АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 вересня 2011 року колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Харківської області в складі:

головуючого: Колтунової А.І.,

суддів: Сілантьєвої Є.Е., Гальянової І.І.,

при секретарі: Моторній Ю.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Харкові цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 - представника відповідача ОСОБА_2 (транспортного) страхового бюро України (далі МТСБУ) - на рішення Московського районного суду м. Харкова від 22 червня 2011 року по справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4, ПП «Зевс», АСТ «Вексель», ТОВ «Олімсприяння», МТСБУ - про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, -

ВСТАНОВИЛА:

У квітні 2010 року позивач ОСОБА_3 звернувся до суду з позовом, у якому вказував на те, що внаслідок ДТП, що сталося 17 жовтня 2009 року, в результаті винних дій водія ОСОБА_4 був пошкоджений належний йому автомобіль «Мерседес», державний номер АХ 45-88 XI, чим спричинена матеріальна шкода в розмірі 24 143 грн. 93 коп. На час ДТП автомобіль «Шкода», якім керував відповідач, перебував в оренді ПП «Зевс» і був застрахований в АСТ «Вексель».

03 грудня 2009 року позивач звернувся в установленому порядку до АСТ «Вексель», проте, до цього часу страхового відшкодування не отримав.

В ході судового розгляду представник позивача уточнив позовні вимоги, посилаючись на ліквідацію АСТ „Вексель" у зв'язку з банкрутством, просив суд стягнути на користь позивача спричинену матеріальну та моральну шкоду з МТСБУ або з ОСОБА_4.

Посилаючись на те, що протягом тривалого часу позивач не може отримати відшкодування і змушений звертатись до установ за захистом своїх прав, спричинену моральну шкоду оцінює в 12300 грн..

В судовому засіданні представник позивача ОСОБА_5 підтримав заявлені позовні вимоги в повному обсязі та наполягав на їх задоволенні.

Представник відповідача ПП «Зевс» позов не визнав, пояснив суду, що автомобіль «Шкода-Фабія», яким керував відповідач ОСОБА_4, перебуває в їх користуванні; 25 квітня 2009 року ними з АСТ «Вексель» укладений договір обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності ВС№7526559 відносно даного автомобіля; автомобіль закріплений за ОСОБА_4.

Оскільки 17 жовтня 2009 року стався страховий випадок, ними позивачу одразу був наданий страховий поліс і повідомлені дані, необхідні для отримання страхового відшкодування, оскільки відшкодовувати спричинену шкоду повинна страхова компанія.

Представник відповідача ПП «Зевс» також зазначав, що на підставі ст.ст. 3, 40 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у разі визнання банкрутом або ліквідації страхової компанії, виконання обов'язків по страховому договору покладено на Моторно-Транспортне страхове бюро України (МТСБУ). З огляду на те, що АСТ «Вексель» на цей час не існує, а ОСОБА_3 у встановленому порядку звертався до АСТ у період до визнання їх банкрутом, то відшкодувати шкоду повинен МТСБУ. Вказував на недоведеність позивачем спричинення моральної шкоди.

Відповідач ОСОБА_4 позов не визнав, посилаючись на те, що він знаходиться в трудових відносинах з ПП «Зевс» та керуючі закріпленим за ним службовим автомобілем «Шкода» 17 жовтня 2009 року потрапив у ДТП, винним в якому визнаний постановою суду.

Але, цей автомобіль на час ДТП був застрахований в АСТ «Вексель», тому, відшкодовувати вартість відновлюваного ремонту автомобіля повинна страхова компанія. З його боку прийняті зусилля для поновлення прав позивача: надані документи, які дозволяли останньому своєчасно звернутись до страхової компанії, він особисто повідомив АСТ «Вексель» про страховий випадок. У разі відсутності АСТ «Вексель», відповідно до чинного законодавства провести виплати повинно МТСБУ за рахунок коштів фонду захисту потерпілих.

ТОВ «Олімсприяння», ліквідатор АСТ «Вексель» в судові засідання не з'явились, про день, час розгляду справи повідомлені належним чином і суд розглянув справу у їх відсутності, на підставі наданих доказів.

Представник МТСБУ позов не визнав, вказав суду, що документів відносно АСТ «Вексель» про визнання банкрутом або про його ліквідацію немає; після початку процедури банкрутства відповідно до ухвали господарського суду м.Київа від 10 травня 2010 року із заявою про визнання кредитором в установлений законом термін позивач не звернувся. З урахуванням цього, в порядку ст.14 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом», п.41.1 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» підстав для виплати страхового відшкодування МТСБУ немає.

Рішенням Московського районного суду м. Харкова від 22 червня 2011 року позов ОСОБА_3 задоволено частково. Постановлено стягнути з МТСБУ на користь позивача 24 654,60 грн. в рахунок страхового відшкодування; з МТСБУ та ОСОБА_4 в рівних частках 1 006 грн. 55 коп. в рахунок судових витрат; в задоволенні іншої частини позовних вимог відмолено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 - представника відповідача МТСБУ, ставиться питання про скасування зазначеного рішення суду першої інстанції та відмову в задоволенні заявлених позовних вимог у повному обсязі. В обґрунтування своїх доводів апелянт посилається на те, що 18 травня 2010 року господарським судом м.Києва у справі №44/282-6 АСТ «Вексель» було визнано банкрутом та відкрито ліквідаційну процедуру. Відповідно до вимог Закону «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» ОСОБА_3 у 30-денний строк не звернувся до господарського суду з вимогами до боржника, в зв'язку з чим його вимоги щодо сплати страхового відшкодування вважаються погашеними.

Заслухавши пояснення відповідача ОСОБА_6, представника відповідача МТСБУ - ОСОБА_7, представника позивача ОСОБА_8, перевіривши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Задовольняючи частково позовні вимоги ОСОБА_3, суд першої інстанції виходив з того, що відшкодування заподіяної шкоди внаслідок ДТП за участю ОСОБА_3 та ОСОБА_4, що відбулася 17 жовтня 2009 року, позивачу ОСОБА_3 повинна відшкодовувати саме страхова компанія АСТ «Вексель». Однак, оскільки АСТ «Вексель» в установленому законом порядку ліквідовано, то цей обовязок покладається на Моторне Транспортне Страхове Бюро України.

Так, як вбачається з матеріалів справи, 29 жовтня 2009 року постановою Київського районного суду м.Харкова ОСОБА_4 визнаний винним в порушенні вимог п.8.4 Правил Дорожнього руху України і притягнений до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП.

Згідно вищевказаної постанови, 17 жовтня 2009 року о 14 год. 30 хв. водій ОСОБА_4, керуючи автомобілем «Шкода» д.н. НОМЕР_1, рухався по вул. Артема на перехресті з вул. Чернишевського в м. Харкові, не виконав вимоги дорожнього знаку 2.1 «ОСОБА_7 дорогу» і допустив зіткнення з автомобілем «ОСОБА_9 Е220» д.н. НОМЕР_2 під керуванням водія ОСОБА_3.

Умови та обставини настання страхового випадку сторонами не оспорюються.

Авто-відповідальність ОСОБА_10 на момент ДТП була застрахована Акціонерним страховим товариством «Вексель» згідно зі страховим полісом №ВС/7526559 (а.с. 19).

Відповідно до вимог ст. 980 ЦК України, страхування відповідальності є галуззю страхування, де обєктом страхових відносин є майнові інтереси, пов»язані з відшкодуванням страхувальником заподіяної ним шкоди особі або її майну.

Страхування відповідальності полягає в захисті майнових інтересів страхувальника у випадку, якщо він завдасть шкоди життю, здоров»ю та майну третьої особи, а також майну, а також майнових інтересів потерпілої третьої особи.

Відповідно, обсяг відповідальності страховика включає виплату відшкодування страхувальникові або третій особі в разі настання передбаченої договором страхування страхової події.

За умовами вищевказаного страхового полісу та згідно вимог Закону України «Про обов»язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», страховим випадком є подія, внаслідок якої заподіяна шкода третім особам під час дорожньо-транспортної пригоди, яка сталася за участю забезпеченого транспортного засобу і внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована.

19 жовтня 2009 року АСТ «Вексель» видало зареєстровані у встановленому порядку письмові повідомлення №390 та №391 про дорожньо-транспортну пригоду від 17 жовтня 2009 року, яка в подальшому могла бути визнана страховим випадком (а.с.27, 29).

Згідно висновку авто-товарознавчого експертного дослідження №9532 від 28 жовтня 2009 року Харківського науково-дослідного інституту судових експертиз ім. Засл. ОСОБА_11 Бокаріуса, вартість матеріального збитку, завданого власнику автомобілю «ОСОБА_9 Е220» д.н. НОМЕР_2 внаслідок дорожньо-транспортної пригоди від 17 жовтня 2009 року складає 24 143,93 грн..

Заява ОСОБА_3 про виплату страхового відшкодування з необхідними додатками надійшла на адресу АСТ «Вексель» 03 грудня 2009 року (а.с. 7).

Разом з тим, у добровільному порядку страхове відшкодування страховик АСТ «Вексель» не здійснило і свої обов»язки, передбачені ст. 988 ЦК України, не виконало, у зв»язку із чим, ОСОБА_3 як потерпіла внаслідок вчиненого ОСОБА_4 адміністративного правопорушення і як третя особа вигодонабувач змушений був звернутися до суду із відповідним позовом про відшкодування моральної та матеріальної шкоди до відповідачів, якими вважав ОСОБА_4, як особу, яка керувала джерелом підвищеної небезпеки, юридичну особу ПП «Зевс», якому на відповідній правовій підставі належить автомобіль «Шкода» д.н. НОМЕР_1 та АСТ «Вексель», що є страховиком авто-відповідальності власника транспортного засобу.

Під час розгляду справи в суді першої інстанції по суті позовних вимог, позивач уточнив свої позовні вимоги (а.с. 49).

28 грудня 2010 року на адресу суд надійшло письмове повідомлення арбітражного керуючого ліквідатора АСТ «Вексель» про банкрутство останнього. При цьому було зазначено про те, що банкрут не має перед ОСОБА_3 грошових зобов»язань, оскільки позивач не був конкурсним кредитором АСТ «Вексель» на дату порушення провадження у справі про банкрутство (а.с. 92).

З огляду на вказане, питання щодо відшкодування шкоди повинно вирішуватися згідно із п. «г» ст. 41.1 Закону України «Про обов»язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» - ОСОБА_2 транспортним страховим бюро України за рахунок коштів фонду захисту потерпілих, згідно якому останнє відшкодовує шкоду на умовах, визначених цим Законом, у випадках недостатності коштів та майна страховика учасника МТСБ України, що визнаний банкрутом та/або ліквідований, для виконання зобов»язань за договором обов»язкового страхування цивільно-правової відповідальності.

Як було достовірно встановлено судом першої інстанції, збанкрутіле АСТ «Вексель» є учасником ОСОБА_2 транспортного страхового бюро України.

Доводи МТСБ України, як апелянта у справі, головним чином обґрунтовані тим, що ОСОБА_3, як зацікавлена особа і конкурсний кредитор, не звернувся у встановлений 30-денний термін до господарського суду м.Києва із заявою, про те, що він є кредитор, а тому підстав для виплати йому страхового відшкодування не має.

Разом з тим, як правильно вказано судом першої інстанції, страховий випадок наступив 17 жовтня 2009 року і після отримання всіх необхідних письмових доказів 03 грудня 2009 року позивач ОСОБА_3 своєчасно звернувся до страховика із відповідною письмовою заявою про відшкодування завданої матеріальної шкоди, але своєчасно рішення про виплату страхового відшкодування прийнято не було.

Про розпочату 18 травня 2010 року процедуру банкрутства страховика АСТ «Вексель» при наявності зареєстрованої заяви про відшкодування шкоди йому особисто й належним чином повідомлено не було.

Посилання апелянта на письмову вказівку арбітражного керуючого ОСОБА_12 про те, що оголошення про визнання АСТ «Вексель» банкрутом і відкриття ліквідаційної процедури опубліковано у засобах масової інформації, а саме у газеті «Урядовий кур»єр» від 22 травня 2010 року, колегія суддів вважає необґрунтованими.

Висновки суду першої інстанції про те, що питання про відшкодування матеріальної шкоди ОСОБА_3 повинно вирішуватися згідно із п. «г» ст. 41.1 Закону України «Про обов»язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» - ОСОБА_2 транспортним страховим бюро України за рахунок коштів фонду захисту потерпілих, згідно якому останнє відшкодовує шкоду на умовах, визначених цим Законом, у випадках недостатності коштів та майна страховика учасника МТСБ України, що визнаний банкрутом та/або ліквідований, для виконання зобов»язань за договором обов»язкового страхування цивільно-правової відповідальності, зроблені у відповідності з наявними у справі доказами, рішення у справі ухвалене з додержанням матеріального і процесуального права.

Таким чином, правових підстав для задоволення апеляційної скарги МТСБ України і скасування рішення суду першої інстанції за доводами апеляційної скарги колегія суддів не вбачає.

Керуючись ст. ст. 303, 304, п.1 ч.1 ст. 307, ст. 308, 314, 315, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 транспортного страхового бюро України відхилити.

Рішення Московського районного суду міста Харкова від 22 червня 2011 року залишити без зміни.

Ухвала набирає законної сили негайно, однак може бути оскаржена безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з моменту її проголошення.

Головуючий

Судді -