АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________
Категорія: позбавлення батьківських прав Доповідач: КОЛТУНОВА А.1.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТЇ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

8 вересня 2011 року м. Харків

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Харківської області в складі:

Головуючого: Колтунової А.І.,

Суддів: Гальянової І.І., Сілантьєвої Е.Є.,

при секретарі: Моторній Ю.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду в м.Харкові цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Московського районного суду м.Харкова від 13 липня 2011 року за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2, 3-тя особа Департамент управління служби у справах дітей Департаменту праці та соціальної політики Харківської міської ради про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів, -

ВСТАНОВИЛА:

24 лютого 2004 року ОСОБА_3 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2, 3-тя особа служба у справах дітей Московського району міста Харкова про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів.

ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, просить позбавити мати ОСОБА_2 стосовно неї батьківських прав.

В обґрунтування позову ОСОБА_3 посилається на те, що мати з дня народження ухиляється від виконання своїх обов'язків по її вихованню, не піклується про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя.

Всі питання щодо її виховання вирішувалися бабусею.

В 2009 році ОСОБА_2 була притягнута до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.184 КУпАП за ухилення від виконання обов'язків по вихованню дитини.

Вважає, що зазначені факти є підставою для позбавлення відповідача батьківських прав відносно неї і просила суд про задоволення її позову.

Відповідач ОСОБА_2 проти задоволення позову, в частині позбавлення батьківських прав заперечувала, посилаючись на те, що до 3-х років вона постійно проживала разом з донькою, займалася її вихованням. Однак в подальшому її мати, з якою в неї склалися погані відносини,стала чинити їй перешкоди у вихованні доньки, настроювала доньку проти неї. Вона вживала всі заходи задля налагодження стосунків з донькою, забрала їх разом з матір'ю з м.Дергачі до м.Харкова,однак у зв'язку з тим, що мати продовжувала втручатися у їх стосунки, донька продовжує бути настроєною проти неї.

Вона любить свою доньку, нічим себе перед нею не опорочила, просила суд в позові відмовити.

Представник органу опіки та піклування вважав, що позбавлення ОСОБА_2 батьківських прав стосовно неповнолітньої доньки ОСОБА_3 є недоцільним та таким, що не відповідає інтересам дитини.

Рішенням Московського районного суду м.Харкова від 13 липня 2011 року позовом ОСОБА_3 задоволено. ОСОБА_2 позбавлено батьківських прав у відношенні неповнолітньої доньки ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1. Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 аліменти у розмірі ? частки всіх видів заробітку щомісячно, але не менш 30% прожиткового мінімуму, починаючи з 24.02.2011р., а також державне мито у розмірі 51 грн. та витрати на ІТЗ розгляду справи у розмірі 120 грн.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 просить рішення суду в частині позбавлення її батьківських прав скасувати, ухвалити нове, яким ОСОБА_3 в позові в цій частині відмовити. При цьому апелянт посилається на те, що рішення суду ухвалене з порушенням норм матеріального права, висновки суду не відповідають фактичним обставинам справи.

Висновок суду про те, що вона ухиляється від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини не відповідає обставинам справи, оскільки її мати - ОСОБА_5 - чинила та чинить перешкоди у виконанні нею цих обов'язків, намовляла доньку проти неї. Вона з цих підстав зверталася з заявою до органів опіки та піклування. Відносини були налагоджені, однак після її мати поставила за ціль виселити її з її ж квартири, в зв'язку з чим, турбуючись про душевний та фізичний стан доньки, вона була вимушена залишити квартиру.

В суді апеляційної інстанції ОСОБА_2 та її представник підтримали свою апеляційну скаргу.

ОСОБА_3 та її представник проти задоволення апеляційної скарги заперечували.

Перевіряючи законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції відповідно до вимог ч.1 ст.303 ЦПК України, в межах доводів апеляційної скарги і вимог, заявлених у суді першої інстанції, судова колегія вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, а рішення суду - скасуванню з ухваленням нового рішення про відмову в позові з таких підстав.

Задовольняючи позов неповнолітньої ОСОБА_3 з підстав, передбачених п.2 ч.1 ст.164 Сімейного Кодексу України, суд першої інстанції вважав доведеним, що ОСОБА_2 повною мірою не виконує своїх батьківських обов'язків щодо виховання та розвитку доньки, не цікавиться її матеріальним станом, не здійснює захист її прав, інтересів, не піклується про її здоров'я, фізичний, духовний розвиток.

Погодитися з таким висновком не можна, оскільки він не відповідає обставинам справи і вимогам закону.

Відповідно до п.2 ч.1 ст.164 Сімейного Кодексу України, мати, батьки можуть бути позбавлені батьківських прав, якщо вини ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини.

Як роз'яснив Пленум Верховного Суду України в п.п.15, 16, 17 постанови від 30 березня 2007 року №3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» позбавлення батьківських прав, що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов'язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об'єктивного з'ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей.

Ухилення батьків від виконання своїх обов'язків можливе лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками.

Не можна позбавити батьківських прав особу, яка не виконує своїх обов'язків внаслідок душевної хвороби, недоумства чи іншого тяжкого захворювання (крім хронічного алкоголізму чи наркоманії) або з інших незалежних від неї причин.

За змістом п.2 ч.1 ст.164 Сімейного Кодексу України та зазначених вище роз'яснень Пленуму Верховного Суду України позбавлення батьківських прав можливе лише у разі винної поведінки відповідача, свідомого нехтування ними своїми обов'язками.

Суд першої інстанції на це уваги не звернув і не з'ясував, у чому полягає винна поведінка відповідача ОСОБА_2

Доказів винної поведінки відповідачки ОСОБА_2 та свідомого ухилення її від виконання своїх обов'язків по вихованню доньки матеріали справи не містять.

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_3 народилася ІНФОРМАЦІЯ_1 року, її мати - ОСОБА_2, батько - ОСОБА_7 (а.с.4)

Батько ОСОБА_7 помер ІНФОРМАЦІЯ_2 року, до смерті він з сім'єю з 1995 року не проживав, їх шлюб було розірвано (а.с.5)

Судом було встановлено, що після розірвання шлюбу відповідачка була змушена піти працювати та вихованням доньки займалася разом з матір'ю - ОСОБА_5

Однак в подальшому між ОСОБА_5 та ОСОБА_2 (матір'ю та дочкою) склалися неприязні стосунки. Вони не могли досягнути домовленості щодо участі ОСОБА_5 у вихованні доньки.

У 2007 році неповнолітня ОСОБА_3 разом з бабусею ОСОБА_5 поселилися та були зареєстровані в квартирі, де мешкала відповідачка: АДРЕСА_1 Квартира була приватизована на трьох. На деякий час стосунки між матір'ю та донькою були налагоджені.

Однак в подальшому стали виникати скандали між ОСОБА_2 та ОСОБА_5 з питань користування квартирою, гаражем, що, звісно, відбивалося на взаємовідносинах відповідачки з її неповнолітньою дочкою.

Стосовно порушення права ОСОБА_2 ОСОБА_5 відповідачка зверталася в органи міліції, в суд. Ухвалювались судові рішення, якими її право було поновлено (а.с.36, 40)

В жовтні 2009 року ОСОБА_2 звернулась в органи опіки та піклування з питань виховання її доньки ОСОБА_3 і, як пояснила в суді апеляційної інстанції представник органів опіки та піклування, відносини між матір'ю та донькою на якийсь період були налагоджені (а.с.41-43)

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_2 за місцем роботи характеризується позитивно (а.с.45-45), ні в чому неприйнятному ніколи помічена не була. Обставин,компрометуючих її, матеріали справи не містять.

Органи опіки та піклування - Департамент управління служби у справах дітей Департаменту праці та соціальної політики Харківської міської ради, як в письмовому висновку, так і в суді першої та апеляційної інстанції, заперечував проти позову, вказував, що позбавлення ОСОБА_2 батьківських прав відносно її доньки ОСОБА_3 не відповідає інтересам дитини.

Вважає, що донька настроєна проти матері під впливом бабусі та рекомендували їм звернутися до психолога.

З огляду на наведене, та на те, що позбавлення батьківських прав є виключним заходом, що неповнолітня ОСОБА_3 в силу свого віку, впливу бабусі, може помилятися стосовно дійсних їх взаємовідносин з матір'ю, що народила її, є єдиним її кровним родичем за відсутності батька, який помер, оцінювати поведінку матері відносно неї за обставин, що склалися, як винне, колегія суддів вважає, що відсутні достатні правові підстави для задоволення позову ОСОБА_3 про позбавлення батьківських прав відносно неї матері ОСОБА_2

При розгляді справи колегією суддів не було встановлено свідомого нехтування ОСОБА_2 своїми батьківськими обов'язками відносно її дочки ОСОБА_3, наявні в матеріалах справи доказів, за умови, що ОСОБА_2 пояснила, що вона ніколи не документувала свої дії та звернення у зв'язку з конфліктами з матір'ю щодо виховання доньки, свідчать про конфліктність відносин між ОСОБА_2 та ОСОБА_5, що і вплинуло на відносини сторін у справі.

У зв'язку з чим, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції прийшов до помилкового висновку щодо наявності правових підстав для задоволення позовних вимог в частині позбавлення батьківських прав.

На підставі п.п.2, 4 ч.1 ст.309 ЦПК України колегія суддів рішення суду у вказаній частині скасовує і ухвалює нове рішення, яким відмовляє ОСОБА_3 в задоволенні позову про позбавлення батьківських прав її матері - ОСОБА_2

В іншій частині рішення ухвалене з дотриманням норм матеріального та процесуального права.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 303, 304, п.3 ч.1 ст.307, п.п.2, 4. ч.1 ст.309 ст.ст. 313, 314, 316, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів, -

ВИРІШИЛА :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити

Рішення Московського районного суду м.Харкова від 13 липня 2011 року в частині задоволення позову ОСОБА_3 про позбавлення ОСОБА_2 батьківських прав відносно неповнолітньої доньки - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 скасувати.

В цій частині позовних вимог ОСОБА_3 відмовити

В іншій частині рішення Московського районного суду м.Харкова від 13 липня 2011 року залишити без змін.

Рішення апеляційного суду набирає чинності негайно, але може бути оскаржене в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів із дня його проголошення.

Головуючий :

Судді: