Справа № 2-169/11
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28.04.2011 року Таращанський районний суд Київської області в складі:

головуючого: Бабоїд О. М.

при секретарі - Чижевській М.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні м.Тараща цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа: про визнання права власності на спадкове майно, -

встановив:

Позивач звернувся до суду з даним позовом.

В судове засідання не зявився, про час та місце розгляду справи належним чином повідомлений, про причини неявки суд не повідомив, проте в позовній заяві вказав, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить розглядати справу без його участі та без фіксування судового процесу технічними засобами.

Відповідачка до суду тричі не зявилася, про час та місце розгляду справи належно повідомлена, про причини неявки суд не повідомила. Для отримання повістки і документів не зявилася, хоча неодноразово викликалася поштовими працівниками.

Судом встановлено, що 02 серпня 2008 року ОСОБА_3 склала заповіт, посвідчений секретарем виконавчого комітету Ківшоватської сільської ради Таращанського району Київської області, зареєстрований в реєстрі за № 1233, яким все своє майно, де б воно не було заповіла - ОСОБА_2, а право на земельну частку (пай) заповіла ОСОБА_1.

03 вересня 2008 року померла - ОСОБА_3, яка проживала та була зареєстрована в ІНФОРМАЦІЯ_1.

Спадкоємцями за заповітом є сторони. Інших спадкоємців за законом та заповітом немає.

Після смерті ОСОБА_3, яка померла 03 вересня 2008 року, відкрилася спадщина, яка складається з: житлового будинку, розташованого в с. Ківшовата по вул.. Набережна, 45 Таращанського району Київської області, грошових вкладів у відділені Ощадного банку № 2876/02 с. Ківшовата Таращанського району Київської області на особовому рахунку № 11795 та земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства, загальною площею 2.6207 га, що розміщена на території Ківшоватської сільської ради та належала померлій на підставі Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯА № 227630, який видано 09 листопада 2004 року.

Сторони своєчасно звернулися до Таращанської державної нотаріальної контори із заявами про прийняття спадщини.

Проте, у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на земельну ділянку загальною площею 2.6207 га, що розміщена на території Ківшоватської сільської ради та належала померлій, позивачу було відмовлено, оскільки ОСОБА_3 за життя було втрачено Державний акт на право власності на земельну ділянку серії ЯА № 227630, який видано 09 листопада 2004 року. Крім того, на час складання заповіту вже існував Державний акт на право власності на земельну ділянку, виданий 09 листопада 2004 року на ім'я ОСОБА_3, тобто вказаний заповіт виписаний не конкретно та неоднозначно, тому йому було рекомендовано звернутися до суду по питанню тлумачення заповіту і визнання права власності на спадкове майно.

Позивач неодноразову звертався до Управлінням держкомзему у Таращанському районі Київської області по питанню відновлення втраченого державного акта. Проте, йому було відмовлено та рекомендовано звернутися до суду з позовом про визнання за ним права власності на вказану земельну ділянку в порядку спадкування., оскільки власник земельної ділянки померла.

Також він звернувся до редакції районної газети «Таращанський Край» , де опублікував відповідне оголошення про втрату державного акта на право власності на земельну ділянку серії" ЯА № 227630, який видано 09 листопада 2004 року на ім'я ОСОБА_3.

Відповідно до ч.2 ст.1256 ЦК України суд розглядає справу про тлумачення заповіту за наявності таких правових умов, а саме зміст заповіту містить суперечності, неточності, що ускладнюють розуміння останньої волі заповідача.

Той факт, що, складаючи заповіт, спадкодавець заповіла позивачу саме земельну ділянку, яка належала ОСОБА_3 на підставі Державного акта серії ЯА № 227630, виданого 09 листопада 2004 року стверджується тим, що на момент складання заповіту іншої земельної ділянки у заповідача не було. Також самим фактом прийняття спадщини спадкоємцями: позивач подав заяву про прийняття спадщини за заповітом на земельну ділянку, знаючи що є інше майно; відповідачка подала заяву про прийняття спадщини на житловий будинок, розташований в с. Ківшовата по вул.. Набережна, 45 Таращанського району Київської області, грошові вклади у відділені Ощадного банку № 2876/02 с. Ківшовата Таращанського району Київської області на особовому рахунку № 11795, тобто спадкоємці саме так зрозуміли волю спадкодавця при складанні нею заповіту. З чим погоджується і суд.

Належність земельної ділянки на праві власності померлій ОСОБА_3 стверджується: копією державного акта на право власності на земельну ділянку серії ЯА № 227630, який видано 09 листопада 2004 року на ім'я ОСОБА_3, який надано Управлінням держкомзему у Таращанському районі Київської області; довідкою Управлінням держкомзему у Таращанському районі Київської області за №196 від 09.02.2011 року; витягом з технічної документації про нормативно-грошову оцінку земельної ділянки за № 197 від 09.02.2011 р.; довідкою Управлінням держкомзему у Таращанському районі Київської області за №198 від 09.02.2011 року;

Стаття 1268 ч. 5 ЦК України передбачає, що незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

Отже, суду необхідно визнати за позивачем право власності на спадкове майно, яке залишилося після смерті ОСОБА_3, яка померла 03 вересня 2008 року , що складається з земельної ділянки загальною площею 2.6207 га, що розміщена на території Ківшоватської сільської ради та належала померлій на підставі державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯА № 227630, який видано 09 листопада 2004 року, вартістю 43596.80 грн.

Відповідно до статті ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності , якщо це право оспорюється або не визнається Іншою особою, а також в разі втрати документа, який засвідчує право власності.

Оскільки право позивача на спадкове майно, земельну ділянку, не може бути реалізоване без рішення суду він змушений був звернутися до суду з даним позовом за захистом своїх прав.

Таким чином, позивач своєчасно прийняв спадщину і є спадкоємцем за заповітом після смерті ОСОБА_3, яка померла 03 вересня 2008 року.

За таких обставин позов підлягає задоволенню.

Вказані обставини встановлено з матеріалів справи, вивчених в судовому засіданні.

Судові витрати позивач бере на себе.

Керуючись ст. ст. 10, 11, 57-61, 88, 130, 174, 209, 212, 214, 215 ЦПК України, ст.ст. 292, 392, 1220-1223, 1225,1256, 1268- 1270, 1278 ЦК України, суд,-

вирішив:

Позов задовольнити.

Визнати те, що згідно заповіту, складеного 02 серпня 2008 року ОСОБА_3, посвідченого секретарем виконавчого комітету Ківшоватської сільської ради Таращанського району Київської області, зареєстрованого в реєстрі за № 1233, все своє майно, де б воно не було вона заповіла - ОСОБА_2, а право на земельну ділянку (частку пай) заповіла - ОСОБА_1.

Визнати за ОСОБА_1 право на спадщину за заповітом після смерті ОСОБА_3, яка померла 03 вересня 2008 року, яка складається з земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства загальною площею 2.6207 га, що розміщена на території Ківшоватської сільської ради та належала померлій на підставі Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯА № 227630, виданого 09 листопада 2004 року, вартістю 43596,80 грн.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Київської області через Таращанський суд протягом 10 днів з дня його проголошення, а особами, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Головуючий:ОСОБА_4.