АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________
Головуючий 1 інст,-ОСОБА_1 Доповідач - Пономаренко Ю.А.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 червня 2011 року

Судова колегія судової палати з цивільних справ апеляційного суду Харківської області в складі: головуючого - судді Пономаренко Ю.А .

суддів - Кукліної Н.О., Бобровського В.В.

при секретарі: Каплоух Н.Б.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Харкові цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Ленінського районного суду м.Харкова від 05 травня 2011 року по цивільній справі за позовною заявою ОСОБА_3 до ОСОБА_2; 3-ті особи: ОСОБА_4, ОСОБА_5 про визнання права власності на автомобіль та за зустрічним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення боргу за розпискою

ВСТАНОВИЛА:

ОСОБА_3 звернувся до суду із зазначеним позовом, в обґрунтування якого посилався на те, що автомобіль ВАЗ-21114 був придбаний у 2007 році за кошти, отримані від реалізації його та його дітей приватизованої квартири, але був оформлений на ОСОБА_2 Просив визнати за ним право особистої приватної власності на спірний об'єкт, який на його думку не належить до спільної сумісної власності майна подружжя.

Відповідачка ОСОБА_2 позов не визнала, стверджувала, що майно, на яке претендує цозивач є спільно набутим майном подружжя, в свою чергу звернувшись із зустрічною позовною заявою про стягнення боргу за розпискою в сумі 3000 грн.

Рішенням Ленінського районного суду м.Харкова від 05 травня 2011 року позовні вимоги ОСОБА_3 задоволено. Визнано за ОСОБА_6 право власності на автомобіль ВАЗ 21114, державний номер АХ 31-21ХА. Зустрічний позов ОСОБА_2 залишено без задоволення.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 поставлене питання про скасування рішення суду та постановлення нового рішення про відмову в задоволенні позовних вимог ОСОБА_3 та задоволення її зустрічного позову, посилаючись на ті обставини, що рішення суду постановлене з порушенням норм матеріального та процесуального закону.

Вислухавши пояснення учасників процесу, перевіривши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, судова колегія вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Суд першої інстанції задовольняючи позов ОСОБА_3 обгрунтовано виходив з того, що спірний автомобіль був придбаний за кошти, які подружжю не належали, ними не зароблені і не були спільно сумісно набутими заощадженнями, тому автомобіль ВАЗ 21114, державний номер АХ 31-21ХА, не є спільно набутим майном подружжя у зв'язку із чим, поділу між подружжям у порядку СК України не підлягає. Відмовляючи в задоволенні позовних вимог ОСОБА_2 суд 1 інстанції послався на його безпідставність.

Судова колегія вважає, що такі висновки суду правильні, обґрунтовані та такі, що відповідають вимогам діючого законодавства.

Відповідно до ст.303 ЦПК України апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Згідно до ст.11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за заявою осіб, в межах явлених ними вимог і на підставі надання сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, доказів.

Відповідно до ст.60 ЦПК України доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір.

Статтею 61 ЦПК України передбачено, що визнання обставин сторонами та іншими особами , які беруть участь у справі, є підставою для звільнення від доказування.

Засади змагальності сторін у цивільному судочинстві , відповідно до частини 4 ст.10 ЦПК України не виключають обовязку суду сприяти всебічному і повному зясуванню обставин справи, що здійснюється шляхом розяснення особам, які беруть участь у справі, їх прав та обовязків, попередження про наслідки вчинення або не вчинення процесуальних дій.

З матеріалів справи вбачається, що подружжя ОСОБА_3 перебували у шлюбі в період з 04.01.1997р. до 19.01.2009 р. Дітей від шлюбу не мають.

Згідно ст.60 СК України майно, нажите подружжям за час шлюбу є їх спільною сумісною власністю. Кожен з подружжя має рівні права володіння, користування й розпорядження цим майном. Підставами набуття права спільної сумісної власності подружжя є набуття майна за час шлюбу і вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя. При цьому, заінтересована особа може довести, що майно придбане у шлюбі, але за її особисті кошти.

Пунктом 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 11 від 21 грудня 2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» встановлено, що, до складу майна, що підлягає поділу включається загальне майно подружжя, наявне у нього на час розгляду справи, та те, що знаходиться у третіх осіб. При поділі майна враховуються також борги подружжя та правовідносини за зобов'язаннями, що виникли в інтересах сім'ї (ч. 4 ст. 65 СК). Не належить до спільної сумісної власності майно одного з подружжя, набуте особою до шлюбу, набуте за час шлюбу на підставі договору дарування або в порядку спадкування; набуте за час шлюбу, але за кошти, які належали одному з подружжя особисто.

Матеріали справи містять дані про те, що згідно договору купівлі- продажу від 27 квітня 2007 року ОСОБА_3, та ОСОБА_4, ОСОБА_5 здійснили продаж квартири, яка їм належала на підставі свідоцтва про право власності, виданого Харківським міським центром приватизації державного житлового фонду 19.04.1995 року за 378750грн, що є еквівалентом 75000доларів США.

Спірний автомобіль був придбаний позивачем 6.06.2007 року за 36000грн. Відповідно даних УДАІУМВСУ в Харківській області, 13.06.2007 року ОСОБА_2 видано тимчасовий реєстраційний талон на транспортний засіб ВАЗ 21114 АХ 3121 АХ. Судом встановлено, що даний транспортний засіб весь час постійно знаходиться у ОСОБА_3, у його повному володінні та користуванні.

Судова колегія погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що гроши, які були використані на придбання автомобілю були отримані від продажу квартири №12 по вул .Пермській, буд.15 в м.Харкові, що належала ОСОБА_3 та його дочкам: ОСОБА_7 та ОСОБА_5

З урахуванням викладеного, суд 1 інстанції обгрунтовано дійшов висновку, що спірний автомобіль був придбаний на кошти, які подружжю не належали, ними не зароблені і не були спільно сумісно набутими заощадженнями, тому на підставі ч.З ст.57 СК України автомобіль ВАЗ 21114, державний номер АХ 31-21ХА, не є спільно набутим майном подружжя у зв'язку із чим, поділу між подружжям у порядку СК України не підлягає.

Крім того, судова колегі погоджується з висновком суду 1 інстанції, що відповідачкою ОСОБА_2 на вимоги ст.60 ЦПК України не надано до суду переконливих доказів, які б могли підтвердити ті обставини, що після припинення з відповідачем шлюбних стосунків, був здійснений поділ майна, згідно з розписками, які були надані суду 1 інстанції, і тому вони не є доведеними.

Відповідно до ст.308 ЦПК України, суд апеляційної інстанції відхиляє апеляційну скаргу, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням вимог матеріального та процесуального права.

При такому положенні судова колегія вважає, що суд всебічно дослідив усі обставини по справі,, дав їм належну оцінку, а тому підстав для задоволення апеляційної скарги та скасування рішення судуі першої інстанції не має.

Інші доводи апеляційної скарги рішення суду не спростовують.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.303, 304, ст.307п.1 ч.І, ст.308, 313, 314, 315, 317 ЦПК України, судова колегія,

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити.

Рішення Ленінського районного суду м.Харкова від 05 травня 2011 року залишити без зміни.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили негайно з моменту проголошення.

Касаційна скарга може бути подана безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду Україї розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили

Головуючий:

Судді