Справа № 22ц-2066/2011 Головуючий у І інстанції Кошель Л.М.
Доповідач Березовенко Р.В.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 лютого 2011 року колегія суддів судової палати в цивільних справах Апеляційного суду Київської області в складі:

головуючого судді: Сержанюка А.С.,

суддів: Березовенко Р.В.,Фінагєєва В.О.,

при секретарі: Хворостяній А.М.,

розглянула у відкритому судовому засіданні в м.Києві цивільну справу за апеляційною скаргою Відкритого акціонерного товариства "Білоцерківський автобусний парк" на рішення Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 06 жовтня 2010 року в справі за позовом ОСОБА_1 до Відкритого акціонерного товариства "Білоцерківський автобусний парк", Відкритого акціонерного товариства "Українська страхова компанія "Дженералі гарант", третя особа ОСОБА_2 про відшкодування моральної шкоди.

Заслухавши доповідь судді апеляційного суду, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів,-

ВСТАНОВИЛА:

В липні 2010 року позивач звернулася до суду з даним позовом, посилаючись на те, що 16.08.2008 р. під час дорожньо-транспортної пригоди, яка сталася з вини водія ВАТ " Білоцерківський автобусний парк" ОСОБА_2, їй були спричинені тяжкі тілесні ушкодження, які потягли за собою стійку втрату працездатності. Вироком Білоцерківського міськрайоного суду від 10.02.2009 р. ОСОБА_2 було визнано винним і засуджено за вчинення злочину, передбаченого ст.286 ч.2 КК України. Позивач вказувала, що з вини водія ОСОБА_2 їй було заподіяно моральну шкоду, яку вона оцінила у 100 000 грн., однак просила стягнути вказану суму моральної шкоди з ВАТ " Білоцерківський автобусний парк", оскільки шкода була завдана водієм ОСОБА_2 під час виконання ним своїх трудових обов"язків.

Ухвалою суду до участі в справі в якості співвідповідача було притягнуто ВАТ "УСК "Дженералі гарант", в якості третьої особи - ОСОБА_2

Рішенням Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 06 жовтня 2010 року позов було задоволено частково. Стягнуто з Відкритого акціонерного товариства " Українська страхова компанія "Дженералі гарант" на користь ОСОБА_1 2 550 грн моральної шкоди, на користь держави 28,70 грн судових витрат. Стягнуто з Відкритого акціонерного товариства " Білоцерківський автобусний парк" на користь ОСОБА_1 37 450 грн моральної шкоди, на користь держави 166,50 грн судових витрат. В задоволенні іншої частини позову було відмовлено.

В апеляційній скарзі апелянт просить скасувати рішення суду, та ухвалити нове - про відмову в задоволенні позову до Відкритого акціонерного товариства "Білоцерківський автобусний парк", посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права.

Відповідно до статті 303 ЦПК України апеляційний суд при перевірці законності і обґрунтованості рішення суду першої інстанції не має права виходити як за межі апеляційної скарги, так і за межі вимог заявлених у суді першої інстанції.

Колегія суддів, перевіряючи законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог заявлених у суді першої інстанції, вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що 16 серпня 2008 року внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, яка сталася з вини водія ВАТ " Білоцерківський автобусний парк" ОСОБА_2, що керував мікроавтобусом " Мерседес-Бенц 210" д.н.з. 097-99КК позивач ОСОБА_3 отримала ушкодження, які відносяться до категорії тяжких тілесних ушкоджень, так як призвели до стійкої втрати працездатності, не менш ніж на 1/3.

Вироком Білоцерківського міськрайонного суду від 10 лютого 2009 року ОСОБА_2 було визнано винним у вчиненні злочину, передбаченого ст.286 ч.2 КК України та призначено покарання 4 роки позбавлення волі з позбавленням на 3 роки права керувати транспортним засобом, на підставі ст.75 КК України звільнено від відбування основного покарання з випробовуванням, термін випробовування призначено строком 2 роки.

Обставини скоєння ДТП, в якій позивач отримала тілесні ушкодження, встановлені вироком суду і не підлягали доказуванню при розгляді даної цивільної справи у відповідності із ст.61 ЦПК України.

Крім того було встановлено, що на час ДТП ОСОБА_2 працював водієм у ВАТ "Білоцерківський автобусний парк" і ДТП було вчинено ним під час виконання своїх трудових обов"язків. Дані обставини сторонами не оспорюються.

Задовольняючи частково позовні вимоги та стягуючи з ВАТ "Білоцерківський автобусний парк" на користь позивачки моральну шкоду суд першої інстанції, на думку колегії суддів, правильно керувався ст.ст. 23, 1172, 1168, 1194 ЦК України та виходив з того, що відповідач ВАТ "Білоцерківський автобусний парк" у цій частині і в цьому розмірі відповідальний за завдану моральну шкоду, оскільки зіткнення автомобілів сталося виключно з вини водія ВАТ "Білоцерківський автобусний парк" ОСОБА_2

Висновки суду відповідають вимогам закону та обставинам справи.

Рішення суду постановлено з додержанням норм матеріального та процесуального права, підстав для його скасування при апеляційному розгляді справи не встановлено.

В апеляційній скарзі не наведено доводів, які б спростували висновки суду, викладені в рішенні.

Враховуючи зазначене, апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а рішення суду без змін.

Керуючись ст. ст. 303, 307, 308, 317 ЦПК України, колегія суддів, -

у х в а л и л а:

Апеляційну скаргу Відкритого акціонерного товариства "Білоцерківський автобусний парк" відхилити.

Рішення Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 06 жовтня 2010 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена в касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили.

Головуючий:

Судді: