Справа № 2-о-54/11
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
02.08.2011 року Заставнівський районний суд Чернівецької області в складі:
головуючого судді Стрільця Я.С.,
при секретарі Вікторівському А.М.,
за участю представника заявника ОСОБА_1 ,
розглянув у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Заставна цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , в інтересах якого діє ОСОБА_2 , заінтересована особа територіальна громада м. Заставна Чернівецької області про встановлення факту належності правовстановлюючого документу,
Заявник ОСОБА_1 звернувся до суду із заявою про встановлення факту належності правовстановлюючого документу.
Посилається на те, що через державну нотаріальну контору бажає успадкувати за заповітом майно померлої ОСОБА_3 , однак зробити цього не може оскільки в заповіті вказано, що все своє майно померла ОСОБА_3 заповіла онукові ОСОБА_1 , проте немає доказів належності родинних відносин між ним та ОСОБА_3 як онука та бабусі. Неправильна вказівка на родинний зв`язок між заповідачем та ним унеможливлює оформлення спадщини.
Саме тому просить встановити факт належності йому заповіту, що складений 19.03.1989 року ОСОБА_3 , яка проживала по АДРЕСА_1 , посвідченого державним нотаріусом Заставнівської державної нотаріальної контори Іозиця Н.В. та зареєстрованого в реєстрі за №265.
В судовому засіданні представник заявника заяву підтримав в повному обсязі, просив її задовольнити.
Представник заінтересованої особи територіальної громади м. Заставна Чернівецької області в судове засідання не з`явився, надав суду заяву в якій вказав, що вимоги викладені в заяві визнає в повному обсязі, проти встановлення факту належності позивачу правовстановлюючого документу не заперечує.
Згідно ч.2 ст.256 ЦПК України в судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.
Судом встановлено, що 19.03.1989 року ОСОБА_3 , яка проживала по АДРЕСА_1 склала заповіт, яким на випадок своєї смерті заповіла заявнику, як своєму онукові все своє майно, де б воно не було і з чого б воно не складалось, а також все те, що буде належати їй на день смерті і на що вона матиме за законом право. Заповіт було посвідчено державним нотаріусом Заставнівської державної нотаріальної контори Іозиця Н.В., в присутності якої його було підписано ОСОБА_3 , її особу було встановлено, перевірено дієздатність, зареєстровано в реєстрі за №265, складено в 2-х примірниках та один екземпляр видано на руки, що вбачається з заповіту (а.с. 8). ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 померла, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_1 від 29.07.2009 року (а.с. 7).
На сьогоднішній день заявник бажає успадкувати за заповітом майно померлої ОСОБА_3 , однак зробити цього не може оскільки немає доказів належності родинних відносин між ним та померлою ОСОБА_3 .
Судом було встановлено, що покійна ОСОБА_3 була одинокою, чоловіка, дітей не мала, заявника вважала за онука, оскільки його батько здійснював за нею догляд, саме тому при складанні заповіту вказала, що заповідає все своє майно онукові.
У відповідності до ч. 2 п. 12 Пленуму Верховному суду України №5 від 31 березня 1995 року Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значеннясуд може встановити факти належності особі документів, які не відносяться до таких що посвідчують особу, наприклад, довідок про поранення чи перебування у госпіталі у зв`язку із пораненням, повідомлення військових частин, військоматів і інших органів військового управління про загибель чи пропажу без вісті в зв`язку з обставинами військового часу, а також заповіту, страхового свідоцтва (полісу), ощадної книжки, трудової книжки, іншого документа про трудовий стаж.
Неправильна вказівка на родинний зв`язок між заявником і померлою ОСОБА_3 є перешкодою в оформленні спадщини.
Наведене свідчить про те, що факт належності заявнику ОСОБА_1 заповіту, що складений 19.03.1989 року ОСОБА_3 , яка проживала по АДРЕСА_1 , посвідченого державним нотаріусом Заставнівської державної нотаріальної контори Іозиця Н.В. та зареєстрованого в реєстрі за №265 знайшов своє підтвердження і такий факт необхідно встановити.
На підставі викладеного та керуючись ч.2 ст. 256, ст.ст. 214, 215, 259 ЦПК України суд ,-
Встановити факт належності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , заповіту, що складений 19.03.1989 року ОСОБА_3 , яка проживала по АДРЕСА_1 , посвідченого державним нотаріусом Заставнівської державної нотаріальної контори Іозиця Н.В. та зареєстрованого в реєстрі за №265.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом 10 днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.
Суддя Я.С. Стрілець