Апеляційний суд Житомирської області
Справа 22-ц/0690/547/11
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 лютого 2011 року Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ апеляційного суду Житомирської області в складі:

головуючого - судді Кашапової Л.М.

суддів Рафальської І.М.

ОСОБА_1

при секретарі Ганько Ю.І.

з участю відповідача,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Житомирі цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення аліментів

за апеляційною скаргою ОСОБА_3 на рішення Житомирського районного суду Житомирської області від 31 серпня 2010 року, -

в с т а н о в и л а:

В липні 2010 року ОСОБА_2 звернулася в суд з вказаним позовом, в якому просила ухвалити рішення про стягнення з відповідача на свою користь аліментів на утримання малолітнього сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, в розмірі 500грн. щомісячно, починаючи з дня подання позовної заяви і до повноліття дитини.

Посилалась на те, що відповідач ОСОБА_3 являється батьком дитини, яка в даний час проживає з нею і перебуває на її утриманні. Однак, відповідач протягом останнього часу припинив надавати матеріальну допомогу на виховання сина.

В серпні 2010 року ОСОБА_2 подала заяву про уточнення позовних вимог, в якій просила стягнути з відповідача аліменти на утримання сина в розмірі 30% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку.

Рішенням Житомирського районного суду Житомирської області від

31.08.2010 року позов задоволено.

Стягнуто з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 аліменти на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 в розмірі 500грн. щомісячно, починаючи з 28.07.2010 року і до досягнення дитиною повноліття.

Стягнуто з відповідача в дохід держави 51грн. судового збору та 120грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи.

Допущено негайне виконання рішення суду в межах суми платежу за один місяць.

В апеляційній скарзі ОСОБА_3 просить рішення суду скасувати та ухвалити нове рішення, яким стягувати з нього аліменти на утримання неповнолітнього сина в розмірі 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно до досягнення дитиною повноліття.

Посилається на те, що суд не дав належної оцінки зібраним по справі доказам, не врахував його майновий стан, відсутність стабільної роботи, заяви позивачки про те, що вона підтримує позовні вимоги лише в межах стягнення аліментів в мінімальному розмірі 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Розглянувши справу в межах, визначених ст.303 ЦПК України, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного.

Згідно вимог ч.1 ст.11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними позовних вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Відповідно до ст.180, ч.3 ст.181 СК України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі.

Як вбачається з матеріалів справи і встановлено судом, сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі з 14.05.2005 року. В офіційному шлюбі народився син ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, що підтверджується копіями свідоцтв про одруження та народження дитини (а.с.3,4).

В даний час малолітня дитина проживає з матірю і перебуває на її утриманні. Позивачка не надала суду документальних доказів про місце своєї роботи та розмір отримуваних нею доходів на даний час.

Відповідач являється працездатною особою, з травня 2010 року працевлаштований за строковим договором в представництві іноземної туристичної фірми, тобто має мінливий, нерегулярний дохід, тимчасово, на період роботи, проживає окремо від сімї, надає добровільно посильну матеріальну допомогу на утримання дитини.

З врахуванням вищенаведеного, виходячи з інтересів дитини, суд першої інстанції прийшов до обгрунтованого висновку про те, що сторони не досягли домовленості щодо утримання дитини, а тому з відповідача слід стягувати на користь позивачки аліменти на утримання малолітнього сина ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, в твердій грошовій сумі щомісячно.

Однак, визначаючи розмір аліментів, суд, в порушення вимог ст.ст.57,212 ЦПК України, не дав належної правової оцінки заяві позивачки про уточнення позовних вимог та майновому стану відповідача, який не має постійної роботи і стабільних заробітків.

За вказаних обставин, коли рішення суду не відповідає матеріалам справи, його слід змінити, зменшивши розмір стягуваних з відповідача аліментів з 500грн. до 400грн. щомісячно.

В решті рішення слід залишити без змін.

Керуючись ст.ст.218,303,307,309,317 ЦПК України, колегія суддів, -

в и р і ш и л а:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 задовольнити частково.

Рішення Житомирського районного суду Житомирської області від 31 серпня 2010 року змінити.

Зменшити розмір стягуваних з ОСОБА_3 аліментів на утримання малолітнього сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 з 500грн. до 400грн. щомісячно.

В решті рішення залишити без змін.

Рішення набирає законної сили з моменту проголошення.

Рішення може бути оскаржене в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили.

Головуючий

Судді