Баранівський районний суд Житомирської області
Справа № 2-14/11
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(повне)

29 червня 2011 року Баранівський районний суд Житомирської області в складі: головуючого судді Юрчука М. І. секретаря судових засідань ОСОБА_1, з участю прокурора Трубнікової О.О., позивача ОСОБА_2 і її представника ОСОБА_3, відповідача ОСОБА_4, представника Баранівської міської ради ОСОБА_5, , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Баранівка справу за позовом прокурора Баранівського району Житомирської області в інтересах ОСОБА_2 до ОСОБА_4 і Баранівської міської ради , про про визнання державного акту на право власності на земельну ділянку недійсним, про визнання незаконним рішення виконавчого комітету Баранівської міської ради від 22.05.1998 року №83 про передачу у приватну власність ОСОБА_4 земельної ділянки площею 0.12 га для будівництва і обслуговування житлового будинку, розташовану в м. Баранівка, 2-й провулок Мічуріна, -

В С Т А Н О В И В:

30.07.2010 року прокурор Баранівського району Житомирської області пред'явив позов в інтересах ОСОБА_2 до ОСОБА_4 і Баранівської міської ради про визнання недійсним державного акту на право приватної власності на землю серії 11- ЖТ № 021729, зареєстрованого за №701, виданого 19.10.1998 року Баранівською міською радою Житомирської області на підставі рішення Баранівської міської ради від 22.05.1998 року №83 про передачу у приватну власність ОСОБА_4 земельної ділянки площею 0.12 га для будівництва і обслуговування житлового будинку, розташовану в м. Баранівка, 2-й провулок Мічуріна

26.05.2011 року позивач ОСОБА_2 поданою до суду заявою збільшила позовні вимоги і просить суд визнати недійсним рішення Баранівської міської ради від 22.05.1998 року №83 про передачу у приватну власність ОСОБА_4 земельної ділянки площею 0.12 га для будівництва і обслуговування житлового будинку, розташовану в м. Баранівка по 2-му провулку. Мічуріна із підстав, зазначених в позовній заяві прокурора.

Обгрунтовуючи позов, прокурор зазначає, що чоловік позивачки ОСОБА_2- ОСОБА_6 І ОСОБА_4 в 1994 році працювали на ВАТ Баранівський льонозавод. В 1994 році профспілковий комітет підприємства клопотав перед виконкомом Баранівської міської ради (на той час селищної ради), про видачу земельних ділянок під забудову житлових будинків. Частину будинків споруджували за кошти підприємства, частині працівників були виділені земельні ділянки для будівництва житлових будинків.

Рішенням виконавчого комітету Баранівської селищної ради від 24.07.1994 року №97, ОСОБА_4, який проживав у квартирі багатоквартирного будинку, що належить Баранівському льонозаводу по вул. Леніна, 43/51, виділено земельну ділянку під будівництво жилого будинку в м. Баранівкам по 2-му провулку Мічуріна в кількості 0.12 га, де в подальшому за кошти підприємства та кошти ОСОБА_4 був побудований житловий будинок.

Рішенням виконавчого комітету Баранівської селищної ради № 126 від 07.09.1994 року, (протокол № 9) виділено ОСОБА_6, який проживав в м. Баранівка у приватному будинку по вул. І,ОСОБА_7,20 земельну ділянку для будівництва житлового будинку по 2-му пров. Мічуріна в кількості 0.15 га. Земельна ділянка межує з земельними ділянками ОСОБА_8і. І ОСОБА_9..ОСОБА_6 користувався даною земельною ділянкою, але через онкологічну хворобу будівництво не розпочав та 06.09.2006 року помер.

За заявою його дружини ОСОБА_2 03.04.2008 року рішенням 13-ї сесії Баранівської міської ради припинено право користування земельною ділянкою гр. ОСОБА_6 площею 0.15 га в зв'язку з його смертю та одночасно надано дозвіл ОСОБА_2 на виготовлення технічної документації по встановленню меж земельної ділянки по 2-му пров. Мічуріна з подальшою передачею у власність. При оформленні документів було встановлено, що рішенням виконавчого комітету Баранівської міської ради від 22.05.1998 року передано у приватну власність ОСОБА_4 земельну ділянку площею 0.12 га, яка була виділена ОСОБА_6 і знаходилась у його користуванні.

В даний час ОСОБА_4 виготовлено Державний акт на право власності на земельну ділянку серії 11- ЖТ № 021729, виданого 19.10.1998 року Баранівською міською радою, зареєстрованого за №701 на земельну ділянку, яка була в користуванні ОСОБА_6 І тепер його дружина ОСОБА_2 позбавлена можливості отримати у власність дану земельну ділянку. Прокурор вважає, що державний акт для ОСОБА_4 виданий з порушенням Закону, тому на підставі ст. 155 ЗК України підлягає скасуванню. Рішення виконкому Баранівської міської ради про припинення права користування земельною ділянкою площею 0.15 га по 2-му пров. Мічуріна для ОСОБА_6 протягом 1994-2006 років не приймалося. З цих підстав ОСОБА_2 просить визнати незаконним рішення Баранівської міської ради №83 від 22.05.1998 року про передачу ОСОБА_4 у власність дану земельну ділянку, на підставі якого було виготовлено державний акт на право власності на землю.

В судовому засіданні прокурор Трубнікова О.О. підтримала позовні вимоги , зазначені в позовній заяві прокурора і ОСОБА_2

Позивач ОСОБА_2 І її представник ОСОБА_3 також підтримали позовні вимоги про визнання недійсним рішення Баранівської міської ради №83 від 22.05.1998 року про передачу ОСОБА_4 у власність земельну ділянку по 2-му пров. Мічуріна, на підставі якого було виготовлено державний акт на право власності на землю, яке просять скасувати.

Позивачка ОСОБА_2 пояснила, що її чоловік ОСОБА_6 працював на Баранівському льонозаводі трактористом до 2001 року і в 1992-1993 роках на профспілковому комітеті було прийнято рішення про виділення земельних ділянок для будівництва жилих будинків працівникам заводу. Було прийнято рішення про виділення земельних ділянок по провулку Мічуріна, що розташовані вздовж автодороги в напрямку с. Дубрівка. Ні протокол засідання профкому, ні його рішення вона не має. Рішенням виконавчого комітету Баранівської міської ради , на той час селищної ради від 07.09.1994 року для її чоловіка ОСОБА_6 була виділена земельна ділянка площею 0.15 га, яка межувала із земельною ділянкою ОСОБА_9, а з іншої сторони з ОСОБА_8. Чоловік вивіз на дану земельну ділянку камінь. Даною земельною ділянкою вони користувалися в 1992-1993 роках, а припинили користуватися через хворобу чоловіка. В 1996 чи 1997 році вона, ОСОБА_2 дізналася, що цією земельною ділянкою користується ОСОБА_4. Оскільки її чоловік тяжко хворів, вона не мала можливості вирішувати питання про визнання за нею право на дану земельну ділянку. ОСОБА_4 не повинен був видаватися державний акт на оспорювану нею земельну ділянку, оскільки йому був переданий Баранівським льонозаводом житловий будинок по 2-му пров. Мічуріна, а не по третьому провулку, ( назва третього провулку Мічуріна, де розташована спірна земельна ділянка була встановлена рішенням Баранівської міської ради 24.02.2009 року /а.с.31/).

Відповідач ОСОБА_4 позов не визнав і пояснив, що він довгий час працював в Баранівському льонозаводі, проживав у багатоквартирному льнозаводському будинку в АДРЕСА_1. В 1992-1993 роках Баранівською селищною радою для льонозаводу була виділена певна територія землі вздовж автодороги в напрямку с. Дубрівка Баранівського району для будівництва льонозаводом житлових будинків для працівників заводу і розпочалося будівництво окремих будинків. Також рішенням профкому було виділено п'ять земельних ділянок для індивідуального будівництва жилих будинків, в тому числі і для ОСОБА_6, але він відмовився від наділеної йому профспілковим комітетом земельної ділянки, оскільки мав свій будинок по вул. І.Франка. По узгодженню з профспілковим комітетом льнозаводу йому, ОСОБА_4 рішенням Баранівської селищної ради від 27.07.1994 року №97 була виділена земельна ділянка для будівництва жилого будинку площею 0.12 га, яка раніше на підставі рішення профкому наділялася ОСОБА_6, ака межує із земельними ділянками, які виділялися працівникам заводу-Гавіцьким Л.І. і ОСОБА_9.За його заявою 22.05.1998 року Баранівська міська рада прийняла рішення за №83, яким передала ОСОБА_4 у приватну власність земельну ділянку для будівництва і обслуговування жилого будинку площею 0.12 га. І на цій підставі йому, ОСОБА_4, 19.10.1998 року був виданий державний акт на право власності на дану земельну ділянку. Для ОСОБА_6 пізнішим рішенням виконкому №126 від 07.09.1994 року виділена земельна ділянка по 2-му пров. Мічурінаплощею 0.15 га. Дана земельна ділянка повинна бути розташована в іншому місці.

Оскільки в підприємстві льонозаводу не вистачало коштів для завершення розпочатих будівництвом житлових будинків по провулках і вулиці Мічуріна, тому укладалися угоди із жильцями квартир в будинку належному льонозаводу по вул. Леніна, 43 про те, що вони завершують будівництво за свої кошти і переходять проживати в добудовані ними будинки. 15.04.1998 року незавершений будівництвом житловий будинок по 2-му пров.Мічуріна ,№9 був переданий ОСОБА_4 по акту і він за свої кошти його добудував, після чого він передав квартиру по вулиці Леніна, 43 Баранівському льонозаводу і перейшов проживати із сімю в добудований ним будинок №9 по 2-му провулку Мічуріна.. Земельна ділянка біля будинку №9 по 2-му пров. Мічуріна не приватизована. На даний час ОСОБА_4 використовує приватизовану ним земельну ділянку, розташовану по 3-му провулку Мічуріна, на яку вивозив каміння для майбутнього будівництва і користується даною земельною ділянкою з 1994 року..

Представник Баранівської міської ради ОСОБА_5 позовні вимоги прокурора в інтересах ОСОБА_2 і ОСОБА_2 до ОСОБА_4 та до Барановської міської ради про визнання недійсним рішення міської ради і державного акту на земельну ділянку ОСОБА_4 не визнала і пояснила, що рішення Баранівської міської ради від 22.05.1998 року №83 про передачу у приватну власність ОСОБА_4 земельної ділянки площею 0.12 га для будівництва і обслуговування житлового будинку приймалося на підставі матеріалів, які готовив архітектор Баранівського району ОСОБА_6, який після перевірок на місцевості робив свою резолюцію по результатах перевірки , є чи немає підстав приймати рішення і на підставі цих матеріалів приймалося рішення міською радою. За рішенням виконавчого комітету Баранівської міської ради від 07.09.1994 року № 126 про виділення ОСОБА_6 земельної ділянки площею 0.15 га, межі даної земельної ділянки не визначалися.

Вислухавши пояснення сторін, свідків, дослідивши і оцінивши докази в сукупності, суд прийшов до висновку, що немає підстав задовольняти позов.

Свідок ОСОБА_7 показав, що з 1983 по 2001 рік він працював на Баранівському льонозаводі і з 1989 року був обраний головою профспілкового комітету даного підприємства. В 1991-1992 роках Баранівською селищною радою виділялася земельна площа для будівництва житлових будинків як підприємством, так і для працівників заводу для індивідуального будівництва. На засіданні профкому в 1991 чи 1992 році було прийнято рішення надати земельні ділянки п'ятьом працівникам заводу:Федорчуку Сергію, ОСОБА_8, ОСОБА_4, ОСОБА_10 і ОСОБА_11 І Дані земельні ділянки були наділені вздовж Дубрівського шосе по 0.12 чи по 0.14 га. Пізніше було враховано, що сім'я ОСОБА_4 користується льнозаводською квартирою, тому профком рішив виділити земельну ділянку ОСОБА_6. Оскільки в підприємстві не вистачало коштів для добудови розпочатих будівництвом трьох окремих жилих будинків по провулку Мічуріна, тому підприємство запропонувало ОСОБА_4 завершити будівництво жилого будинку по провулку Мічуріна за свої кошти, після чого здати квартиру льонозаводу. ОСОБА_4 так і поступив.

Аналогічні показання дав свідок ОСОБА_12, який працював на Баранівському льонозаводі і являвся заступником голови профспілкового комітету з 1988 по 1994 роки..

Свідок ОСОБА_13 показав, що він працював на Баранівському льонозаводі з 1991 по 2001 рік трактористом . В 1993-1994 роках на заробітну плату виписували працівникам заводу каміння під забудови, тому він трактором десь в цих роках вивозив камінь на виділені земельні ділянки працівникам заводу ОСОБА_9, ОСОБА_11 і ОСОБА_4, якому розгружав каміння зі сторони земельної ділянки ОСОБА_10. Про виділення земельної ділянки ОСОБА_6, йому нічого не відомо.

Свідок ОСОБА_14 показала, що вона працювала на Баранівському льонозаводі з 1983 року по 2001 рік контролером-бухгалтером В 1993 році профспілковий комітет виділяв земельні ділянки для будівництва жилих будинків працівникам заводу і виділи ОСОБА_6 вздовж Дубрівського шосе. В 1994 році ОСОБА_6 користувався земельною ділянкою, оскільки вона допомагала йому висушувати скошену траву на даній земельній ділянці.

Свідок ОСОБА_15 показала, що з 1982 року по 1999 рік вона працювала на очисних спорудах Баранівського льонозаводу. В 1992 році профспілковим комітетом заводу виділялися земельні ділянки площею 0.12 га працівникам заводу для будівництва жилих будинків в м. Баранівка по Дубрівському шосе, на той час 2-й провулок Мічуріна. Поряд з її земельною ділянкою була наділена заводом земельна ділянка ОСОБА_6, який її переорав. Він користувався нею всього один рік. Яким чином цією земельною ділянкою став користуватися ОСОБА_4, їй не відомо. ОСОБА_15 надала для огляду свій будівельний паспорт від 06.01.1994 року, в якому зазначено, що рішенням виконкому Баранівської селищної ради від 30.12.1993 року №140, ОСОБА_10К виділена земельна ділянка для будівництва жилого будинку площею 0.12 га із земель, виділених Баранівському льонозаводу. В плані меж земельної ділянки ОСОБА_10 із західної сторони вказана земельна ділянка ОСОБА_11, із східної сторони не вказано прізвище ні ОСОБА_6 ні ОСОБА_4.

Свідок ОСОБА_8 показав, що з 1991 року по 1998 рік він працював в Баранівському льонозаводі інженером по техніці безпеки. В 1992 році Баранівською селищною радою для льонозаводу була виділена земельна ділянка для будівництва жилих будинків підприємством в районі газового господарства по провулку Мічуріна. На засіданні профспілкового комітету льонозаводу було прийняте рішення, щоб частину із виділеної землі підприємству виділити працівникам заводу для індивідуального будівництва жилих будинків. Виділялись земельні ділянки вздовж Дубрівського шосе площею по 0.12 га, в яку не входила земельна ділянка під високовольтною лінією електропередач, для нього- Гавіцького, ОСОБА_10, Федорчука, ОСОБА_11 і ОСОБА_4, тому що пізніше працівник заводу ОСОБА_6 відмовився і передав ділянку ОСОБА_4. На той час як і ОСОБА_4 та ОСОБА_10, він проживав в багатоквартирному льонозаводському будинку в м. Баранівка по вул.. Леніна,43. Рішенням Баранівської міської ради в 1993 році для нього- Гавіцького Л.І. була виділена для будівництва і обслуговування земельна ділянка, яка межувала із земельною ділянкою ОСОБА_4 і Федорчука. 26.12.2004 року він приватизував дану земельну ділянку, але будівельного паспорта не виготовляв.

Сторонами не надано суду рішень профспілкового комітету Баранівського льонозаводу про виділення земельних ділянок працівникам заводу.

Із досліджених в судовому засіданні доказів встановлено наступне.

Згідно архівної довідки від 21.08.2009 року № 76-Б, рішенням Баранівської міської ради №97 від 22 липня 1994 року (протокол №7), ОСОБА_4, який проживає ІНФОРМАЦІЯ_1 виділено земельну ділянку для будівництва жилого будинку по 2-му пров. Мічуріна в кількості 0.12 га. ( а.с.5).

Згідно будівельного паспорта на забудову земельної ділянки, виділеної індивідуальному забудовнику ОСОБА_4 в смт. Баранівка по 2-му пров.Мічуріна. і згідно акту виносу в натурі границь земельної ділянки і розбивки будівель, складеному 29.07.2004 року архітектором Баранівського району і представником Баранівської селищної ради ОСОБА_16, визначена площа земельної ділянки ОСОБА_4 0.12 га, яка межує із земельними ділянками громадян ОСОБА_10 і ОСОБА_8. Акт засвідчений підписами.(а.с.12). В проекті забудови земельної ділянки забудівника ОСОБА_4 по 2-му пров. Мічуріна в м. Баранівка, земельна ділянка межує з земельними ділянками громадян ОСОБА_10 і ОСОБА_8. Проект засвідчений підписом і печаткою районного архітектора. (а.с.11-14).

Згідно архівної довідки від 21.08.2009 року № 75-Б, рішенням Баранівської міської ради №83 від 22 травня 1998 року (протокол №5), ОСОБА_4, який проживає ІНФОРМАЦІЯ_1 передана у приватну власність земельна ділянка для обслуговування жилого будинку площею 0.12 га. ( а.с.5).

В технічному звіті по встановленню меж і виготовленню державного акта на право приватної власності на землю гр. ОСОБА_4 по пров. 2 Мічуріна в м. Баранівка ( а.с.15-20) знаходиться копія рішення виконавчого комітету Баранівської селищної ради від 22.05.1998 року №83, яким ОСОБА_4 передано безкоштовно у приватну власність земельну ділянку площею 0.12 га для будівництва і обслуговування житлового будинку і дозволено ОСОБА_4, жителю ІНФОРМАЦІЯ_2 замовити проект у районному відділі земельних ресурсів по встановленню меж земельної ділянки площею 0.12 га на приватизацію. (а.с 16). В акті встановлення в натурі та узгодження зовнішніх меж землекористувача ОСОБА_4 по вул.. Мічуріна, складеного комісією 06.10.1998 року, його земельна ділянка межує із землями ОСОБА_10, Щерби, ОСОБА_8( а.с 20).

Згідно державного акту на право приватної власності на землю серії 11- ЖТ № 021729, зареєстрованого за №701, виданого 19.10.1998 року Баранівською міською радою Житомирської області на підставі рішення Баранівської міської ради від 22.05.1998 року №83 ОСОБА_4 передана у приватну власність земельна ділянка площею 0.12 га для будівництва і обслуговування житлового будинку, розташована в м. Баранівка, 2-й провулок Мічуріна . Дана земельна ділянка межує із землями ОСОБА_9, Щерби, ОСОБА_8 (а.с.10).

Згідно архівної довідки від 21.08.2009 року № 77-Б, рішенням виконавчого комітету Баранівської селищної ради № 126 від 07.09.1994 року (протокол №9), ОСОБА_6, який проживає ІНФОРМАЦІЯ_3, виділено земельну ділянку для будівництва жилого будинку по 2-му пров. Мічуріна в кількості 0.15 га. ( а.с.25).

Рішенням тринадцятої сесії 5 скликання Баранівської міської ради від 03.04.2008 року по розгляду заяв про добровільне припинення користування земельними ділянками, припинено право користування земельною ділянкою ОСОБА_6 загальною площею 0.15 га, наданою для обслуговування житлового будинку та ведення особистого селянського господарства, що знаходиться по 2-му провулку Мічуріна, в звязку із смертю (а.с.28).

Цим же рішенням сесії надано дозвіл ОСОБА_2 на виготовлення технічної документації по встановленню меж земельної ділянки загальною площею 0.15 га в т.ч. для обслуговування житлового будинку 0.10 га та ведення особистого селянського господарства 0.05 га по 2-му пров. Мічуріна, з подальшою передачею у власність.

Позивачі не надали доказів про те, що на виділені земельні ділянки як ОСОБА_6 так і ОСОБА_2 встановлювалися відповідними службами межі земельних ділянок на місцевості як для користування, так і для будівництва. Як пояснила в судовому засіданні позивач ОСОБА_2, що межі на місцевості не встановлювалися. Будівельні паспорти не виготовлялися.

Правовідносини щодо порядку виділення земельних ділянок і передачу їх у приватну власність громадян по даному спору регулюються Земельним Кодексом України , який введений в дію з 13 березня 1992 року.

Відповідно до положень ст..ст. 7,9,22 ЗК України, земля надавалась у користування і у власність Радами народних депутатів. Право власності на землю або право користування наданою земельною ділянкою виникає після встановлення землевпорядними організаціями меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) і одержання документа, що посвідчує це право.

Таким чином, посилання позивачів на ту обставину, що ОСОБА_6 мав право на земельну ділянку виділену йому рішенням профспілкової організації Баранівського льонозаводу, є безпідставними. Правовою підставою для користування землею- було на той час рішення Ради народних депутатів.

Таке рішення про виділення ОСОБА_6 земельної ділянки було прийняте Баранівською селищною радою № 126 від 07.09.1994 року , після того, як ОСОБА_4 уже в натурі на місцевості були визначені межі спірної земельної ділянки ( 29.07.1994 року а.с.12). ОСОБА_6 не визначались межі земельної ділянки по даному рішенню. Окрім того, суд вважає, що в іншому місці йому виділялась земельна ділянка площею 0.15 га, оскільки громадянам, землі яких межують з земельною ділянкою ОСОБА_4, виділялась площею 0.12 га- це ОСОБА_9, ОСОБА_8, Федорчуку.

Суд вважає, що Рішення тринадцятої сесії 5 скликання Баранівської міської ради від 03.04.2008 року по розгляду заяв про добровільне припинення користування земельними ділянками, яким надано дозвіл ОСОБА_2 на виготовлення технічної документації по встановленню меж земельної ділянки загальною площею 0.15 га в т.ч. для обслуговування житлового будинку 0.10 га та ведення особистого селянського господарства 0.05 га по 2-му пров. Мічуріна, з подальшою передачею у власність, не має відношення до земельної ділянки виділеної і переданої у власність ОСОБА_4, оскільки вони виділялись в іншому розмірі, на місцевості межі земельної ділянки для ОСОБА_2 не визначалися; в рішенні не зазначено, що ця земельна ділянка є земельною ділянкою., яка виділялась ОСОБА_6.

Тому з вищезазначених підстав суд не посилається як на доказ надану суду ОСОБА_2 копію повідомлення головного архітектора району ОСОБА_17 .від 15.05.2008 року №17 на її звернення про те, що земельна ділянка площею 0.15 га, яка була виділена ОСОБА_6 вільна від будівель та споруд (а.с.30); не посилається суд як на доказ і повідомлення Баранівського міського голови від 23.04.2010 року № 151 на звернення ОСОБА_2, що передати їй у власність земельну ділянку для будівництва і обслуговування житлового будинку по 3-му пров. Мічуріна площею 0.15 га неможливо, тому що вона передана у власність ОСОБА_4; не посилається суд як на доказ і повідомлення Начальника інспекції з контролю за використанням та охороною земель у Житомирській області ОСОБА_8 від 06.08.2009 року №9-14 на звернення ОСОБА_2, що перевіркою встановлено, що надано дозвіл ОСОБА_4 на виготовлення проекту відведення по встановленню меж земельної ділянки площею 0.12 га по 2-му провулку Мічуріна м. Баранівка, яка рахується за гр.. ОСОБА_2, оскільки він посилався на довідку Барановської міської ради.

Посилання позивача на те, що в проекті забудови земельної ділянки забудівника ОСОБА_8 , наданого архітектором району, зазначений користувач земельної ділянки, яка межує із земельною ділянкою ОСОБА_8 є ОСОБА_2 , тому він мав право на дану земельну ділянку , спростовується тим, що ОСОБА_8 виділялась земельна ділянка рішенням виконкому Барановської селищної ради 27.08.1993 року №101 (а.с.165), а ОСОБА_4- 27.07.1994 року. В 1993 році ОСОБА_6 користувався даною земельною ділянкою на підставі рішення профкому Баранівського льонозаводу, що не заперечує і відповідач ОСОБА_4 та допитана в судовому засідланні свідок ОСОБА_14.

Посилання позивачів в позовній заяві на те, що рішення виконавчого комітету Баранівської селищної ради від 24.07.1994 року №97, про виділення ОСОБА_4 земельної ділянки під будівництво жилого будинку в м. Баранівкам по 2-му провулку Мічуріна в кількості 0.12 га, який проживав у квартирі багатоквартирного будинку, що належить Баранівському льонозаводу по вул. Леніна, 43/51, відноситься до земельної ділянки по нині існуючому 2-му провулку Мічуріна в м. Баранівка, де будувався за кошти підприємства та кошти ОСОБА_4 і в якому він проживає на даний час, спростовується вище зазначеними і наступними доказами, а саме.

Згідно рішень Баранівської селищної ради від 1994 і 1998 року, якими виділялась для ОСОБА_4 у користування спірна земельна ділянка і надавався дозвіл на її приватизацію, його місце проживання зазначалось м. Баранівка, вул.. Леніна, 43.кв.51.

Рішенням Баранівської селищної ради від 13.11.1991 року №164 для Баранівського льонозаводу на 2-му пров. Мічуріна виділена земельна ділянка для будівництва 3-х одноквартирних жилих будинків. (а.с.46).

15.04.1998 року наказом директора ВАТ «Баранівський льонозавод», надано робітникові заводу ОСОБА_4 незавершений будівництвом житловий будинок з завершенням будівництва за власні кошти. (а.с.45). В акті на дольове будівництво житлового будинку №9 по пров. Мічуріна,9 від 12.04.1998 року , з участю ОСОБА_4 зазначено, що земля під будівництво виділена рішенням Баранівської селищної ради від 13.11.1991 року №164. (а.с.23)

10.08.2006 року виконавчим комітетом Баранівської міської ради ОСОБА_4 видано свідоцтво про право власності на даний житловий будинок. Земля за даною адресою не приватизована.

Рішенням Баранівської міської ради від 24.02.2009 року №24 за заявою ОСОБА_2 перейменований 2-й провулок Мічуріна на 3-й провулок пров. Мічуріна.

Посилання прокурора в позовній заяві і вимоги позивача ОСОБА_2 та її представника ОСОБА_3 на те, щоб рішення виконкому Баранівської міської ради за №83 від 22.05.1998 року (протокол №5) про передання у власність ОСОБА_4 0.12 га земельної ділянки по 2-му пров. Мічуріна в м. Баранівка визнати незаконним, оскільки порядок набуття у власність земельної ділянки не відповідав вимогам ст..ст. 116,118,121,125,126 ЗК України в редакції 2001 року, спростовуються тим, що приватизація земельної ділянки ОСОБА_4 здійснена під час дії ЗК України в редакції 1992 року, а саме- рішення приймалось на підставі ст.. 17 ЗК України та Декрету Кабінету Міністрів України від 26.12.1992 року № 15-92 «Про приватизацію земельних ділянок», Наказу Державного комітету України по земельних ресурсах №10 від 15.02.1993 року »Про затвердження порядку передачі земельних ділянок у приватну власність громадянам України».

Позивачами не надано доказів- документів, які б підтверджували незаконність прийнятого рішення виконкомом Баранівської міської ради за №83 від 22.05.1998 року (протокол №5) про передачу у власність ОСОБА_4 0.12 га земельної ділянки по 2-му пров. Мічуріна в м. Баранівка . З цієї підстави та на підставі досліджених в судовому засіданні доказів суд вважає необґрунтованим повідомлення Баранівського міського голови до суду за №400 від 23.05.2011 року про те, що рішення виконкому Баранівської міської ради за №83 від 22.05.1998 року є помилковим.

Керуючись ст. ст. 10, 11, 60, 88, 212, 213, 215, ЦПК України, на підставі ст.ст 6,9,17,23,104 ЗК України (ред.1992 року), Декрету Кабінету Міністрів України від 26.12.1992 року № 15-92 «Про приватизацію земельних ділянок», Наказу Державного комітету України по земельних ресурсах №10 від 15.02.1993 року »Про затвердження порядку передачі земельних ділянок у приватну власність громадянам України» суд,

Р І Ш И В:

В позові прокурора Баранівського району Житомирської області в інтересах ОСОБА_2 до ОСОБА_4 і Баранівської міської ради Житомирської області про визнання державного акту на право власності на земельну ділянку недійсним, про визнання незаконним рішення виконавчого комітету Баранівської міської ради, Житомирської області від 22.05.1998 року №83 про передачу у приватну власність ОСОБА_4 земельної ділянки площею 0.12 га для будівництва і обслуговування житлового будинку, розташованої в м. Баранівка, 2-й провулок Мічуріна, відмовити за безпідставністю заявлених вимог.

Рішення може бути оскаржено до апеляційного суду Житомирської області через Баранівський районний суд протягом десяти днів з дня його проголошення, а особами, які брали участь у справі і були відсутні в судовому засіданні під час його проголошення, в той же строк з дня отримання копії цього рішення.

Суддя: ОСОБА_18