АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Категорія № 26 (III) ОСОБА_1
Доповідач - Карнаух В.В.
РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 березня 2011 року колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді: Карнаух В.В.

суддів: Барильської А.П., Ляховської І.Є.

при секретарі: Іванюк О.В.

за участю: представника позивача -ОСОБА_2, представника відповідача - Відкритого акціонерного товариства Криворізький залізорудний комбінат» - ОСОБА_3

розглянула у відкритому судовому засіданні у м. Кривому Розі цивільну справу за апеляційною скаргою Відкритого акціонерного товариства Криворізький залізорудний комбінат» на рішення Тернівського районного суду м. Кривого Рогу від 08 грудня 2010 року по цивільній справі за позовом ОСОБА_4 до Відкритого акціонерного товариства «Криворізький залізорудний комбінат» про відшкодування моральної шкоди , -

ВСТАНОВИЛА:

У травні 2009 року ОСОБА_4 звернувся до суду з позовом до Відкритого акціонерного товариства «Криворізький залізорудний комбінат»

( надалі - ВАТ «КЗРК») та просив стягнути з відповідача на його користь 125000 г. у відшкодування моральної шкоди у звязку з профзахворюванням.

Рішенням Тернівського районного суду м. Кривого Рогу від 08 грудня 2010 року позов задоволено частково: стягнуто з ВАТ «КЗРК» на користь позивача 45000 грн. у відшкодування моральної шкоди та на користь держави витрати на інформаційно- технічне забезпечення розгляду справи в сумі 15 грн.

В апеляційній скарзі ВАТ «КЗРК» ставить питання про скасування рішення суду і ухвалення нового рішення про відмову позивачу в задоволенні позову, оскільки судом порушено норми матеріального і процесуального права. Відповідач вважає, що, вирішуючи спір, суд першої інстанції безпідставно послався на ст.ст. 153, 237-1 КЗпП України та ст. 1167 ЦК України; суд не обґрунтував розмір моральної шкоди та не надав доказів про порушення нормальних життєвих звязків позивача.

Судом не враховано, що в матеріалах справи відсутні докази заподіяння позивачу моральної шкоди, висновком МСЕК не було встановлено характер та ступінь моральних страждань, що підтверджує відсутність останніх.

А також визначений судом розмір відшкодування моральної шкоди не відповідає встановленим обставинам справи, характеру моральних страждань й суперечить вимогам п.9 Постанови пленуму ВСУ«Про судову практику у справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди».

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги та заявлених вимог, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що позивач з 06.12.1983. по 26.10.1991.; з 23.04.1998. по 03.04.2009. працював на шахті «Леніна» та «Октябрська» ВАТ «КЗРК» підземним бурильником шпурів та прохідником в шкідливих умовах.

Висновком МСЕК від 03 березня 2009 року первинно ОСОБА_4. було встановлено 55 % втрати професійної працездатності та визнано інвалідом III групи.

Задовольняючи частково позовні вимоги, суд першої інстанції правильно виходив з того, що на час встановлення позивачу вперше 55 % втрати професійної працездатності він перебував у трудових відносинах з ВАТ «КЗРК»; саме з вини відповідача, який порушував норми з безпеки праці та не забезпечив безпечних умов для роботи, позивач частково втратив працездатність.

Відповідно до ч.2 ст.153 КЗпП України забезпечення безпечних і нешкідливих умов праці покладається на власника або уповноважений ним орган.

Статтею 237-1 КЗпП України передбачено, що відшкодування власником або уповноваженим ним органом моральної шкоди працівнику провадиться у разі, якщо порушення його законних прав призвели до моральних страждань, втрати нормальних життєвих звязків і вимагають від нього додаткових зусиль для організації свого життя. Порядок відшкодування моральної шкоди визначається законодавством.

Факт спричинення моральної шкоди ОСОБА_4 знайшов своє підтвердження в судовому засіданні. Позивач обмежений в роботі по дому, переносить моральні страждання, що позбавляє його нормальних життєвих звязків і вимагає додаткових зусиль для організації свого життя.

У звязку з чим доводи апеляційної скарги щодо невірного застосування судом ст.ст. 153, 237-1 КЗпП є безпідставними.

Висновок суду про відшкодування позивачу з боку відповідача моральної шкоди відповідає Рішенню Конституційного Суду України від 08.10.2008 року № 20-рп/2008р. відповідно до якого, статтею 237-1 КЗпП України громадянам, що потерпіли від нещасного випадку або професійного захворювання, надано право на відшкодування моральної шкоди за рахунок власника або уповноваженого ним органу.

Доводи відповідача про те, що моральна шкода повинна відшкодовуватися Фондом соціального страхування не можуть бути взяті до уваги колегією суддів, Оскільки первинна втрата професійної працездатності ОСОБА_4 була встановлена з 03.03.2009 року.

Доводи апеляційної скарги щодо ненадання позивачем доказів на підтвердження факту заподіяння йому моральної шкоди та недоведеності вини відповідача у цьому є безпідставними і спростовуються матеріалами справи та висновками суду.

Однак, колегія суддів вважає, що розмір моральної шкоди визначений судом без урахуванням розяснень п.9 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995р., з подальшими змінами, Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди, відповідно до якого, розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає в межах заявлених вимог залежно від характеру та обсягу заподіяних позивачеві моральних і фізичних страждань, з урахуванням в кожному конкретному випадку ступеня вини відповідача. Враховується характер і тривалість страждань, стан здоровя потерпілого, тяжкість завданої травми, істотність вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, конкретних обставин по справі і наслідків, що наступили.

За таких обставин, колегія суддів, беручи до уваги конкретні обставини по справі, характер професійного захворювання позивача, повязані з ним фізичні і моральні страждання, інтенсивність і довготривапість фізичних і психічних страждань позивача, істотність вимушених змін у життєвих і виробничих стосунках, і наслідків, що наступили, вважає необхідним змінити рішення суду, зменшити розмір стягнутої моральної шкоди з ВАТ «КЗРК» на користь позивача з 45 000грн. до ЗО 000 грн.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 309, 313, 314, 316 ЦПК України, колегія суддів, -

ВИРІШИЛА:

Апеляційну скаргу відкритого акціонерного товариства «Криворізький залізорудний комбінат» задовольнити частково.

Змінити рішення Тернівського районго суду м. Кривого Рогу від 08 грудня 2010, зменшивши суму відшкодування моральної шкоди, стягнуту з відкритого акціонерного товариства «Криворізький залізорудний комбінат» на користь ОСОБА_4 до 30 000 грн..

В іншій частині рішення суду залишити без змін.

Рішення набирає законної сили з моменту його проголошення, але може бути оскаржено у касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня набрання ним законної сили.

Головуючий: /підпис/ Судді: /підписи/

З оригіналом згідно:

Суддя - доповідач: