№ 2-404/11р.
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 листопада 2011 року Веселівський районний суд

Запорізької області

В СКЛАДІ:

Головуючого судді: Кравцова С.О.

При секретарі: Василенко Л.В.

За участю позивача: ОСОБА_1, його представника адвоката ОСОБА_2

Розглянувши у відкритому засіданні в залі засідань Веселівського районного суду цивільну справу за позовом:

ОСОБА_3 Федорівни до ОСОБА_4 Юріївни та уточненої позовної заяви ОСОБА_5 ОСОБА_6 до ОСОБА_4 Юріївни про визнання права власності на будинок

ВСТАНОВИВ

04.10.2011 року до Веселівського районного суду надійшла позовна заява ОСОБА_3 Федорівни до відповідача ОСОБА_4 Юріївни про визнання права власності на будинок № 72 по вул. Чапаєва в с. Матвіївка Веселівського району Запорізької області.

16.11.2011 року до суду надійшла уточнена позовна заява від ОСОБА_5 ОСОБА_6 про визнання права власності на цей самий будинок, де ОСОБА_7 зазначає, що ОСОБА_3 Федорівна весь час мешкала в с. Матвіївка Веселівського району Запорізької області по вул. Чапаєва, 72, в якому і зареєстрована.

Відповідно до даних з погосподарської книги № 2 Матвіївської сільської ради на 2001-2005 роки, та даних погосподарської книги № 1 на 2006-2010 роки, та згідно з особовими рахунками № 110, 93, головою домогосподарства значиться ОСОБА_3 Федорівна, ІНФОРМАЦІЯ_1, за адресою: вул. Чапаєва, 72, с. Матвіївка Веселівського району Запорізької області, що підтверджується витягом, наданим Мітвіївською сільською радою за № 41 від 25.01.2011 року.

Крім того, факт того, що ОСОБА_8 мешкала весь час у вказаному будинку та фактично являлась його власником є і те, що відповідно до Державного акту на право приватної власності на землю, серії ЗП від 21.03.2007 року, ОСОБА_8 є власником земельної ділянки площею 0,54 га, яка розташована по вул. Чапаєва, 72, с. Матвіївка Веселівського району Запорізької області. Дана земельна ділянка передана їй для ведення особистого підсобного господарства.

Проте, вищевказане домоволодіння не було зареєстроване в Веселівському районному бюро технічної інвентаризації, у зв'язку з чим не було правовстановлюючих документів на нього.

За вказаною адресою ОСОБА_8 проживала разом з сином ОСОБА_9 ОСОБА_6. У зв'язку з відсутністю правовстановлюючих документів на вказаний будинок, ОСОБА_10 звернувся до виконавчого комітету Матвіївської сільської ради з заявою про визнання за ним права власності на вказаний будинок та по господарські будівлі. За результатами розгляду заяви, 24.02.2006 року виконавчим комітетом Матвіївської сільської ради, прийнято рішення № 7 про визнання право власності на житловий будинок та погосподарські будівлі, згідно з яким, п. 1.12 пункту 1, визнано право власності за ОСОБА_9 ОСОБА_6 на житловий будинок та по господарські будівлі за адресою: Запорізька область, Веселівський район, с. Матвіївка вул. Чапаєва, 72. в подальшому, на підставі вказаного рішення, Веселівським бюро технічної інвентаризації видано технічний паспорт на вказаний будинок на ОСОБА_10

ОСОБА_10 право власності на вказаний будинок було встановлено незаконно, оскільки вказане рішення виконавчим комітетом Матвіївською сільською радою прийнято в порушення вимог ст.ст. 335, 328 ЦК України та вимог Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні".

21 червня 2011 року Веселівським районним судом винесено постанову якою адміністративний позов задоволено, пункт 1.12 пункту 1 рішення виконавчого комітету Матвіївської сільської ради № 7 від 24.02.2006 року про визнання права власності на житловий будинок та господарської будівлі, згідно з яким, визнано право власності за ОСОБА_9 ОСОБА_6 на житловий будинок та по господарські будівлі за адресою: Запорізька область, Веселівський район, с. Матвіївка вул. Чапаєва, 72, визнано незаконним.

Дане рішення набрало чинності 06.07.2011 року та було передано для виконання районному бюро технічної інвентаризації. Відповідно до винесеного рішення були внесені зміни в документацію, проте, право власності на житловий будинок за ОСОБА_8 не визнано, оскільки на теперішній час не визнано у судовому порядку право власності на вказаний будинок.

27 серпня 2010 року ОСОБА_9 ОСОБА_6 помер, що підтверджується свідоцтвом про смерть, виданим 01.09.2010 року у зв'язку з чим, ОСОБА_8 як власник вказаного майна не може розпоряджатися на свій розсуд.

В даному будинку ОСОБА_8 проживала весь час і вона, як єдина власниця вказаного будинку, турбувалась про останній, проводила поточні ремонти, як будинку, так і прибудинкових будівель, вела господарство. Самостійно обробляла та здійснювала догляд за присадибною ділянкою, яка розташована біля будинку. Крім того, нею постійно проводились платежі за користування водою, електроенергією та вона сплачувала щорічно податок на землю, на якій розташований даний будинок, та власником якого являється вона.

09.10.2011 року ОСОБА_8 померла, що підтверджується свідоцтвом про смерть, серії 1 ЖС № 213931, виданий Матвіївською сільською радою Веселівського району Запорізької області від 11.10.2011 року.

Через смерть ОСОБА_11 виникла необхідність про уточнення позовної заяви.

Після смерті ОСОБА_3 Федорівни, що була матір*ю позивача, залишився будинок за адресою: вул. Чапаєва, 72, с. Матвіївка Веселівського району Запорізької області, який позивач разом з відповідачем повинен прийняти у спадщину, оскільки відповідно до вимог ст. ст. 1261, 1269 ЦК України вони мають право спадкування за законом в першу чергу та позивач не бажає відмовлятись від спадщини.

Відповідач по справі відповідно до вимог ст. 1272 ЦК України, не має наміру звертатись до нотаріальної контори для подачі заяви про прийняття спадщини за законом у встановлений законом 6 місячний термін, мотивуючи тим, що вона не бажає вступати у спадщину на будинок і відмовляється на користь позивача. Таким чином позивач залишається єдиним спадкоємцем після смерті своєї матері.

Проте успадкувати даний будинок позивач не має можливості, оскільки відсутні правовстановлюючі документи і набуття права власності на вказане майно можливе лише після визнання за ОСОБА_7 в судовому порядку права власності в порядку спадкування на житловий будинок за № 72 по вул. Чапаєва в с. Матвіївка Веселівського району Запорізької області.

Позивач та його представник адвокат ОСОБА_2 просить суд задовольнити позовні вимоги.

Відповідач 1, ОСОБА_1 в судовому засіданні не заперечує проти позовних вимог та підтверджує, що сама вона не має наміру звертатись до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини за законом і відмовляється від спадщини на користь позивача.

Судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини.

Матеріалами справи встановлено, що первісний позивач ОСОБА_3 Федорівна весь час мешкала в будинку № 72 по вул.. Чапаєва в с. Матвіївка Веселівського району в якому вона і зареєстрована.

Відповідно до Державного акту на право приватної власності на землю серії ЗП від 21.03.2007 року ОСОБА_8 є власником земельної ділянки площею 0,54 га, яка розташована по вул. Чапаєва 72 в с. Матвіївка Веселівського району.

Зазначене домоволодіння не було зареєстроване в Веселівському районному бюро технічної інвентаризації так як були відсутні правовстановлюючі документи на будинок. Тому ОСОБА_8 звернулась 04.10.2011 року до Веселівського районного суду з позовом про визнання права власності на будинок, але 11.10.2011 року ОСОБА_8 померла.

Право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема з правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом, що передбачено ст. 328 ЦК України. Стаття 1216 ЦК України визначає, що спадкування є перехід прав та обов*язків (спадщини) від фізичної особи, що мерла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Відповідно до ст. 15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Пунктом 1 ч. 2 ст. 16 ЦК України, одним із способів захисту цивільних прав є визнання права.

Відповідно до ст. 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

Статтею 392 ЦК України передбачено, що власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

До часу смерті, весь час ОСОБА_8 фактично володіла, користувалася і розпоряджалася зазначеним будинком. Право власності на будинок ніким не оспорювалось, та останній не перебував під арештом, заставою чи забороною.

Стаття 37 частина 1 ЦПК України передбачає, що в разі смерті фізичної особи, припинення юридичної особи, заміни кредитора чи боржника у забов*язанні, а також в інших випадках заміни особи у відносинах, щодо яких виник спір, суд залучає до участі у справі правонаступника відповідної сторони або третьої особи на будь якій стадії цивільного процесу.

Після смерті ОСОБА_8 єдиним спадкоємцем залишився позивач, який і змушений звернутися до суду з позовною заявою про визнання права власності на даний будинок, оскільки необхідність оформити всі належні документи дасть можливість йому повністю розпоряджатися майном, враховуючи усі права, що належать як власнику.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 10,11,37,60,209,212,218 ЦПК України, ст.ст. 15,16,328,391,392,1216 ЦК України, суд

В И Р І Ш И В

ОСОБА_12 ОСОБА_6 до ОСОБА_4 Юріївни про визнання права власності на будинок задовольнити.

Визнати за ОСОБА_5 ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_2, право власності в порядку спадкування за законом на будинок № 72, розташований по вул.. Чапаєва в с. Матвіївка Веселівського району Запорізької області, який належав померлій 09.10.2011 року ОСОБА_3 Федорівні.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Запорізького апеляційного суду через суд першої інстанції шляхом подачі в 10 денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги.

СУДДЯ _________________ С.О. Кравцов

18.11.2011