Провадження № 2-з/2517/1401/11
Єдиний унікальний № 2-1102/11. 2-з-132
УХВАЛА

Іменем України

28 липня 2011 року Суддя Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області Ільченко О.І., розглянувши заяву публічного акціонерного товариства комерційний банк „ПРИВАТБАНК про забезпечення позову, -

встановив:

Позивач звернувся до суду з позовною заявою про стягнення з ОСОБА_1 заборгованість по кредиту в розмірі 14582,35 грн. та судові витрати.

Ухвалою судді від 26.07.2011 року відкрито провадження у даній справі.

Поряд із заявленими позовними вимогами, позивач звернувся до суду з заявою про вжиття заходів забезпечення позову шляхом накладення арешту на грошові кошти, рухоме та нерухоме майно, що належить відповідачу ОСОБА_1 та обмеження його у праві виїзду за межі України до виконання ним своїх зобовязань.

Свої вимоги мотивує тим, що невжиття заходів забезпечення позову може зробити неможливим виконання рішення суду.

Ознайомившись з матеріалами поданої заяви, приходжу до висновку про необхідність відмовити у забезпеченні позову у звязку з наступним.

Згідно п.1) ч.1 ст.152 ЦПК України позов забезпечується шляхом накладення арешту на майно або грошові кошти, що належать відповідачеві і знаходяться у нього або в інших осіб.

Проте заявником всупереч вимогам ст.151 ЦПК України не наведені підстави (обставини), які б свідчили про неможливість виконання рішення у майбутньому. Крім того, не конкретизовано яке ж майно (грошові кошти) дійсно належать відповідачеві ОСОБА_1, на яке необхідно накласти арешт.

Також відповідно до ст.33 Конституції України кожному, хто на законних підставах перебуває на території України, гарантується свобода пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишати територію України, за винятком обмежень, що встановлюються законом.

Закон України від 21 січня 1994 року Про порядок виїзду з України і вїзду в Україну громадян України(зі змінами), регулює порядок здійснення права громадян України на виїзд з України і вїзд в Україну, порядок оформлення документів для закордонних поїздок, визначає випадки тимчасового обмеження права громадян на виїзд з України і встановлює порядок розвязання спорів у цій сфері. Закон чітко вказує на право відповідних компетентних органів Держави, зокрема Державної прикордонної служби України тимчасово відмовляти у виїзді за кордон Громадянинові України у випадках, передбачених пунктами 1-9 ст.6 Закону, зокрема, коли у нього є неврегульовані аліментні, договірні чи інші невиконані зобов'язання - до виконання зобов'язань, або розв'язання спору за погодженням сторін у передбачених законом випадках, або коли щодо нього подано цивільний позов до суду - до закінчення провадження у справі.

Однак цим Законом не передбачено за ухвалою суду тимчасове обмеження виїзду за кордон відповідача до виконання останнім договірних зобоязань, та можливого невиконання рішення суду останнім.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 151-153, 210 ЦПК України, -

ухвалив:

У задоволенні заяви публічного акціонерного товариства комерційний банк „ПРИВАТБАНК про забезпечення позову відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду Чернігівської області через Прилуцький міськрайонний суд протягом п"яти днів з дня її одержання.

Суддя О.Ільченко