Міжгірський районний суд Закарпатської області
Справа № 2-374/11
Номер рядка звіту 44
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

(повне)

13.10.2011 смт.Міжгір'я

Міжгірський районний суд Закарпатської області в

особі головуючого судді Кривка В. П

при секретарі Гажук Н.В.,

з участю : позивач ОСОБА_1,

представник позивача ОСОБА_2 - ОСОБА_3,

співвідповідачів ОСОБА_4 і ОСОБА_5,

третьої особи з Ізківської сільської ради - ОСОБА_6,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні райсуду в смт.Міжгір'ї справу за позовом ОСОБА_7 і ОСОБА_1 до ОСОБА_4 і ОСОБА_5 про усунення перешкод у користуванні земельними ділянками і відшкодування шкоди, заподіяної самовільним захоплення земельної ділянки,-

В С Т А Н О В И В:

15.09.2011 р. в суд подано указаний позов, який умотивовано так. У кінці серпня 2011 р. відповідач ОСОБА_4 з дружиною співвідповідачкою ОСОБА_5 самовільно, без дозволу позивачів скосили отаву багаторічних насаджень на площі 0,1580 га в ур. Спарованя в с. Ізки, тобто на земельних ділянках, які надані позивачам у приватну власність згідно державних актів, виданих 27.12.2010 р. Це зафіксовано актом комісії Ізківської сільської ради в присутності ОСОБА_5 29.08.2011 р. ОСОБА_4 відмовився пояснювати свої дії, висловившись, що земельні ділянки нікому не належать. Позивачі вважають, що діяння відповідачів їм завдало матеріальної шкоди, виходячи з урожайності багаторічних трав другого укосу в 2011 році 43 цнт. / га і вартості сіна - 100 грн. /цнт, тобто на суму 679 грн. 40 коп. Просять зобов'язати відповідачів не чинити їм перешкод у користуванні земельними ділянками в майбутньому.

Позивачі вимоги підтримали.

Суд за згодою усіх сторін і їх представників залучив у справу як співвідповідача ОСОБА_5

Співвідповідачі позов заперечили, а позицію сформулювали так. Відповідачі є подружжям і не мають достатньо землі для сінокосіння, тому ОСОБА_5 вирішила скосити земельну ділянку площею біля 0, 15 га, яку вважають нічиєю для чого найняли сінокосарку.

Представник сільської ради - сільський голова позов підтримав і пояснив таке. Земельні ділянки позивачів одержані ними в спадщину, знаходяться поряд ( суміжні і одинакові за площами). Відповідачі мають достатньо землі, однак не бажають оформити на неї права власності. В кінці серпня позивачі звернулись у сільську раду із заявою про самовільне захоплення земельних ділянок у виді самовільного сінокосіння і привласнення урожаю сіна. Комісія на чолі із землевпорядником на місці обстежила земельні ділянки з участю представника позивачів і співвідповідачки ОСОБА_5 та склала відповідний акт.

Оцінивши позиції сторін, подані в справу докази, суд дійшов висновку про обгрунтованість вимог, виходячи з такого.

Згідно державних актів, виданих Міжгірською райдержадміністрацією 27.12.2010 р. на підставі свідоцтв про право на спадщину позивачі є власниками земельних ділянок в ур. Спарованя біля с. Ізки площами по 790 кв.м. Ці земельні ділянки є суміжними і використовуються для ведення особистого селянського господарства ( сінокосіння). Згідно акту комісії Ізківської сільської ради від 29.08.2011 р. ОСОБА_4, який мешкає в с. Ізки, 71 самовільно захопив і скосив вказані ділянки. Цей факт визнано ОСОБА_5 ( дружиною ОСОБА_4В.), яка пояснила, що сінокосіння зініційовано нею. З довідки про урожайність і вартість виданих відділом агропромислового розвитку Міжгірської РДА урожайність і ринкова вартість сіна в 2011 р. багаторічних трав другого укосу становить 43 цнт/га, 90-100 грн/ цнт. Отже, позивачі правильно визначили шкоду ( збитки), завдану їм самовільним захопленням земельної ділянки в сумі 679 грн. 40 коп. Цей розмір шкоди відповідачі не оспорили.

Права позивачів підлягають захисту згідно з ст. ст. 152 ч.3 п. б, г, 156 п. б ЗК України, ст. ст. 1166, 1190, 1192 ЦК України.

Суд вважає, що відповідачі мають нести спільну солідарну відповідальність, оскільки вони є подружжям, самовільно привласнили сіно і використали для особистого спільного господарства, тому заперечення вини відповідачем ОСОБА_4 при визнанні такої ОСОБА_5 суд визнає надуманим і розцінює як спосіб уникнути відповідальності.

Вимоги позивачів, які є близькими особами і спільно використовують суміжні ділянки про солідарне стягнення шкоди на їх користь суд визнає обгрунтованими.

Судові витрати у виді держмита і витрат на ІТЗ розгляду справи, сплачені позивачами при поданні позову, виходячи з кількості і видів вимог, підлягають стягненню з відповідачів на користь позивачів солідарно згідно з ст. ст. 88 ЦПК України, 3 п. 1 а Декрету КМУ Про державне мито

Керуючись ст.ст. 212-215, 218 ЦПК України, суд,-

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити.

Зобов'язати ОСОБА_4 і ОСОБА_5 не чинити перешкод ОСОБА_7 і ОСОБА_1 в користуванні земельними ділянками площами по 790 кв.м в ур. Спарованя біля с. Ізки, що належать їм на праві приватної власності згідно виданих державних актів серія ЯЛ № 231239, серія ЯЛ № 231237, виданих відповідно 27.12.2010 р. Міжгірською райдержадміністрацією для ведення особистого селянського господарства.

Стягнути солідарно з ОСОБА_4 і ОСОБА_5 в користь ОСОБА_7 і ОСОБА_1 матеріальну шкоду в сумі 679 грн. 40 коп. і судові витрати 197 , 44 грн., всього стягнути вісімсот сімдесят шість грн. 84 коп.

Апеляційну скаргу на рішення суду може бути подано в апеляційний суд Закарпатської області через райсуд протягом десяти днів з дня проголошення, а особаим, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, - протягом десяти днів з дня отримання копії рішення.

Рішення набирає законної сили згідно з ст. 223 ЦПК України.

Суддя: ОСОБА_8