Броварський міськрайонний суд Київської області
справа № 2-371/11
РІШЕННЯ

Іменем України

17 січня 2011 року Броварський міськрайонний суд Київської області в складі: головуючого - судді Радзівіл А.Г.,

при секретарі Ковальчук Н.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до БалабайВадима Віталійовича про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини

встановив:

26 листопада 2010 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом, в якому просить стягнути з відповідача ОСОБА_2 аліменти на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 в розмірі 1/3 частини всіх видів його заробітку (доходу) щомісяця, починаючи з дня пред'явлення позову і до досягнення дитиною повноліття.

Послалась на те, що з відповідачем ОСОБА_2 вона перебувала у шлюбі, який було розірвано 17 січня 2007 року та від якого мають сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1. Син проживає з нею. Відповідач не надає матеріальної допомоги на утримання дитини, а в неї недостатньо коштів для забезпечення нормальних умов для життя сина. Вона вважає, що стан здоров'я та матеріальний стан відповідача дозволяють надавати допомогу, тим більше, що є приватним підприємцем.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_1 позов підтримала та просила задовольнити. Пояснила, що в 2006 році було винесено рішення про стягнення з відповідача аліментів на неї в розмірі 300 грн. до досягненням дитиною трьох років та на сина в розмірі 1/4 частини до досягнення дитиною вісімнадцяти років. Дане рішення не було скасоване. Нею був отриманий виконавчий лист на рішення суду і відкрито виконавче провадження. Проте через деякий час між ними відбулось примирення і вони почали проживати разом без шлюбу, тому вона подала до виконавчої служби заяву про повернення їй виконавчого листа. На даний час вони знову проживають окремо. До виконавчої служби повторно виконавчий лист не подавала, та просить суд стягнути з відповідача на її користь 1/3 частини заробітку відповідача, оскільки вважає, що дитина підростає і необхідно більше коштів на його утримання.

Відповідач ОСОБА_2 в судовому засіданні позов визнав. Пояснив, що він не заперечує проти стягнення з нього аліментів. Але хоча він і приватний підприємець, проте на даний час в нього немає прибутку і платити аліменти йому нічим.

Заслухавши пояснення сторін, дослідивши інші докази по справі, суд приходить до висновку, що в задоволенні позову потрібно відмовити.

Відповідно до положень Сімейного кодексу України, батьки зобовязані утримувати дітей до їх повноліття (ст. 180). За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі (ч. З ст. 181). Частка заробітку (доходу) батька, яка буде стягуватись як аліменти на дитину, визначається судом (ч. 1 ст. 183).

Згідно ч. 1 ст. 192 СК України розмір аліментів, визначений за рішення суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Судом встановлено, і це підтверджується поясненнями сторін позивачки ОСОБА_4 та відповідача ОСОБА_2, свідоцтвом про розірвання шлюбу, свідоцтвом про народження, копією паспорта, довідкою КП Служба замовника № 612 від 17.11.2010 року , що їх сім'я розпалась, а шлюб розірвано, у зв'язку з чим вони проживають окремо один від одного, їхня малолітня дитина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 проживає з мамою - позивачкою ОСОБА_4 Відповідач добровільно матеріальної допомоги їм не надає. Встановлено також, що в грудні 2006 року Броварським міськрайонний судом було винесено рішення про стягнення з відповідача аліменти на користь позивачки у розмірі 300 грн. щомісячно до досягнення дитиною трьох років та на сина у розмірі 1/4 частини заробітку до досягнення дитиною повноліття, тобто до 15 жовтня 2023 року. Дане рішення набрало законної сили. Позивачкою був отриманий виконавчий лист і відкрито виконавче провадження. Проте після примирення з відповідачем вона подала до виконавчої служби заяву про повернення їй виконавчого листа, що підтверджується копією виконавчого листа від 04.12.2006 року та постановою начальника ВДВС від 21.11.2007 року.

Згідно п. 3.3.4 Інструкції про проведення виконавчих дій № 74/5 від 15.12.1999 року, рішення про стягнення періодичних платежів (у справах про стягнення аліментів, про відшкодування шкоди в разі ушкодження здоров'я тощо) можуть бути пред'явлені для виконання протягом усього періоду, на який присуджені платежі.

Згідно ч. 2 ст. 223 ЦПК України після набрання рішенням суду законної сили сторони на треті особи із самостійними вимогами, а також їхправонаступники не можуть знову заявляти в суді ту саму позовну вимогу з тих самих підстав, а також оспорювати в іншому процесі встановлені судом факти і правовідносини.

На підставі наведеного суд дійшов висновку про відмову в задоволенні позову.

На підставі ст.ст. 180-183, СК України, п. 3.3.4 Інструкції про проведення виконавчих дій, керуючись ст.ст. 213-215, ч.ч. 1, 2 ст. 223 ЦПК, суд

вирішив:

В задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_3 в розмірі 1/3 частини з усіх видів заробітку (доходу) щомісяця, починаючи з дня пред'явлення позову і до досягнення дитиною повноліття - відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя ОСОБА_5