АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 22ц-3641/11 Головуючий у 1-й інстанції Андрієнко Г.В. Доповідач ап. інст. ОСОБА_1
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 листопада 2011 року м. Полтава

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Полтавської області в складі:

Головуючого : судці Акопян В.І.

Суддів : Петренка В.М., Лобова О.А.

При секретарі: Фадєйкіній Н.Б.

розглянула у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2

на рішення Октябрського районного суду м.Полтави від 15 вересня 2011 року у справі за позовом Головного управління праці і соціального захисту населення Полтавської обласної державної адміністрації до ОСОБА_2 про вилучення гуманітарного автомобіля

та за зустрічним позовом ОСОБА_2 до Головного управління праці і соціального захисту населення Полтавської обласної державної адміністрації, УДАІ УМВС України в Полтавській області про визнання права користування і передачі користування автомобілем.

Колегія суддів, заслухавши доповідь судді-доповідача апеляційного суду,-

ВСТАНОВИЛА:

Рішенням Октябрського районного суду м.Полтави від 15 вересня 2011 року позов Головного управління праці і соціального захисту населення Полтавської обласної державної адміністрації до ОСОБА_2 про вилучення гуманітарного автомобіля задоволено.

Вилучено у ОСОБА_2 гуманітарний автомобіль «Уо1к8/уа§еп -У/У», синього кольору, 1999 року випуску , № кузова /УУ/У2223В2?Е022178 та передано його Головного управління праці і соціального захисту населення Полтавської обласної державної адміністрації. Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ГУ праці і соціального захисту населення Полтавської обласної державної адміністрації 37 грн. витрат по сплаті ІТЗ.

В задоволенні зустрічного позову ОСОБА_2 до Головного управління праці і соціального захисту населення Полтавської обласної державної адміністрації, УДАІ УМВС України в Полтавській області про визнання права користування і передачі користування автомобілем - відмовлено за безпідставністю.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 прохає рішення суду скасувати, посилаючись на порушення судом першої інстанції вимог норм матеріального і процесуального права, та ухвалити нове рішення про повне задоволення позовних вимог.

Перевіривши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що вона підлягає відхиленню.

Згідно ч.1ст.308 ЦПК України, апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Як вбачається з матеріалів справи, встановлено в судовому засіданні, що ОСОБА_3 була інвалідом війни III групи та мала право на отримання гуманітарного автомобіля.

Згідно договору дарування від 08.08.2006 р. громадянка ОСОБА_4 ОСОБА_5 подарувала Головному управлінню праці та соціального захисту населення думської обласної державної адміністрації як гуманітарну допомогу автомобіль «Уо1кз/уа§еп - У/?», синього кольору, 1999 року випуску , № кузова 1?У^2223В2?Е022178, для подальшої передачі інваліду війни III групи ОСОБА_3

11.08.2009 р. ОСОБА_3 померла.

Відповідно до п.41 Порядку забезпечення інвалідів автомобілями, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 19 липня 2006 року № 999 Після смерті інваліда автомобіль, отриманий як гуманітарна допомога, крім випадків, зазначених в абзацах першому-пятому пункту 16 цього Порядку повертається (вилучається) Головному управлінню праці і соціального захисту населення і здається на підприємство, що здійснює заготівлю переробку металобрухту або видається в порядку черговості інваліду, який перебуває на обліку.

Судом першої інстанції встановлено, що після смерті ОСОБА_3 11.08.2009 року, залишився у користуванні членів сімї померлої автомобіль, який був наданий ОСОБА_3, як гуманітарна допомога.

Члени сімї ОСОБА_3 не погодились на оплату податків і зборів митного оформлення автомобіля.

ОСОБА_2 став інвалідом через рік після смерті ОСОБА_3, а медичні показники для забезпечення його як інваліда автомобілем були встановлені рішенням МСЕК в лютому 2011 року.

На нього не розповсюджується дія п.іб.абз 3-6 Порядку, що автомобіль, строк експлуатації якого менше 10 років, після смерті інваліда залишається у користуванні його сімї, якщо в ній є інвалід, який мав підстави для забезпечення автомобілем на час смерті інваліда або протягом не більше 6 міс. З дня його смерті проживав і був зареєстрований на час смерті інваліда за місцем його постійного проживання І реєстрації, не має іншого автомобіля.

В апеляційній інстанції ОСОБА_2 послався на абзац 2 п.16 Положення, що автомобіль, строк експлуатації якого від 5 до Н? років залишається безоплатно члену сімї, який на час смерті інваліда проживав та був зареєстрований за місцем постійного проживання і реєстрації інваліда і середньомісячний сукупний дохід сімї якого за 6 місяців, що передують дню смерті інваліда не перевищує прожиткового мінімуму для сімї.

Автомобіль знаходився в користуванні ОСОБА_3 лише три роки, дохід сімї інваліда перевищував прожитковий мінімум сімї.

Висновок суду про вилучення автомобіля у ОСОБА_2 є правильним і ґрунтується на вимогах закону.

Доводи апеляційної скарги не містять відповідних доказів, які б спростували висновки суду першої інстанції.

За таких обставин, колегія судів приходить до висновку про те, що рішення постановлено судом першої інстанції з додержанням норм матеріального і процесуального права, в звязку з чим не вбачається підстав для скасування або зміни судового рішення.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 308, 315 ЦПК України, колегія судців, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити.

Рішення Октябрського районного суду м.Полтави від 15 вересня 2011 року - залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена до Вищого спеціалізованого суду з розгляду цивільних та кримінальних справ протягом двадцяти днів ншр(#м подачі касаційної скарги.

Головуючий суддя: В.І.Акопян

Судді: О.А.Лобов

ОСОБА_6