Справа №.2-148/2011
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 лютого 2011 року Красноармійський міськрайонний

суд Донецької області

у складі: головуючого-судді Заруцької Г.М.

при секретарі Марченко Т.В.

за участі: позивача ОСОБА_1

представника позивача ОСОБА_2

представника відповідача: ПАТ «Шахтоуправління «Покровське»

ОСОБА_3, ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду № 9 у місті Красноармійську цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ПАТ «Шахтоуправління «Покровське» про відшкодування моральної шкоди, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач, ОСОБА_1, звернувся до Красноармійського міськрайонного суду Донецької області з позовом до ПАТ «Шахтоуправління «Покровське» про відшкодування моральної шкоди, завданої трудовим каліцтвом.

В обґрунтування своїх позовних вимог позивач вказував, що у період з 01 грудня 2004 року по 19 квітня 2010 року він знаходився у трудових відносинах з ВАТ «Вугільна компанія» «Красноармійська - Західна № 1», яка потім була перейменована на ПАТ «Шахтоуправління «Покровське». Ця обставина підтверджується копією його трудової книжки.

14 березня 2009 року о 17 годині 30 хвилин його було травмовано на підприємстві, де він працював при виконанні ним трудових обов'язків, а саме, біля 13.00 годин він злив секцію № 121, щоб її перетягнути, та при цьому він спробував «розкусити» пром. балку з нижньою основою секції, після того, як він злив секцію № 121, знаходячись у секції № 122, поставив ручку управління блочка РСД- 5 на підтяжку секції № 121 (при цьому його права нога знаходилася між пром. балкою та домкратом виваження), а ОСОБА_5 у цей час знаходився на секції № 123. Після цього він надав команду ОСОБА_5, щоб той видав домкрат секції № 122 на засувку конвеєра лави. Домкрат виваження секції № 122 виданий не був, так як знаходився у неробочому стані, у результаті чого зазор між пром. балкою та домкратом виваження склав біля 0,2 м, де у цей час знаходилася його права нога. Після видачі домкратом засувки конвеєра лави на секції № 122 лінія лавного конвеєру 32К уперлась у забій, а стик балки та домкрату, різко зогнувшись, піднявся уверх, у результаті чого його права ступня була прижата до домкрату виваження.

У результаті цього він отримав травму правої ступні. ОСОБА_5 оказав йому першу медичну допомогу та спровадив його на - гора, а потім його було відправлено у травматологічне відділення Димитровської ЦМЛ.

Йому було встановлено діагноз - травматична ампутація 1 пальця правої стопи на рівні о/фаланги; травматична ампутація 2-5 пальців на рівні плюсне фалангових суглобів.

28 серпня 2009 року йому згідно висновку МСЕК було встановлено 35 % втрати професійної працездатності ( 25 % первісно за трудовим каліцтвом 14.03.2009 року, 10 % удруге за трудовим каліцтвом 14.01.1993 року) безстроково.

Згідно до ст.. 237-1 КЗпП України відшкодування власником або уповноваженим ним органом моральної шкоди працівнику провадиться у разі, якщо порушення його

законних прав призвели до моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв'язків і вимагають від нього додаткових зусиль для організації свого життя.

Відповідно до ст. 23 Цивільного Кодексу України особа має право на відшкодування моральної шкоди, унаслідок порушення її прав.

Відповідно до п. 2 ст.. 23 Цивільного Кодексу України моральна шкода полягає:

1)у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я;

2)у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку с протиправної поведінкою щодо неї самої, членів її сім'ї або близьких родичів.

Відповідно до ч. 1 ст. 1167 Цивільного Кодексу України моральна шкода, спричинена фізичної особі неправомірними рішеннями, діями або бездіяльністю відшкодовується особою яка її спричинила, при наявності її вини.

Він вважає, що діями відповідача у справі були порушені його права, та спричинена моральна шкода, яка полягає у наступному.

Йому були спричинені фізичні та душевні страждання.

Травмуванням у шахті йому був спричинений фізичний біль. У нього було встановлений діагноз - травматична ампутація 1 пальця правої стопи на рівні о/фаланги; травматична ампутація 2-5 пальців на рівні плюсне фалангових суглобів. На теперішній час він відчуває себе неповноцінною людиною. Йому дуже боляче ходити та розуміти, що в нього вже не буде пальців на нозі.

Його пригнічує та обставина, що пальці йому були ампутовані через те, що у неробочому стані знаходився домкрат секції № 122. А згідно ст.. 13 ЗУ «Про охорону праці» роботодавець зобов'язаний забезпечити належне утримання будівель і споруд, виробничого обладнання та устаткування, моніторинг за їх технічним станом.

Цим йому були спричинені душевні страждання. У результаті вище наведеного, він вимушений звернутися до суду за захистом своїх прав. Свою моральну шкоду він оцінює у 100 000 гривень, яки просить стягнути з відповідача у справі.

У судовому засіданні позивач на своєму позові наполягає, просить його задовольнити у повному обсязі.

Представник відповідача ПАТ «Шахтоуправління «Покровське» позов не визнає, оскільки між позивачем та ними мали місце трудові стосунки і вони регулюються Кодексом Законів про Працю України, який встановлює, що шкода заподіяна працівникові каліцтвом або іншим ушкодженням здоровя, повязаним з виконанням трудових обовязків, відшкодується згідно норм законодавства, тобто на підставі норм Закону України «Про загальнообовязкове соціальне страхування від нещасних випадків на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності». Позивачу усі суми у відшкодування шкоди на підставі вказаного Закону України сплачуються.

Представник третьої особи - Відділення виконавчої дирекції ФСС від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України в м. Красноармійську просить справу розглянути на розсуд суду у відсутність представника Фонду, вказавши, що ними позивачу нараховані усі страхові виплати, які встановлені законодавством (а.с. 33-34).

Заслухавши пояснення учасників процесу, дослідивши докази, суд вважає, що позовні вимоги ОСОБА_1 підлягають частковому задоволенню з таких підстав.

У судовому засіданні встановлено, що позивач працював з 01 грудня 2004 року по 19 квітня 2010 року на ВАТ «Вугільна компанія» «Красноармійська - Західна № 1», яка потім була перейменована на ПАТ «Шахтоуправління «Покровське». Ця обставина підтверджується копією трудової книжки позивача на а.с. 2-5.

14 березня 2009 року о 17 годині 30 хвилин позивач у справі був травмований на підприємстві, де працював при виконанні ним трудових обов'язків, а саме, біля 13.00 годин позивач злив секцію № 121, щоб її перетягнути, та при цьому ОСОБА_1 спробував «розкусити» пром. балку з нижньою основою секції, після того, як він злив секцію № 121, знаходячись у секції № 122, поставив ручку управління блочка РСД- 5 на підтяжку секції №121 (при цьому права нога позивача знаходилася між пром. балкою та домкратом виваження), а ОСОБА_5 у цей час знаходився на секції № 123. Після цього позивач надав команду ОСОБА_5, щоб той видав домкрат секції № 122 на засувку конвеєра лави. Домкрат виваження секції № 122 виданий не був, так як знаходився у неробочому стані, у результаті чого зазор між пром. балкою та домкратом виваження склав біля 0,2 м, де у цей час знаходилася права нога позивача. Після видачі домкратом засувки конвеєра лави на секції № 122 лінія лавного конвеєру 32К уперлась у забій, а стик балки та домкрату, різко зогнувшись, піднявся уверх, у результаті чого права ступня ОСОБА_1 була прижата до домкрату виваження.

У результаті цього позивач отримав травму правої ступні. ОСОБА_5 оказав травмованому першу медичну допомогу та спровадив позивача на - гора, а потім той був відправлений у травматологічне відділення Димитровської ЦМЛ, що підтверджується актом про нещасний випадок, повязаний з виробництвом за формою Н-1 (а.с. 9-10) та актом розслідування нещасного випадку, що стався 14.03.2009 р., 17 год. 30 хв.

