АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 листопада 2011 року м. Полтава

Колегія суддів Судової палати у цивільних справах апеляційного суду Полтавської області в складі:

Головуючого: Дорош А.І.

Суддів: Прядкіної О.В., Обідіної О.І.

при секретарі Зеленській О.І. з участю

представника ВДВС ОСОБА_2

розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Полтаві апеляційну скаргу Автозаводського відділу ДВС Кременчуцького міського управління юстиції Полтавської області

на ухвалу Автозаводського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 07 вересня 2011 року

по справі за поданням старшого державного виконавця Автозаводського ВДВС Кременчуцького МУЮ ОСОБА_3 про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України боржника ОСОБА_4 , -

Колегія суддів, заслухавши доповідь судді-доповідача ОСОБА_1,-

ВСТАНОВИЛА:

Ухвалою Автозаводського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 07 вересня 2011 року відмовлено старшому державному виконавцю Автозаводського ВДВС Кременчуцького МУЮ ОСОБА_3 у відкритті провадження у справі за поданням про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України боржнику ОСОБА_5.

В апеляційній скарзі Автозаводський відділ ДВС Кременчуцького міського управління юстиції просить вищевказану ухвалу місцевого суду скасувати та постановити нову ухвалу, якою задовольнити подання державного виконавця, посилаючись на порушення місцевим судом норм процесуального права.

Апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Згідно ст. 311 ч.І п.4 ЦПК України підставами для скасування ухвали суду, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є порушення норм матеріального чи процесуального права, що призвели до неправильного вирішення питання.

Відмовляючи у відкритті провадження у справі на підставі п.1 ч.2 ст. 122 ІДПК України, місцевий суд виходив з того, що подання державного виконавця про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України боржника ОСОБА_4 не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

Проте, колегія суддів не може погодитися з таким висновком місцевого суду, виходячи з наступного.

Законом України «Про внесення змін до Закону України «Про виконавче провадження» та деяких інших законодавчих актів України щодо вдосконалення процедури примусового виконання рішень судів та інших органів ( посадових осіб)» № 2677-УТ від 04 листопада 2010 року, який набрав чинності 08 березня 2011 року, Цивільний процесуальний кодекс України доповнено статтею 337-1, якою визначено порядок вирішення питання про тимчасове обмеження боржників у праві виїзду за межі України.

Відповідно до ст. 377-1 ЦПК України питання про тимчасове обмеження боржника- фізичної особи або керівника боржника-юридичної особи у раві виїзду за межі України при виконанні судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) вирішується судом за місцезнаходженням органу державної виконавчої служби за поданням державного виконавця, погодженим з начальником відділу державної виконавчої служби.

Проте, суд першої інстанції відмовляючи у відкритті провадження в справі, належним чином не визначився з характером спільних правовідносин, а також залишив без належної уваги положення ст 377-1 ЦПК України, якою врегульовано порядок вирішення питання щодо тимчасового обмеження боржника у праві виїзду за межі України при виконанні судових рішень саме в порядку цивільного судочинства.

Також залишені без належної уваги суду і доводи державного виконавця про те, що підставою для винесення відповідного подання було звернення стягувана з проханням встановити тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України, у звязку з невиконання боржником ОСОБА_4 покладених на нього зобовязань по виконанню судових рішень, а саме рішення Автозаводським районним судом м. Кременчука, на підставі якого видано виконавчий лист № 1-789 від 28.01.2010 року про стягнення з ОСОБА_4 на користь держави 663 904, 00 грн. та виконавчий лист № 2-2572 від 07.12.2010 року про стягнення з ОСОБА_4 на користь держави 23 090,00 грн. Також є постанова № ВХ 239301. видана відділом ДАІ 03.01.2011 року, про стягнення з ОСОБА_4 на користь держави штрафу в розмірі 510 грн.; постанова № ВІ 131063, видана відділом ДАІ 19.03.2011 року, про стягнення з ОСОБА_4 на користь держави штрафу в розмірі 1700 грн.; постанова № ВІ 010873, видана відділом ДАІ 03.02.2011 року, про стягнення з ОСОБА_4 на користь держави штрафу в розмірі 510 грн.

На час звернення до суду із зазначеним поданням ОСОБА_4 борг не повернув, що відповідно до вимог чинного цивільного процесуального законодавства України та положень Закону України «Про виконавче провадження» не позбавляє права державного виконавця з метою забезпечення виконання судового рішення про стягнення боргу вжити відповідні заходи по обмеженню боржника у праві виїзду за межі України.

Оскільки судом першої інстанції відмовлено у відкритті провадження, а саме подання не було предметом розгляду суду першої інстанції, колегія суддів позбавлена можливості вирішити по суті питання щодо задоволення чи відмови у задоволені подання. За таких обставин ухвалу Автозаводського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 07 вересня 2011 року слід скасувати, а справу направити до суду першої інстанції для розгляду подання про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України боржника ОСОБА_4

Керуючись ст.ст. 303, 307 ч. 2 п.4, 311 ч.І п. 4, 313-315, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів,-

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу Автозаводського відділу ДВС Кременчуцького міського управління юстиції Полтавської області задовольнити частково.

Ухвалу Автозаводського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 07 вересня 2011 року скасувати.

Справу за поданням державного виконавця Автозаводського ВДВС Кременчуцького МУЮ ОСОБА_3 про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України боржника ОСОБА_4 направити для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Ухвала оскарженню не підлягає.

СУДДІ:/ підписи/