РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 2-2087|11

Провадження № 2/4642/11

03.03.2011 року Московський районний суд м. Харкова у складі:

головуючого - судді Єрмак Н.В.

при секретарі Накеурі І.Р.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Харкові цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, Житлового кооперативу Рекорд, Харківської міської ради про визнання права власності, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з позовом про визнання права власності в порядку розподілу спільної сумісної власності подружжя та визнання права власності в порядку спадкування за законом на 1/2 частину квартири АДРЕСА_1 та визнання права власності на самовільно реконструйовану квартиру АДРЕСА_1, посилаючись на те, що власником квартири був ОСОБА_3. Належала квартира йому, як члену ЖБК, який повністю сплатив свій внесок за квартиру. При цьому пайові внески виплачувались у період знаходження ОСОБА_3 у шлюбі з позивачем, і тому є спільною сумісною власністю подружжя. 02.07.2010 року ОСОБА_3 помер, а позивач є спадкоємицею першої черги за законом після його смерті. Відповідач ОСОБА_2 також є спадкоємцем першої черги за законом, але він відмовився від прийняття спадщини. Спадщину позивач прийняла, так як у встановлений законом строк звернулася з відповідною заявою до нотаріальної контори, але оформити свої спадкові права та отримати свідоцтво про право на спадщину вона не має можливості, так як при житті спадкодавця документально право власності на квартиру оформлено не було, свідоцтва про право власності не отримано. Тому просить визнати за нею право власності на 1/2 частку спірної квартири як на спільну сумісну власність, 1/2 частку у порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_3 Також, позивач посилається на те, що після смерті чоловіка квартира була реконструйована. В її первісне планування були внесені наступні зміни: 1) демонтована вбудована шафа в коридорі; 2) розібрані перегородки між ванною, туалетом та коридором та на цьому місці виконаний сумісний санвузол; 3) замощений вхід до кухні; 4) новий вхід до кухні влаштований з боку житлової кімнати; 5) демонтована стіна, яка розділяла коридор та житлову кімнату. В результаті загальна площа квартири становить 67,1 кв.м., житлова 44,3 кв.м. Вищевказані дії з переобладнання квартири проводилися з додержанням будівельних, протипожежних, санітарних та екологічних норм. У зв*язку з чим просить також визнати за нею право власності на самовільно реконструйовану квартиру АДРЕСА_1 загальною площею 67,1 кв.м., житловою площею 44,3 кв.м. з приєднанням балкону до житлової кімнати.

Представник позивача ОСОБА_4, який діє на підставі доручення, в судове засідання надав заяву про розгляд справи за його відсутності.

Відповідачі в судове засідання не з*явилися, про час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином, про причини неявки суд не повідомили. Зі згоди представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи відповідно до ст. 224 ЦПК України.

Суд, дослідивши матеріали справи та надані докази, вважає позов таким, що підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

В судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_3 був зареєстрований та постійно проживав в ІНФОРМАЦІЯ_1. Перший пайовий внесок ним внесений в 1982 р., повністю вартість квартири була сплачена в березні 1987р., що підтверджується довідкою житлового кооперативу РЕКОРДвід 17.11.2010р. № 871.

Відповідно довідки КП Харківське міське БТІ № 942/3 від 02.03.2011 року квартира АДРЕСА_2 по праву власності не зареєстрована.

Згідно ст. 15 Закону України Про власність член житлового, житлово-будівельного, дачного, гаражного чи іншого кооперативу або товариства, який повністю вніс свій пайовий внесок за квартиру, дачу, гараж, іншу будівлю або приміщення, надані йому в користування, набуває право власності на це майно.

Відповідно до п.3 ч.3 Постанови Верховної Ради УРСР Про введення в дію Закону УРСР Про власність, положення ст. 15 зазначеного Закону застосовуються до правовідносин, які виникли як до, так і після 15.04.1991 року.

Таким чином, ОСОБА_3 набув право власності на спірну квартиру, оскільки повністю вніс свій пай за квартиру, надану йому в користування.

При цьому, пайові внески за квартиру виплачувались ОСОБА_3 у період знаходження у шлюбі з позивачем, так як шлюб було зареєстровано 15.10.1971 року, згідно свідоцтва про укладення шлюбу І ВЛ № 264493 від 15.10.1971р.

