Єдиний унікальний номер 2-483/11
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10.02.2011 року м. Чернівці

Першотравневий районний суд м. Чернівці

в складі: головуючої судді Федіної А.В.

при секретарі Чорній О.П.,

за участю позивача ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Чернівці цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зменшення розміру аліментів, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 про зменшення розміру аліментів.

У позові посилався на те, що рішенням Першотравневого районного суду м. Чернівці від 01.06.2010 р. з нього стягнуто аліменти на користь ОСОБА_2 на утримання сина в розмірі ? частини його заробітку, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до досягнення дитиною повноліття. Вказує, що з листопада 2009 року почав фактично проживати однією сімєю із ОСОБА_3, внаслідок чого 04.11.2010 р. у них народилася донька ОСОБА_4

Посилався на те, що до 06.12.2010 р. проходив службу на посаді начальника групи піротехнічних робіт аварійно-рятувальної частини аварійно-рятувального загону Головного Управління МНС України в Чернівецькій області та мав постійний дохід, після чого 06.12.2010 року звільнений в запас за станом здоровя, страждає хронічними захворюваннями. Позивач навчається у Подільському державному аграрно-технічному університеті заочної форми навчання на комерційній основі.

Вказував, що у нього на утриманні перебуває донька ОСОБА_4, у звязку із викладеним не має змоги сплачувати аліменти на утримання свого сина ОСОБА_5 та просив зменшити розмір аліментів з ? частини доходу до 1/6 частини але не менше 30 % прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку.

У судовому засіданні позивач ОСОБА_1 позов підтримав у повному обсязі та надав пояснення, аналогічні позовній заяві, просив суд задовольнити позовні вимоги та зменшити розмір аліментів з ? на 1/6 частину його доходу але не менше 30 % прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, до досягнення дитиною повноліття. Окрім того, вказав, що отримує щомісячно пенсію у розмірі 200 гривень.

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не зявилася, від неї надійшло клопотання про розгляд справи у її відсутність та заперечення проти позову, в якому просила відмовити у його задоволенні.

У запереченні вказувала, що погіршення стану здоровя позивача не може братися судом як підстава для задоволення позову, оскільки йому не присвоєно групи інвалідності, діагноз хронічний гепатит, панкреатит не відноситься до тяжкої хвороби. Вважає, що навчання позивача у Подільському державному аграрно-технічному університеті, звільнення із посади, хронічні хвороби не можуть бути підставою для зменшення аліментів на утримання дитини. Окрім того, вказувала, що у позивача наявна заборгованість по оплаті аліментів у розмірі 13 900 гривень. Просила суд відмовити у задоволенні позовних вимог

Суд, дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення позивача по справі, оцінивши належність, допустимість, достовірність доказів, повно та всебічно зясувавши обставини справи, вважає, що позов не обґрунтований та не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що рішенням Першотравневого районного суду м. Чернівці від 01.06.2010 р. з ОСОБА_1 стягнуто аліменти в розмірі ? частини його заробітку, але не менше ніж 30 % від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку починаючи з дня предявлення позову і до досягнення дитиною повноліття. (а.с. 3-4).

Як вбачається із наказу № 240 від 06.12.2010 року, ОСОБА_1 звільнений із служби з постановкою на військовий облік та за станом здоровя на підставі рапорту ОСОБА_1 (а.с. 7).

Відповідно до дослідженої в судовому засіданні довідки, станом на 22.04.2009 року ОСОБА_1 навчався на другому курсі заочної комерційної форми навчання Подільського державного аграрно-технічного університету.

Разом з тим, позивачем не надано жодних доказів навчання чи закінчення вказаного навчального закладу станом на день предявлення позову до суду, та про розмір витрат на оплату навчання. Виходячи із наведеного, довідка про навчання, що видана 22.04.2009 р., не є належним доказом по справі, та не взята судом до розгляду.

ОСОБА_1 перебував на стаціонарному денному лікуванні в МКУ «Міської поліклініки № 1» з 02.03.2010 р. по 12.03.2010 р. із діагнозом хронічний панкреатит.(а.с. 8) При ухваленні рішення Першотравневим районним судом від 01.06.2010 року, враховано стан здоровя платника аліментів, який, згідно вказаної довідки, вже тоді страждав хронічним панкреатитом. Таким чином, стан здоровя ОСОБА_1 не змінився.

Відповідно до свідоцтва про народження, виданого 09.11.2010 р., ОСОБА_1П, записаний батьком дитини ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, яка з ним та ОСОБА_3 проживає в одній квартирі, що підтверджено довідкою КЖРЕП № 6 від 30.12.2010 р.

Судом встановлено, що позивач є людиною працездатного віку, йому не призначено групи інвалідності, у встановленому законом порядку не визнаний безробітним, до державної служби зайнятості не звертався для працевлаштування та пошуку підходящої роботи. Окрім того, позивачем не надано доказів неможливості поєднання хвороби, якою він страждає із працею, незважаючи на його молодий вік. На утриманні позивача не перебувають непрацездатні дружина чи батьки.

Частиною 1 ст. 192 Сімейного Кодексу України встановлено право суду зменшити розмір аліментів з урахуванням зменшення матеріального становища, зміни сімейного стану та погіршення стану здоровя платника аліментів.

Відповідно до ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Відповідно до ч. 2 ст. 155 Сімейного кодексу України батьківські права не можуть здійснюватись всупереч інтересам дитини.

Таким чином, з урахуванням стану здоровя і матеріального становища позивача, розміру аліментів, що уже призначений у частині від його доходів, суд вважає, що немає підстав до задоволення позову та зменшення розміру аліментів.

Згідно ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх позовних вимог і заперечень. Судом встановлено, що позивачем не доведено обставини погіршення його здоровя, неможливості знайти підходящу роботу, обставину утримання ОСОБА_4, батьком якої записаний у свідоцтві про народження.

З урахуванням наведеного, суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивача не підлягають до задоволення у повному обсязі.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 155, 158, 180, 182, 192, ЦК України, керуючись ст. ст. 208, 209, 212, 213, 214, 215, 218 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

В задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зменшення розміру аліментів - відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя Першотравневого

районного суду м.Чернівці А. В. Федіна