Апеляційний суд Дніпропетровської області ( м. Кривий Ріг)
Категорія 52 ( _1_ ) ОСОБА_1ІО.
Доповідач - Карнаух В.В.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 жовтня 2011 року колегія суддів судової палати у цивільних справах

апеляційного суду Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді: Карнаух В.В.

суддів: Барильської А.І!.. ОСОБА_2

при секретарі: Бондаренко І.В.

за участю: представника відповідача - Публічного акціонерного товариства Північний гірничо-збагачувальний комбінат" - ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кривому Розі апеляційну скаргу ОСОБА_4 , який діє в інтересах позивача ОСОБА_5, на рішення Тернівського районного суду м. Кривого Рогу від 21 червня 2011 року по справі за позовом ОСОБА_5 до Публічного акціонерного товариства Північний гірничо-збагачувальний комбінат" про поновлення на роботі , стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу та моральної шкоди , -

ВСТАНОВИЛА:

В вересні 2010 року ОСОБА_5 звернувся до суду із зазначеним позовом. В обгрунтування позовних вимог зазначив, що він вважає його звільнення незаконним, оскільки відповідач ввів неповний робочий тиждень довільно, це не викликано виробничою необхідністю, від роботи в змінених умовах праці не відмовлявся, звільнення його відбулося у порушення законодавства, його за два місяці не попередили про зміну істотних умов праці та не погодили із профспілковим органом.

Після уточнення позовних вимог просив суд визнати незаконними накази і розпорядження про зміни в організації виробництва і праці та наказу про його звільнення, просив поновити на роботі на посаді слюсаря чергового з ремонту

устаткування рудозбагачувальної фабрики № 1 /РЗФ№1/; стягнути середній заробіток

за час вимушеного прогулу та моральну шкоду в сумі 100 000 гри.

Рішенням Тернівського районного суду м. Кривого Рогу від 21 червня 2011 року у задоволенні позову ОСОБА_5 відмовлено у повному обсязі.

В апеляційній скарзі представник позивача ОСОБА_4, посилаючись на невідповідність висновків суду матеріалам справи, порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, ставить питання про скасування рішення суду та ухвалити нове рішення про задоволення позовних вимог.

Вважає, що суд, відмовивши йому в задоволенні клопотання про витребування доказів, позбавив можливості довести фактичне скорочення штату на підприємстві відповідача.

Судом першої інстанції не враховано, що розпорядження по підприємству та накази не були погоджені із первинною профспілковою організацією, тому не можуть бути визнані законними.

Перевіривши законність та обгрунтованість рішення суду в межах заявлених вимог та доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що ОСОБА_5 був прийнятий на роботу слюсарем черговим та з ремонту устаткування Відкритого акціонерного товариства / на теперішній

час - Публічного акціонерного товариства/ «Північний гірничо-збагачувальний комбінат» згідно наказу № 357 від 06 вересня 1993 року. Наказом № 81-к від 02 серпня 2010 року його було звільнено з зазначеної посади через відмову працівника від продовження роботи у зв.язку із зміною істотних умов праці у відповідності до вимог п.6 ст. 36 КЗпП України.

Вирішуючи даний спір, суд першої інстанції, па підставі наданих відповідачем доказів, обґрунтовано встановив, що у ПАТ «Півн.ГЗК» відбулися зміни в організації виробництва і праці, які полягають у передачі функцій технічного обслуговування, поточного та капітального ремонту споруд та механічної частини технологічного обладнання усіх структурних підрозділів, /у тому числі рудозбагачувальної фабрики №1/ підрядній організації ТОВ «Промисловий ремоиг», згідно договору підряду № 1337 від 02.08.2010. та у відповідності до вимог сг. гі.6 ст. 36, ст. 32 КЗпІІ України дійшов правильного висновку про відмову в задоволенні позовних вимог, оскільки позивач відмовився від роботи в нових умовах праці.

Як убачається із матеріалів справи, вищезазначені зміни в організації виробництва і праці спричинили зміну істотних умов праці ремонтного персоналу рудозбагачувальної фабрики №1, а саме: встановлення неповного робочого часу та нового режиму роботи. Наказом генерального директора від 27 листопада 2009 року № 2053 «Про зміни в організації виробництва» та праці рудозбагачувальної фабрики №1 га зміну істотни> умов праці» внесені зміни до штатного розкладу рудозбагачувальної фабрики №1. Виведено із штатного розкладу 268 штатних одиниць з повним робочим днем та режимом роботи, передбаченим п. 157 Додатку 1.1.2 до Правил внутрішнього трудового розпорядку для працівників ПАТ «Півн.ГЗК» та введено гаку саму кількість штатних одиниць з неповним робочим часом та режимом роботи, передбаченим п. 232 Додатку 1.1.2 до Правил внутрішнього трудового розпорядку для працівників підприємства.

Тому доводи позивача про те, що на підприємстві фактично відбулося скорочення штату, не відповідають дійсності.

Не заслуговують на увагу доводи позивача про те, що його звільнення відбулося без згоди профспілкової організації, оскільки запроваджений наказом № 2053 режим роботи «одноденний /однозмінний/ робочий тиждень з робочим днем середа кожного тижня місяця тривалістю 2 години» передбачений Правилами внутрішнього трудового розпорядку для працівників ПАТ «Півн.ГЗК», які є додатком до колективного договору. Доповнення внесені Спільною постановою генерального директора та об,єднаного представницького органу профспілкових організацій ПАТ «Півн.ГЗК» від 17.04.2008.№ 19/83 відповідно до п.1.2 колективного договору.

Про зміну істотних умов праці позивач ОСОБА_5 був попереджений 09 грудня 2009 року шляхом ознайомлення з розпорядженням № 453 -к від 04.12.2009. «Про зміну істотних умов праці працівникам рудозбагачувальної фабрики №1», в якому позивач написав «згоден». Однак у подальшому він передумав і 31 липня 2010 року, коли йому було запропоновано оформити документи для продовження роботи на своїй посаді в нових умовах праці або звільнення за п.5 ст. 36 КЗпП України з переведенням до ТОВ «Промисловий ремонт», з яким відповідач досяг угоди про працевлаштування всіх бажаючих працівників зі збереженням їм посади, розміру оплати праці, пільг і гарантій, передбачених колективним договором ПАТ «Півн.ГЗК», позивач відмовився / акт від 31.07.201 ОД, у зв,язку із чим, відповідно до вимог п.6 ст. 36 КЗпП України, трудовий договір з ним було припинено.

Колегія суддів погоджується з такими висновками суду. Доводи позивача в апеляційній скарзі про те, що відповідач, в порушення вимог ст.. 32 КЗпП України не попередив його про зміни умов праці за два місяці, не відповідають матеріалам справи

Із матеріалів справи вбачається, що позивач про зміну істотних умов праці був попереджений 09 грудня 2009 року згідно розпорядження № 453-к від 04 грудня 2009 року. Однак у подальшому, у зв,язку з узгодженням умов господарського договору між відповідачем та ТОВ «Промисловий ремонт» щодо передачі функцій ремонту механічного устаткування структурних підрозділів комбінату, наказами № 169 від 04.02.2010.. № 473 від 24.03.2010., та № 170 від 25.06.2010. вносились зміни до п. 2

наказу № 2053 в частині строку введення змін в організації виробництва і праці та зміни істотних умов праці. Фактично зміни введені з 01.08.2010. і до зазначеного часу всім працівникам, у тому числі і позивачу, зберігалися попередні умови праці. Таким чином позивач був попереджений про зміну істотних умов праці у строк більше ніж за два місяці, що, на думку колегії суддів, не є порушенням його прав, оскільки відповідно до змісту ч.З ст. 32 КЗпП України, роботодавець при зміні істотних умов праці повинен дотримуватись лише двох умов, а саме: 1. повідомити працівника про сутність

майбутніх змін / тобто про те, що саме змінюється: режим роботи, система оплати праці, пільги компенсації, тощо/ і 2. зробити таке повідомлення не пізніше, ніж за два місяці до введення змін.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 308, 313-315 ЦПК України колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_4 , який діє в інтересах позивача ОСОБА_5 відхилити.

Рішення Тернівського районного суду м. Кривого Рогу від 21 червня 2011 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізов^їіЬго суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти з дці набрання нею законної сили.

Головуючий: /підпис/

Судді: /підпис/

ЗГІДНО З ОРИГІНАЛОМ

Суддя-доповідач: