АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Категорія - 27 (І) ОСОБА_1
Доповідач Турік В.П.
У Х В А Л А

Іменем України

31 серпня 2011 року колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді: Турік В.П.

суддів - Савіної Г.О., Соколан Н.О.

при секретарі: Євтодій К.С.

за участю: представника позивача ОСОБА_2 акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» - ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кривому Розі цивільну справу за апеляційною скаргою Відкритого акціонерного товариства «Державний Ощадний банк України», в теперішній час ОСОБА_2 акціонерного товариства «Державний Ощадний банк України», на рішення Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу від 02 червня 2011 року у справі за позовом Відкритого акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» до ОСОБА_4 про зміну умов кредитного договору щодо строку його виконання та стягнення боргу за кредитним договором, -

В С Т А Н О В И Л А:

У лютому 2010 року Відкрите акціонерне товариство «Державний ощадний банк України» (далі - ВАТ «Державний ощадний банк України»), правонаступником якого є Публічне акціонерне товариство «Державний ощадний банк України», звернулося до суду з позовом до ОСОБА_4 про зміну умов кредитного договору щодо строку його виконання та стягнення боргу за кредитним договором, посилаючись на неналежне виконання відповідачем зобовязань за укладеним кредитним договором № 408 від 18.10.2007 року, забезпеченого заставою транспортного засобу, внаслідок чого утворилася заборгованість в сумі 152898,18 грн.

31.03.2009 року приватним нотаріусом Криворізького районного нотаріального округу Дніпропетровської області ОСОБА_5 вчинено виконавчий напис на заставлений транспортний засіб відповідача в рахунок погашення вказаної суми заборгованості, при цьому залишок заборгованості склав 108486,04 грн.

Оскільки відповідач в добровільному порядку не погашає залишок суми заборгованості, позивач просив суд стягнути з відповідача на його користь заборгованість за кредитом в розмірі 108486,04 грн., та судові витрати, які складаються з суми сплаченого державного мита в розмірі 1084,86 грн. та витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи в сумі 120 грн.

Крім того, на підставі ст. 651 ЦК України позивач просив суд змінити умови договору щодо строку його виконання, та судовим рішенням визначити строк виконання кредитного договору моментом набрання рішенням по справі законної сили.

Рішенням Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу від 02 червня 2011 року позов ВАТ «Державний Ощадний банк України» задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_4 на користь ВАТ «Державний ощадний банк України» заборгованість за кредитним договором № 408 від 18.10.2007 року в розмірі 108486 грн. 04 коп., судові витрати по сплаті державного мита в розмірі 1084,86 грн. та 120 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи.

В іншій частині позовних вимог відмовлено.

В апеляційній скарзі позивач ВАТ «Державний ощадний банк України» ставить питання про зміну рішення суду в частині відмови в задоволенні його вимог про зміну умови кредитного договору та ухвалення нового рішення про задоволення позову в цій частині, посилаючись на порушення судом ч.2 ст. 651 ЦК України та неврахування, що відповідач значний період не сплачує кредит та проценти за його користування, тим самим істотно порушує умови укладеного кредитного договору та завдає шкоду позивачу.

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги і заявлених позовних вимог, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга ВАТ «Державний Ощадний банк України» підлягає відхиленню з наступних підстав.

Судом встановлено, що 18.10.2007 року між сторонами укладено кредитний договір № 408, згідно умов якого відповідачу надано кредит в розмірі 143190 грн. на придбання транспортного засобу строком до 17.10.2014 року зі сплатою 18 % річних за користування кредитними коштами.

В забезпечення виконання зобовязання за укладеним кредитним договором між тими ж сторонами 18.10.2007 року укладено договір застави транспортного засобу - автомобіля марки «KIA COPЕНТО», 2007 року випуску, реєстраційний № НОМЕР_1, належного на праві власності відповідачу.

У звязку з невиконанням ОСОБА_4 взятих на себе зобовязань щодо погашення кредиту, сплати відсотків за його користування виникла заборгованість, яка складає 152898,18 грн.

31.03.2009 року в рахунок погашення вказаної суми заборгованості приватним нотаріусом Криворізького районного нотаріального округу Дніпропетровської області ОСОБА_5 вчинено виконавчий напис про звернення стягнення на майно: автомобіль марки «KIA COPЕНТО», 2007 року випуску, реєстраційний № НОМЕР_1.

Автомобіль реалізовано на аукціоні за 80089,20 грн. з перерахуванням грошових коштів від продажу на користь ВАТ «Державний Ощадний банк України» в рахунок погашення частини заборгованості за кредитним договором.

09.11.2010 року позивачем на адресу відповідача була направлена вимога про наявність залишку заборгованості станом на 10.02.2011 року в розмірі 108486,04 грн., з яких: сума заборгованості по кредитом 72 708,98 грн., нараховані але не сплачені відсотки за період з 01.08.2009 р. по 28.02.2011 р. - 33 277,06 грн. та розмір сплати за вчинення виконавчого напису 2 500,00 грн.

Вказану суму заборгованості відповідачем в добровільному порядку не погашено.

На підставі встановлених обставин й виходячи з факту неналежного виконання зобовязання за укладеним кредитним договором боржником ОСОБА_4 в частині повернення кредиту та сплати відсотків за його користування, суд першої інстанції дійшов вірного висновку про право банку, передбачене ч.2 ст. 1050 ЦК України, вимагати від відповідача дострокового повернення частини позики, що залишилася, сплати процентів.

Відмовляючи в задоволенні позову ВАТ «Державний ощадний банк України» щодо зміни умови кредитного договору відносно строку його виконання, та визначення судовим рішенням строку виконання кредитного договору моментом набрання рішення по справі законної сили, суд першої інстанції виходив з відсутності підстав для зміни умов укладеного кредитного договору.

Колегія суддів погоджується з вказаними висновками суду першої інстанції з наступних підстав.

Відповідно до ч.2 ст. 651 ЦК України договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору.

Звертаючись до суду з позовом, ВАТ «Державний ощадний банк України» зазначив, що внаслідок непогашення ОСОБА_4 кредиту та відсотків за його користування завдається шкода банку шляхом позбавлення останнього права на отримання доходу, на який він розраховував при укладенні кредитного договору.

Однак, в порушення ч.3 ст. 10, ч.1 ст. 60 ЦПК України, відповідно до яких кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень позивачем не надано доказів про те, що невиконання умов кредитного договору відповідачем призвело до порушення майнових інтересів позивача та позбавлення його того, на що він розраховував при його укладенні.

Оскільки позивачем ані в суді першої, ані апеляційної інстанцій не доведено істотність порушення відповідачем умов кредитного договору, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про відсутність підстав для зміни кредитного договору в частині строку його виконання.

Вищенаведеним спростовуються доводи апеляційної скарги позивача про наявність підстав для зміни умов укладеного кредитного договору.

Наявність заборгованості за кредитним договором, на яку посилається позивач як на підставу для зміни його умов, є тією обставиною, що надає право банку, у відповідності до положень ч.2 ст. 1050 ЦК України, вимагати від відповідача дострокового повернення частини позики, що залишилася та сплати процентів.

Враховуючи викладене, колегія суддів вважає, що рішення суду першої інстанції відповідає нормам матеріального і процесуального права, висновки суду відповідають обставинам справи, в той час як доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують, а тому апеляційна скарга підлягає відхиленню, а рішення суду першої інстанції - залишенню без змін, відповідно до ст. 308 ЦПК України.

В частині задоволення позовних вимоги ВАТ «Державний ощадний банк України» рішення суду не оскаржується.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 308, 313-315 ЦПК України колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу Відкритого акціонерного товариства «Державний ощадний банк України», в теперішній час ОСОБА_2 акціонерного товариства «Державний ощадний банк України», відхилити.

Рішення Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу від 02 червня 2011 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили.

Головуючий:

Судді: