Решетилівський районний суд Полтавської області
№ 2 -362/11
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19.10.2011

Решетилівський районний суд Полтавської області в складі:

головуючого - судді Микитенко В.М.,

при секретарі - Ткаченко О.П.,

за участю: прокурора - Спірідонова В.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в селищі Решетилівка справу за позовом прокурора Решетилівського району до ОСОБА_1 та ОСОБА_2 про відшкодування збитків на стаціонарне лікування, -

В С Т А Н О В И В :

Прокурор Решетилівського району звернувся до суду із позовом до ОСОБА_1 та ОСОБА_2, в якому просить стягнути з них солідарно 1448 грн. 32 коп. в якості відшкодування вартості стаціонарного лікування потерпілих ОСОБА_3 та ОСОБА_4 у Решетилівській ЦРЛ та Полтавській обласній лікарні ім.Скліфосовського, внаслідок протиправних дій сина відповідачів ОСОБА_5, звільненого від кримінальної відповідальності та покарання за ч.1 ст.122 КК України постановою Решетилівського районного суду від 08.09.2011 року .

У судовому засіданні прокурор Спірідонова В.В. позов підтримав, просив суд його задовольнити.

Відповідачі ОСОБА_1 та ОСОБА_2 в судове засідання не зявились, надали суду заяви про розгляд справи без їх участі, позов визнали повністю, зобовязались відшкодувати заподіяні збитки.

Суд, заслухавши прокурора, дослідивши матеріали справи та оцінюючи зібрані у справі докази, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню частково, з огляду на таке.

Відповідно до ч.4 ст.174 ЦПК України: У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову...

Виходячи з вимог ч.1 ст.1206 ЦК України : „Особа, яка вчинила злочин, зобовязана відшкодувати витрати закладові охорони здоровя на лікування потерпілого від цього злочину.... За ч.3 цієї статті, у разі, якщо лікування проводилось закладом охорони здоровя, що є у державній власності, кошти на відшкодування витрат на лікування зараховуються до відповідного бюджету.

Згідно з ч.2 ст.1179 ЦК України, у разі відсутності у неповнолітньої особи майна, достатнього для відшкодування заподіяної нею шкоди, ця шкода відшкодовується в частці, якої не вистачає, або в повному обсязі її батьками, якщо вони не доведуть , що шкоди завдано не з їх вини.

Ч.1 ст.141 СК України передбачено, що мати, батько мають рівні права та обовязки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони в шлюбі між собою.

Постановою Решетилівського районного суду від 08.09.2011 року ОСОБА_5 звільнено від кримінальної відповідальності та покарання за ч.1 ст.122 КК України на підставі п.а ст.1 ЗУ Про амністію, а кримінальну справу закрито (а.с. 4 ).

Органами досудового слідства ОСОБА_5 обвинувачувався у тому, що він 27.05.2011 року близько 23 години, перебуваючи у парку 40-річчя Перемоги селища Решетилівка, Полтавської області умисно наніс кулаками потерпілому ОСОБА_3 декілька ударів в область голови, чим заподіяв йому, згідно висновку судово-медичної експертизи № 1362 від 15.07.2011 року, середньої тяжкості тілесні ушкодження за ознакою тривалого розладу здоровя у вигляді перелому нижньої щелепи зліва, синців шкіри і обличчя.

Окрім того, ОСОБА_5 обвинувачувався у тому, що він 02.07.2011 року, близько 23.00 год., перебуваючи у парку 40-річчя Перемоги селища Решетилівка, Полтавської області у ході сварки умисно наніс потерпілому ОСОБА_4 удар область голови, після чого з метою продовження спричинення йому тілесних ушкоджень догнав потерпілого та поблизу Ощадного банку за адресою: вул. Жовтнева 40 селища Решетилівка, Полтавської області завдав йому два удари кулаками в область обличчя, чим спричинив йому, згідно висновку судово-медичної експертизи № 1636 від 10.08.2011 року, середньої тяжкості тілесні ушкодження за ознакою тривалого розладу здоровя у вигляді закритої черепно-мозкової травми, струсу головного мозку, переломів нижньої щелепи , крововиливу у мякі тканини обличчя, синці мяких тканин обличчя.

Вищезазначені дії ОСОБА_5 були кваліфіковані за ч.1 ст. 122 КК України як середньої тяжкості тілесні ушкодження, тобто умисне ушкодження, як не є небезпечним для життя і не потягло за собою наслідків, передбачених у статті 121 КК України, але таке, що спричинило тривалий розлад здоровя потерпілим ОСОБА_3 та ОСОБА_4

Під час досудового слідства ОСОБА_5 свою вину у вчиненому визнав повністю.

Відповідно довідки Полтавської обласної клінічної лікарні ім. Скліфосовського, від 25.07.2011 року № 1518, ОСОБА_3 знаходився на лікуванні з 28.05.2011 року по 31.05.2011 року з діагнозом: перелом нижньої щелепи без зміщення. Загальна вартість лікування 549 грн. 57 коп. (без медикаментів) (а.с.6).

За даними довідки Решетилівської ЦРЛ № 5452 від 29.07.2011 року, ОСОБА_4 перебував на стаціонарному лікуванні 03.07.2011 року. Вартість його лікування складає 210 грн. 28 коп., у тому числі медикаменти 5 грн. 28 коп. (а.с.7).

Із довідки Полтавської обласної клінічної лікарні ім. Скліфосовського, від 20.07.2011 року № 5239 убачається, що ОСОБА_4 перебував на лікуванні з 03.07.2011 року по 06.07.2011 року з діагнозом: ангулярний перелом нижньої щелепи двосторонні без зміщення, що склало 3 ліжкодні. Загальна вартість лікування 643 грн. 47 коп. (а.с.8).

Згідно свідоцтва про народження ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, його батьки ОСОБА_2 та ОСОБА_1 (а.с.5).

Судом установлено, що ОСОБА_5 є неповнолітнім, на даний час навчається в Решетилівському професійному аграрному ліцеї ім. І.Г. Боровенського, не має самостійного доходу, тому заподіяна шкода має відшкодовуватися його батьками.

Таким чином, визнання відповідачами позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, а тому суд приймає визнання позову та приходить до висновку про наявність законних підстав для задоволення позову, однак частково через те, що батьки неповнолітнього несуть субсидіарну відповідальність, а її відшкодування проводиться у дольовому порядку, виходячи із рівності прав та обовязків обох батьків.

Керуючись ст.1179,1206 ЦК України, ст.141 СК України, ст.ст. 8,10,61, 88, 212-215 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В :

Позовні вимоги прокурора Решетилівського району до ОСОБА_1 та ОСОБА_2 про відшкодування збитків на стаціонарне лікування задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь ГУДК в Полтавській області на розрахунковий рахунок № 1147, , МФО 831019, 1001-1132 вартість стаціонарного лікування потерпілих ОСОБА_3 та ОСОБА_4 в сумі 619 (шістсот девятнадцять) грн. 02 коп. та на користь ГУДК в Полтавській області на розрахунковий рахунок № 1769, , МФО 831019, 1001-1132 вартість стаціонарного лікування потерпілого ОСОБА_4 в сумі 105 (сто пять) грн. 14 коп.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ГУДК в Полтавській області на розрахунковий рахунок № 1147, , МФО 831019, 1001-1132 вартість стаціонарного лікування потерпілих ОСОБА_3 та ОСОБА_4 в сумі 619 (шістсот девятнадцять) грн. 02 коп. та на користь ГУДК в Полтавській області на розрахунковий рахунок № 1769, , МФО 831019, 1001-1132 вартість стаціонарного лікування потерпілого ОСОБА_4 в сумі 105 (сто пять) грн. 14 коп.

У частині позовних вимог про солідарне стягнення із ОСОБА_1 та ОСОБА_2 вартості стаціонарного лікування потерпілих ОСОБА_3 та ОСОБА_4 відмовити.

Апеляційна скарга на рішення може бути подана протягом десяти днів до апеляційного суду Полтавської області через Решетилівський районний суд.

Суддя: