Справа № 2-4358/2011 р.
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 березня 2011 року Дніпропетровський районний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді Бойко О.М.

при секретарі: Прохоровы С.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпропетровську цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю Таголдо ОСОБА_1, Ювілейної селищної ради Дніпропетровського району Дніпропетровської області про стягнення заборгованості по договору оренди, визнання права власності, -

ВСТАНОВИВ:

ТОВ Таголзвернулося до суду з позовом про стягнення заборгованості за договором оренди, мотивуючи свої позовні вимоги наступним.

01 жовтня 2010 р. між ТОВ „Тагол та ОСОБА_2 був укладений договір оренди: цеху по виробництву полікарбонатного листа, літ. Р, загальною площею 1447,8 м2, адміністративно-побутового корпусу, літ. С, загальною площею 498,4 м2, складу сировини н/з, літ. Т, будівлі трансформаторної підстанції ЗРУ 6 кВ, літ. У, господарчого блоку, літ. Ф, навіси літ. Ф1, П, огорожі № 12-14, замощення літ. ІІ, очисні споруди № 10, акумулятор-шлаконакопичувач № 11, які розташовані за адресою: смт. Ювілейне, вул. Виробнича 12.

На умовах, встановлених цим договором оренди, позивач та відповідач погодили, що нежитлові приміщення надаються у користування відповідача строком на 2 роки, орендна плата складає 15000,00 грн. на місяць, з корегуванням на індекс інфляції.

Незважаючи на погодження сторонами всіх істотних умов укладення договору оренди, відповідач не сплачує орендну плату.

Відповідач в своєму запереченні, посилаєвся на відсутність зі свого боку підстав для сплати позивачу орендної плати, у звязку із не предявленням останнім правовстановлюючих документів на здані йому в оренду обєкти нерухомості та відсутність у нього реєстрації права власності на дані обєкти нерухомості в КП ДМБТІДніпропетровської обласної ради.

У звязку із невизнанням відповідачем права власності позивача на здані ним в оренду обєкти нерухомості, останній уточнив свої позовні вимоги в частині визнання за ним права власності на спірні обєкти нерухомості.

Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав в повному обсязі та просив позов задовольнити.

ОСОБА_1 у судове засідання не зявився, був повідомлений про час і місце судового засідання належним чином, однак, подав до суду нотаріально засвідчену заяву про визнання позовних вимог та просив суд розглянути цивільну справу за його відсутності.

Представник Ювілейної селищної ради за дорученням в судове засідання не зявився, суду надав пояснення у письмовому вигляді, згідно яких, проти задоволення позовних вимог не заперечував, просив розглядати справу за його відсутності.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представника позивача, суд вважає за необхідне позовні вимоги позивача задовольнити в повному обсязі.

Відповідно до статті 114 Цивільного процесуального кодексу України: „Позови, що виникають з приводу нерухомого майна, пред'являються за місцезнаходженням майна або основної його частини. З матеріалів справи вбачається, що нерухоме майно знаходиться в Дніпропетровському районі Дніпропетровської області.

Згідно ст.16 Цивільного кодексу України кожна сторона має право звернутися за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способом захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права.

Як вбачається з матеріалів справи, 01 жовтня 2010 р. між позивачем та відповідачем був укладений договір оренди: цеху по виробництву полікарбонатного листа, літ. Р, загальною площею 1447,8 м 2, адміністративно-побутового корпусу, літ. С, загальною площею 498,4 м2, складу сировини н/з, літ. Т, будівлі трансформаторної підстанції ЗРУ 6 кВ, літ. У, господарчого блоку, літ. Ф, навіси літ. Ф1, П, огорожі № 12-14, замощення літ. ІІ, очисні споруди № 10, акумулятор-шлаконакопичувач № 11, які розташовані за адресою: смт. Ювілейне, вул. Виробнича 12.

На умовах, встановлених цим договором оренди, позивач та відповідач погодили, що не житлові приміщення надаються у користування відповідача строком на 2 роки, орендна плата складає 15000,00 грн. на місяць, з корегуванням на індекс інфляції.

Незважаючи на погодження сторонами всіх істотних умов укладення договору оренди, відповідач відмовляється сплачувати орендну плату за користування вищевказаними обєктами нерухомості, у звязку з тим, що позивачем не було надано правовстановлюючих документів, які б підтверджували право власності на дані обєкти нерухомості.

Згідно ст. 509 Цивільного кодексу України зобовязанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобовязана вчинити на користь іншої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботи, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обовязку.

Статтею 11 Цивільного кодексу України передбачено, що цивільні права та обовязки виникають із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обовязки. Підставами виникнення цивільних прав та обовязків, у тому числі є договори та інші правочини.

Згідно ст. 202 Цивільного кодексу України правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав і обовязків.

Статтею 526 Цивільного кодексу України передбачено, що зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно ст. 525 Цивільного кодексу України одностороння відмова від зобовязання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

У той же час, ст. 615 Цивільного кодексу України передбачено, що у разі порушення зобовязання однією стороною друга сторона має право частково або в повному обсязі відмовитися від зобовязання, якщо це встановлено договором або законом.

Згідно ч. 1 ст. 762 ЦК України за користування майном з наймача справляється плата, розмір якої встановлюється договором найму.

У відповідності до цивільного законодавства України однією з умов виникнення прав та обов'язків учасників цивільних правовідносин є рішення суду. Право власності в Україні повинно спиратися на певний титул (правовстановлюючий документ), для того щоб бути доведеним перед іншими особами. З аналізу статей 15, 16 Цивільного кодексу України (в редакції від 16.10.2003 р.) вбачається, що захист цивільних прав шляхом визнання права власності належить суду.

Відповідач безпідставно ставить під сумнів належність позивачу на праві власності зазначених у договорі оренди нежитлових приміщень: цеху по виробництву полікарбонатного листа, літ. Р, загальною площею 1447,8 м 2, адміністративно-побутового корпусу, літ. С, загальною площею 498,4 м2, складу сировини н/з, літ. Т, будівлі трансформаторної підстанції ЗРУ 6 кВ, літ. У, господарчого блоку, літ. Ф, навіси літ. Ф1, П, огорожі № 12-14, замощення літ. ІІ, очисні споруди № 10, акумулятор-шлаконакопичувач № 11, які розташовані за адресою: смт. Ювілейне, вул. Виробнича 12, з огляду на наступне.

Згідно договору купівлі-продажу від 20.05.2010 р. серія ВМП № 263481 посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу ОСОБА_3 та зераєстрованого в реєстрі за № 1726 позивач придбав у власність завод по виготовленню виробів з полікарбонату: будівлі та споруди, а саме: склад виробів з полікарбонату (літ. А) загальною площею 810,1 кв.м., адміністративно-побутовий корпус (літ. А1) загальною площею 566,1 кв.м., службовий блок (літ. Б) загальною площею 113,3 кв.м., склад готової продукції (літ. В) загальною площею 294,2 кв.м., ангар (літ. Г) загальною площею 345,7 кв.м., компресорна та ділянка переробки відходів (літ. Д) загальною площею 99,2 кв.м., насосна станція пожежотушіння (літ. Е) загальною площею 33,2 кв.м., ДШК (літ. З) склад сировини/силоса/ (літ. Л, Л1, Л11), виробничий корпус № 1 (літ. Н), загальною площею 1468,4 кв.м., навіс (літ. О), навіс (літ. М), навіс (літ. И), зливна яма (літ. з.я.), трансформаторна підстанція (літ. б. тр, б. тр1), замощення (літ. І), огорожа (№ 1-4, 6,7), ємності (№ 8, № 9), навіс (літ. П), що знаходиться за адресою: Дніпропетровська область, Дніпропетровський район, смт Ювілейне, вул. Виробнича, 12.

20.05.2010 року на підставі Акту приймання-передачі заводу по виготовленню виробів з полікарбонату позивач прийняв у власність вищезазначений обєкт нерухомості.

20.05.2010 р. згідно договору купівлі-продажу серія ВМП № 263482 посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу ОСОБА_3 та зераєстрованого в реєстрі за № 1728 позивач придбав у власність земельну ділянку площею 1,5021 га, кадастровий номер :01:401:0002, яка знаходиться за адресою: Дніпропетровська область, Дніпропетровський район, смт Ювілейне, вул. Виробнича, 12.

20.05.2010 року на підставі Акту приймання-передачі земельної ділянки площею 1,5021 га, кадастровий номер :01:401:0002, яка знаходиться за адресою: Дніпропетровська область, Дніпропетровський район, смт Ювілейне, вул. Виробнича, 12 позивач прийняв її у власність.

04 листопада 2010 року позивачем отримано Державний акт на право власності на вищевказану земельну ділянку серії ЯИ № 049414.

Позивач, користуючись своїми правами власника заводу по вул. Виробнича, 12 в смт Ювілейне Дніпропетровського району Дніпропетровської області, за власні кошти, без отримання на це належного дозволу, в 2010 році на його території здійснив будівництво цеху по виробництву полікарбонатного листа, літ. Р, загальною площею 1447,8 м 2, адміністративно-побутового корпусу, літ. С, загальною площею 498,4 м2, складу сировини н/з, літ. Т, будівлі трансформаторної підстанції ЗРУ 6 кВ, літ. У, господарчого блоку, літ. Ф, навіси літ. Ф1, П, огорожі № 12-14, замощення літ. ІІ, очисні споруди № 10, акумулятор-шлаконакопичувач № 11, тобто фактично створив нову річ.

У відповідності до ч. 1 ст. 376 Цивільного кодексу України житловий будинок, будівля, споруда, інше нерухоме майно вважаються самочинним будівництвом, якщо вони збудовані або будуються без належного дозволу або певним чином затвердженого проекту.

Виходячи з викладеного вбачається, що належний позивачу цех по виробництву карбонатного листа, літ. Р, загальною площею 1447,8 м 2, адміністративно-побутового корпусу, літ. С, загальною площею 498,4 м2, складу сировини н/з, літ. Т, будівлі трансформаторної підстанції ЗРУ 6 кВт, літ. У, господарчого блоку, літ. Ф, навіси літ. Ф1, П, огорожі № 5, 12-14, замощення літ. ІІ, очисні споруди № 10, акумулятор-шлаконакопичувач № 11, які розташовані за адресою: смт. Ювілейне, вул. Виробнича 12 є обєктом самочинного будівництва.

Частиною 5 ст. 376 Цивільного кодексу України передбачено, що на вимогу власника (користувача) земельної ділянки суд може визнати за ним право власності на нерухоме майно, яке самочинно збудоване на ній, якщо це не порушує права інших осіб.

Згідно ст.ст. 317, 319 Цивільного кодексу України власнику майна належить право володіти, користуватися та розпоряджатися власним майном за власним розсудом, та вчиняти по відношенню до свого майна будь-які дії, які не суперечать закону.

Здійснивши на території заводу будівництво цеху по виробництву полікарбонатного листа, літ. Р, загальною площею 1447,8 м 2, адміністративно-побутового корпусу, літ. С, загальною площею 498,4 м2, складу сировини н/з, літ. Т, будівлі трансформаторної підстанції ЗРУ 6 кВ, літ. У, господарчого блоку, літ. Ф, навіси літ. Ф1, П, огорожі № 12-14, замощення літ. ІІ, очисні споруди № 10, акумулятор-шлаконакопичувач № 11, позивач здійснив лише розпорядження своєю приватною власністю за власним розсудом і ніяким чином не порушили права інших осіб.

02.03.2011 року ТОВ фірма „Технологія (ліцензія Серії АВ № 195627, дата видачі 28.12.2006 р. № 52-Л, строк дії ліцензії з 28.12.2006 р. по 28.12.2011р.) було проведено обслідування і оцінку технічного стану цеху по виробництву полікарбонатного листа, літ. Р, загальною площею 1447,8 м 2, адміністративно-побутового корпусу, літ. С, загальною площею 498,4 м2, складу сировини н/з, літ. Т, будівлі трансформаторної підстанції ЗРУ 6 кВ, літ. У, господарчого блоку, літ. Ф, навіси літ. Ф1, П, огорожі № 12-14, замощення літ. ІІ, очисні споруди № 10, акумулятор-шлаконакопичувач № 11, які розташовані за адресою: смт. Ювілейне, вул. Виробнича 12. Згідно даного обслідування та висновку основні несучі конструкції (фундаменти, стіни, перегородки, перекриття) знаходяться в нормальному і задовільному стані і придатні до подальшої експлуатації за функціональним призначенням та відповідають категорії К-1 та К-2.

Згідно ст. 328 Цивільного кодексу України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема, із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Статтею 392 Цивільного кодексу України встановлено - власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оскаржується або не визнається іншою особою.

На підставі вищевикладеного, суд вважає за можливе стягнути з відповідача заборгованість за орендну плату по договору оренди цеху по виробництву карбонатного листа, літ. Р, загальною площею 1447,8 м 2, адміністративно-побутового корпусу, літ. С, загальною площею 498,4 м2, складу сировини н/з, літ. Т, будівлі трансформаторної підстанції ЗРУ 6 кВт, літ. У, господарчого блоку, літ. Ф, навіси літ. Ф1, П, огорожі № 5, 12-14, замощення літ. ІІ, очисні споруди № 10, акумулятор-шлаконакопичувач № 11, які розташовані за адресою: смт. Ювілейне, вул. Виробнича 12 від 01.10.2010 р. за у ромірі 30 000 грн. та визнати за позивачем право власності на даний обєкт нерухомості.

Відповідно до п.10 Переліку правовстановлюваних документів, на підставі яких проводиться реєстрація права власності на обєкти нерухомого майна, Тимчасового положення про порядок державної реєстрації прав власності на нерухоме майно, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 07.02.2002р. №7/5, рішення суду про визнання права власності є правовстановлюваним документом і підлягає реєстрації в Комунальному підприємстві Дніпропетровського району Бюро технічної інвентаризаціїДніпропетровської обласної ради.

На підставі вищенаведеного, керуючись, ст. 11, 16, 202, 317, 319, 328, ч.1,5 ст.376, 392, 509, 525, 526, 615, 635 Цивільного кодексу України, ст. ст. 10, 11, 60, 209, 212-215, 218 Цивільно процесуального кодексу України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ТОВ Таголдо ОСОБА_1 - задовольнити в повному обсязі.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю „Тагол () заборгованість по орендній платі в розмірі 30 000,00 грн. (тридцять тисяч гривень 00 копійок).

Визнати за Товариством з обмеженою відповідальністю Таголправо власності на самочинно збудовані цех по виробництву полікарбонатного листа, літ. Р, загальною площею 1447,8 м 2, адміністративно-побутового корпусу, літ. С, загальною площею 498,4 м2, складу сировини н/з, літ. Т, будівлі трансформаторної підстанції ЗРУ 6 кВ, літ. У, господарчого блоку, літ. Ф, навіси літ. Ф1, П, огорожі № 12-14, замощення літ. ІІ, очисні споруди № 10, акумулятор-шлаконакопичувач № 11, які розташовані за адресою: смт. Ювілейне, вул. Виробнича 12, без додаткових актів введення в експлуатацію.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Апеляційного суду Дніпропетровської області через Дніпропетровський районний суд Дніпропетровської області шляхом подання апеляційної скарги на рішення суду протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали учать у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя Дніпропетровського районного

суду Дніпропетровської області ОСОБА_4