АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Категорія 34 (1) ОСОБА_1
Доповідач Турік В.П.
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 вересня 2011 року колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Дніпропетровської області у складі:

Головуючого-судді Турік В.П.

Суддів Савіної Г.О., Соколан Н.О.

При секретарі Алісовій Т.С.

За участю: позивача ОСОБА_2,

Представника відповідачів ОСОБА_3 та ОСОБА_4 - ОСОБА_5,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м.Кривому Розі цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Дзержинського районного суду міста ОСОБА_6 від 15 березня 2011 року по справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3, ОСОБА_4, третя особа - Закрите акціонерне товариство «Страхова компанія «Український страховий стандарт», про відшкодування матеріальних збитків та моральної шкоди, заподіяних джерелом підвищеної небезпеки внаслідок дорожньо-транспортної пригоди,

В С Т А Н О В И Л А:

15.01.2008 року ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_3, ОСОБА_7 ніч О.В. третя особа - Закрите акціонерне товариство «Страхова компанія «Український страховий стандарт» (надалі-ЗАТ «Страхова компанія «Український страховий стандарт») про відшкодування матеріальної та моральної шкоди внаслідок ДТП, посилаючись на те, що 10.04.2007 року було скоєно ДТП з вини відповідача ОСОБА_4, який керував автомобілем ОСОБА_8 108, державний номер НОМЕР_1, належним ОСОБА_3

Матеріальну шкоду просив стягнути на його користь з відповідачів у розмірі 19 841 грн.10 коп., моральну у розмірі 10 000 грн., а також витрати на юридичні послуги.

Рішенням Дзержинського районного суду міста ОСОБА_6 від 15 березня 2011 року в задоволення позову ОСОБА_2 до ОСОБА_3 відмовлено.

Позов ОСОБА_2 до ОСОБА_4 задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_2 матеріальні збитки 3755 грн.56 коп., відшкодування причиненої моральної шкоди у розмірі 2 000 грн., витрати на юридичну допомогу 500 грн. витрати на бензин 114 грн., а разом стягнуто 6369 грн.56 коп.

В іншій частині позову відмовлено.

Стягнуто з ОСОБА_4 на користь держави судовий збір 59 грн.50 коп. та витрати на ІТЗ 120 грн.00 коп.

В апеляційній скарзі позивач ставить питання про скасування рішення та ухвалення нового рішення, вважає, що рішення ухвалено з порушенням норм матеріального та процесуального права. Суд не взяв до уваги, що автомобіль було взято ним в кредит і сплачував відповідні проплати банку, які полягають в сплаті відсотків за користування кредитом і сплатив 3685 грн.89 коп. Суд не врахував цю суму. Також не врахував суму 1170 грн., яку він затратив, встановлюючи додаткове обладнання на автомобіль, не врахував суму по оплаті страховки 1193 грн.. Також при постановці на облік автомобіля він сплатив за придбання державного номера 1880 грн., що також є збитками для нього, які суд не врахував. Не врахував суд також і індекс інфляції. Не погоджується також і з розміром стягнутої з відповідача моральної шкоди.

В запереченнях представник відповідачів ОСОБА_5 вважає рішення законним та обґрунтованим, просить апеляційну скаргу відхилити, а рішення залишити без змін.

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги та заявлених позовних вимог, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що 10.04.2007 року об 11 год. 30 хв. відповідач ОСОБА_7 ніч О.В., керуючи автомобілем «Мерседес Бенц 108», державний номер НОМЕР_1, власником якого є ОСОБА_3 по вул.Нікопольське шосе у м.Кривому Розі порушуючи Правила дорожнього руху, допустив зіткнення з належним позивачу автомобілем НОМЕР_2. В результаті ДТП автомобілю позивача були завдані технічні ушкодження та згідно висновку спеціаліста експертного автотоварознавчого дослідження матеріальні збитки становлять 15723 грн.

Ухвалюючи рішення про часткове задоволення позовних вимог в частині матеріальної шкоди та стягуючи її з відповідача ОСОБА_4, суд першої інстанції виходив з доведеності вини ОСОБА_4 у завданні шкоди. Колегія суддів погоджується з таким висновком з огляду на наступне.

Відповідно до ч.2 ст.1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об*єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Як вбачається із матеріалів справи ДТП 10.04.2007 року сталася з вини ОСОБА_4. Вина його встановлена та підтверджується постановою Дзержинського районного суду міста ОСОБА_6 від 26.05.2007 року про притягнення до адміністративної відповідальності за ст.124 КпАП України (а.с.7 т.1).

Стягуючи матеріальну шкоду з відповідача, суд вірно виходив з висновку спеціаліста №118 експертного автотоварознавчого дослідження по визначенню матеріальної шкоди від 21.04.2007 року, в якому зазначена сума матеріальної шкоди визначена 15723 грн.00 коп. (а.с.20-27 т.1).

Також із матеріалів справи вбачається, що позивачу страховою компанією «АИС-Поліс», правонаступником якої є ЗАТ Страхова компанія « Український страховий стандарт» виплачено страхове відшкодування внаслідок данної дорожньо-транспортної пригоди у сумі 11967 грн.44 коп.(а.с.51,т.1).

Тому суд першої інстанції вірно, враховуючи вимоги ст.993 ЦК України визначив розмір матеріальної шкоди за мінусом суми, виплаченої ОСОБА_2 страховою компанією «АИС -Поліс» та стягнув з відповідача таким чином 3755 грн.56 коп.( 15723 грн.00 коп.-11967, 44 грн.=3755 грн.56 коп.).

Погоджується колегія суддів і з висновком суду першої інстанції щодо відмови у задоволенні позовних вимог в частині стягнення з відповідача шкоди з урахуванням індексу інфляції, оскільки такі вимоги не ґрунтуються на вимогах закону та не відповідають ч.2 ст.625 ЦК України, правилами якої застосування індексу інфляції передбачено виключно до особи, яка прострочила виконання грошового зобов*язання (боржника) яким у справі не є відповідач.

Також суд першої інстанції дійшов вірного висновку про відмову в задоволенні позовних вимог щодо включення до суми заподіяних збитків вартості коштів, сплачених позивачем для придбання автомобіля, встановлення додаткового обладнання, страхування автомобіля, його реєстрацію та придбання номерних знаків, оскільки вказані позивачем витрати є витратами, пов*язаними з придбанням та експлуатацією автомобіля, а не шкодою, заподіяною внаслідок ДТП.

Погоджується колегія суддів і з визначеним судом розміром моральної шкоди, стягнутої з відповідача на користь позивача, оскільки судом враховані роз*яснення п.9 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 року з подальшими змінами « Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» відповідно до якого розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає в межах заявлених вимог залежно від характеру та обсягу заподіяних позивачу моральних страждань, з урахуванням в кожному конкретному випадку ступеня вини відповідача та інших обставин. Зокрема, враховується характер і тривалість страждань, істотність вимушених змін у їх життєвих стосунках, конкретних обставин по справі, характер моральних страждань і наслідків, що наступили, та підлягає відшкодуванню на підставі ст.1167 ЦК України.

Доводи в апеляційній скарзі, що суд при стягненні матеріальної шкоди не обгрунтовано не врахував суму сплачених ним відсотків за користування кредитом 3685 грн.89 коп., а також відмовив у стягненні 1170 грн. - суму на встановлення додаткового обладнання автомобіля, суму сплачену при страхуванні автомобіля 1193 грн., та придбання державного номера 1800 грн., колегія суддів не приймає до уваги, оскільки вони є безпідставними та висновків суду про відмову в задоволенні позовних вимог у стягненні саме цих сум з відповідача, не спростовують.

Посилання в апеляційній скарзі, що суд стягнув лише 2000 грн. моральної шкоди, при цьому не врахував і не дав оцінки його моральним стражданням, колегія суддів не приймає до уваги, оскільки висновок суду щодо стягнення розміру моральної шкоди обґрунтований та відповідає вимогам ст.ст.23,1167 ЦК України.

Рішення в частині відмови в задоволенні позовних вимог до ОСОБА_3 не оскаржується.

Керуючись ст.ст.303,307,308, 313-315 ЦПК України, колегія суддів

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити.

Рішення Дзержинського районного суду міста ОСОБА_6 від 15 березня 2011 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили.

Головуючий

Судді