Копія
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа №22ц-485/2011 року Головуючий по 1-й інстанції:
ОСОБА_1
Суддя-доповідач: ОСОБА_2
Р І Ш Е Н Н Я
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
21 лютого 2011 року м.Полтава
Колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Полтавської області в складі:
Головуючого судді : Панченка О.О.
суддів: Карнауха П.М., Дорош А.І.
при секретарі: Ачкасовій О.Н.
за участі: адвоката ОСОБА_3
розглянула у відкритому судовому засіданні в м.Полтаві цивільну справу за апеляційними скаргами прокурора м.Кременчука в інтересах держави в особі Державного казначейства України, представника Державного казначейства України
на рішення Автозаводського районного суду м.Кременчука Полтавської області від 17 листопда 2010 року
у справі за позовом ОСОБА_4 до Міністерства внутрішніх справ України, Головного управління внутрішніх справ України в Полтавській області, Головного управління внутрішніх справ України в АР Крим, Кременчуцького міського управління Головного управління внутрішніх справ України в Полтавській області, Державного казначейства України про відшкодування майнової та моральної шкоди
Колегія суддів, заслухавши доповідь судді-доповідача, -

В С Т А Н О В И Л А :
ОСОБА_4 звернувся до суду з зазначеним позовом та просив стягнути на його користь 287 000 доларів США матеріальної та 200 000 грн. моральної шкоди, завданої неправомірною бездіяльністю органів МВС України, які не вжили належних заходів для затримання злочинців та охорони його власності у вигляді 287 000 доларів США, що були ним передані працівникам міліції.
Рішенням Автозаводського районного суду м.Кременчука Полтавської області від 17 листопда 2010 року позовні вимоги ОСОБА_4 - задоволені частково.
Стягнуто за рахунок коштів Державного бюджету України на користь ОСОБА_4 277 000 (двісті сімдесят сім тисяч) доларів США, що в перерахунку на національну валюту, за курсом Національного банку України станом на 16 листопада 2010 року становить 2 198 188,90 (два мільйони сто девяносто вісім тисяч сто вісімдесят вісім грн.. 90 коп.) гривень майнової шкоди та 150 000 (сто пятдесят тисяч ) гривень моральної шкоди, зобовязавши Державне казначейство України списати вказані суми коштів з Єдиного Казначейського Рахунку Державного Бюджету України.
Вирішено питання судових витрат.
Не погодившись з вказаним рішенням районного суду прокурор м.Кременчука в інтересах держави в особі Державного казначейства України, до якого приєднався представник Міністерства внутрішніх справ України та представник Державного казначейства України подали апеляційні скарги, в яких просять його скасувати та відмовити у задоволенні позову. В обгрунтування апеляційних скарг посилаються на невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення норм матеріального та процесуального права.
Перевіривши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає до задоволення за наступних підстав.
Відповідно до п.4 ч.1 ст. 309 ЦПК України підставами для скасування рішення суду першої інстанції і ухвалення нового рішення або зміни рішення є порушення або неправильне застосування норм матеріального або процесуального права.
Судом першої інстанції вірно встановлено, що 01.07.1998 року ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7 та ОСОБА_8, з метою вимагання коштів в особливо великих розмірах, викрали сина позивача ОСОБА_4- ОСОБА_9, ІНФОРМАЦІЯ_1, про що 03 липня 1998 року повідомили по телефону, і за його звільнення вимагали сплатити 350 000 доларів США. Про вказані обставини ОСОБА_4 в установленому чинним законодавством порядку повідомив в Кременчуцьке міське управління міліції.
Як встановлено судом і це не заперечують сторони, у звязку з відсутністю у міліції коштів, вказану суму було запропоновано зібрати ОСОБА_4 та завірено його, що під час проведення операції, при передачі коштів злочинцям, останні будуть затримані і кошти йому будуть повернуті.
Позивач передав працівникам міліції 287 тис. доларів США власних коштів, які пізніше були йому повернуті для передачі злочинцям. 10 липня 1998 року на вимогу осіб, що утримували його сина, під контролем працівників міліції, ОСОБА_4 викинув сумку з грошима з вагону поїзда №12 «Сімферополь-Київ», у вказаному злочинцями місці, на 1379 км, що в 10 км від ст. Джанкой. Але при передачі коштів злочинці не були затримані, сумка з коштами залишилася у злочинція, який втік.
В подальшому ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7 та ОСОБА_8 були затримані і, як було встановлено в ході розгляду кримінальної справи, ці кошти вони витратили на свої потреби. Вироком Автозаводського районного суду м.Кременчука Полтавської області від 26 квітня 2004 року вони засуджені допозбавлення волі на різні терміни.
Судом встановлено і цей факт не заперечують сторони, що передані працівникам міліції кошти в сумі 287 000 доларів США є власністю ОСОБА_4
Згідно вимог ст. 440 ЦК України (в редакції 1963 р.), шкода заподіяна особі або майну громадянина, а також шкода заподіяна організації, підлягає відшкодуванню особою, яка заподіяла шкоду, у повному обсязі, за винятком випадків передбачених законодавством.
Відповідон до ч.1 ст.1177 ЦК України, положення якої, враховуючи норми «Прикінцевих та перехідних положень»цього Кодексу, можливо застосувати до даних правовідносин, майнова шкода, завдана майну фізичної особи внаслідок злочину, відшкодовується державою, якщо не встанолено особу, яка вчинила злочин, або якщо вона є неплатоспроможною.
Проте, місцевий суд не врахував, що особи злочинців , які заволоділи майном ОСОБА_4 встановлені, їх неплатоспроможність не доведена, а відтак відсутній причинно-наслідковий звязок між діями працівників МВС України і завданою злочинцями шкодою, а тому безпідставно задовольнив позовні вимоги ОСОБА_4 З наведених підстав, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, а рішення суду скасуванню з ухваленням нового рішення про відмову у позові.
Керуючись ст.ст. 303, 307, п.4 ч.1 ст. 309, 314, 316 ЦПК України, колегія суддів, -
В И Р І Ш И Л А :
Апеляційну скаргу прокурора м.Кременчука в інтересах держави в особі Державного казначейства України, до якого приєднався представник Міністерства Внутрішніх справ України та представника Державного казначейства України - задовольнити.
Рішення Автозаводського районного суду м.Кременчука Полтавської області від 17 листопда 2010 року скасувати та ухвалити нове рішення.

У задоволенні позову ОСОБА_4 до Міністерства внутрішніх справ України, Головного управління внутрішніх справ України в Полтавській області, Головного управління внутрішніх справ України в АР Крим, Кременчуцького міського управління Головного управління внутрішніх справ України в Полтавській області, Державного казначейства України про відшкодування майнової та моральної шкоди відмовити.

Рішення апеляційного суду набирає законної сили з моменту його проголошення і може бути оскаржене протягом двадцяти днів з дня набрання ним законної сили шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ.

Головуючий: (підпис)

Судді : (підписи)

ВІРНО: