Справа № 22-ц-3037/11 Головуючий у І інстанції Медвідь Н.О.
Провадження № Доповідач у 2 інстанції ОСОБА_1
Категорія 26 21.04.2011
УХВАЛА

Іменем України

21 квітня 2011 року колегія суддів судової палати в цивільних справах Апеляційного суду Київської області в складі:

Головуючого судді : Олійника В.І.,

суддів Матвієнко Ю.О., Панасюка С.П.,

при секретарі Білан К.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні апеляційного суду Київської області цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Києво-Святошинського районного суду Київської області від 16 лютого 2011 року по цивільній справі за позовом ОСОБА_2 та ОСОБА_3 до Публічного акціонерного товариства «УніверсалБанк», третя особа приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу ОСОБА_4, про визнання недійсними договірних зобов»язань,

ВСТАНОВИЛА:

В березні 2010 року позивачі ОСОБА_2 та ОСОБА_3 звернулися до суду з позовом до відповідача ПАТ «Універсал Банк» про визнання недійсними договірних зобов»язань, мотивуючи вимоги тим, що 13.06.2008 року між ВАТ «УніверсалБанк» (в подальшому ПАТ «УніверсалБанк») та ОСОБА_2 укладено кредитний договір, відповідно до умов якого позивач надав відповідачу грошові кошти на споживчі цілі в сумі 220 000 доларів США строком до 10.06.2028 року зі сплатою за користування кредитними коштами 14,95% річних. Крім того між сторонами 13.06.2008 року також укладено договір іпотеки, предметом за яким є нерухоме майно, розташоване за адресою: Київська область, Києво-Святошинський район, село Хотів, вулиця Ярослава Мудрого, 12, у вигляді житлового будинку з надвірними будівлями та спорудами та земельної ділянки, площею 0,1329 га за вищевказаною адресою. З метою забезпечення виконання позичальником зобов»язань за кредитним договором, 13.06.2008 року між ВАТ «УніверсалБанк» та ОСОБА_3 укладено договір поруки. Вищевказані угоди позивачі вважають недійсними та такими, що суперечать діючому законодавству, оскільки умовами кредитного договору видача кредиту визначена у валюті, відмінній від гривні України, і її використання в якості засобу платежу передбачене умовами договору. Крім того посилались на несправедливість умов кредитного договору в частині збільшення банком в односторонньому порядку процентної ставки за користування кредитом. На підставі викладеного просили суд визнати несправедливими в цілому умови кредитного договору від 13.06.2008 року та в зв»язку з цим визнати його недійсним, а також визнати недійсними договір іпотеки та договір застави, укладені між сторонами 13.06.2008 року.

Рішенням Києво-Святошинського районного суду Київської області від 16 лютого 2011 року в задоволенні позову відмовлено.

В апеляційній скарзі позивач, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права та невідповідність висновків суду обставинам справи, просив рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове рішення про задоволення його позовних вимог.

Заслухавши доповідача, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених в суді першої інстанції, колегія суддів приходить до висновку про відхилення апеляційної скарги з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що 13.06.2008 року між ВАТ «Універсал Банк» (на даний час ПАТ «Універсал Банк») та ОСОБА_2 укладено кредитний договір № 009-2008-2059, відповідно до умов якого відповідач надав позивачу грошові кошти на споживчі цілі в сумі 220000 доларів США строком до 10.06.2028 року зі сплатою щомісячно 14,95% за користування кредитом.

Також встановлено, що між сторонами 13.06.2008 року укладено договір іпотеки, предметом за яким є нерухоме майно, розташоване за адресою: Київська область, Києво-Святошинський район, село Хотів, вулиця Ярослава Мудрого, 12, у вигляді житлового будинку з надвірними будівлями та спорудами та земельної ділянки, площею 0,1329 га за вищевказаною адресою. Крім того, з метою забезпечення виконання позичальником зобов»язань за кредитним договором, 13.06.2008 року між ВАТ «УніверсалБанк» та ОСОБА_3 було укладено договір поруки.

Ухвалюючи рішення про відмову в задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з того, що позивачі не довели в судовому засіданні свої вимоги, як того вимагає ст. 60 ЦПК України, і колегія суддів погоджується з такими висновками суду, виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов»язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Позивачі ОСОБА_2 та ОСОБА_3, будучи сторонами за оспорюваними ними кредитним договором, договором іпотеки та договором поруки від 13 червня 2008 року та підписавши їх власноруч, висловили таким чином свою згоду з усіма умовами договорів, в тому числі і з валютою зобов»язання. В ст. 524 ЦК України зазначено, що сторони можуть визначити грошовий еквівалент зобов»язання в іноземній валюті. Таким чином не суперечить чинному законодавству України стягнення заборгованості за кредитним договором в іноземній валюті, якщо саме вона надавалась за договором, за умови наявності у банку генеральної ліцензії та письмового дозволу на здійснення валютних операцій, отриманих у встановленому порядку.

Доводи апелянта про відсутність у відповідача ліцензії на здійснення валютних операцій спростовуються встановленими судом фактами про те, що ПАТ «УніверсалБанк» 07.12.2007 року отримав банківську ліцензію № 92 на здійснення валютних операцій та Дозвіл Національного банку України на право їхнього здійснення від 07.12.2007 року, тобто до укладання з ОСОБА_2 кредитного договору від 13.06.2008 року.

Таким чином доводи апелянта про порушення ПАТ «Універсал Банк» діючого законодавства в зв»язку з наданням позивачу кредиту в іноземній валюті, є необґрунтованими та недоведеними, в зв»язку з чим відхиляються колегією суддів.

Інших доводів, які б спростували законність і обгрунтованість ухваленого судом рішення, апеляційна скарга не містить.

При таких обставинах, коли судом першої інстанції повно і всебічно з'ясовані всі обставини справи, дана належна правова оцінка доказам, висновки суду відповідають фактичним обставинам справи, а постановлене рішення відповідає вимогам матеріального і процесуального права, підстави для його скасування відсутні.

Керуючись ст.ст. 307, 308 ЦПК України, колегія суддів

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - відхилити.

Рішення Києво-Святошинського районного суду Київської області від 16 лютого 2011 року - залишити без змін.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили.

Головуючий :

Судді :