Відповідно до ст. 60 Сімейного Кодексу України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності. Згідно ст. 70 ч.1 цього ж кодексу частки майна дружини та чоловіка у праві спільної сумісної власності подружжя є рівними. Тому позивач набула право власності на 1/2 частку спірної квартири.

Згідно свідоцтва про смерть серії І-ВЛ № 218386, виданого відділом реєстрації актів цивільного стану по м. Харкову Харківського міського управління юстиції, ОСОБА_3 помер 02.07.2010 року.

Позивач є дружиною, відповідач ОСОБА_2 сином померлого ОСОБА_3 та відповідно є спадкоємцями першої черги за законом після його смерті, згідно положень ст. 1261 ЦК України.

Згідно повідомлення Одинадцятої харківської державної нотаріальної контори від 09.02.11р. № 783/0114, після померлого 02.07.2010 року ОСОБА_3, 23.11.2010р. було подано заяву від імені ОСОБА_1 про прийняття спадщини, яка зареєстрована в книзі обліку і реєстрації спадкових справ за № 2925, спадкова справа № 1342/2010; 23.11.2010 року було подано заяву від імені ОСОБА_2 про відмову від спадщини на користь дружини померлого ОСОБА_1, яка зареєстрована в книзі обліку та реєстрації спадкових справ за № 2926, спадкова справа № 1342/2010. Інших заяв не надходило, свідоцтво про право на спадщину не видавалося.

Відповідно до ст. 1273 ч.1 ЦК України спадкоємець за законом може відмовитися від прийняття спадщини протягом строку, встановленого ст. 1270 цього Кодексу. Заява про відмову про прийняття спадщини подається нотаріусу за місцем відкриття спадщини.

Відповідач ОСОБА_2 протягом строку, встановленого ст. 1270 ЦК України відмовився від спадщини на користь позивача.

Таким чином, до складу спадщини входить 1/2 частка квартири АДРЕСА_3, яка спадкується позивачем.

В судовому засіданні також встановлено, що після смерті ОСОБА_3 спірна квартира була реконструйована. В її первісне планування були внесені наступні зміни: 1) демонтована вбудована шафа в коридорі; 2) розібрані перегородки між ванною, туалетом та коридором та на цьому місці виконаний сумісний санвузол; 3) замощений вхід до кухні; 4) новий вхід до кухні влаштований з боку житлової кімнати; 5) демонтована стіна, яка розділяла коридор та житлову кімнату. Відповідно до технічного паспорта на спірну квартиру, загальна площа квартири становить 67,1 кв.м., житлова 44,3 кв.м. Згідно висновку за результатами будівельно-технічного дослідження № 1/01-Н від 18.01.2011 року, переобладнана квартира відповідає будівельним нормам.

Відповідно до ч.2 ст. 383 ЦК України власник квартири може на свій розсуд здійснювати ремонт і зміни у квартирі за умови, що ці зміни не призведуть до порушень прав власників інших квартир у багатоквартирному житловому будинку та не порушать санітарно-технічних вимог і правил експлуатації будинку.

В судовому засіданні не встановлено порушень прав інших власників квартир з боку позивача. Таким чином, відповідно до ст. 332 ЦК України суд визнає право власності за позивачем на самовільно реконструйовану квартиру АДРЕСА_1 загальною площею 67,1 кв.м., житловою площею 44,3 кв.м. з приєднанням балкону до житлової кімнати.

Керуючись ст.ст. 332, 383, 1261, 1268, 1270,1273 ЦК України, ст.ст. 10, 11, 60, 61, 213, 215, 224-226 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на 1/2 частину квартири АДРЕСА_1 в порядку розподілу майна, що є об*єктом права спільної сумісної власності подружжя.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на 1/2 частину квартири АДРЕСА_1 в порядку спадкування за законом після смерті чоловіка ОСОБА_3, який помер 02.07.2010 року.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на самовільно реконструйовану квартиру АДРЕСА_1 загальною площею 67,1 кв.м., житловою площею 44,3 кв.м. з приєднанням балкону до житлової кімнати.

Рішення може бути оскаржене позивачем до апеляційного суду Харківської області через Московський районний суд м. Харкова шляхом подачі апеляційної скарги протягом 10 днів з дня його проголошення. Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. В разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Заочне рішення може бути оскаржено відповідачем шляхом подачі до Московського районного суду м. Харкова заяви про скасування заочного рішення протягом 10 днів з дня отримання копії рішення.

Суддя -