Апеляційний суд Житомирської області
Справа 22-ц/0690/1315/11
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 червня 2011 року Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ апеляційного суду Житомирської області в складі:

головуючого-судді Кашапової Л.М.

суддів Зарицкої Г.В.

Рафальської І.М.

при секретарі Ганько Ю.І.

з участю позивача,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Житомирі цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до Сухарівської сільської ради Народицького району Житомирської області, треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмету спору - ОСОБА_3, ОСОБА_4, про встановлення факту родинних відносин, визнання права власності на майно в порядку спадкування

за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Народицького районного суду Житомирської області від 25 березня 2011 року, -

в с т а н о в и л а:

В травні 2010 року ОСОБА_2 звернулася в суд з вказаним позовом, в якому просила визнати за нею право власності в порядку спадкування за законом після смерті матері ОСОБА_5, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 року, на житловий будинок з надвірними будівлями АДРЕСА_2

Посилалась на те, що прийняла спадщину, оскільки фактично вступила в управління спадковим майном, що підтверджується довідкою виконкому Сухарівської сільської ради №75 від 19.03.2010 року. Однак Народницька

державна нотаріальна контора відмовила їй у видачі свідоцтва про право на спадщину, так як в її свідоцтві про народження зазначена матір"ю ОСОБА_6, а в свідоцтві про смерть матері вказано ОСОБА_5.

Зазначала, що спадкоємця за заповітом ОСОБА_4 слід вважати таким, що відмовився від прийняття спадщини, оскільки він не вчинив жодних дій, які б свідчили про прийняття спадщини, а її сестра ОСОБА_3 отримала свідоцтво про право на спадщину за законом на земельну частку (пай), а тому вона являється єдиним спадкоємцем першої черги за законом, який претендує на вказане домоволодіння, яким користується багато років після смерті матері.

В жовтні 2010 року ОСОБА_2 подала позовну заяву про уточнення вимог, в якій просила встановити факт, що вона є дочкою ОСОБА_5, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 року, та визнати за нею право власності в порядку спадкування за законом після смерті матері ОСОБА_5 на житловий будинок з надвірними будівлями АДРЕСА_2

Рішенням Народицького районного суду Житомирської області від 25.03.2011 року позов задоволено частково.

Встановлено факт, що має юридичне значення - факт родинних відносин, згідно якого ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженка с.Сухарівка Народницького району Житомирської області та мешканка АДРЕСА_1 являється дочкою ОСОБА_5, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 року.

В задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 просить рішення суду скасувати в частині відмови в задоволенні вимог щодо визнання права власності в порядку спадкування та ухвалити в цій частині нове рішення про задоволення позову, посилаючись на те, що судом неповно з'ясовано обставини, що мають значення для справи, та неправильно застосовані норми матеріального закону.

Зокрема зазначає, що суд не взяв до уваги той факт, що вона згідно вимог ст.549 ЦК України 1963 року протягом шести місяців з дня відкриття спадщини фактично вступила в управління спадковим майном, проводила ремонт в житловому будинку, оплачувала комунальні послуги, обробляла присадибну земельну ділянку, і що вона разом з сестрою ОСОБА_3 являються спадкоємцями першої черги.

Розглянувши справу в межах, визначених ст.303 ЦПК України, колегія суддів приходить до висновку про відхилення апеляційної скарги, з врахуванням наступного.

Згідно вимог ст.11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

Відповідно до ст.ст.529,548,549 ЦК України 1963 року при спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є в рівних частках, діти (у тому числі усиновлені), дружина і батьки (усиновителі) померлого. Для прийняття спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Не допускається прийняття спадщини під умовою або з застереженнями. Визнається, що спадкоємець прийняв спадщину, якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном. Зазначені дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом, ІНФОРМАЦІЯ_2 року померла ОСОБА_5, після смерті якої відкрилася спадщина на домоволодіння АДРЕСА_2 та земельну ділянку (пай) для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована на території Сухарівської сільської ради Народицького району Житомирської області.

Свідоцтво про право на спадщину у вигляді земельної частки (паю) отримала 15.12.2003 року третя особа по справі ОСОБА_3, яка ухилилась від явки до суду та дачі будь-яких пояснень з цього приводу (а.с.18,45). Клопотань про витребування спадкової справи з нотаріальної контори позивач не заявляла.

Постановою державного нотаріуса Народницької державної нотаріальної контори від 05.05.2010 року відмовлено позивачу ОСОБА_2 у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті ОСОБА_5, зокрема на домоволодіння АДРЕСА_2, з підстав неподання документів, які підтверджують факт родинних стосунків заявниці з померлою. Постанова про відмову у вчиненні нотаріальної дії позивачем не оскаржена.

Факт родинних відносин позивача з померлою ІНФОРМАЦІЯ_2 року ОСОБА_5 судом встановлено і рішення суду в цій частині учасниками судового розгляду не оскаржується. А отже на даний документально підтверджено, що позивач належить до кола спадкоємців першої черги за законом.

Однак, з врахуванням того факту, що до участі в справі не була притягнута в якості співвідповідача сестра позивача ОСОБА_3, яка також є спадкоємцем першої черги за законом, і яка отримала Свідоцтво про право на спадщину за законом у вигляді земельної частки (паю) ще 15.12.2003 року (а отже вона не може приймати участь у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору), що суду не надано документальних доказів на підтвердження того, що вказане свідоцтво було оспорене позивачем у встановленому законом порядку, суд був позбавлений можливості з"ясувати чи існує між спадкоємцями першої черги домовленість щодо поділу спадкового майна в натурі і, при її наявності, врахувати вказану обставину при вирішенні позовних вимог щодо визнання права власності на спадкове домоволодіння.

За вказаних обставин суд першої інстанції обґрунтовано прийшов до висновку, що підстав для визнання за позивачем права власності в порядку спадкування через суд немає, оскільки Сухарівська сільська рада Народницького району є неналежним відповідачем по справі.

Посилання в апеляційній скарзі на помилкове застосування судом вимог ст.ст.1221,1261 ЦК України та неповне з"ясування обставини, що мають значення для справи, є необгрунтованим, оскільки вказані норми носять загальний характер і розкривають лише зміст таких правових понять як „місце відкриття спадщини" та „перша черга спадкоємців за законом", а тому висновків суду не спростовують, так як є аналогічними за змістом ст.ст.526,529 ЦК України 1963 року. На позивача ж, як сторону у справі, відповідно до вимог ст.60 ЦПК України покладено обов"язок довести ті обставини, на які він посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, в тому числі і ті, що вказують на об"єм спадщини, її складові частини та належне коло спадкоємців.

Доводи апелянта щодо неврахування судом вимог ст.549 ЦК України 1963 року, якою передбачено, що спадкоємець прийняв спадщину, якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном, є безпідставними, оскільки в контексті спірних правовідносин з Сухарівською сільською радою Народницького району, яка зазначена відповідачем по справі, цей факт не оспорюється, більше того, довідкою від 19.03.2010 року №74 сільська рада цей факт підтвердила письмово (а.с.12). Позовних же вимог до іншого спадкоємця першої черги ОСОБА_3, яка вже оформила свої спадкові права, проігнорувавши факт прийняття спадщини позивачем, ОСОБА_2 не заявляла.

Безпідставним слід визнати і твердження апелянта про те, що суд фактично позбавив її права на спадщину, яка нею була прийнята, оскільки спадщина не може бути прийнята під умовою чи з застереженням (в цій частині спадщину приймаю, а в цій частині відмовляюсь від спадщини). Питання щодо приналежності спадкоємцям конкретних видів спадкового майна вирішується при поділі спадкового майна в натурі, а такі вимоги перед судом не ставились.

Інші доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують, не містять посилань на порушення судом норм процесуального закону, чи неправильне застосування норм матеріального закону, які призвели чи могли призвести до неправильного вирішення справи, а тому підстав для скасування рішення суду немає.

Керуючись ст.ст. 218, 303, 307, 308, 317 ЦПК України, колегія суддів -

у х в а л и л а:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити.

Рішення Народицького районного суду Житомирської області від 25 березня 2011 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення.

Ухвала може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили.

Головуючий Судді