Дергачівський районний суд Харківської області
Справа № 2010/2-867/11
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 травня 2011 року Дергачівський районний суд Харківської області

в складі: головуючого судді - Нечипоренко І.М.

за участю секретаря

судового засідання - ОСОБА_1

розглянув в відкритому судовому засіданні в м. Дергачі цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до Дергачівської міської ради Харківської області про визнання права власності на житловий будинок в порядку спадкування,

В С Т А Н О В И В :

Позивач просить суд ухвалити рішення, згідно якому визнати за нею право власності на ? частину жилого будинку № 7 по вул. Комінтерна в м. Дергачі в порядку спадкування за заповітом та на ? частину даного будинку в порядку спадкування за законом посилаючись на те, що даний будинок був побудований подружжям ОСОБА_3 та ОСОБА_4, тому являється їх спільною сумісною власністю. 23 вересня 2003 року ОСОБА_5 оформила заповіт на її ім.*я та 07 лютого 2010 року померла. Спадщину після смерті тітки ОСОБА_5 вона прийняла, оскільки з 2004 року постійно проживала з подружжям ОСОБА_5, здійснювала за ними догляд, оскільки вони були особами похилого віку, хворіли та потребували стороннього догляду. 28 вересня 2010 року помер ОСОБА_3. Спадщину у вигляді ? частини будинку вона прийняла, оскільки понад п*ять років проживала зі спадкоємцем однією сім*єю.

Позивач в судове засідання не з»явилася, надавши суду заяву, в якій повідомляє, що позовні вимоги підтримує, просить справу розглядати за її відсутності.

Представник відповідача позовні вимоги визнав, про що надав до суду заяву, в якій просить справу розглядати за відсутності представника.

Суд дослідив докази, вислухав пояснення свідків, вважає, що позовні вимоги обґрунтовані та підлягають задоволенню повністю, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що жилий будинок № 7 по вул. Комінтерна в м. Дергачі зареєстровано в цілому за ОСОБА_3 згідно договору про надання в безстрокове користування земельної ділянки, посвідченого Дергачівською ДНК від 04.01.1960 року, записано в реєстрову книгу за № 25, реєстр № 4916, що підтверджено довідкою КПТІ «Інвенрос» від 07.12.2010 року (а.с.6).

ОСОБА_3 перебував у зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_5 з 12 січня 1952 року, про що мається копія свідоцтва про одруження (а.с.27).

Згідно ч.ч. 1, 3 ст. 5 ЦК України акти цивільного законодавства регулюють відносини, які виникли з дня набрання ними чинності. Якщо цивільні відносини виникли раніше і регулювалися актом цивільного законодавства, який втратив чинність, новий акт цивільного законодавства застосовується до прав та обов'язків, що виникли з моменту набрання ним чинності.

Оскільки правовідносини виникли під час дії Кодексу про шлюб та сім»ю України та Цивільного Кодексу УРСР 1963 року, то згідно з п.4 Заключних та перехідних положень ЦК України 2003 року, необхідно застосовувати норми зазначених кодексів.

Відповідно до ст. 22 КпШС України, ст. 16 Закону України «Про власність», які регулюють спірні правовідносини, майно, нажите подружжям за час шлюбу, належить їм на праві спільної сумісної власності.

Як встановлено судом і вбачається з матеріалів справи будинок побудовано подружжям ОСОБА_5 в період шлюбу, а тому він є спільною сумісною власністю подружжя.

Згідно вимог ч. 1 ст. 28 КпШС України в разі поділу майна, яке є спільною сумісною власністю подружжя, їх частки визнаються рівними.

23 вересня 2003 року ОСОБА_5 складено заповіт на все належне майно на ім.*я ОСОБА_2, який посвідчено державним нотаріусом Дергачівської ДНК Харківської області за реєстровим номером 2-3099 (а.с.7).

ОСОБА_5 померла 07 лютого 2010 року, що підтверджується копією свідоцтва про смерть (а.с.9).

Згідно ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. У відповідності до ст. 1233 ЦК України заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті.

Згідно ч.3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Частиною 1 статті 1269 ЦК України передбачено, що спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини.

З повідомлення Дергачівської державної нотаріальної контори від 06.04.2011 року вих. № 4113/01-16 вбачається, що після смерті ОСОБА_5, померлої 07.02.2010 року до нотаріальної контори заяв про прийняття спадщини чи про відмову від спадщини не надходило, свідоцтво про право на спадщину не видавалось.

У відповідності до ст. 29 ЦК України місцем проживання фізичної особи є житловий будинок, квартира, інше приміщення, придатне для проживання в ньому (гуртожиток, готель тощо), у відповідному населеному пункті, в якому фізична особа проживає постійно, переважно або тимчасово.

Позивач прийняла спадщину після смерті ОСОБА_5, оскільки постійно, на момент її смерті проживала в спадковому будинку, що підтвердили в судовому засіданні свідки ОСОБА_6 та ОСОБА_7, також підтверджується актом депутата Дергачівської міської ради від 15 грудня 2010 року та довідкою, виданою Дергачівським міським головою (а.с.12,13, 16).

ОСОБА_3 помер 28 вересня 2010 року, про що мається копія свідоцтва про смерть (а.с.8).

Відповідно до ч.1 ст. 1264 ЦК України у четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, які проживали зі спадкодавцем однією сім'єю не менш як п'ять років до часу відкриття спадщини.

Позивач являється спадкоємцем четвертої черги за законом після смерті ОСОБА_3, оскільки з 2004 року ы о день смерті спадкодавця проживала з ним однією сім*єю, здійснювала за ним догляд, вела спільне господарство, що підтверджується всіма зібраними по справі доказами, а також підтвердили в судовому засіданні зазначені вище свідки.

Згідно роз*яснень п.21 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» при вирішенні спору про право на спадщину осіб, які проживали зі спадкодавцем однією сімєю не менш як пять років до часу відкриття спадщини (четверта черга спадкоємців за законом), судам необхідно враховувати правила частини другої статті 3 СК про те, що сімю складають особи, які спільно проживають, повязані спільним побутом, мають взаємні права та обовязки. Зазначений пятирічний строк повинен виповнитися на момент відкриття спадщини і його необхідно обчислювати з урахуванням часу спільного проживання зі спадкодавцем однією сімєю до набрання чинності цим Кодексом.

З повідомлення Дергачівської державної нотаріальної контори від 06.04.2011 року вих. № 4113/01-16 вбачається, що після смерті ОСОБА_3, померлого 28.09.2010 року до нотаріальної контори заяв про прийняття спадщини чи про відмову від спадщини не надходило, свідоцтво про право на спадщину не видавалось.

Керуючись ст.ст. 10, 11, 60, 209, 212, 214-216 ЦПК України,

В И Р І Ш И В :

Позовні вимоги ОСОБА_2 задовольнити повністю.

Визнати за визнати за ОСОБА_2 право власності на житловий будинок № 7 по вул. Комінтерна в м. Дергачі Харківської області, в порядку спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_5, померлої 07 лютого 2010 року та в порядку спадкування за законом, після смерті ОСОБА_3, померлого 28 вересня 2010 року.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя І.М. Нечипоренко