ОСОБА_1 був встановлений діагноз - травматична ампутація 1 пальця правої стопи на рівні о/фаланги; травматична ампутація 2-5 пальців на рівні плюсне фалангових суглобів.

28 серпня 2009 року позивачу у справі згідно висновку МСЕК було встановлено 35 % втрати професійної працездатності ( 25 % первісно за трудовим каліцтвом 14.03.2009 року, 10 % удруге за трудовим каліцтвом 14.01.1993 року) безстроково (а.с. 13) .

Виходячи з вимог ст. 237-1 КЗпП України, яка визначає, що відшкодування власником або уповноваженим ним органом моральної шкоди працівнику провадиться у разі, якщо порушення його законних прав призвели до моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв'язків і вимагають від нього додаткових зусиль для організації свого життя.

Як вбачається з положень вище значеної статті, зобов'язання відшкодувати моральну шкоду виникає тільки при умовах, що моральні страждання робітника або втрата ним нормальних життєвих зв'язків або необхідність додаткових зусиль для організації свого життя стали наслідком порушень законних прав робітника.

Згідно ст. 6 Закону України «Про охорону праці» умови праці на робочому місці, безпека технологічних процесів, машин, механізмів, устаткування та інших засобів виробництва, стан засобів колективного та індивідуального захисту, що використовуються працівником, а також санітарно-побутові умови повинні відповідати вимогам законодавства.

Ст. 13 вказаного Закону гласить, що роботодавець зобов'язаний створити на робочому місці в кожному структурному підрозділі умови праці відповідно до нормативно-правових актів, а також забезпечити додержання вимог законодавства щодо прав працівників у галузі охорони праці.

Відповідно до рішення Конституційного Суду України № 20-рп/2008 р. від 08 жовтня 2008 р. Конституційний Суд України вважає, що після внесення змін до Закону України «Про загально обовязкове державне страхування від нещасних випадків на виробництві та професійного захворювання , які спричинили втрату працездатності » від 22.02.2001 р. № 2272-ІІІ Законом України « Про внесення змін до Закону України «Про загально обовязкове державне страхування від нещасних випадків на виробництві та професійного захворювання , які спричинили втрату працездатності » від 23.03.2007 р. № 717-V ( п.1.абз.3 п.5,п.9, абз. 3 п.10, п.11 розділу 1 Закону), яким скасовано право застрахованих громадян, які потерпіли на виробництві від нещасного випадку або професійного захворювання, на відшкодування моральної шкоди за рахунок Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та профзахворювань України, право громадян на відшкодування моральної шкоди не порушено, оскільки ст.. 1167 ЦК України та ст.. 237-1 КЗпП України їм надано право відшкодовувати моральну шкоду за рахунок власника або уповноваженого ним органу (роботодавця).

Суд вважає, що саме діями відповідача позивачеві спричинені моральні страждання, пов`язані із пошкодженням здоров`я, які є прямим наслідком шкідливих та небезпечних умов праці на підприємстві відповідача.

Відповідно до ст. 1 Гірничого Закону України до особливо небезпечних підземних умов відносяться саме умови в шахтах, повязані з дією важкопрогнозованих проявів гірничогеологічних і газодинамічних факторів, що створюють небезпеку для життя та здоровя їх працівників (виділення та вибухи газу та пилу, раптові викиди тощо).

Відповідно до статті 23 Цивільного кодексу України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої їй внаслідок душевних страждань, яких вона зазнала у звязку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я.

Відповідно до ч.2 ст. 1168 ЦК України моральна шкода, завдана каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я відшкодовується незалежно від вини юридичної особи, яка її завдала.

Тобто, даною нормою передбачено право потерпілого на відшкодування моральної шкоди, заподіяної ушкодженням здоров`я юридичною особою, яка її завдала.

З постанов відділення Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України у м. Красноармійську від 17,22 вересня 2009 року та 22 квітня 2010 року на а.с. 37-39 вбачається, що позивачу нараховане та виплачені щомісячні платежі у розмірі 1346,13 грн. та одноразова допомога у сумі 36126,00 грн.

Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом з урахуванням характеру заподіяної шкоди позивачу, ступені фізичних та душевних страждань позивача, при визначенні розміру моральної шкоди суд виходить з принципів справедливості, розумності та достатності, передбачених ст. 23 ЦК України.

Суд вважає необґрунтованими доводи третьої особи щодо необхідності висновку медичних органів для виплати позивачу моральної шкоди, оскільки відповідно до ч. 3 ст. 34 Закону України, висновок МСЕК про встановлення наявності чи відсутності спричинення моральної шкоди особам, у яких встановлено стійку втрату працездатності внаслідок шкідливих умов праці, не є обовязковим, оскільки спричинення моральної шкоди в таких випадках є очевидним.

Згідно рішення Конституційного Суду України від 27.01.2004 р. № 1рп/2004 в п. 4.1 зазначено, що у відповідності зі ст. 23, 1167 ЦК України моральна шкода потерпілого від нещасного випадку на виробництві чи професійного захворювання складається, зокрема, з фізичного болю, фізичних і душевних страждань, які він відчуває у звязку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я. Ушкодження здоров`я, спричинені потерпілому під час виконання трудових обовязків, незалежно від ступеня втрати професійної працездатності, завдають йому моральні та фізичні ушкодження здоров`я, у випадку каліцтва потерпілий втрачає працездатність та відчуває значно більшу моральну шкоду, ніж завдану робітнику, який не втратив професійної працездатності.

Між тим, згідно до розяснень, що містяться в п. 9 Постанови Пленуму Верховного Суду України Про судову практику в с правах про відшкодування моральної ( немайнової) шкоди № 4 від 31 березня 1995 року, з наступними змінами та доповненнями, розмір моральної ( немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу заподіяних позивачеві моральних і фізичних страждань... Зокрема, врахується характер і тривалість страждань, стан здоровя потерпілого, тяжкість заподіяного професійного захворювання, наслідки тілесних ушкоджень, істотність вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках.

Позивачем суду не надано доказів, що він до наступного часу з моменту травмування приймає лікування, звертається до лікарів.

Вирішуючи питання про розмір відшкодування моральної шкоди, суд вважає, що з урахуванням ступеню втрати профпрацездатності позивачем, характеру і тривалості його фізичних та моральних страждань слід задовольнити вимоги позивача частково, та стягнути з відповідача ПАТ «Шахтоуправління «Покровське» на користь ОСОБА_1 моральної шкоди у сумі 10 000 грн.

У відповідності до ст. 88 ЦПК України з відповідача ПАТ «Шахтоуправління «Покровське» на користь держави судові витрати по розгляду у справі у суді: судовій збір 8,50 грн. та витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи у сумі 15 грн.

На підставі викладеного та, керуючись ст. 237-1 КЗпП України, Постановою Пленуму Верховного Суду України № 4 від 31 березня 1995 року «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди», зі змінами та доповненнями внесеними постановою ПВС України від 25 травня 2001 року № 5, ст. ст. 10, 11, 88, 209, 214-215 ЦПК України, суд, -

в и р і ш и в :

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ПАТ «Шахтоуправління «Покровське» про відшкодування моральної шкоди задовольнити частково.

Стягнути з ПАТ «Шахтоуправління «Покровське» з р/р 3661 в Донбаському філ. ПАТ «Кредитпромбанк» м. Красноармійська, МФО 335593 , інд. № 63 моральну шкоду на користь ОСОБА_1 в сумі 10000 грн. (Десять тисяч грн.)

Стягнути з ПАТ «Шахтоуправління «Покровське»на користь держави: судовій збір 8 грн. 50 коп. та витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи 15 грн.

В задоволенні іншої частини позовних вимог ОСОБА_1 відмовити.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Апеляційного суду Донецької області через Красноармійський міськрайонний суд Донецької області протягом десяти днів з дня його проголошення.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя: