Жовтневий районний суд м.Харкова
Справа №2-401/2011 рік
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 березня 2011 року Жовтневий районний суд м. Харкова

У складі: головуючого - судді Труханович В.В.

при секретарі - Власенко Ю.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Харкові цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, 3-тя особа Управління служб у справах дітей Департаменту праці та соціальної політики Харківської міської ради про усунення перешкод у спілкуванні з дитиною та її вихованні, про встановлення порядку та способу участі батька у вихованні сина, та по зустрічному позову ОСОБА_2 до ОСОБА_1, 3-тя особа Управління служб у справах дітей Департаменту праці та соціальної політики Харківської міської ради про позбавлення батьківських прав, суд

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2, та просив постановити рішення, на підставі якого зобовязати відповідача не вчиняти перешкод у спілкуванні з сином ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1; встановити спосіб участі батька у вихованні сина у вигляді систематичних побачень щотижня з пятниці 9-00 год. по неділю 21-00 год., або за домовленістю з матірю дитини ОСОБА_2 у будні дні зі зберіганням загальної кількості годин; зустрічі проводити без присутності матері дитини; місто зустрічі батька з сином під час їх спілкування встановити за місцем проживання батька за адресою м. Харків вул. 2-ї ПятирічкиАДРЕСА_1 та у громадських місцях, які призначені для відвідування дорослих з дітьми; сумісний відпочинок батька разом з сином проводити протягом року у кількості 40 днів.

Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що він та відповідач у справі, ОСОБА_2 є батьками ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1. З моменту народження сина позивач приймав активну участь у його житті. Він доглядав за ним, гуляв, купав, купував дитяче харчування, укладав спати, готував їжу, купував одяг, відвідував лікарів, увесь свій вільний час приділяв дитині.

З лютого 2009 року між ним та відповідачкою виникли сварки, та вони перестали жити разом, у звязку з чим позивач вимушений був проживати окремо від сина, та бачитися з ним один раз на тиждень. Однак, при цьому позивач продовжував піклуватися про свого сина, матеріально його забезпечував.

З вересня 2009 року, після конфлікту з ОСОБА_2, вона стала перешкоджати ОСОБА_1 бачитися з дитиною, спілкуватися з ним, у звязку з чим, позивач вимушений був звернутися до комісії з питань захисту прав дитини виконкому Жовтневої районної у місті Харкові ради з проханням встановити спосіб його участі у вихованні малолітнього сина, який проживає з матірю.

Згідно рішення комісії з питань захисту прав дитини виконкому Жовтневої районної у місті Харкові ради відносно участі ОСОБА_1 у вихованні малолітнього сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, від 22.10.2009 року № 32/к, позивачу було встановлено право приймати участь у вихованні сина, відвідувати його для змістовного дозвілля по 2 години два рази на тиждень ( в суботу та інший день тижня за згодою сторін), виключно в присутності матері.

Однак, ОСОБА_2 продовжує ОСОБА_1 вчиняти перешкоди у спілкуванні з сином, у зв'язку з чим позивач вимушений був звернутися до суду з даним позовом.

До початку судового розгляду відповідач ОСОБА_2 звернулася до суду з зустрічним позовом до ОСОБА_1 про позбавлення його батьківських прав стосовно малолітнього сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1. Свій зустрічний позов вона обгрунтовує тим, що з батьком дитини ОСОБА_1 вони зустрічалися з 2005 року, однак разом ніколи не проживали, сумісного господарства не вили, фактичного сімейного життя у

них не було.

Після народження дитини, ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, вона проживала у будинку своїх батьків, які допомагали їй виховувати сина.

Батько дитини, відповідач ОСОБА_1, приїжджає до неї до дому, де у присутності дитини утворює скандали, погрожує відібрати у неї сина. Всі ці обставини негативно впливають на поведінку дитини.

З моменту народження дитини, ОСОБА_1 матеріально не допомагав їй, ніякої участі у вихованні сина не приймав.

Всі вищевикладені обставини вимусили ОСОБА_2 звернутися до суду з зустрічним позовом.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_1 заявлений ним позов підтримав у повному обсязі, та дав пояснення про обставини, які викладені у рішенні вище, та додатково пояснив, що на даний час він спілкується з сином у вихідні дні у присутності матері, разом вони відвідують громадські місця. Крім того, він відвідує свого сина у дитячому садочку, де також з ним спілкується.

Щодо зустрічного позову ОСОБА_2 про позбавлення його батьківських прав, ОСОБА_1 заперечую, пояснивши, що він приймає участь у вихованні сина, щомісяця направляє грошові перекази у сумі 501 грн. на утримання сина.

Відповідач ОСОБА_2 в судовому засіданні позов ОСОБА_1 не визнала, свій зустрічний позов підтримала, та дала пояснення про обставини, які викладені у рішенні вище.

В подальшому відповідач заявила, що вона не заперечує проти спілкування позивача ОСОБА_1 з сином, у тому числі і за місцем проживання батька, однак, враховуючи вік дитини, та його привязаність до матері, вважає, що зустрічі повинні відбуватися тільки у її присутності.

Представник 3-ої особи - Управління служб у справах дітей Департаменту праці та соціальної політики Харківської міської ради в судовому засіданні основний позов ОСОБА_1 підтримали, проти задоволення зустрічного позову ОСОБА_2 заперечували.

Суд, вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, знаходить позов ОСОБА_1 обгрунтованим та таким, що підлягає частковому задоволенню, а у задоволені зустрічного позову ОСОБА_2 відмовляє, виходячи з наступного.

Гак, судовим розглядом встановлено, що сторони у справі - ОСОБА_1 та ОСОБА_2 є батьками малолітнього ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, який проживає разом з матірю. ( а.с. 7,49,50)

Статтею 157 СК України передбачено, що питання виховання дитини вирішується батьками спільно. Той із батьків, з ким проживає дитина, не має права перешкоджати тому з батьків, хто проживає окремо, спілкуватися з дитиною та брати участь у її вихованні, якщо таке спілкування не перешкоджає нормальному розвиткові дитини.

Згідно зі ст. 159 СК України, в разі, якщо той із батьків, з ким проживає дитина, вчиняє перешкоди тому з батьків, хто проживає окремо, у спілкуванні з дитиною та у її вихованні, зокрема якщо він ухиляється від виконання рішення органу опіки та піклування, другий із батьків має право звернутися до суду з позовом про усунення цих перешкод.

Суд визначає способи участі одного з батьків у вихованні дитини, місце та час їхнього спілкування, з урахуванням віку, стану здоров'я дитини, поведінки батьків, а також інших обставин, що мають істотне значення.

В окремих випадках, якщо це викликано інтересами дитини, суд може обумовити побачення з дитиною присутністю іншої особи.

Таким чином, законодавець чітко й однозначно визначився, що питання про участь батьків у вихованні дитини повинно вирішуватися виходячи передусім з інтересів останньої.

Оскільки між сторонами по справі виникали непорозуміння щодо участі батька у вихованні дитини, цим питанням займалася комісія з питань захисту прав дитини виконкому Жовтневої районної у м. Харкові ради.

Рішенням цієї комісії від 22.10.2009 року за № 32/к позивачу було встановлено право приймати участь у вихованні сина, відвідувати його для змістовного дозвілля по 2 години два рази на тиждень ( в суботу та інший день тижня за згодою сторін), виключно в присутності матері. (а.с. 8)

Судом встановлено, що зазначене рішення комісії з питань захисту прав дитини виконавчого комітету Жовтневої районної у м. Харкові ради тривалий час не виконувалося з вини відповідачки ОСОБА_2, у звязку з чим позивач і вимушений був звернутися до суду з даним позовом.

В своїй позовній заяві позивач просить суд, постановити рішення, на підставі якого встановити спосіб участі батька у вихованні сина у вигляді систематичних побачень щотижня з п'ятниці 9-00 год. по неділю 21-00 год., або за домовленістю з матірю дитини ОСОБА_2 у будні дні зі зберіганням загальної кількості годин; зустрічі проводити без присутності матері дитини; місто зустрічі батька з сином під час їх спілкування встановити за місцем проживання батька за адресою м. Харків вул. 2-ї ПятирічкиАДРЕСА_1 та у громадських місцях, які призначені для відвідування дорослих з дітьми; сумісний відпочинок батька разом з сином проводити протягом року у кількості 40 днів.

При розгляді справи судом було встановлено, що позивач є приватним підприємцем, на праві власності йому належить частина квартири № 111 в будинку № 31 по вул. 2-ї Пятирічки у м. Харкові, де він і проживає.

Згідно акту обстеження матеріально-побутових умов проживання сімї ОСОБА_1 від 15.11.2010 року встановлено, що в квартирі нормальні умови для перебування дитини.

Таким чином, приймаючи до уваги наведене, суд, вирішуючи спір між сторонами, керується зазначеними вище нормами сімейного законодавства та частково задовольняючи позовні вимоги, виходить насамперед з інтересів самої дитини, а тому з урахуванням не тільки формального права позивача на зустріч зі своїм сином, а з урахуванням усіх інших істотних обставин справи у їх сукупності, віку дитини (3 роки 2 місяці на момент винесення рішення судом), режиму дитини, встановлює спосіб спілкування батька з його сином шляхом систематичних побачень, які мають бути не досить тривалими і відбуватися у присутності матері.

Відповідно до ч.3 ст. 9 Конвенції про права дитини, дитина, яка не проживає з одним чи обома батьками, має право підтримувати на регулярній основі особисті і прямі контакти з обома батьками, за винятком випадків, коли це суперечить інтересам дитини.

Метою законодавчого закріплення права батьків на спілкування з дитиною і є насамперед захист інтересів дитини. Здійснення батьками своїх прав і виконання обов'язків повинно ґрунтуватися на повазі до прав дитини і її людської гідності.

Суд на підставі даних про особу батька, відносно якого відсутні негативні характеристики, вважає, що побачення мають носити систематичний характер, а саме: кожну суботу місяця з 10-00 год. до 20-00 год., та у любий інший будній день тижня, за домовленістю з матірю дитини, з 17-00 год. до 19-00 год.

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог в частині призначення позивачу часу для спілкування з дитиною з пятниці 9-00 год. по неділю 21-00 год., та проведення спільного відпочинку з дитиною протягом року у кількості 40 днів, суд враховує, що таке спілкування з сином передбачає зміну спального місця дитини, що в такому віці (3 роки 2 місяці на момент винесення рішення судом), на думку суду може негативно вплинути на неї, а також те, що малолітній ОСОБА_3 не може впродовж всього часу знаходитися без матері.

Що стосується зустрічного позову ОСОБА_2 про позбавлення батьківських прав ОСОБА_1 стосовно його малолітнього сина ОСОБА_3, судом встановлено наступне.

Як зазначила ОСОБА_2 в судовому засіданні, звернутися до суду з даним позовом її вимусило те, що ОСОБА_1 ухиляється від матеріального забезпечення свого сина, та не надає їй дозвіл на вивезення сина на відпочинок за межі України.

Відповідно до вимог п.2 ч.І ст. 164 СК України мати, батько можуть бути позбавленні судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обовязків по вихованню дитини.

В судовому засіданні було достовірно встановлено, і проти цього не заперечувала позивач по зустрічному позову ОСОБА_2, що ОСОБА_1 з моменту народження дитини і до теперішнього часу приймає участь у вихованні дитини, її матеріального забезпечення шляхом щомісячного відправлення грошових переказів на утримання сина. ( а.с. 15-17)

Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін ( ч.І ст. 10 ЦПК України).

Даний принцип полягає у прояві в змагальній формі ініціативи та активності осіб, які беруть участь у справі.

Принцип змагальності забезпечує повноту дослідження обставин даної справи.

Відповідно до ч.1 ст. 60 ЦПК України, сторони зобов'язані визначити коло фактів, на які вони можуть посилатися як на підставу своїх вимог і заперечень, і довести обставини, якими вони обгрунтовують ці вимоги й заперечення, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу.

Позивач по зустрічному позову не довела суду ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог, а саме те, що батько дитини не приймає участі у її вихованні, у звязку з чим суд відмовляє у задоволенні зустрічного позову за недоведеністю.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 7,10,11,60,209,212-215 ЦПК України, Конвенцією з прав дитини, ст. ст. 19, 141, 151, 153, 155, 157, 158, 159, 164 СК України, суд

ВИРІШИВ :

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2, 3-тя особа Управління служб у справах дітей Департаменту праці та соціальної політики Харківської міської ради про усунення перешкод у спілкуванні з дитиною та її вихованні, про встановлення порядку та способу участі батька у вихованні сина - задовольнити частково.

Зобовязати ОСОБА_2 не чинити перешкоду ОСОБА_1 у спілкуванні з сином, ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Визначити наступний спосіб участі батька, ОСОБА_1 у вихованні та спілкуванні з малолітнім сином ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1: кожну суботу місяця з 10-00 год. до 20-00 год., та у любий інший будній день тижня, за домовленістю з матірю дитини, з 17-00 год. до 19-00 год. у присутності матері дитини ОСОБА_2, як за місцем проживання батька за адресою м. Харків вул. 2-ї Пятирічки АДРЕСА_2. так і у громадських місцях, з обовязковим поверненням дитини до місця постійного проживання.

У задоволені іншої частини позовних вимог ОСОБА_1 - відмовити.

У задоволені зустрічного позову ОСОБА_2 до ОСОБА_1, 3- тя особа Управління служб у справах дітей Департаменту праці та соціальної політики Харківської міської ради про позбавлення батьківських прав - відмовити.

Рішення може бути оскаржено до апеляційного суду Харківської області через суд першої інстанції шляхом подачі апеляційної скарги протягом 10-ти днів х дня його проголошення, а особами які не були присутні у судовому засіданні у той же строк з моменту одержання його копії.

Суддя В.В. Труханович