АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 22ц-968/11 Номер провадження 22-ц/6/11Головуючий у 1-й інстанції Турченко Доповідач ап. інст. ОСОБА_1
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 березня 2011 року м. Полтава

Колегія судців судової палати з цивільних справ Апеляційного суду Полтавської області в складі:

Головуючого: Буленка 0.0.

Суддів: Бондаревської С.М., Триголова В.М.

при секретарі: Ачкасовій О.Н.

розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Полтаві цивільну справу за апеляційною скаргою представника ОСОБА_2 - ОСОБА_3 на рішення Київського районного суду м. Полтава від 23 грудня 2010 року у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_4 про стягнення суми завдатку в повному розмірі та штрафних санкцій.

Колегія суддів, заслухавши доповідь судці-доповідача апеляційного суду, -

ВСТАНОВИЛА:

Рішенням Київського районного суду м. Полтава від 23 грудня 2010 року в задоволенні позову ОСОБА_2 до ОСОБА_4 про стягнення суми завдатку в повному розмірі та штрафних санкцій відмовлено за безпідставністю.

Не погодившись з даним рішенням суду, представник ОСОБА_2 - ОСОБА_3 звернувся з апеляційною скаргою, в якій, посилаючись на порушення норм матеріального і процесуального права, прохає рішення місцевого суду скасувати та ухвалити нове, яким задовольнити позовні вимога ОСОБА_2

Колегія суддів, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, підстав для задоволення скарги не знаходить.

Відповідно п.1 ч.1 ст. 307 ЦПК України, за наслідками розгляду апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції апеляційний суд має право постановити ухвалу про відхилення апеляційної скарга і залишення рішення без змін.

Згідно ст. 308 ЦПК України, апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Не може бути скасоване правильне по суті і справедливе рішення суду з одних пише формальних міркувань.

Як вбачається з матеріалів справи ta вірно встановлено судом, 28 жовтня 2009 року між Агенством нерухомості «Центр нерухомості» в особі субєкта підприємницької діяльності ОСОБА_5 та між ОСОБА_4 (продавцем) і ОСОБА_2Г.(покупець) було укладено договір намірів про кулівлю-продаж нерухомості відносно квартири, розташованої за адресою: АДРЕСА_1.

Згідно п. 1,1 даного договору продавець мала намір продати, а покупець ОСОБА_2 - купити вищезазначену квартиру за 27 000 доларів США, що, станом на 28.10.2009 року, було еквівалентно 236 520 грн. Сторони договору зобовязувалися продати та купити вказану квартиру до 16 листопада 2009 року.

Як вірно встановлено місцевим судом та вбачається з матеріалів справи, договір намірів про купівлю-продаж нерухомості відносно квартири, розташованої за адресою: АДРЕСА_1 від 28.10.2009 року був підписаний ОСОБА_2 та ОСОБА_4, однак третьою стороною даного договору - Агенством нерухомості «Центр нерухомості» в особі субєкта підприємницької діяльності ОСОБА_5 договір не було підписано та скріплено печаткою.

Відповідно до ч.2 ст. 207 ЦК України, правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Правочин, який вчиняє юридична особа, підписується особами, уповноваженими на це її установчими документами, довіреністю, законом або іншими актами цивільного законодавства, та скріплюється печаткою.

Згода на укладення договору вважається не досягнутою, якщо останній не скріплено підписами всіх сторін даного договору та відбитком печатки.

Частиною 4 ст. 635 ЦК України встановлено, що договір про наміри, якщо в ньому немає волевиявлення сторін щодо надання йому сили попереднього договору, не вважається попереднім договором.

Так як сторонами по справі в подальшому попередній договір щодо спірного обєкту нерухомості не укладався як і не укладався договір купівлі-продажу квартири № 14, розташованої за адресою: вул. Баленка 2, м. Полтава, суд першої інстанції прийшов вірного висновку щодо відмови в задоволенні позовних вимог в цій частині.

Виходячи з вищенаведеного, слід вважати безпідставними також позовні вимоги ОСОБА_2 щодо стягнення з відповідача штрафу в сумі 4400 грн.

В матеріалах справи також відсутня розписка, підтверджуюча факт передачі ОСОБА_2 ОСОБА_4 завдатку за квартиру в сумі 500 доларів США, тому в задоволенні даної позовної вимоги районним судом також правомірно відмовлено.

Викладені в апеляційній скарзі доводи не спростовують висновків суду.

Ухвалене судом рішення є законним, обґрунтованим і підстав для його скасування не вбачається.

Керуючись ст.ст. 307, 308, 314, 315 ЦПК України, колегія судців, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_2 - ОСОБА_3 - відхилити.

Рішення Київського районного суду м. Полтава від 23 грудня 2010 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту п проголошення та може бути оскаржена протягом двадцяти днів з дня набрання нею законноїсили, шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Головуючий суддя О.О.Буленко

Судді: С.М.ОСОБА_6Триголов