АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 22ц-2321/11 Номер провадження 22-ц/1243/11Головуючий у 1-й інстанції Должко Доповідач ап. інст. ОСОБА_1
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 липня 2011 року м. Полтава

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Полтавської області в складі:

Головуючого судді : Панченка О.О.

Суддів: Дорош А.І., Прядкіної О.В.

при секретарі: Амеліній М.В.

розглянула у відкритому судовому засіданні в м.Полтаві цивільну справу за апеляційними скаргами ОСОБА_2, ОСОБА_3

на рішення Зіньківського районного суду Полтавської області від 05 травня 2011 року

по справі за позовом Полтавського акціонерного банку «Полтава-банк» до ОСОБА_3, ОСОБА_2 про стягнення заборгованості.

Колегія суддів, заслухавши доповідь судді-доповідача, -

В С Т А Н О В И Л А :

18 березня 2011 року ПАБ «Полтава-банк» в особі представника за довіреністю ОСОБА_4 звернулося до суду з позовом до відповідачів про стягнення заборгованості по кредитному договору, обґрунтовуючи це тим, що між ПАБ «Полтава-банк» та ОСОБА_3 було укладено кредитний договір, а з ОСОБА_2 укладено договір поруки. Відповідач ОСОБА_3 належним чином зобовязання за договором до кінцевого терміну дії договору 13.07.2010 року не виконує, а тому позивач звернувся до суду і просить солідарно стягнути з відповідачів борг в розмірі 22 897,48 грн. та судові витрати.

Рішенням Зіньківського районного суду Полтавської області від 05 травня 2011 року позовну заяву Полтавського акціонерного банку «Полтава-банк» до ОСОБА_3, ОСОБА_2 про стягнення заборгованості задоволено.

Стягнуто з ОСОБА_3 та ОСОБА_2 солідарно на користь Полтавського акціонерного банку «Полтава-банк» заборгованість в сумі 22 897, 48 грн., з яких заборгованість за кредитом 4497,76 грн., відсотки за користування кредитом 3081,96 грн., 15 371,76 грн. - пеня за порушення строку погашення заборгованості по кредиту, судовий збір в сумі 228,98 грн. та витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи в сумі 120 грн.

Не погодившись з вказаним рішенням районного суду, ОСОБА_3 та ОСОБА_2 подали апеляційні скарги, в яких просять, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, неповне зясуванням судом обставин, що мають значення для справи, рішення скасувати. При цьому ОСОБА_3 просить зменшити розмір стягнутої неустойки з врахуванням положень ч.3 ст. 551 ЦК України, а ОСОБА_2 не погоджується з рішенням в частині сятгнення з нього заборгованості як з поручителя, оскільки вважає, що відповідно до ч.4 ст. 559 ЦК України порука припинена.

Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, пояснення сторін, дослідивши матеріали справи та перевіривши доводи апеляційних скарг, приходить до висновку, що апеляційна скарга ОСОБА_3 підлягає задоволенню, а апеляційна скарга ОСОБА_2 відхиленню.

У відповідності з п.3 ч.1 ст. 307 ЦПК України за наслідками розгляду апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції апеляційний суд має право змінити рішення суду першої інстанції.

У відповідності до п.п.1, 4 ч.1 ст. 309 ЦПК України, підставою для скасування рішення в апеляційному порядку і ухвалення нового або зміни рішення є неповне зясування судом обставин, що мають значення для справи, порушення або неправильне застосування норм матеріального або процесуального права.

Судом першої інстанції вірно встановлено, що 14.07.2008 року між позивачем та ОСОБА_3 укладено кредитний договір №130/4 відповідно до якого останноьму надано кредит в сумі 5000 грн. з кінцевим терміном повернення до 13.07.2010 року зі сплатою відсотків за користування кредитом в розмірі 28% річних. Того ж дня з метою забезпечення повернення кредитних ресурсів ПАБ «Полтава-банк» з ОСОБА_2 укладено договір поруки №1.

Відповідно до п.6.3 кредитного договору при порушенні строку погашення основної суми кредиту або при неповній сплаті позичкової заборгованості, при порушенні строків сплати погашення нарахованих процентів або при неповній сплаті нарахованих процентів, банк має право нараховувати та стягнути пеню в розмірі 1 % від суми несплаченого платежу, за кожен день прострочення, але не нижче подвійної облікової ставки НБУ, яка діяла в період за який сплачується пеня.

Оскільки ОСОБА_3 належним чином умови договору не виконувались, банк звернувся до суду з позовом про стягнення з відповідачів заборгованості за кредитом, яка складає 22 897, 48 грн. і включає в себе 4497,76 грн. заборгованості за кредитом, відсотки за користування кредитом 3081,96 грн., 15 371,76 грн. - пеня за порушення строку погашення заборгованості по кредиту.

Відповідно до ст. ст. 526, 527, 530 ЦК України зобовязання повинні виконуватись належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону.

Відповідно до ч.1 ст 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти.

Згідно з ч.1 ст.554 ЦК України у разі порушення боржником зобовязання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя.

Як вбачається із змісту ч.4 ст. 559 ЦК України порука припиняється після закінчення строку, встановленого в договорі поруки. У разі, якщо такий строк не встановлено, порука припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобовязання не предявить вимоги до поручителя. Якщо строк основного зобовязання не встановлений або встановлений моментом предявлення вимоги, порука припиняється, якщо кредитор не предявить позову до поручителя протягом одного року від дня укладення договору поруки.

З договору поруки вбачається, що в ньому встановлено строк поруки до повного погашення позичальником зобовязання (п.4.1).

У кредитному договорі чітко визначено строк дії договору та повернення кредиту до 13.07.2010 року (п. 1.1, п.8.1). Оскільки позов предявлений в березні 2010 року, тобто до сплину річного терміну, порука не припинилася.

Разом з тим колегія суддів не погоджується з висновком суду щодо розміру пені, яка підлягає стягненню з боржника ОСОБА_3 з наступних підстав.

Відповідно до ч.3 ст. 551 ЦК України розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення.

Беручи до уваги, що сума основного боргу складає 4497, 76 грн., а розмір пені перевищує її більш ніж в 3 рази (15 317,76 грн.) необхідно зменшити розмір пені до 5000 грн.

З наведених підстав, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга ОСОБА_3 підлягає задоволенню, а апеляційна скарга ОСОБА_2 відхиленню.

Окрім того, необхідно стягнути з ОСОБА_2 та ОСОБА_3 несплачені при поданні апеляційних скарг по 114, 49 грн. судового збору, та витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи по 120 грн. з кожного.

Керуючись ст.ст. 303, 307, п.п. 1,4 ч.1 ст. 309, 314, 316 ЦПК України, колегія суддів, -

В И Р І Ш И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 задовольнити.

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити.

Рішення Зіньківського районного суду Полтавської області від 05 траввня 2011 року змінити.

Зменшити розмір пені стягнутої солідарно з ОСОБА_3, ОСОБА_2 на користь Полтавського акціонерного банку «Полтава-банк» за порушення строку погашення заборгованості по кредиту з 15317, 76 грн. до 5000 грн.

В іншій частині рішення залишити без змін.

Стягнути з ОСОБА_2 та ОСОБА_3 на користь держави по 114, 49 грн. судового збору та по 120 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи з кожного несплачені ними при поданні апеляційних скарг.

Рішення апеляційного суду набирає законної сили з моменту його проголошення і може бути оскаржене протягом двадцяти днів з дня набрання ним законної сили шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Головуючий: (підпис)

Судді : (підписи)