Апеляційний суд Чернівецької області
Рішення

Іменем україни

03 серпня 2011 року м. Чернівці

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Чернівецької області у складі:

Головуючого- судді Чупікової В.В.

суддів: Галичанського А.Д., Яремка В.В.

секретар Варгоцька Н.С.

за участю представника позивача ОСОБА_1, відповідача ОСОБА_2, його представника ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_5, ОСОБА_2 про стягнення безпідставно набутих грошових коштів, за апеляційною скаргою ОСОБА_4, інтереси якого за довіреністю представляє ОСОБА_1, на рішення Шевченківського районного суду м. Чернівці від 04 липня 2011 року, -

в с т а н о в и л а :

В січні 2011 року ОСОБА_4 звернувся до суду з вищезазначеним позовом з тих підстав, що 27.09.2009 року, після посвідчення приватним нотаріусом довіреності від імені власника автомобіля ОСОБА_5 на ім'я його, позивача, та його дружини ОСОБА_6, у присутності свідків ОСОБА_6 та ОСОБА_7 передав відповідачу ОСОБА_2 5200 дол. США, що на той час становило 41635, 36 грн. Після чого відповідач ОСОБА_2 передав йому автомобіль ВАЗ -21121, д. н. СЕ 22-13 АС, ключі від автомобіля, свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу. 09.12.2009 року вищезазначений автомобіль був вилучений у нього працівниками міліції та поміщений для зберігання на штраф майданчик п причині скасування відповідачем ОСОБА_5 раніше виданої довіреності.

Рішенням Шевченківського районного суду м. Чернівці від 04 липня 2011 року в задоволенні позову ОСОБА_4 до ОСОБА_5, ОСОБА_2 стягнення безпідставно набутих грошових коштів відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_4, інтереси якого за довіреніс представляє ОСОБА_8, просить скасувати рішення суду першої інстанці та ухвалити нове рішення, яким його позовні вимоги задовольнити.

Посилається на незаконність та необґрунтованість рішення суду першо інстанції, порушення та неправильне застосування судом першої інстанці норм матеріального та процесуального права, невідповідність висновків суду обставинам справи.

Колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного.

Відмовляючи в задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з того, що 27.09.2009 року між позивачем ОСОБА_9 та відповідачем ОСОБА_5 фактично була досягнута домовленість про продаж автомобіля марки ВАЗ -21121, державний реєстраційний номерний знак НОМЕР_1, але позивач не скористався наданим йому правом на його відчуження, а тому з підстав, передбачених ст.1212 ЦК України позов не може бути задоволений. Такий висновок суду першої інстанції не відповідає встановленим у справі обставинам та зроблений з порушенням норм матеріального права, що відповідно до п.п.З. 4 ч.І ст.309 ЦПК України є підставою для скасування рішення суду першої інстанції та ухвалення нового рішення по суті позовних вимог.

За матеріалами справи встановлено, що спірний автомобіль ВАЗ - 21121, державний реєстраційний номерний знак НОМЕР_1 належить на праві власності ОСОБА_5А.(а.с.6, 34). 27.09.2009 року ОСОБА_5 видав позивачу ОСОБА_4 та його дружині ОСОБА_6 довіреність на право користування та розпоряджання належним йому на праві власності автомобілем ВАЗ -21121, державний реєстраційний номерний знак НОМЕР_1(а.с.Ю), яку скасував 25.11.2009 року(арк. 17 матеріалу №963 про відмову в порушенні Крим, справи). Рішенням Шевченківського районного суду м. Чернівці від 18.11.2010 року у цивільній справі №2-2907/10, в якій брали участі ті самі особи, що і у даній цивільній справі, встановлено, що воля обох сторін при укладенні довіреності від 27.09.2009 року (ОСОБА_4 і ОСОБА_5А.) не була спрямована на встановлення інших цивільно - правових відносин, ніж ті, які передбачені правочином, а саме довіреністю (арк. 83 цивільної справи №2-2907/10).

По справі також встановлено, що 04.07.2009 року власник спірного автомобіля ОСОБА_5 видав відповідачу ОСОБА_2, його дружині та іншим особам довіреність на право користування та розпоряджання спірним автомобілем , в тому числі з правом продажу за ціну і на умовах на їх розсуд. Вказана довіреність була скасована 22.11.2009 року за заявою ОСОБА_5 (арк.49, 50 цивільної справи №2-2907/10). В судовому засіданні апеляційної істанції та під час проведення перевірки за заявою ОСОБА_4 про ючин відповідач ОСОБА_2, визнав, що кошти в сумі 5200 дол. США зимав від позивача. З пояснень ОСОБА_5 від 10.12.2009 року вбачається, о відповідач ОСОБА_2 не повернув йому гроші за проданий його гомобіль, через що він скасував доручення (арк.9, 20 матеріалу №963 про щову в порушенні крим. справи). Рішенням Шевченківського районного /ду м. Чернівці від 18.11.2010 року у цивільній справі №2-2907/10, в якій ш участі ті самі особи, що і у даній цивільній справі, такрж встановлено, що ОСОБА_10 звернувся з заявою до нотаріуса про скасування довіреностей від 7.09.2009 року та довіреності на ОСОБА_2 по тій причині, що йому не >міа оплачена вартість автомобіля.

Відповідно до ч.І ст.1212 ЦК України особа, яка набула майно або зегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої, зової підстави (безпідставно набуте майно), зобов'язана повернути грпілому це майно. Особа зобов'язана повернути майно і тоді, коли істава, на якій воно було набуте, згодом відпала.

27.09.2009 року відповідач ОСОБА_2 отримав від позивача ОСОБА_4 кошти в сумі 5200 дол. США маючи такі повноваження від власника гомобіля ОСОБА_5 на підставі довіреності від 04.07.2009 року. Оскільки, .11.2009 року вказана довіреність була скасована, то він відповідно до вимог еденої норми права повинен повернути позивачу 5200 дол. США, що щє 41635, 36 грн. За таких обставин колегія суддів приходить до висновку, що рішення ївченківського районного суду м. Чернівці від 04 липня 2011року підлягає жування з ухваленням нового рішення про задоволення позову про стягнення коштів в сумі 41635, 36 грн. з відповідача ОСОБА_2

Оскільки у справі встановлено, що ОСОБА_5 коштів за автомобіль не зимав, то в задоволенні позову до нього слід відмовити.

Відповідно до вимог ст.88 ЦП України підлягають розподілу судові зати понесені позивачем у даній справі.

На підставі ст.1212 ЦК України та керуючись ст.ст. 209, 218, 307, 309, ЦПК України, колегія суддів, -

вирішила:

Апеляційну скаргу ОСОБА_4, інтереси якого за віреністю представляє ОСОБА_11, задовольнити частково. Рішення Шевченківського районного суду м. Чернівці від 04 липня 2011 року скасувати.

Позов задовольнити частково. Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_4 безпідставно набуті кошти в сумі 41635, 36 грн. та судові витрати в сумі: 624, 54 грн. судового збору, 240 грн. витрат на ІТЗ розгляду справи.

В задоволенні позову ОСОБА_4 до ОСОБА_5 про стягнення безпідставно набутих коштів відмовити.

Рішення набирає законної сили з моменту його проголошення, але може бути оскаржене в касаційному порядку до Вищого спеціалізовано суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двад днів.

Головуючий

Судді