Справа № 2-1074/11
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 вересня 2011 року м. Балта

Балтський районний суд Одеської області в складі:

головуючого-судді БОДАШКО Л.І.

при секретарі ТИХОНОВІЙ Н.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Обжильської сільської ради Балтського району Одеської області, третя особа Кодимська державна нотаріальна контора, про тлумачення змісту заповіту,

в с т а н о в и в :

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому просить здійснити тлумачення заповіту, складеного 23.05.2000 року на його імя ОСОБА_2, померлим 29 березня 2008 року, як такого, що дає йому право на спадкування земельної ділянки розміром 3,94 га згідно державного акту на право власності на земельну ділянку серії ОД №099237, яка раніше належала покійному ОСОБА_2, стверджуючи, що його дід ОСОБА_2 мав право на земельну частку (пай) в розмірі 6,05 умовних кадастрових гектарів в с.Березівка Балтського району Одеської області згідно сертифікату на право на земельну частку (пай) серії ОД-03 №0095166.

За свого життя, 23 травня 2000 року, в Обжильській сільській раді Балтського району Одеської області ОСОБА_2 склав заповіт, в якому заповів позивачу сертифікат на право на земельну частку (пай) серії ОД-03 №0095166. Згодом, на підставі вище вказаного сертифікату на право на земельну частку (пай) ОСОБА_2 отримав на своє імя встановленого зразка державний акт на право власності на земельну ділянку серії ОД №099237 розміром 3,94 гектарів на території Обжильської сільської ради Балтського району Одеської області, але, після цього ОСОБА_2, по причині юридичної неосвіченості, не вніс змін до заповіту, вважаючи, що різниці між сертифікатом на право на земельну частку (пай) і державним актом на право власності на земельну ділянку немає.

29 березня 2008 року ОСОБА_2 помер. Після його смерті позивач, як спадкоємець за заповітом, фактично прийняв спадщину, але, у нотаріальній конторі позивачу відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, так як у заповіті вказаний сертифікат на право на земельну частку (пай), а в позивача на руках перебуває державний акт на право власності на земельну ділянку.

Вказані обставини позбавили позивача права володіти, користуватися, розпоряджатися спадковим майном у вигляді земельної ділянки, з приводу чого він змушений звернутися до суду з позовом, надав суду заяву, в якій заявлені вимоги підтримав у повному обсязі, просить розглянути справу без його участі.

Представник Перелітської сільської ради Балтського району Одеської області до судового засідання не зявився, але надіслав на адресу суду заяву, в якій не заперечує проти задоволення позовних вимог, просить розглянути справу за його відсутності у відповідності з вимогами законодавства України.

Представник третьої особи до судового засідання не зявився, причин неявки суду не повідомив.

Розглянувши матеріали справи, суд вважає, що позов обгрунтований і підлягає задоволенню в повному обсязі з наступних підстав.

У судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_2 мав право на земельну частку (пай) розміром 6,05 умовних кадастрових гектарів згідно сертифікату на право на земельну частку (пай) серії ОД-03 №0095166, який він у Обжильській сільській раді Балтського району Одеської області 23.05.2000 року заповів позивачу (заповіт посвідчений секретарем Обжильської сільської ради Балтського району Одеської області, реєстр №345, заповіт ніким не змінено і не скасовано), згодом, на підставі вище вказаного сертифікату на право на земельну частку (пай), ОСОБА_2 отримав на своє імя встановленого зразка державний акт серії ОД №099237 на право власності на земельну ділянку розміром 3,94 гектарів на території Обжильської сільської ради Балтського району Одеської області, але, після цього він, по причині юридичної неосвіченості, не вніс змін до заповіту, вважаючи, що різниці між сертифікатом на право на земельну частку (пай) і державним актом на право власності на земельну ділянку не існує, що вказана обставина не є суттєво важливою при здійсненні права спадкування, заповіт в частині інших питань він не змінював і не скасовував, будучи людиною похилого віку, не маючи юридичної освіти, він не міг передбачити, що з отриманням державного акту заповіт буде недійсним, не бажав таких наслідків, в іншому випадку він би скасував заповіт, а як зазначалося вище - відомостей про зміну або скасування заповіту суд не має.

Таким чином, суд дійшов висновку, що заповіт, складений ОСОБА_2 на сертифікат на право на земельну частку(пай), поширюється і на державний акт на право власності на земельну ділянку.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.1216,1233,1236,1258 ЦК України, ст.ст.10,11,209,212,214,215,223 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В :

Позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити в повному обсязі.

Визнати, що заповіт, складений ОСОБА_2 23 травня 2000 року в Обжильскій сільській раді Балтського району Одеської області, реєстр №345, в якому він заповів ОСОБА_1 сертифікат на право на земельну частку (пай) серії ОД-03 №0095166, поширюється на державний акт на право власності на земельну ділянку серії ОД №099237 розміром 3,94 гектара, виданий на імя ОСОБА_2 на підставі розпорядження Балтської районної державної адміністрації Одеської області від 09.06.2004 року №236/А-2004.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Одеського апеляційного суду через суд першої інстанції в 10-денний строк з дня проголошення рішення.

СУДДЯ