АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Категорія № 26 (1) Шум Л.1.
Доповідач - Карнаух В.В.
14 квітня 201 1 року колегія судді» судової палати у цивільних справах апеляційного суду Дніпропетровської області у складі:
головуючого судді: Карнаух В.В.
суддів: Барильської А.II., ОСОБА_1
при секретарі: Бадалян Н.О.
за участю: представника відповідача - Відкритого акціонерного товариства Криворізький залізорудний комбінат» - ОСОБА_2
представника відповідача - Відкритого акціонерного товариства «Центральний гірничо-збагачувальний комбінат» -ОСОБА_3,
розглянула у відкритому судовому засіданні у м. Кривому Розі цивільну справу за апеляційними скаргами Відкритого акціонерного товариства Криворізький залізорудний комбінат» та Відкритого акціонерного товариства «Центральний гірничо-збагачувальний комбінат» на рішення Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу від 26 січня 2011 року по цивільній справі за позовом ОСОБА_4 до Відкритого акціонерного товариства Криворізький залізорудний комбінат», Відкритого акціонерного товариства «Центральний гірничо-збагачувальний комбінат» про відшкодування моральної шкоди , -
У листопаді 2010 року ОСОБА_4 звернувся до суду з позовом до Відкритого акціонерного товариства Криворізький залізорудний комбінат» /далі-ВАТ «КЗРК»/ та Відкритого акціонерного товариства «Центральний гірничо-збагачувальний комбінат» /далі-ВАТ «ЦГЗК»/ про відшкодування моральної шкоди. Просив стягнути на його користь з Відкритого акціонерного товариства «Центральний гірничо-збагачувальний комбінат» у відшкодування моральної шкоду - 100 000 грн., а з Відкритого акціонерного товариства Криворізький залізорудний комбінат» - 70 000 грн.
Рішенням Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу від 26 січня 2011 року позов задоволено частково: стягнуто з відповідачів на користь позивача по 25000 грн. у відшкодування моральної шкоди та солідарно на користь держави витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи в сумі 15 грн. і судовий збір - у сумі 8,50 грн.

В апеляційній скарзі ВАТ «КЗРК» ставить питання про скасування рішення суду і ухвалення нового рішення про відмову позивачу в задоволенні позову, оскільки судом порушено норми матеріального і процесуального права. Відповідач вважає, що, вирішуючи спір, суд першої інстанції безпідставно послався на ст..ст. 153, 237-1 КЗпП України та ст.. 1167 ЦК України; вважає, що він забезпечував позивача засобами колективного та індивідуального захисту, скорочував час дії шкідливих виробничих факторів, тому в його діях відсутній такий елемент правопорушення як протиправність поведінки.

Судом не враховано, що в матеріалах справи відсутні докази заподіяння позивачу моральної шкоди, висновком МСЕК не було встановлено характер та ступінь моральних страждань, що підтверджує відсутність останніх.

Визначений судом розмір відшкодування моральної шкоди не обґрунтований та не відповідає встановленим обставинам справи, характеру моральних страждань й суперечить вимогам п.9 Постанови пленуму ВСУ«Про судову практику у справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди».

В апеляційній скарзі ВАТ «ЦГЗК», вважаючи рішення суду таким, що не відповідає вимогам чинного законодавства, просить скасувати його та ухвалити нове рішення про відмову в задоволенні позову.

При цьому посилається на те, що позивач підпадав під вплив шкідливих умов праці

тільки з 09.1 1.2001. по 19.11.2001. та з 30.08.2004. по 30.1 1.2010., тобто 6 років і 4 місяці. Тому встановлюючи відсоток відповідальності підприємств, суд помилково виходив із того, що позивач працював у шкідливих умовах на ВАГ ЦГ'ЗК 194 місяці, виходячи з чого сума моральної шкоди повинна складати не більше 9793.81 гри.

Суд не звернув уваги на те, що ВАТ «ЦГ'ЗК» виконуються усі функції для забезпечення умов праці; що при проходженні огляду МСЕК не було встановлено характер та ступінь моральних страждань позивача, що підтверджує їх відсутність.

Перевіривши законність і обгрунтованість рішення суду в межах заявлених вимог та доводів апеляційних скарг, колегія суддів вважає, що апеляційні скарги відповідачів задоволенню не підлягають з наступних підстав.

Судом встановлено, що ОСОБА_4 з 1986 року почав працювати на шахті «Орджонікідзе» ВО «Кривбасруда», що з 01.09.1999. ввійшла до складу ВАТ «ЦГОКа», із них в шкідливих, небезпечних та в умовах важкої фізичної праці - 21 рік і два місяці.

За висновком МСЕК від 25 жовтня 2010 року позивачу вперше встановлено 50% втрати професійної працездатності, із них 35% - радикулопатія, 15%- ХОЗЛ.

Захворювання пов,язані з тривалістю роботи в шкідливих умовах праці, в умовах підвищеного, несприятливого виробничого клімату.

Задовольняючи частково позовні вимоги та посилаючись на акт розслідування професійного захворювання від 13 серпня 2010 року, суд першої інстанції правильно виходив з того, що професійне захворювання виникло у позивача за обставин виконання робіт, і. характеризувалися умовами важкої фізичної праці, підвищеним впливом шкідливих факторів на організм людини, винними в порушені ст.. 153 КЗпП України в акті зазначено керівництво підприємств відповідачів.

Факт спричинення моральної шкоди позивачу знайшов своє підтвердження в судовому засіданні. Позивач обмежений в роботі по дому, переносить моральні страждання, що позбавляє його нормальних життєвих зв'язків і вимагає додаткових зусиль для організації свого життя.

Тому доводи апеляційних скарг щодо ненадання позивачем доказів на підтвердження факту заподіяння йому моральної шкоди та недоведеності вини відповідачів, є безпідставними, спростовуються матеріалами справи та висновками суду.

Колегія суддів вважає, що розмір моральної шкоди визначений судом з урахуванням роз'яснень п.9 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995р., з подальшими змінами, " Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди", відповідно до якого, розмір відшкодування моральної ( немайнової) шкоди суд визначає в межах заявлених вимог залежно від характеру та обсягу заподіяних позивачеві моральних і фізичних страждань, з урахуванням в кожному конкретному випадку ступеня вини відповідачів та інших обставин. Зокрема, враховується характер і тривалість страждань, стан здоров'я потерпілого, тяжкість завданої травми, істотність вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, конкретних обставин по справі і наслідків, що наступили. З урахуванням зазначеного, суд першої інстанції вірно встановив обставини справи та дійшов правильного висновку про відшкодування позивачу моральної шкоди у зв'язку з отриманим ним професійним захворюванням.

Доводи апеляційних скарг про те, що саме на їх підприємствах позивач був забезпечений нормальними умовами праці і не підпадав під дію шкідливих факторів, та працював у шкідливих умовах менший період часу, ніж визнано судом, колегія суддів не може брати до уваги, оскільки ступінь вини відповідачів у процентному відношенні компетентним органом не визначено, тому суд першої інстанції дійшов правильного висновку про стягнення з відповідачів моральної шкоди в однакових розмірах.

Висновок суду про відшкодування позивачу з боку відповідачів моральної шкоди відповідає Рішенню Конституційного Суду України від 08.10.2008 року № 20-рп/2008р. відповідно до якого, статтею 237-1 КЗпП України громадянам, що потерпіли від нещасного випадку або професійного захворювання, надано право на відшкодування моральної шкоди за рахунок власника або уповноваженого ним органу.

Доводи відповідача про те, що суд невірно застосував до даних правовідносин положення ст.ст. 153, 237-1 КЗпП України можуть бути взяті до уваги колегією судді», оскільки первинна втрата професійної працездатності ОСОБА_4 встановлена з 25 жовтня.2010 року.

За таких обставин, колегія суддів приходить до висновку про те, що, вирішуючи данин спір, суд першої інстанції не допустився порушень норм матеріального чи процесуального законодавства, у зв.язку з чим підстав для задоволення апеляційних скарг і скасування рішення суду не вбачає.

Керуючись ст. ст. 303, 307, 308, 313-315 ЦПК України колегія судді». -

УХВАЛИЛА.

Апеляційні скарги Відкритого акціонерного товариства «Криворізький залізорудний комбінат» та Відкритого акціонерного товариства «Центральний гірничо-збагачувальний комбінат» відхилити.

Рішення Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу від 26 січня 2011 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, але може бути оскаржена в касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили.

Головуючий:

Судді: