Апеляційний суд Житомирської області
Справа 22-ц/0690/1071/11
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 червня 2011 року Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ апеляційного суду Житомирської області в складі:

головуючого-судді Кашапової Л.М.

суддів Зарицкої Г.В.

ОСОБА_1

при секретарі Захарчук О.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Житомирі цивільну справу за заявою ОСОБА_2, зацікавлена особа управління праці та соціального захисту населення Коростишівської районної державної адміністрації Житомирської області про встановлення факту, що має юридичне значення,

за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Коростишівського районного суду Житомирської області від 17 лютого 2011 року, -

в с т а н о в и л а:

В січні 2011 року ОСОБА_2 звернувся в суд з вказаною заявою, в якій просив встановити факт отримання ним травми лівого ока у грудні 1943 році в період бойових дій, які велися на території с.Студениця Коростишівського району Житомирської області. Посилався на те, що вказане поранення стало причиною його захворювання, яке в подальшому призвело до інвалідності, оскільки шість років тому було проведено операцію по видаленню лівого очного яблука.

Зазначав, що встановлення юридичного факту йому необхідне для отримання статусу інваліда Великої Вітчизняної війни, так як в архівах не збереглося документів про його поранення.

Рішенням Коростишівського районного суду Житомирської області від 17.02.2011 року в задоволенні заяви відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 просить рішення суду скасувати та ухвалити нове рішення про задоволення заяви, посилаючись на те, що судом неповно зясовано обставини, що мають значення для справи, та неправильно застосовані норми матеріального закону.

Розглянувши справу в межах, визначених ст.303 ЦПК України, колегія суддів приходить до висновку про відхилення апеляційної скарги, з врахуванням наступного.

Згідно вимог ст.11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

Відповідно до п.п.4,5 ст.7 Закону України „Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту до інвалідів війни належать особи, які стали інвалідами внаслідок поранень чи інших ушкоджень здоровя, одержаних у районах бойових дій у період Великої Вітчизняної війни та від вибухових речовин, боєприпасів і військового озброєння у повоєнний період, а також піл час виконання робіт, повязаних з розмінуванням боєприпасів часів Великої вітчизняної війни незалежно від часу їх виконання та які стали інвалідами внаслідок воєнних дій громадянської та Великої вітчизняної воєн або стали інвалідами із зазначених причин у неповнолітньому віці у воєнні та повоєнні роки.

Судом встановлено, що заявник є жителем ІНФОРМАЦІЯ_1 і з 10.06.2010 року являється інвалідом 2 групи загального захворювання. З довідки виконкому Студеницької сільської ради Коростишівського району Житомирської області від 25.11.2010 року №502 вбачається, що підтвердити факт отримання заявником інвалідності в роки Великої Вітчизняної війни не має можливості, так як документи за 1943 рік не збереглися. Довідкою Коростишівського ОМВК підтверджено, що заявник, ІНФОРМАЦІЯ_2, в збройних силах не служив, 13.08.1963 року зарахований в запас за станом здоровя згідно ст.101-в графа 1 наказу МО СРСР №275-1961 як непридатний до військової служби в мирний час, обмежено здатний у воєнний час.

Крім того, згідно акту судово-медичного обстеження №4585 від 02.12.2010 року слідує, що в даному конкретному випадку зробити висновок про вогнепальний характер ушкодження лівого ока у ОСОБА_2, що призвело до повної втрати зору на ліве око з подальшим оперативним видаленням його (2004-2005р.р.) не представляється можливим.

За вказаних обставин суд першої інстанції обґрунтовано прийшов до висновку, що підстав для встановлення юридичного факту отримання заявником травми лівого ока у грудні 1943 році в період бойових дій, які велися на території с.Студениця Коростишівського району Житомирської області немає.

Посилання в апеляційній скарзі на помилкове незастосування судом вимог ст.7 Закону України „Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту та неповне зясування обставини, що мають значення для справи, є необгрунтованим, оскільки вказана норма має відношення до спірних правовідносин лише в частині „або стали інвалідами із зазначених причин у неповнолітньому віці у воєнні та повоєнні роки. На заявника, як сторону у справі, відповідно до вимог ст.60 ЦПК України покладено обовязок довести ті обставини, на які він посилається як на підставу своїх вимог, в тому числі і ті, що вказують на час отримання інвалідності в роки війни. ОСОБА_2 ж сам визнає, що 2 групу інвалідності внаслідок загального захворювання він отримав лише 10.06.2010 року, про що надав суду документальні докази.

Інші доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують, не містять посилань на порушення судом норм процесуального закону, чи неправильне застосування норм матеріального закону, які призвели чи могли призвести до неправильного вирішення справи, а тому підстав для скасування рішення суду немає.

Керуючись ст.ст. 209, 218, 303, 307, 308, 317 ЦПК України, колегія суддів -

у х в а л и л а:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити.

Рішення Коростишівського районного суду Житомирської області від 17 лютого 2011 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення.

Ухвала може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили.

Головуючий Судді