Апеляційний суд Житомирської області
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 червня 2011 року колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Житомирської області в складі:

головуючого - судді Кочетова Л.Г.,

суддів Широкової Л.В., Худякова А.М.,

з участю секретаря Пюра Г.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Житомирі апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Богунського районного суду м.Житомира від 05 січня 2011 року по цивільній справі за позовом публічного акціонерного товариства «Мегабанк» до ОСОБА_2, ОСОБА_1 про розірвання договору та стягнення заборгованості, -

встановила:

В серпні 2010 року ПАТ «Мегабанк» звернувся до суду з вказаним позовом та в обгрунтування вимог зазначив, що 14 січня 2008 року між ним та ОСОБА_2 був укладений кредитний договір, згідно якого йому були передані кошти в сумі 67670 грн. на строк до 13 січня 2013 року зі сплатою 17,3 % річних. В той же день з ОСОБА_1 в забезпечення кредитного договору був укладений договір поруки. Оскільки відповідачами не виконувалися умови повернення кредиту та виникла заборгованість, просив розірвати кредитний договір, стягнувши з відповідачів заборгованість по кредиту та штрафні санкції в солідарному порядку.

Рішенням Богунського районного суду м. Житомира від 05 січня 2011 року позов задоволено частково, розірвано кредитний договір, стягнуто з відповідачів в солідарному порядку заборгованість по кредиту в сумі 43561 грн. 19 коп., 2799 грн. 42 коп. заборгованості по відсотках та 16 грн. 16 коп. пені, в решті позовних вимог відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить рішення суду в частині стягнення з нього коштів як з поручителя скасувати з тих підстав, що банк в односторонньому порядку не повідомивши його як поручителя, збільшив відсоткову ставку по наданому кредиту, внаслідок чого порука припинилася.

. „ . 1 .

Вислухавши доводи осіб, які зявилися в судове засідання, перевіривши законність та обгрунтованість рішення суду в межах, передбачених ст. 303 ЦПК України, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню виходячи з наступного.

Згідно зі статтею 553 ЦК України, за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обовязку. ,

У відповідності до ст. 554 ЦК України, у разі порушення боржником зобовязання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Отже, порука є спеціальним заходом майнового характеру спрямованим на забезпечення виконання основного зобовязання чим обумовлюється додатковий характер поруки стосовно основного зобовязання.

Відповідно до ч. 2 ст. 553 ЦК України, порукою може забезпечуватися виконання зобовязання частково або у повному обсязі. Таким чином, обсяг зобовязань поручителя визначається як умовами договору поруки, так і умовами основного договору, яким визначено обсяг зобовязань боржника забезпечення виконання яких здійснює поручитель.

Судом першої інстанції встановлено, що 14 січня 2008 року між ПАТ «Мегабанк» та ОСОБА_2 був укладений кредитний договір, згідно якого йому були передані кошти в сумі 67670 грн. на строк до 13 січня 2013 року зі сплатою 17,3 % річних. Пунктом 3.4 вказаного договору передбачалася можливість зміни кредитодавцем відсоткової ставки за користування кредитом (а.с. 5-7).

В той же день з ОСОБА_1 в забезпечення кредитного договору був укладений договір поруки (а.с. 9). Пунктом 2.1 договору поруки визначено обсяг відповідальності поручителя за кредитним договором в сумі 67670 грн. 00 коп., сплаті процентів за користування кредитом та комісійної винагороди в розмірі, встановленому кредитним договором та кінцевим терміном повернення кредиту.

Зазначені умови договору поруки є результатом домовленості сторін, які вільні у визначенні зобовязань за договором та будь-яких інших умов своїх взаємовідносин, що не суперечать законодавству України.

Згідно з ч. І ст. 559 ЦК України порука припиняється, зокрема, у разі зміни зобовязання без згоди поручителя, внаслідок чого збільшується обсяг його відповідальності, тобто, закон повязує припинення договору поруки із зміною основного зобовязання за відсутності згоди поручителя на таку зміну та за умови збільшення обсягу відповідальності поручителя, а не із зміною будь-яких умов основного зобовязання забезпеченого порукою.

Оскільки умовами кредитного договору передбачено можливість зміни розміру процентів, то внесення змін до цього договору в частині розміру відсотків не змінило основне зобовязання боржника.

При таких обставинах суд дійшов до правильного висновку про солідарну відповідальність відповідачів.

Наведені в апеляційній скарзі доводи, висновків суду першої інстанції не спростовують, а тому на підставі ст. 308 ЦПК України, колегія суддів приходить до висновку, що підстави для скасування рішення відсутні. ,

Керуючись ст. ст. 209, 218, 303, 307, 308, 313-315, 317, 319, 324, 325 ЦПК України, колегія суддів, -

ухвалила:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 відхилити.

Рішення Богунського районного суду м. Житомира від 05 січня 2011 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення. Касаційна скарга може бути подана безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили.

Головуючий

Судді: