Справа № 2-4258/11
Р і ш е н н я

І м е н е м У к р а ї н и

10 листопада 2011 року Дніпропетровський районний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді Алтуніна О.В.,

при секретарі Прохорові С.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт.Ювілейне цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа орган опіки та піклування Партизанської сільської ради Дніпропетровського району Дніпропетровської області про визначення місця проживання дитини, -

в с т а н о в и в :

Позивачка в судовому засіданні підтримала вищевказаний позов, зазначивши, що з 1999 по 2010 рік вони із відповідачем перебували у зареєстрованому шлюбу, від якого мають малолітніх дітей ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2. Рішенням Дніпропетровського районного суду від 07.04.2011 року визначено місце проживання малолітнього ОСОБА_3 із батьком, проте ухвалою апеляційного суду Дніпропетровської області від 28.07.2011 року таке рішення скасоване та у задоволенні позову ОСОБА_2 відмовлено. Незважаючи на це, дитина до теперішнього часу проживає із відповідачем, що негативно впливає на її психічний стан. Просила визначити місце проживання малолітнього сина за місцем свого мешкання - по вул.Чапаєва, 4/7 у с.Партизанське Дніпропетровського району Дніпропетровської області.

Відповідач заперечував проти позову, вказуючи на те, що не чинить перешкод дитині в проживанні із матір?ю.

Представник органу опіки та піклування покладалась на розсуд суду.

Вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, з урахуванням обставин, які згідно з ч. 1 ст.61 ЦПК не підлягають доказуванню, оскільки визнані сторонами, суд дійшов наступного.

Встановлено, що сторони з 02.10.1999 по 02.11.2010 року перебували у зареєстрованому шлюбі, від якого мають малолітніх дітей ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2 (свідоцтва про народження серії І-КИ №020685 та І-КИ №027671, видані 12.05.2000 року та 22.08.2005 року відповідно виконкомом Партизанської сільської ради Дніпропетровського району Дніпропетровської області).

Рішенням Дніпропетровського районного суду від 07.04.2011 року вимоги ОСОБА_2 задоволені та визначено місця проживання малолітнього ОСОБА_3 із батьком.

Ухвалою апеляційного суду Дніпропетровської області від 28.07.2011 року вказане рішення скасовано та відмовлено у задоволенні позову ОСОБА_2

На момент розгляду справи ОСОБА_3 проживає із відповідачем по вул.Чапаєва, 2/97 у с.Партизанське, а ОСОБА_4 - із позивачкою по вул.Чапаєва, 4/7 у с.Партизанське Дніпропетровського району Дніпропетровської області, що визнано сторонами в судовому засіданні.

Одним із завдань Сімейного кодексу України є забезпечення кожної дитини сімейним вихованням, можливістю духовного та фізичного розвитку (ст.1).

Нормами статті 141 Сімейного кодексу України встановлено, що мати і батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов'язків щодо дитини.

Частинами 1, 3 статті 157 Сімейного кодексу України встановлено, що питання виховання дитини вирішується батьками спільно. Той із батьків, з ким проживає дитина, не має права перешкоджати тому з батьків, хто проживає окремо, спілкуватися з дитиною та брати участь у її вихованні, якщо таке спілкування не перешкоджає нормальному розвиткові дитини.

Згідно ст.160 СК України місце проживання дитини, яка не досягла десяти років, визначається за згодою батьків. Місце проживання дитини, яка досягла десяти років, визначається за спільною згодою батьків та самої дитини.

Відповідно до статті 161 Сімейного кодексу України якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватися органом опіки та піклування або судом.

Під час вирішення спору щодо місця проживання малолітньої дитини беруться до уваги ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов'язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров'я та інші обставини, що мають істотне значення.

Згідно висновку опіки та піклування Партизанської сільської ради Дніпропетровського району Дніпропетровської області №391 від 27.10.2011 року проживання малолітнього ОСОБА_3 окремо від матері і сестри негативно впливає на його розвиток.

Допитана в судовому засіданні у якості спеціаліста практичний психолог Комунального закладу Партизанська середня загальноосвітня школа ОСОБА_5 підтвердила висновок органу опіки та піклування, вказуючи на тісний психологічний зв?язок ОСОБА_3 із сестрою.

Надані даним навчальним закладом психологічні характеристики від 24.12.2010 року, 08.04.2011 року та 07.11.2011 року свідчать про негативну динаміку духовного розвитку дитини.

Відповідно до акта обстеження житлово-побутових умов, складеного комісією Партизанської сільської ради, за місцем проживання позивачки по вул.Чапаєва, 4/7 у с.Партизанське Дніпропетровського району Дніпропетровської області є всі необхідні електроприлади, меблі та посуд, створені умови для проживання дітей.

Відповідачка працює продавцем у приватного підприємця ОСОБА_6 та позитивно характеризується за місцем роботи.

Декларацією прав дитини (прийнята Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада 1959 року), яка підлягає застосуванню відповідно до ст.9 Конституції України та ст.ст.2, 8 ЦПК України, проголошено, що у всіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питанням соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.

Малолітня дитина не повинна, крім тих випадків, коли є виняткові обставини, бути розлучена зі своєю матір'ю (Принцип 9 Декларації).

Зважаючи на встановлені обставини та вказані норми міжнародного права, суд приходить до висновку про задоволення вимог позивачки та вважає, що вона може створити необхідні умови для проживання, виховання та розвитку дітей. Спільне проживання дітей позитивно вплине на їх психологічний стан, подальші взаємини та забезпечить їм почуття єдиної родини.

Виняткових обставин, які згідно Декларації прав дитини та ч.2 ст.161 СК України виключають можливість передачі їй дитини, під час розгляду справи не встановлено.

Згідно вимог ст.ст.79, 88 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню сума судового збору у розмірі 8 грн. 50 коп. та витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи у розмірі 37 грн.

Керуючись ст.ст. 10, 11, 60, 79, 88, 212, 215, 214 ЦПК України, п.9 Декларації прав дитини, ст.ст.1, 2, 7, 15, 19, 141, 150, 157, 160, 161 Сімейного кодексу України, суд -

в и р і ш и в:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа орган опіки та піклування Партизанської сільської ради Дніпропетровського району Дніпропетровської області про визначення місця проживання дитини задовольнити.

Визначити місце проживання малолітнього ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3 із матір?ю - ОСОБА_1 по вул.Чапаєва, 4/7 у с.Партизанське Дніпропетровського району Дніпропетровської області.

Стягнути ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 8 грн. 50 коп. судового збору та 37 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Дніпропетровської області через Дніпропетровський районний суд шляхом подачі в десятиденний строк з дня його проголошення апеляційної скарги. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя О.В.Алтунін