Апеляційний суд Київської області
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 вересня 2011 року колегія суддів судової палати у цивільних справах

Апеляційного суду Київської області у складі:

головуючого - судді Воробйової Н.С.

суддів: Кулішенко Ю.М., Рудніченко О.М.

при секретарі- Бобку О.В.

розглянула у відкритому судовому засіданні у м.Києві цивільну справу за

апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Кагарлицького

районного суду Київської області від 22 липня 2010 року у справі за позовом

ОСОБА_1 до Шубівської сільської ради Кагарлицького району

Київської області, ОСОБА_2 про визнання незаконним та

скасування рішення.

Встановила :

Позивачка звернулася до суду з позовом, в якому просила визнати

незаконним і скасувати рішення Шубівської сільської ради Кагарлицького району

Київської області від 04.02.1992 року та рішення виконавчого комітету цієї ради

від 23.01.1992 року про надання ОСОБА_2 земельної ділянки 0,12 га по

вул.Дидикало у с.Шубівка для будівництва садового будинку.

Посилалась на те, що вказана земельна ділянка перебувала у користуванні

її брата ОСОБА_3 у складі земельної ділянки розміром 0,44 га. 02.02.2007

року ОСОБА_3 помер і після його смерті позивачка успадкувала будинок

№45 по вул.Дидикало у с.Шубівка.

Вважала, що відповідно до ст.120 ЗК України до неї у користування

повинна церейти і земельна ділянка, якою користувався брат і яка їй необхідна

для обслуговування будинку.

А тому просила визнати незаконними та скасувати рішення Шубівської

сільської ради Кагарлицького району Київської області від 04.02.1992 року та

рішення виконавчого комітету цієї ради від 23.01.1992 року про надання Вовку

В.П. земельної ділянки 0,12 га по вул.Дидикало у с.Шубівка для будівництва

садового будинку.

У ході розгляду справи позивачка у судовому засіданні окрім зазначених

рішень просила визнати незаконним та скасувати також рішення Шубівської

сільської ради 21 сесії У скликання від 27.05.2008 року.

Справа розглядалася судами неодноразово.

Рішенням Кагарлицького районного суду від 22.07.2010 року у

задоволенні позовних вимог ОСОБА_4 відмовлено.

В апеляційній скарзі позивачка просить скасувати рішення суду та

ухвалити нове рішення про задоволення позову.

Апеляційна скарга не підлягає до задоволення з таких підстав.

По справі встановлено, що на підставі рішення виконавчого комітету

Шубівськоі сільської ради Кагарлицького району Київської області №1 від

23.01.1992 року ОСОБА_2 виділено земельну ділянку розміром 0,12 га для

садового будинку за рахунок земель Шубівської сільської ради в с.Шубівка по

вул.Дидикало та дозволено будівництво садового будинку на виділеній земельній

ділянці. Рішенням 10 сесії 21 скликання Шубівської сільської ради від 04.02.1992

року ОСОБА_2 надано земельну ділянку розміром 0,12га для будівництва

садового будинку. Рішенням Шубівської сільсокої ради 21 сесії У скликання від

27.05.2008 року земельна ділянка передана безоплатно у власність ОСОБА_2 за

адресою с.Шубівка, 43-а (для будівництва та обслуговування житлового будинку і

господарських будівель ) (а.с. 13,14,61).

Вказана земельна ділянка представником виробничо-технічного бюро при

районному архітекторові була виділена в натурі, а також був виготовлений

будівельний паспорт та погоджено забудову житлового будинку (а.с.59-60).

Позивачка являється спадкоємицею свого брата ОСОБА_3, який

помер 02.02.2007 року.

На час смерті ОСОБА_3 останньому належав будинок за адресою

с.Шубівка, вул.Дидикало,45. Даний будинок успадкувала позивачка на підставі

рішення Кагарлицького районного суду від 16.11.2007 року (а.с.8,9).

Встановлено, що за життя ОСОБА_3 будь-які вимоги щодо земельної

ділянки, що надавалась ОСОБА_2 останній не заявляв, рішення виконавчого

комітету та сільської ради від 23.01.1992 року та від 04.02.1992 року в порядку,

визначеному законом не оскаржував.

Дані про те, що земельна ділянка, яка була надана відповідачу, була вилучена із земель, що перебували у користуванні ОСОБА_3, матеріали

справи не містять.

Згідно довідки Шубівської сільської ради №673 та даних архівного відділу

присадибна земельна ділянка гр. ОСОБА_3 за адресою с.Шубівка,

вул.Дидикало,45 Кагарлицького району сесією сільської ради не виділялась, заява

щодо цього ним не подавалася (а.с. 176, 187).

З огляду на викладене, та обставина, що ОСОБА_3 за життя

користувався земельною ділянкою розміром 0,44 га, з якої 0,40 га становили

ріллю, не свідчить про те, що до ОСОБА_5, за якою визнано право власності

на спадковий будинок відповідно до рішення Кагарлицького районного суду від

16.11.2007 року автоматично перейшло право користування земельною ділянкою,

площею 0,44 га.

Відмовляючи позивачці у задоволенні позовних вимог, суд дійшов

обґрунтованого висновку, що до правовідносин, що виникли у даному випадку,

слід застосовувати положення ст.ст.1218 та 1225 ЦК України.

Колегія суддів погоджується з висновком суду, що позивачка не надала

доказів тому, що оспорювані рішення від 23.01.1992 року та від 04.02.1992 року

порушують її права і що земельна ділянка, яка була надана відповідачу за рахунок

земель Шубівської сільської ради, увійшла до складу спадщини після смерті

ОСОБА_3

По справі встановлено також, що з заявою про виділення у власність

земельної ділянки площею 0,25 та для обслуговування житлового будинку та 0,19

га для ведення особистого селянського господарства по вул.Дидикало,45

позивачка звернулася у червні 2008 року. Рішення по даній заяві на день розгляду

справи судом не приймалося.

Висновок суду про те, що передача відповідачу земельної ділянки у власність

за адресою с.Шубівка, вул.Дидикало,43-а проведено у відповідності до вимог

чинного земельного законодавства є правильним.

Доводи позивачки, що передача відповідачу земельної ділянки у власність

за адресою с.Шубівка, вул.Дидикало,43-а на підставі рішення ради від 27.05.2008

року порушує її земельні права спростовуються матеріалами справи та не

ґрунтуються на вимогах закону.

Висновки суду відповідають вимогам закону та обставинам справи.

Рішення суду ухвалено з додержанням норм матеріального і

процесуального права, підстав до його скасування при апеляційному розгляді

справи не встановлено.

В апеляційній скарзі не приведено доводів, які б спростували висновки

суду, викладені в рішенні.

Керуючись ст.ст.307,308 ЦПК України, колегія

Ухвалила :

Апеляційну скаргу відхилити.

Рішення Кагарлицького районного суду Київської області від 22 липня

2010 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту його проголошення і може бути

оскаржено у касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з

розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий

Судді: