РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 2-3280/11

Провадження № 2-3280/11

23.05.2011 року Московський районний суд м. Харкова в складі:

головуючого судді Сиротникова Р.Є.,

при секретарі Хмельковій О.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Харкові цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про дострокове розірвання договору позики та стягнення боргу за договором позики, суд

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до відповідача ОСОБА_2, у якому просив розірвати договір безвідсоткової позики від 30.10.2010 року, посвідчений приватним нотаріусом ХМНО ОСОБА_3, зареєстрованого в реєстрі за №2267, укладений між ОСОБА_1 та ОСОБА_2, у звязку з істотною зміною обставин, а також, стягнути з відповідача на користь позивача суму боргу за договором позики від 3010.2010 року у розмірі 1075977,6 гривень, та судових витрат, понесених позивачем при подачі позову до суду, які складаються з: держмита у розмірі 1700 гривень, витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи у розмірі 120 грн.

В обґрунтування позовних вимог в судовому засіданні позивач зазначив, що 30 жовтня 2010 року між ним та ОСОБА_2В був укладений договір безвідсоткової позики у розмірі 1075977,6 грн., посвідчений приватним нотаріусом ХМНО ОСОБА_3, на строк до 30 жовтня 2011 року. Відповідно до п.3 зазначеного договору позивач повністю видав гроші відповідачу до підписання договору. Згідно наявної угоди між сторонами, однією з істотних умов договору позики є спосіб виконання відповідачем свого обовязку щодо повернення суми позики. При цьому забезпечення виконання відповідачем зобовязань за договором повинно бути здійснено шляхом укладання сторонами договору застави певного майна або майнових прав. 20.12.2010, 28.01.2011 та 15.02.2011, 15.03.2011 року ОСОБА_2 були направлені повідомлення з вимогою забезпечення виконання зобовязань за договором шляхом укладення сторонами договору застави майна або розірвання договору позики. Однак, після укладення договору позики відповідач ОСОБА_2 не виконав обовязки щодо забезпечення повернення позики, всіляко ухиляється від спілкування, не телефонні дзвінки не відповідає, предмет застави не надає, у звязку з чим він вправі вимагати дострокового повернення позики. У звязку з чим просив стягнути з відповідача на його користь суму боргу за договором позики від 30.10.2010 року у розмірі 1075977,6 гривень, та судові витрати, понесені позивачем при подачі позову до суду, які складаються з: держмита у розмірі 1700 гривень, витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи у розмірі 120 грн. Просив позов задовольнити.

Відповідач в судове засідання не зявився, про час та місце розгляду справи був сповіщений належним чином, про причини неявки не повідомив, заяв про розгляд справи у його відсутність не надав. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.ст. 224-226 ЦПК України.

Вислухавши пояснення позивача, перевіривши матеріали справи та дослідивши надані докази в їх сукупності, суд встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини.

Судом встановлено, що згідно договору позики від 30.10.2010 року, копія якого знаходиться в матеріалах справи, посвідченого приватним нотаріусом ХМНО ОСОБА_3, зареєстрованого в реєстрі за №2267, ОСОБА_2 позичив у ОСОБА_1В гроші в розмірі 1075977,6 гривень, які зобовязався повернути у строк до 30.10.2011 року.

Згідно наявної угоди між сторонами, однією з істотних умов договору позики є спосіб виконання відповідачем свого обовязку щодо повернення суми позики. При цьому забезпечення виконання відповідачем зобовязань за договором повинно бути здійснено шляхом укладання сторонами договору застави певного майна або майнових прав. 20.12.2010, 28.01.2011 та 15.02.2011, 15.03.2011 року ОСОБА_2 були направлені повідомлення з вимогою забезпечення виконання зобовязань за договором шляхом укладення сторонами договору застави майна або розірвання договору позики. Однак, після укладення договору позики відповідач не виконав обовязки щодо забезпечення повернення позики, а саме предмет застави позивачу не надав.

Таким чином, обставини, з яких виходив позивач при видачі відповідачу суми позики, істотно змінилися, оскільки, видаючи позику, позивач розраховував на укладання з відповідачем договору застави майна.

Відповідач порушив умови договору, у звязку з чим суд вважає за необхідне, достроково розірвати договір позики та стягнути з відповідача на користь позивача суму боргу за договором позики від 30.10.2010 року.

Відповідно до ст.. 1052 ЦК України у разі невиконання позичальником обовязків, встановлених договором позики, щодо забезпечення повернення позики, а також у разі втрати забезпечення виконання зобовязання або погіршення його умов за обставин, за які позикодавець не несе відповідальності, позикодавець має право вимагати від позичальника дострокового повернення позики.

Відповідно до ч.1 ст. 88 ЦПК України, позивач надав суду докази своїх позовних вимог в частині відшкодування судових витрат, а саме - квитанції про сплату держмита у розмірі 1700 грн. та витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи у розмірі 120 грн., що підтверджується відповідними квитанціями, тому суд задовольняє їх в межах наданих доказів.

У звязку з чим суд вважає позовні вимоги обґрунтованими і такими, що підлягають задоволенню.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 1046-1050 ЦК України, ст.ст. 10,11,60, 212,215, 224-226 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити.

Розірвати договір безвідсоткової позики від 30.10.2010 року, посвідчений приватним нотаріусом ХМНО ОСОБА_3, зареєстрований в реєстрі за №2267, укладений між ОСОБА_1 та ОСОБА_2, у звязку з істотною зміною обставин.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 за договором позики від 30 жовтня 2010 року суму у розмірі 1075977 (один мільйон сімдесят пять тисяч девятсот сімдесят сім ) гривень 60 коп.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 понесені ним судові витрати в розмірі 1820 гривень.

Всього стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 суму у розмірі 1077797 ( один мільйон сімдесят сім тисяч сімсот девяносто сім) грн. 60 коп.

Заява про перегляд заочного рішення може бути подана протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Рішення може бути оскаржене в апеляційний суд Харківської області через Московський районний суд м. Харкова протягом десяти дні з дня його проголошення.

Суддя Сиротников Р.Є.