Справа № 2/2218/7582/11
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26.12.2011

26 грудня 2011р. м. Хмельницький

Хмельницький міськрайонний суд в складі: головуючого судді Продана Б.Г., при секретарі Дорош Р.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Хмельницькому цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу за договором позики,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_2 позичив у ОСОБА_1 7000 доларів США та 3300 євро.

14.11.10р. ОСОБА_2 повернув ОСОБА_1 2000 доларів США, про що було складено розписку.

28.10.11р. ОСОБА_1 звернулась в суд з позовною заявою до ОСОБА_2 про стягнення 5000 доларів США, що еквівалентно 39885 грн. та 3300 євро, що еквівалентно 36953 грн. 78 коп., пояснивши суду, що відповідач позичив у неї 7000 доларів США та 3300 євро. 14.11.10р. відповідач повернув 2000 доларів США, що підтверджується оригіналом розписки, яка наявна в матеріалах справи. Сума боргу залишилась не повернутою 5000 доларів США та 3300 євро які відповідач відмовляється повернути, посилаючись на те, що він їх не позичав.

В судовому засіданні позивач та його представник позовну заяву підтримали і просять позов задоволити, стягнути з відповідача на користь позивача неповернуту суму боргу та судові витрати по справі.

Відповідач та його представник проти позову заперечують , пояснивши суду, що зазначену суму грошей відповідач не позичав, а 2000 грн. повернув позивачці в рахунок коштів які вони вкладали у спільний бізнес про що і була складена розписка.

Заслухавши пояснення сторін, представників, вивчивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовна заява підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до вимог ст. 526 ч. 1 ЦК України зобовязання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК, інших актів цивільного законодавства.

Відповідно до вимог ст. 527 ч. 1 ЦК України, боржник зобовязаний виконати свій обовязок, а кредитор прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно вимог ст. 1046 ЦК України, за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти, а позичальник зобовязується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів.

В судовому засіданні встановлено, що відповідач станом на 14.11.10р. повернув позивачу 2000 доларів США в рахунок боргу, який становив 7000 доларів США та 3300 євро в чому і розписався. Це підтверджується розпискою від 15.11.10р. яка наявна в матеріалах справи.

Відповідно до вимог ст. 1049 ч. 1 ЦК України, позичальник зобовязаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі) у строк та порядку, що встановлені договором.

Якщо договором не встановлений строк повернення позики, позика має бути повернута позичальником протягом 30 днів від дня предявлення вимоги про це.

Оскільки строк повернення позики не визначений, то суд вважає, що вона має бути повернута протягом 30 днів з дня предявлення вимоги.

Суд не бере до уваги пояснення відповідача в тій частині, що він не позичав грошей у позивачки, оскільки це спростовується написаною розпискою, яка наявна в матеріалах справи.

За таких обставин по справі, суд приходить до висновку, що позовна заява підлягає задоволенню, оскільки вона є обгрунтованою і такою, що відповідає вимогам закону.

Керуючись ст. ст. 213; 215 ЦПК України, ст. ст. 526; 527; 1046; 1049 ЦК України, суд

ВИРІШИВ:

Позовну заяву задоволити.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 5000 доларів США, що еквівалентно 39885 грн.; 3300 євро, що еквівалентно 36953 грн. 78 коп. та 888 грн. 40 коп. судових витрат.

На рішення суду може бути подано апеляцію до Апеляційного суду Хмельницької області протягом 10 днів з дня проголошення рішення суду.

Суддя: