АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 22ц-2856/11 Номер провадження 22-ц/1690/4966/11Головуючий у 1-й інстанції Васильєва Л.М. Доповідач ап. інст. ОСОБА_1
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 листопада 2011 року м. Полтава

Колегія суддів судової палати з цивільних справ Апеляційного суду Полтавської області в складі :

Головуючого судді : Триголов В.М.

Суддів Бондаревської С.М., Омельченко Л.М.

При секретарі: Ачкасовій О.Н.

Розглянувши в відкритому судовому засіданні в м. Полтаві справу за апеляційною скаргою ПАТ «Фінаси та кредит»

на рішення Київського районного суду м. Полтави від 4 липня 2011 року

в справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , ПАТ «Фінаси та кредит» про визнання договору поруки недійсним,-

В С Т А Н О В И В :

Рішенням Київського районного суду м. Полтави від 4 липня 2011 року позов ОСОБА_2 до ПАТ «Фінаси та кредит» про визнання договору поруки недійсним задоволено.

Визнано припиненим договір порука № 347- ФР від 3 грудня 2007 року , що укладений між ПАТ КБ «Фінанси та кредит» та ОСОБА_4 з 29 травня 2008 року.

В апеляційній скарзі апелянт прохає рішення суду скасувати, посилаючись на порушення судом першої інстанції вимог норм матеріального і процесуального права, та ухвалити нове рішення, яким відмовити в задоволенні позову.

Колегія суддів, заслухавши пояснення учасників процесу, дослідивши матеріали справи та інші зібрані по справі докази приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно з до ч.1 п. 1,4 ст.3 09 ЦПК України , підставою для скасування рішення суду першої інстанції і ухвалення нового рішення або його зміни є невідповідність висновків суду обставинам справи, та порушення або неправильне застосування норм матеріального або процесуального права.

Як вбачається з матеріалів справи та вірно встановлено місцевим судом , що в рахунок забезпечення виконання умов кредитного договору № 347-ФР , що укладений 3 грудня 2007 року між банком та ОСОБА_5 між банком та позивачем, цього ж дня, був укладений договір поруки № 347-ФР, відповідно до вимог якого позивачка взяла на себе зобов»язання повністю відповідати за виконання позичальником умов кредитного договору.

29 травня 2008 року між банком та ОСОБА_5 була укладена додаткова угода, якою внесені зміни до вищевказаного кредитного договору, а саме була збільшені процентна ставка за користування кредитом з 11% річних до 14% річних.

Відповідно до договору поруки ,пункт 1.1.1, в ньому виписаний обсяг відповідальності поручителя за кредитним договором, де зазначено що вона відповідає за кредитним договором № 347-ФР від 3 грудня 2007 року на суму кредиту 34 400 доларів США, зі сплатою процентів за користування кредитом по процентної ставки 11 процентів річних.

Так, відповідно до договору поруки, пункт 2.2, поручитель відповідає перед Кредитором у тому обсязі, що й боржник, у тому числі по основному боргу, сплаті щомісячних процентів і підвищених процентів, сплаті комісійної винагороди, сплаті неустойки по основному боргу та процентами, а також відшкодування всіх збитків.

Пунктом 5.2 договору поруки зазначено, що порука припиняється з підстав, що передбачені чинним законодавством.

На підставі вищенаведеного суд першої інстанції прийшов до висновку про задоволення позову. Проте, з таким висновком не можна погодитися з наступних підстав.

Статтею 553 ЦК України встановлено, що за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обовязку.

У разі порушення боржником зобовязання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. (ч. 1 ст. 554 ЦК України).

Отже, порука є спеціальним заходом майнового характеру спрямованим на забезпечення виконання основного зобовязання чим обумовлюється додатковий характер поруки стосовно основного зобовязання.

Підставою для поруки є договір, що встановлює зобовязальні правовідносини між особою, яка забезпечує виконання зобовязання боржника та кредитором боржника.

Частиною 2 ст. 553 ЦК України встановлено, що порукою може забезпечуватися виконання зобовязання частково або у повному обсязі.

Таким чином, обсяг зобовязань поручителя визначається як умовами договору поруки, так і умовами основного договору, яким визначено обсяг зобовязань боржника забезпечення виконання яких здійснює поручитель.

Відповідно до ч.1 ст. 559 ЦК України порука припиняється, зокрема, у разі зміни зобовязання без згоди поручителя, внаслідок чого збільшується обсяг його відповідальності.

Тобто, закон повязує припинення договору поруки із зміною основного зобовязання за відсутності згоди поручителя на таку зміну та за умови збільшення обсягу відповідальності поручителя, а не із зміною будь-яких умов основного зобовязання забезпеченого порукою.

Судом вірно встановлено, що поручитель ОСОБА_2 була ознайомлена з умовами кредитування , включаючи умову підвищення банком (п.4.6. договору) відсоткової ставки та поручалась відповідати у повному обсязі за виконання боржником зобов»язань за кредитним договором , а тому зміна банком відсоткової ставки в даному випадку не може вважатися зміною основного зобов»язання без згоди поручителя ОСОБА_2

За таких обставин, судова колегія дійшла до висновку, що апеляційна скарга підлягає до задоволення , а рішення місцевого суду скасуванню з постановленням нового рішення про відмову в задоволенні позову.

Керуючись ст. ст. 303, 304, п. 1,4 ч.1 309 ЦПК України, колегія суддів, -

В И Р І Ш И Л А :

Апеляційну скаргу ПАТ «Фінаси та кредит» задовольнити. Рішення Київського районного суду м. Полтави від 4 липня 2011 року скасувати.

В задоволенні позову ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , ПАТ «Фінаси та кредит» про визнання договору поруки недійсним відмовити .

Рішення набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена на протязі 20 днів до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ в касаційному порядку.

Судді :

Копія вірно