АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Категорія 27 (І) ОСОБА_1
Доповідач Турік В.П.
У Х В А Л А

Іменем України

05 жовтня 2011 року колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді: Турік В.П.

суддів: Савіної Г.О., Братіщевої Л.А.

при секретарі: Євтодій К.С.

за участю: представника позивача ОСОБА_2 акціонерного товариства «УкрСиббанк» - ОСОБА_3,

відповідача - ОСОБА_4 та представника відповідача ОСОБА_5 - ОСОБА_6,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кривому Розі цивільну справу за апеляційною скаргою представника відповідача ОСОБА_5 ОСОБА_6 на рішення Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу від 08 червня 2011 року у справі за позовом ОСОБА_2 акціонерного товариства «УкрСиббанк» до ОСОБА_4, ОСОБА_5 про стягнення заборгованості за кредитним договором, -

В С Т А Н О В И Л А:

У листопаді 2010 року Публічне акціонерне товариство «УкрСиббанк» (надалі ПАТ «УкрСиббанк»), звернулося до суду з позовом до ОСОБА_4, ОСОБА_5 про стягнення заборгованості за кредитним договором, посилаючись на невиконання відповідачем ОСОБА_4 умов укладеного з позивачем договору про надання споживчого кредиту від 21.02.2007 року в сумі 17500 дол. США та додаткової угоди до нього від 27.02.2009 року в частині повернення кредиту, сплати відсотків та комісії за його користування, внаслідок чого утворилася заборгованість.

В забезпечення виконання зобовязання за укладеним за кредитним договором між позивачем та відповідачем ОСОБА_5 укладено договір поруки.

Оскільки відповідачі в добровільному порядку не виконують вимог банку про сплату заборгованості за кредитним договором, позивач, просив суд стягнути в солідарному порядку на свою користь з відповідачів заборгованість за кредитним договором станом на 09.08.2010 року в сумі 81735,46 грн., 817,36 грн. судового збору та 120 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи.

Рішенням Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу від 08 червня 2011 року позов ПАТ «УкрСиббанк» задоволено.

Стягнуто солідарно з ОСОБА_4 та ОСОБА_5 на користь ПАТ «УкрСиббанк» заборгованість по договору про надання споживчого кредиту № 0 від 21.02.2007 року в сумі 81735,46 грн., 817,36 грн. судового збору та 120 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи.

В апеляційні скарзі представник відповідача ОСОБА_5 ОСОБА_6 ставить питання про скасування рішення суду та постановлення нового рішення про відмову в задоволенні позовних вимог, посилаючись на те, що судом не враховано даних довідки-розрахунку, відповідно до якої заборгованість за кредитним договором № 0 від 21.02.2007 року складає 0 грн., фактично ж суд стягнув заборгованість за іншим кредитним договором № 1, укладеним між тими ж сторонами 27.02.2009 року.

Не перевірено судом першої інстанції й підстав збільшення позивачем відсоткової ставки за кредитним договором втричі без дотримання передбаченого законодавством та умовами укладеного кредитного договору порядку її підвищення зі згоди поручителя.

Не звернуто уваги судом й на те, що в додатковій угоді до договору поруки визначено кінцевий термін виконання основного зобовязання в строк до 18 лютого 2011 року, тоді як в додатковій угоді до договору про надання споживчого кредиту строк виконання інший 18 лютого 2010 року.

В запереченнях на апеляційну скаргу ПАТ «УкрСиббанк» просить в задоволенні апеляційної скарги відмовити й залишити без змін рішення суду першої інстанції як законне та обґрунтоване.

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги і заявлених позовних вимог, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга представника відповідача ОСОБА_5 ОСОБА_6 підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що 21.02.2007 року між АКІБ «УкрСиббанк», правонаступником якого є ПАТ «УкрСиббанк», та ОСОБА_4 укладено договір про надання споживчого кредиту № 0 на загальну суму 17500 дол. США, що еквівалентно 88375 грн. на строк до 19.02.2010 року зі сплатою 13% річних.

21.02.2007 року в забезпечення виконання зобовязання за укладеним кредитним договором між АКІБ «УкрСиббанк» та ОСОБА_5 укладено договір поруки № 0 П.

Додатковою угодою № 1 до договору про надання споживчого кредиту, укладеного між тими ж сторонами 27.02.2009 року, погоджено перенесення строків виконання зобовязань позичальника зі сплати процентів за договором та кінцевого терміну повернення кредиту за договором в строк до 18 лютого 2010 року, якщо тільки не буде застосований інший термін повернення кредиту відповідно до умов кредитного договору.

Додатковою угодою № 1 до договору поруки підтверджено згоду поручителя ОСОБА_5 на зміну основного зобовязання, що забезпечується договором, а саме: графік погашення кредиту та кінцевий термін виконання основного зобовязання 18 лютого 2011 року, якщо інший термін не буде встановлено згідно умов кредитного договору.

ПАТ «УкрСиббанк» станом на 09.08.2010 року розраховано розмір заборгованості за договором про надання споживчого кредиту № 0 від 21.02.2007 року в розмірі 10359,11 доларів США, що за курсом НБУ на 09.08.2010 року становить 81735,46 грн., з них: основний борг: 7777,80 доларів США, що за курсом НБУ на 09.08.2010 року становить 61368,40 грн.: відсотки: 2279,05 доларів США (17982,16 грн.); пеня за несвоєчасне погашення заборгованості за кредитом 110,56 доларів США (872,35 гри.): пеня за несвоєчасне погашення заборгованості по процентам за користування кредитом 191,70 доларів США (1512,55 грн.).

Задовольняючи позов та стягуючи на користь позивача з відповідачів в солідарному порядку заборгованість за кредитним договором в сумі 10359,11 доларів США, що за курсом НБУ на 09.08.2010 року становить 81735,46 грн., суд першої інстанції виходив з факту неналежного виконання зобовязання за укладеним кредитним договором боржником ОСОБА_4 в частині повернення кредиту та сплати відсотків за його користування та обовязку обох відповідачів як солідарних боржників нести відповідальність за невиконання вказаного зобовязання.

Колегія суддів погоджується з вказаними висновками суду першої інстанції з огляду на наступне.

Відповідно до ст. 213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Ухвалене у справі рішення відповідає вказаним вимогам законності та обґрунтованості.

Статтею 526 ЦК України встановлюється обовязок виконання зобовязання належним чином у відповідності до умов договору, цивільного кодексу та інших нормативно-правових актів, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно з ст. 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Відповідно до ч.1 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Згідно з ч.1 ст. 614 ЦК України особа, яка порушила зобов'язання, несе відповідальність за наявності її вини (умислу або необережності), якщо інше не встановлено договором або законом. Особа є невинуватою, якщо вона доведе, що вжила всіх залежних від неї заходів щодо належного виконання зобов'язання.

Частиною 2 ст. 1050 ЦК України надано право позикодавцю у разі невиконання або неналежного виконання позичальником зобовязання за договором стосовно повернення позики частинами, в разі прострочення повернення чергової частини, вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилась та сплати процентів відповідно умов договору.

Умовами п.п. 5.5 договору про надання споживчого кредиту № 0 від 21.02.2007 року передбачено право позивача, як кредитора, вимагати дострокового повернення кредиту та нарахування процентів, комісій у випадку порушення позичальником термінів повернення кредиту або термінів сплати процентів, комісій строком більше ніж на один місяць, та/або порушення інших умов договору (а.с. 16-19).

Відповідно до п.п. 2.2. укладеного договору поруки № 0 П від 21.02.2007 року, у випадку невиконання боржником своїх зобовязань за основним договором, кредитор має право предявити свої вимоги безпосередньо до поручителя, які є обовязковим до виконання ним на 10-й робочий день з дати відправлення йому такої вимоги (рекомендованим листом) (а.с. 21).

Як вбачається з матеріалів справи, у звязку з порушенням відповідачем ОСОБА_4 основного обовязку погашення заборгованості по кредиту, позивачем на адресу відповідачів було направлено повідомлення-вимоги про усунення порушення основного зобовязання, однак, жодних заходів щодо виконання такої вимоги відповідачами у відповідності до умов укладених ними договорів здійснено не було (а.с. 23-26).

Отже, встановивши факт неналежного виконання ОСОБА_4 зобовязання за укладеним кредитним договором щодо погашення кредиту, сплати відсотків за його користування та пені відповідно до вищенаведених умов договору, суд першої інстанції відповідно до ст. 554 ЦК України й умов кредитного договору та договору поруки, дійшов вірного висновку про обовязок позичальника ОСОБА_4 та його поручителя ОСОБА_5 нести солідарну відповідальність перед банком щодо погашення заборгованості по кредиту в загальній сумі 81735,46 грн.

Перевіривши правильність даних розрахунку (а.с. 5-10), колегія суддів погоджується з розміром, стягнутої судом заборгованості за кредитним договором. Доказів в спростування правильності розрахунків суми заборгованості відповідачем ОСОБА_5 та його представником ОСОБА_6 в порушення ч.1 ст. 60 ЦПК України, не надано.

Доводи апеляційної скарги про те, що суд фактично стягнув заборгованість за іншим кредитним договором № 1, укладеним між тими ж сторонами 27.02.2009 року безпідставні, оскільки це не новий договір а додаткова угода № 1 до укладеного 21.02.2007 року між сторонами договору про надання споживчого кредиту № 0, якою перенесено строк виконання зобовязань позичальника зі сплати процентів за договором та кінцевий термін повернення кредиту. Саме з врахуванням умов вказаної додаткової угоди, яка є невідємним додатком укладеного договору про надання споживчого кредиту, й розраховано розмір заборгованості за ним.

Посилання ж представника відповідача в апеляційній скарзі на описку, допущену позивачем у визначенні кінцевого терміну виконання основного зобовязання при укладенні додаткових угод, не змінює обсяг прав відповідачів та обовязку його виконання.

Доводи апеляційної скарги відповідача про неправомірність дій позивача з підвищення відсоткової ставки за укладеним договором спростовуються матеріалами справи. Так, на виконання п.п. 9.2 договору про надавання споживчого кредиту щодо підстав підвищення розміру процентної ставки в сторону збільшення, порядку повідомлення про це позичальника та її застосування, позивачем листом від 07.06.2008 року ПАТ «УкрСиббанк» повідомлено відповідачів про зміну процентної ставки за користування кредитними коштами за договором в сторону збільшення на 3% річних, починаючи з 01.07.2008 року, а листом від 17.07.2008 року - про збільшення процентної ставки на 2% річних, починаючи з 01.07.2008 року (а.с. 92-109). Відповідачі не надали письмових доказів в підтвердження того, що вони не погодилися з такою зміною умов договору в частині збільшення відсоткової ставки й направили на адресу банку свою письмову незгоду в порядку, передбаченому п. 9.2 вказаного договору та п.п. 2.1 договору поруки.

Отже, на думку колегії суддів, вирішуючи даний спір суд першої інстанції в достатньо повному обсязі встановив права і обов'язки сторін, що брали участь у справі, обставини справи, перевірив доводи і заперечення сторін, дав їм належну правову оцінку й ухвалив рішення, яке відповідає вимогам закону. Висновки суду обґрунтовані і підтверджуються письмовими доказами.

Враховуючи викладене, колегія суддів вважає, що рішення суду першої інстанції відповідає нормам матеріального і процесуального права, висновки суду відповідають обставинам справи, в той час як доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують, а тому апеляційна скарга підлягає відхиленню, а рішення суду першої інстанції - залишенню без змін, відповідно до ст. 308 ЦПК України.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 308, 313-315 ЦПК України колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу представника відповідача ОСОБА_5 ОСОБА_6 відхилити.

Рішення Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу від 08 червня 2011 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили.

Головуючий:

Судді: