АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Категорія -5(1) ОСОБА_1
Доповідач - Карнаух В.В.
УХВАЛА ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 січня 2011 року колегія суддів судової палати у цивільних справах

апеляційного суду Дніпропетровської області в складі:

головуючого - судді Карнаух В.В., суддів: Барильської А.П., Савіної Г.О. при секретарі - Бадалян Н.О.

за участю: позивача - ОСОБА_2, його

представників ОСОБА_3 та ОСОБА_4

Володимирівни,

відповідача - ОСОБА_5 та його представника -

ОСОБА_6,

відповідача - ОСОБА_7,

третіх осіб: ОСОБА_8, ОСОБА_8 Даніїла

Миколайовича ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кривому Розі апеляційну скаргу ОСОБА_6 , який діє в -інтересах ОСОБА_5, на рішення Криворізького районного суду Дніпропетровської області від 04 листопада 2010 року по справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_5 , ОСОБА_7, ОСОБА_9 , треті особи: ОСОБА_8, ОСОБА_10, про виділ часток із майна спільної сумісної власності, усунення перешкод у користуванні житлом, вселення в квартиру, -

ВСТАНОВИЛА:

У лютому 2010 року ОСОБА_2 звернувся до суду із позовом до ОСОБА_5, ОСОБА_7, ОСОБА_9 про виділ часток із майна спільної сумісної власності, усунення перешкод у користуванні житлом, вселення в квартиру. При цьому посилається на те, що він є співвласником квартири АДРЕСА_1 разом із відповідачами, але не має можливості користуватись належною йому частиною квартири, у зв'язку із чим просив суд: виділити йому 1/4 частину вищезазначеної квартири , визнавши за іншими співвласниками право власності на 3/4 її частини ; зобов'язати відповідачів ОСОБА_5 та ОСОБА_7 усунути перешкоди у

користуванні належної 1/4 частини , для чого відновити стан квартири згідно із документами БТІ, для чого відокремити кімнату площею 7,1 кв.м від кухні; вселити його в квартиру , надавши у користування кімнату площею 7,1 кв.м.

Рішенням Криворізького районного суду Дніпропетровської області від 04 листопада 2010 року позов ОСОБА_2 задоволено частково. Виділено ОСОБА_2 із спільної сумісної власності 1/4 частину квартири АДРЕСА_2". Зобовязано ОСОБА_5, ОСОБА_7 відновити попередній стан квартири відповідно до її технічної характеристики, яка зареєстрована в КП ДОР «Криворізьке БТІ»; вселено ОСОБА_2 в спірну квартиру. В іншій частині позову відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_6 , який діє в інтересах ОСОБА_5, просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове рішення , яким зобов'язати відповідача ОСОБА_5 сплатити позивачу його частку у спільному майні.

При цьому посилається на те, що судом не взято до уваги, що рішенням Надеждівської сільської ради Криворізького району № 37 від 08 липня 2010 року надано дозвіл на перепланування квартири АДРЕСА_3; не враховано, що позивач ОСОБА_2 з 1999 року по цей час за власним бажанням не проживає у спірній квартирі; не враховано, що інші співвласники квартири не дають згоду на вселення позивача, оскільки це негативно впливатиме на стосунки в сім'ї.

В запереченнях на апеляційну скаргу ОСОБА_2 просить рішення суду залишити без змін, як законне і обґрунтоване , апеляційну скаргу без задоволення.

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах заявлених вимог та доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що відповідно розпорядження КСП «Гірник» від 15.04.1999 року ОСОБА_2, ОСОБА_5, ОСОБА_9 і ОСОБА_7 є власниками спільної сумісної власності - квартири АДРЕСА_4.

Згідно технічного паспорту, виданого на ім.,я ОСОБА_5 / а.с. 6/, спірна квартира складається із трьох кімнат житловою площею 35,9 кв.м., у тому числі: 1-а кімната - 16,2 кв.м., 2-а кімната - 12,6 кв. м., 3-я кімната - 7,1 кв.м.

Вирішуючи спір, суд першої інстанції у відповідності до вимог ст.. 368 ЦК України, дійшов правильного висновку про те, що спірна квартира знаходиться у сумісній власності ОСОБА_2, ОСОБА_5, ОСОБА_9 та ОСОБА_7, а отже останні володіють і користуються нею спільно, якщо інше не встановлено домовленістю між ними. Тому доводи представника відповідача в апеляційній скарзі відносно того, що

позивач значний час не проживав у спірній квартирі і інші співвласники не дають згоду на його вселення, а також посилання на те, що його вселення негативно вплине на стосунки в сім,ї, суперечать законодавству.

Згідно ч.2 ст. 369 ЦК України розпорядження майном, що є у спільній сумісній власності, здійснюється за згодою всіх співвласників. А оскільки відповідач ОСОБА_5 зменшив житлову площу квартири за рахунок збільшення кухні на 7,1 кв.м. без згоди позивача, чим порушив права ОСОБА_2, суд обгрунтовано задовольнив вимоги останнього щодо зобов,язання відповідача відновити попередній стан квартири.

Суд також дійшов правильного висновку про задоволення позову в частині виділу позивачу 1/4 частини спірної квартири, оскільки, виходячи із положень ч.2 ст.,370 ЦК України, у разі виділу частки із майна, що є у спільній сумісній власності, частки кожного із них є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними , законом або рішенням суду.

Безпідставними є вимоги представника відповідача в апеляційній скарзі щодо скасування рішення суду та ухвалення нового рішення про зобов,язання відповідача ОСОБА_5 сплатити позивачу вартість його частки у спільному майні, оскільки таких позовних вимог заявлено не було.

Вирішуючи даний спір, суд першої інстанції в достатньо повному обсязі встановив права і обов,язки сторін, обставини справи, перевірив доводи і дав їм правову оцінку, ухвалив рішення, що відповідає вимогам закону. За таких обставин, підстав для задоволення апеляційної скарги і скасування рішення суду колегія суддів не вбачає.

Керуючись ст. ст. 303,307, 308, 313-315 ЦПК України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_6 , який діє в інтересах відповідача ОСОБА_5, відхилити.

Рішення Криворізького районного суду Дніпропетровської області від 04 листопада 2010 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення, але може бути оскаржена в касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили.

ОСОБА_11

Головуючий /підпис/

СУДД1 /підпис/

Згідно з оригіналом

Суддя-доповідач