АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Категорія - 27 (І) ОСОБА_1
Доповідач Турік В.П.
У Х В А Л А

Іменем України

12 жовтня 2011 року колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді Турік В.П.

суддів - Братіщевої Л.А.,Савіної Г.О.

при секретарі - Бондаренко І.В.

за участю: представників позивача - ОСОБА_2 ОСОБА_3, ОСОБА_4,

відповідача - ОСОБА_5 та його представника ОСОБА_6,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Кривому Розі цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_5 на рішення Криворізького районного суду Дніпропетровської області від 12 квітня 2011 року по справі за позовом ОСОБА_2, ОСОБА_7 до ОСОБА_5 про усунення перешкод в здійсненні права користування земельною ділянкою, -

В С Т А Н О В И Л А:

У жовтні 2010 року ОСОБА_2 та ОСОБА_7 звернулися до суду з позовом до ОСОБА_5 про усунення перешкод в здійсненні права користування земельною ділянкою.

В обґрунтування позову зазначили, що ОСОБА_2 є власницею будинку № 72 по вул. Селищній в с. Христофорівка Криворізького району Дніпропетровської області, який подарований їй батьком - ОСОБА_7 разом з земельною ділянкою площею 0,218 га., що розташована за вказаною адресою.

Оскільки відповідач перешкоджає позивачам в користуванні земельною ділянкою а саме її частиною площею 0,6 метрів, що становить відстань від будинку № 72 до межі з земельною ділянкою ОСОБА_5, зведенні на ній споруд, засмічує цю частину земельної ділянки, заважає зводити огорожу, та здійснити ОСОБА_2 законне право по переоформленню документів у власність всієї земельної ділянки на своє імя, позивачі просили суд зобовязати відповідача не чинити перешкод у здійснені права користування належної ОСОБА_7 на праві власності земельною ділянкою, що обслуговує житловий будинок ОСОБА_2, утриматись від будь-яких дій, які б завадили позивачам у споруджені огорожі на земельній ділянці позивача ОСОБА_7 відповідно до акту встановлення меж земельної ділянки.

Рішенням Криворізького районного суду Дніпропетровської області від 12 квітня 2011 року позов ОСОБА_2 та ОСОБА_7 задоволено.

Зобовязано ОСОБА_5 не чинити перешкод у здійснені права користування належної на праві власності ОСОБА_7 земельної ділянки відповідно до Державного акту серії ІІ ДП № 066938 від 30.08. 2002 року для обслуговування житлового будинку № 72 по вул. Селищній в с. Христофорівка Криворізького району Дніпропетровської області, утриматись від будь-яких дій, які б завадили позивачам у спорудженні огорожі на земельній ділянці позивачів, відповідно до акту про встановлення меж земельної ділянки від 4 липня 2001 року і Державного акту про право власності на земельну ділянку серії ІІ ДП № 066938.

Стягнуто з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_2 та ОСОБА_7М судові витрати по сплаті судового збору в сумі 17 грн. і витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи в суді у розмірі 37 грн.

В апеляційній скарзі відповідач ОСОБА_5 ставить питання про скасування рішення суду першої інстанції та ухвалення нового рішення про відмову в задоволенні позову, посилаючись на те, що судом не враховано, що причиною виникнення спору є наявність неприязних стосунків між ним та позивачами. Вважає, що жодних дій, які б порушували права позивачів на користування земельною ділянкою, що їм належить, він не вчиняв. Крім того, розглядаючи справу, суд першої інстанції не встановив правовий статус земельної ділянки площею 0,6 метрів, з використання якої й виник спір.

В запереченнях на апеляційну скаргу представник позивача ОСОБА_7 ОСОБА_3 просить апеляційну скаргу відхилити й залишити без змін рішення суду першої інстанції як законне та обґрунтоване.

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги і заявлених позовних вимог, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає відхиленню з наступних підстав.

Судом встановлено, що рішенням №81 Христофоровської селищної ради Криворізького району Дніпропетровської області від 12 березня 2001 року згідно з заявою ОСОБА_7 для будівництва і обслуговування житлового будинку йому була надана безкоштовно в приватну власність земельна ділянка площею 1500 кв.м., яка розташована за адресою вул.Селищна,72 (а.с.11).

На підставі цього ж рішення на ім*я ОСОБА_7 30 серпня 2002 року був виданий державний акт на право приватної власності на земельну ділянку площею 0,128 га, який зареєстрований в книзі записів державних актів на право власності на землю за № 8854 (а.с.8).

Рішення Христофоровської селищної ради №81 від 12 березня 2001 року і державний акт про право приватної власності на земельну ділянку ОСОБА_7 ніким із суміжних землекористувачів не оскаржено.

Ухвалюючи рішення про задоволення позовних вимог позивача про усунення перешкод в здійсненні права користування його земельною ділянкою, суд першої інстанції виходив з доведеності позовних вимог.

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду першої інстанції з огляду на наступне.

Відповідно до ч.2 ст.152 Земельного кодексу України власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов*язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, і відшкодування завданих збитків.

Згідно із ч.2 ст.90 Земельного кодексу України порушені права власників земельних ділянок підлягають відновленню в порядку встановленому законом.

Як убачається із матеріалів справи, а саме із первісної схеми результатів обміру і визначення границь земельної ділянки (а.с.18) відстань від будинку ОСОБА_7 до межі із земельною ділянкою ОСОБА_5 складає 0,6 м., ширина земельної ділянки ОСОБА_7 з боку вулиці складає 24,80 м. Ці розміри вказані також в плані встановлення меж земельної ділянки.

4 липня 2001 року інженером ДП «Земельно-Кадастровий центр» був складений акт про встановлення меж земельної ділянки в натурі, що передається ОСОБА_7 у приватну власність. Цей акт підписаний представниками суміжних землекористувачів, в тому числі і ОСОБА_5, з боку яких будь-яких заперечень при встановлені меж не надійшло. Межові знаки, якими закріплено земельну ділянку в кількості 6 шт. узгоджені представниками і в натурі (а.с.10).

Із відповідей начальника відділу земельних ресурсів Держкомзему в Криворізькому районі ОСОБА_8 від 19.05.2010 року та від 27.09.2010 року видно, що суміжним землекористувачем ОСОБА_5 земельна ділянка шириною 0,6 м. використовується за відсутності правоустановчих документів (а.с.23,25).

Свідок ОСОБА_8- начальник відділу Держкомзему у Криворізькому районі Дніпропетровської області в суді першої інстанції пояснила, що при обстеженні і обмірі земельної ділянки було встановлено і також підтверджено доказами, що між стіною будинку ОСОБА_7 і межею є в наявності відстань шириною 0,6 метрів.

Тому суд вірно дійшов висновку про те, що відповідач ОСОБА_5 своїми діями перешкоджає позивачу в здійсненні свого права користування земельною ділянкою, зведення на ній споруд, засмічує частину його земельної ділянки, заважає зводити огорожу.

Висновки суду обґрунтовані, підтверджені письмовими матеріалами справи, а також поясненням самих учасників процесу.

За таких обставин колегія суддів вважає, що рішення суду відповідає нормам матеріального та процесуального закону.

Доводи відповідача в апеляційній скарзі, що суд задовольняючи позов, не встановив правовий статус земельної ділянки пл.0,6 м., з використання якої й виник спір, колегія суддів не приймає до уваги, оскільки вони висновків суду про задоволення позову не спростовують. Окрім того, відповідачем не надано будь-яких доказів щодо розміру земельної ділянки, яка на його думку повинна бути в приватній власності позивача.

Доводи, що судом не враховано, що причиною виникнення спору є наявність неприязних стосунків між ним та позивачем, не є підставою для скасування рішення.

На підставі викладеного, колегія суддів вважає, що рішення суду необхідно залишити без зміни, а апеляційну скаргу без задоволення.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 308 313-315 ЦПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_5 відхилити.

Рішення Криворізького районного суду Дніпропетровської області від 12 квітня 2011 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили.

Головуючий: /підпис/

Судді: /підписи/