Апеляційний суд Дніпропетровської області ( м. Кривий Ріг)
Категорія № 27 (_4________) інстанції - ОСОБА_1
Доповідач - Карнаух В.В.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 грудня 201 1 року колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді - Карнаух В.В.,

суддів - Барильської А.П., Ляховської І.Є.,

при секретарі - Алісовій Т. С,

за участю:представника позивача ОСОБА_2 - ОСОБА_3, представника відповідача ОСОБА_4 акціонерного товариства "ОСОБА_5 Аваль" - ОСОБА_6,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Кривому Розі цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_4 акціонерного товариства "ОСОБА_5 Аваль" на рішення Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу від 19 квітня 2011 року по справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_4 акціонерного товариства "ОСОБА_5 Аваль" про визнання договору недійсним та за зустрічним позовом ОСОБА_4 акціонерного товариства "ОСОБА_5 Аваль" до ОСОБА_2 та ОСОБА_7 про стягнення заборгованості , -

ВСТАНОВИЛА:

У грудні 2009 року ОСОБА_2 звернулася до суду з позовом до Відкритого акціонерного товариства "ОСОБА_5 Аваль", яке в подальшому змінило назву на Публічне акціонерне товариство"ОСОБА_5 Аваль" ( надалі - ПАТ «ОСОБА_5 Аваль») про визнання кредитного договору недійсним та зобов'язання здійснити перерахунок сплачених коштів.

В обгрунтування позовних вимог зазначила, що між нею та банком 19 вересня 2006 року укладено кредитний договір № 014/6767/29828/74 про надання коштів на споживчі цілі у розмірі 100 000 дол. СШАпід 13,25% річних.

В забезпечення виконання зобов'язань за вказаним кредитним договором в той же день між сторонами укладено договір іпотеки, предметом якого є домоволодіння № 2, що розташоване по вул.. Ольмінського у м. Кривому Розі, яке належить іпотекодавцю на праві приватної власності.

Крім того, 19 вересня 2006 року між банком та ОСОБА_7 укладено договір поруки, згідно умов якого поручитель на добровільних засадах бере на себе зобов,язання перед кредитором відповідати за зобов,язання боржника ОСОБА_2, які виникають із умов кредитного договору № 014/6767/29828/74, у повному обсязі цих зобов,язань / а.с. 28-29/.

При укладенні договору позивачка попереджала відповідача, що кредит їй потрібен на споживчі цілі і витрачати кошти вона буде в гривнях, проте представники відповідача їй пояснили, що валюта кредиту не має значення, оскільки погашати кредит та його проценти вона буде в національній валюті. Вважає, що відповідач укладаючи договір в іноземній валюті переклав на неї всі ризики пов'язані із знецінюванням національної валюти, оскільки після значного підвищення курсу гривні по відношенню до долару США ціна кредитного долару у гривневому еквіваленті збільшилась майже в два рази, у зв'язку з чим вона не мала можливості сплачувати проценти за користування кредитом. Оскільки єдиним законним платіжним засобом на території України є її валюта -гривня, то іноземна валюта, як засіб платежу не може застосовуватись резидентами всередині України. Вважає, що спірний договір укладено з порушенням вимог чинного законодавства, тому він є незаконним.

Уточнивши позовні вимоги, ОСОБА_2 просила суд визнати кредитний договір № 014/6767/29828/74, укладений між нею та ВАТ "ОСОБА_5 Аваль", недійсним.

У лютому 2010 року ПАТ «ОСОБА_5 Аваль» звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 та ОСОБА_7 про стягнення заборгованості по кредитному договору. Просив стягнути солідарно з ОСОБА_2 та ОСОБА_7 на його користь заборгованість за кредитним договором в сумі 635 675,05 грн.. а також витрати по справі.

Рішенням Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу від 19 квітня 2011 року, в якому усунуті описки ухвалами того ж суду від 23 серпня 2011 року та 20 жовтня 2011 року, позовні вимоги ОСОБА_2 до ПАТ "ОСОБА_5 Аваль"задоволено. Поновлено ОСОБА_2 строк для звернення до суду за захистом своїх прав.

Кредитний договір від 19 вересня 2006 року за № 014/6767/29828/74, укладений між ОСОБА_2 та ВАТ "ОСОБА_5 Аваль", визнано недійсним,

Стягнуто в якості реституції на користь ОСОБА_4 акціонерного товариства «ОСОБА_5 Аваль" з ОСОБА_2 -208543,94 грн.

Стягнуто на користь ОСОБА_2 з ПАТ "ОСОБА_5 Аваль" судові витрати : 120 гри. по сплаті витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи, 51 грн. по сплаті державного мита. Стягнуто з ПАТ "ОСОБА_5 Аваль" на користь держави судовий збір в сумі 1649 грн. У задоволенні зустрічного позову ПАТ "ОСОБА_5 Аваль" до ОСОБА_2 і ОСОБА_7 відмовлено повністю.

В апеляційній скарзі ПАТ "ОСОБА_5 Аваль", посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, невідповідність висновків суду обставинам справи, ставить питання про скасування рішення суду та просить ухвалити нове рішення про відмову в задоволенні позовних вимог ОСОБА_2 і задоволення зустрічних позовних вимог банку.

Зокрема, вважас, то суд не звернув уваги на те, що правовою підставою для здійснення кредитування в іноземній валюті є наявність у банку генеральної ліцензії на здійснення валютних операцій, отриманої у встановленому законом порядку та письмового дозволу на здійснення даного виду операцій.

Крім того, вважають, що суд безпідставно поновив позивачу строк позовної давності звернення до суду.

Перевіривши законність та обгрунтованість рішення суду в межах заявлених вимог та доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено та сторонами не оспорюється, що 19 вересня 2006 року між ВАТ "ОСОБА_5 Аваль" / на теперішній час - Публічне акціонерне товариство"ОСОБА_5 Аваль"/ та ОСОБА_2 було укладено кредитний договір № 014/6767/29828/74 про надання коштів на споживчі цілі у розмірі 100 000 дол. США під 13,25 % річних /а.с. 27/.

В забезпечення виконання зобов'язань за вказаним кредитним договором між сторонами укладено договір іпотеки, предметом якого є домоволодіння № 2, розташоване по вул.. Ольмінського у м. Кривому Розі, яке належить ОСОБА_2 на праві приватної власності.

Крім того, 19 вересня 2006 року між банком та ОСОБА_7 укладено договір поруки, згідно умов якого поручитель на добровільних засадах бере на себе зобов,язання перед кредитором відповідати за зобов.язання боржника ОСОБА_2, які виникають із умов кредитного договору № 014/6767/29828/74, у повному обсязі цих зобов,язань / а.с. 28-29/.

Через неналежне виконання умов договору станом на 17 лютого 2010 року утворилась заборгованість, яка становить 635 675,05 грн., із яких: заборгованість по кредиту - 71 955,56 дол. США, заборгованість по відсотках - 5072.91 дол. США, заборгованість по пені - 2407,08 дол. США, разом 79 435,55 дол. США, або - 635 675,05 грн.

Задовольняючи позовні вимоги ОСОБА_2 та визнаючи недійсним укладений між нею та ВАТ "ОСОБА_5 Аваль"кредитний договір № № 014/6767/29828/74 від 19 вересня 2006 року, суд першої інстанції дійшов висновку про те, що на момент його укладення банк не мав права здійснювати банківські операції з валютними цінностями.

Колегія суддів не може погодитися з таким висновком суду першої інстанції з наступних підстав. Відповідно до ч.І ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну та припинення цивільних прав та обов,язків. Згідно ч.І ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. ІСТОТНИМИ умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Правовідносини з надання кредиту регулюються параграфом 2 глави 71 ЦК України. Стаття 1054 ЦК України передбачає, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа /кредитодавець/ 30б0В,ЯЗується надати грошові кошти- /кредит/ позичальнику у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов,язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ст. 1055 ЦК кредитний договір укладається в письмовій формі.

Спірний договір укладено у валюті - доларах США. Валюта кредиту визначена в договорі. Відповідно до умов кредитного договору погашення відповідної частини кредиту здійснюється позичальником щомісяця у розмірі та строки, визначені у графіку повернення кредиту та сплати процентів. Суми до погашення у графіку погашення кредиту визначені у доларах США.

Відповідно до положень ст.ст. 525, 526 ЦК України зобов,язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. Одностороння відмова від зобов,язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Виходячи із змісту ст.ст. 1054, 1055 ЦК України, сторони кредитного договору узгодили всі істотні умови, необхідні для договорів даного виду. Позивач не надав доказів того, що звертався до банку з будь-якими пропозиціями щодо внесення змін чи додаткових умов до кредитного договору, який він підписав на

запропонованих банком умовах. Підписуючи кредитний договір, позичальник достовірно знав, що зобов.язується сплачувати кредитні платежі та проценти у доларах США та протягом дії договору з вересня 2006 року до лютого 2009 року ОСОБА_2 виконувала договірні зобов,язання та сплачувала кредит і проценти у валюті згідно договору.

Таким чином, висновок суду про те, що сторонами спірного правочину не були додержані вимоги, встановлені частинами першою-третьою, п,ятою та шостою сі. 203 ЦК України, не відповідає обставинам справи.

Задовольняючи позовні вимоги, та посилаючись на положення статей 524, 1054 ЦК України, ст. ст. 2, 47, 49 Закону України «Про банки та банківську діяльність», ст. 5 Декрету КМ України «Про систему валютного регулювання і валютного контролю», п.2.3. Положення «Про порядок видачі банкам банківських ліцензій, письмових дозволів та ліцензій на виконання окремих операцій», п.1.5 Положення «Про порядок видачі НБУ індивідуальних ліцензій на використання іноземної валюти на території України як засобу платежу», суд першої інстанції неправильно застосував норми зазначених нормативно-правових актів та не застосував до спірних правовідносин інші норми вищезазначених законів та підзаконних актів.

Відповідно до ч.І ст. 192 ЦК України законним платіжним способом, обов,язковим до прийняття за номінальною вартістю на всій території України, є грошова одиниця України - гривня. Разом з тим, частина 2 зазначеної статті передбачає, що іноземна валюта може використовуватися на території України у випадках і у порядку, встановленому законом. Відповідно до ст. 524 ЦК України зобов,язання має бути виражене у грошовій одиниці України. Сторони можуть визначити грошовий еквівалент зоСІов,язання в іноземній валюті.

Тобто, Цивільним кодексом передбачено можливість визначення зобов,язання в іноземній валюті. Частина 3 ст. 533 ЦК України передбачає, що використання іноземної валюти, а також платіжних документів в іноземній валюті при здійсненні розрахунків на території України за зобов.язаннями допускається у випадках, порядку та на умовах, встановлених законом.

Частиною 1 статті 5 Декрету КМ України «Про систему валютного регулювання та валютного контролю» передбачається, що на здійснення валютних операцій Національним банком видаються відповідні ліцензії. Генеральні ліцензії видаються комерційним банкам та іншим фінансовим установам України, національному оператору поштового зв,язку на здійснення валютних операцій, що не потребують індивідуальної ліцензії на весь період дії режиму валютного регулювання. Індивідуальні ліцензії видаються резидентам та нерезидентам на здійснення разової валютної операції на період, необхідний для здійснення такої операції.

Згідно положень п. 5.3 глави 5 Положення про порядок видачі банкам банківських ліцензій, письмових дозволів та ліцензій на виконання окремих операцій, затвердженого Постановою Правління НБУ України від 17.07.2001. № 275 передбачено, що письмовий дозвіл на здійснення операцій з валютними цінностями є генеральною ліцензією на здійснення валютних операцій згідно з Декретом КМ України «Про систему валютного регулювання і валютного контролю» від 19.02.1993. за № 15-93 та може видаватися за умови дотримання банком відповідних спеціальних вимог щодо одного чи кількох напрямків діяльності.

Пункт «в» ч.4 ст. 5 зазначеного Декрету передбачає, що індивідуальні ліцензії потребують операції з надання і одержання кредитів в іноземній валюті, якщо термін і суми таких кредитів перевищують встановлені законодавством межі.

Однак на даний час законодавством не визначено межі термінів і сум надання та одержання кредитів в іноземній валюті. Тому операції з надання банком кредитів в іноземній валюті не потребують індивідуальної ліцензії.

Таким чином, за відсутності нормативних умов для застосування режиму індивідуального ліцензування щодо вказаний операцій, єдиною правовою підставою для здійснення банками кредитування в іноземній валюті згідно з вимогами ст.. 5 Декрету КМ України «Про систему валютного регулювання і валютного контролю» є наявність у банку генеральної ліцензії /письмового дозволу/ на здійснення валютних операцій, отриманої у встановленому порядку.

На думку колегії суддів, при розгляді даного спору про надання кредиту в іноземній валюті, встановлено наявність у ОСОБА_4 акціонерного товариства «ОСОБА_5 Аваль» генеральної ліцензії та письмового дозволу Національного банку України, що підтверджує здійснення кредитних операцій у валюті та не суперечить вимогам чинного законодавства України.

Відповідно до ч.І ст. 554 ЦК України у разі порушення боржником зобов,язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники. З огляду на зазначене, заборгованість за спірним кредитним договором підлягає стягненню в солідарному порядку також із ОСОБА_7 як поручителя.

З огляду на викладене-та виходячи з того, що відсутні підстави для визнання кредитного договору № 014/6767/29828/74 від 19.09.2006. недійсним, колегія суддів приходить до висновку про те, що рішення суду, як ухвалене з порушенням матеріального та процесуального законодавства, підлягає скасуванню відповідно до положень п.п.3,4 ч.І ст. 309 ЦПК України, з ухваленням нового рішення про відмову в задоволенні позовних вимог ОСОБА_2 про визнання недійсним кредитного договору та задоволення зустрічних позовних вимог ПАТ "ОСОБА_5 Аваль"про стягнення заборгованості з ОСОБА_2 і ОСОБА_7.

Відповідно до ст. 88 ЦПК України з ОСОБА_2 та ОСОБА_7 солідарно на користь ПАТ "ОСОБА_5 Аваль" підлягають стягненню судові витрати понесені у судах першої та апеляційної інстанцій: 2550,00 грн. - по сплаті судового збору, 240,00 грн. - витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи.

Керуючись ст.ст. 303, 307, п.3,4 ч.І ст.309, ст.ст. 314, 316 ЦПК України, колегія суддів,

ВИРІШИЛА :

Апеляційну скаргу ОСОБА_4 акціонерного товариства "ОСОБА_5 Аваль"задовольнити. Рішення Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу від 19 квітня 2011 року скасувати та ухвалити нове рішення.

Відмовити ОСОБА_2 в задоволенні позову до ОСОБА_4 акціонерного товариства "ОСОБА_5 Аваль"про визнання кредитного договору Хе 0І4/6767/29828/74 від 19 вересня 2006 року недійсним.

Зустрічні позовні вимоги ОСОБА_4 акціонерного товариства "ОСОБА_5 Аваль" до ОСОБА_2 та ОСОБА_7 про стягнення заборгованості за кредитним договором задовольнити.

Стягнути солідарно з ОСОБА_2 та ОСОБА_7 на користь ОСОБА_4 акціонерного товариства "ОСОБА_5 Аваль" заборгованість за кредитним договором № № 014.6767/29828/74 від 19 вересня 2006 року в сумі 635 675,05 грн /.шістьсом тридцять п.ятьтисяч шістсот сімдесят п,ять гривень 05 коп./.

Стягнути солідарно з ОСОБА_2 та ОСОБА_7 на користь ОСОБА_4 акціонерного товариства "ОСОБА_5 Аваль" судовий збір в сумі 2550,00 грн. та витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи в сумі 240 грн. за розгляд справи в судах першої та апеляційної інстанцій.

Рішення набирає законної сили з моменту його проголошення, але може бути оскаржене у касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду кримінальних і цивільних справ протягом двадцяти днів з дня набрання ним законної сц/іи.

Головуючий: /підпис/

Судді: /підпис/

ЗГІДНО З ОРИГІНАЛОМ

Суддя-доповідач: ОСОБА_8

і