаційному порядку без посередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом 20 днів з дня набрання законної сили.

Головуючий суддя: Судді: