Дніпровський районний суд м.Дніпродзержинська
РІШЕННЯ

Іменем України

02 вересня 2011 року Дніпровський суд м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді Ковальової А.Б.

при секретарі Золотих Л.М.

за участю позивача ОСОБА_1

представника позивача ОСОБА_2.

відповідача ОСОБА_3

представника відповідача ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Дніпродзержинську цивільну справу за позовом ОСОБА_5 до ОСОБА_6, третя особа без самостійних вимог, - ОСОБА_7, про поділ спільного майна, -

ВСТАНОВИВ:

Відповідач позов не визнав.

ОСОБА_8 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_6 про поділ спільного майна. В обгрунтування своїх позовних вимог зазначає, що вона проживала спільно з відповідачем з вересня 2006 року по лютий 2008 року, в цей час вони з відповідачем вели спільне господарство, спільно харчувалися, мали спільний бюджет, взаємно піклувалися один про одного та спільно купували майно. За час проживання однією сім'єю вони з відповідачем у 2007 році придбали таке майно: мобільний телефон НОК1А, вартістю 3000 грн. за рахунок кредитних коштів, земельну ділянку № 8 по вулиці №0 з недобудованою будівлею в садовому товаристві «Домостроитель», вартістю 4000 грн., які були її особистими коштами, отриманими в результаті продажу земельної ділянки в сел.. Романково, автомобіль «ФІАТ», державний номер НОМЕР_1, вартістю 77900,00 грн., інструменти, вартістю 1000 грн. Після припинення спільного проживання вона запропонувала відповідачу добровільно поділити майно, що було придбано ними за їх спільні кошти, а саме, враховуючи те, що земельна ділянка № 8 по вулиці № 0 в садовому товаристві «Домостроитель» була придбана за її особисті грошові кошти, передати їй цю земельну ділянку, визнавши її учасником садового товариства, але відповідач відмовився від її пропозиції. З лютого 2008 року відповідач безпідставно перешкоджає їй володіти, користуватися та розпоряджатися спільним майном, здійснює дії щодо приватизації земельної ділянки на своє ім'я. Просить суд визнати придбане нею та відповідачем майно спільною сумісною власністю, розділити це майно, виділити їй 1/2 частку автомобіля «ФІАТ АЛЬБЕА» у вигляді грошової компенсації в розмірі 38950,00грн., які стягнути на її користь з відповідача, виділити їй земельну ділянку, зареєструвавши її членом садового товариства з подальшою приватизацією земельної ділянки. Відповідачу виділити мобільний телефон НОКІА, інструменти , та стягнути з відповідача на її користь судові витрати: судовий збір в сумі 459,50 грн., та витрати на ІТЗ в сумі 30 грн.

Третя особа ОСОБА_7 в судове засідання не з'явилася, до судового розгляду справи надала суду заяву, в якій зазначила, що просить розглядати справу за позовом ОСОБА_5 до ОСОБА_6 за її відсутності за участю її представника ОСОБА_9, проти задоволення позовних вимог ОСОБА_5 заперечує.

Суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності третьої особи ОСОБА_7 згідно вимог ст. 158 ч.2 ЦПК України, згідно якою особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_5 підтримала свій позов по суті та за обставинами справи у повному обсязі та пояснила суду, що вона проживала спільно з відповідачем ОСОБА_6 однією сім'єю з вересня 2006 року по лютий 2008 року, вони разом вели спільне господарство, підтримували фактичні шлюбні відносини і разом придбавали спільне майно. Протягом вересня-жовтня 2006 року вони проживала в належній їй квартирі, розташованій по пр. Перемоги 23- 199 в м. Дніпродзержинську, потім вони до лютого 20Ш5 року проживали в ІНФОРМАЦІЯ_1, яка належить відповідачу та його матері ОСОБА_7 Вона, позивач, допомагала матері відповідача ОСОБА_7 реалізовувати товар на ринку, завозила на дачу, розташовану на земельній ділянці № 8 в садовому товаристві «Домостроитель» картоплю, консервацію, необхідний садовий інвентар, здійснювала закупівлю продуктів харчування, готувала їжу на трьох осіб, що можуть підтвердити свідки в судовому засіданні. Відповідач дійсно на той період часу знаходився у зареєстрованому шлюбі із ОСОБА_10, але разом з нею не проживав та сімейно-шлюбні відносини не підтримував, що може підтвердити сама ОСОБА_10 Під час фактичних шлюбних відносин вони разом із ОСОБА_6 та його матір'ю ОСОБА_7 проживали у належній їм квартирі, розташованій в м. Дніпродзержинську по бульвару Будівельників 41-80. 01 квітня 2007 року за рахунок належних їй грошових коштів, шо були отримані від продажу ділянки з будинком в пос. .Романково, вони разом з відповідачем за 4000 грн. придбали земельну ділянку в садовому товаристві «Домостроитель», при цьому відповідач був прийнятий до членів садового товариства, хоча грошові кошти за цю земельну ділянку, що були передані колишньому користувачу земельної ділянки, передавалися саме нею, позивачем, в присутності свого сина та голови товариства ОСОБА_11 Під час фактичних шлюбних відносин відповідач використовував належний їй автомобіль ВАЗ 21063, і вони разом з ним мали намір придбати інший новий автомобіль. У липні 2007 року вони за спільні сумісні кошти придбали автомобіль «ФІАТ АЛЬБЕА». Для покупки автомобіля вона надала належні грошові кошти, також відповідач запозичив у її сина ОСОБА_2 Після припинення фактичних шлюбних відносин, вона запропонувала добровільно розподілити спільне майно, але він відмовився.

В судовому засіданні представник позивача - ОСОБА_2 підтримав позовні вимоги по суті та за обставинами справи, просить суд задовольнити позовні вимоги ОСОБА_5 в повному обсязі, виділити їй земельну ділянку № 8 , розташовану в СТ «Домостроитель» та стягнути з відповідача на її користь вартість 1/2 частини автомобіля «ФІАТ» в сумі 38950,00 грн., залишивши автомобіль у власності відповідачу, також виділити відповідачу мобільний телефон «НОКІА» та інструменти.

В судовому засіданні відповідач ОСОБА_12 позов ОСОБА_5 по суті та за обставинами справи не визнав та пояснив суду, що він ніколи не вважав позивача своєю дружиною, не проживав з нею постійно, не вів спільне господарство, не мав спільного бюджету, не мав наміру піклуватися про неї, як про дружину. В період з вересня 2006 року по червень 2007 року він перебував у зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_10, який розірвав лише 19 червня 2007 року. Все майно, що зазначено позивачем у своєму позові, було придбане ним за його особисті кошти. Телефон НОКІА він придбав за рахунок кредитних коштів, які отримав за кредитним договором, що був укладений між ним та установою Банку, і кошти для повернення цього кредиту йому надавала його мати ОСОБА_7 Земельна ділянка № 8, що розташована в садовому товаристві «Домостроитель», з незавершеним будівництвом садового будинку, не є об'єктом права власності, так як право власності ні на земельну ділянку, ні на садовий будинок не зареєстроване, і згідно рішенню Курилівської селищної ради земельна ділянка виділена йому в користування вже після припинення спільного проживання, зазначеного позивачем, тобто 20 березня 2008 року. Що стосується автомобілю, то дійсно в липні 2007 року ним був придбаний автомобіль «ФІАТ АЛЬБЕА», але гроші для його придбання йому подарувала його мати - Сві риденко К.Я. на його день народження, знявши з депозитного рахунку на її ім'я за день по покупки автомобіля 38000,00 грн. Також в період з 25 липня 2007 року мати позичала грошові кошти у ОСОБА_13 в сумі 7000 доларів США, які також §ули сплачені в рахунок вартості автомобіля, який був придбаний за 78090,00 грн.. Зважаючи на те, що він є членом садового товариства, від його імені сплачувалися всі цільові внески, пов'язані із використанням земельної ділянки, що телефон, автомобіль та інструменті були придбані за рахунок його особистих коштів та за рахунок коштів його матері ОСОБА_7, і в період часу з вересня 2006 року по лютий 2008 року він не проживав з позивачем однією сім'єю, він просить ОСОБА_5 у позові відмовити в повному обсязі.

В судовому засіданні представник відповідача ОСОБА_14 позов ОСОБА_1 по суті та за обставинами справи не визнала, вважає, все майно, яке позивач зазначила як спільне майно чоловіка та жінки, що проживали однією сім'єю, придбано за рахунок грошових коштів відповідача ОСОБА_12 та його матері ОСОБА_7 І тому це майно є особистою власністю відповідача, не може бути об'єктом позовних вимог, в" зв'язку з чим у позові ОСОБА_5 належить відмовити.

Судом досліджені письмові докази по справі шляхом оголошення їх у судовому засіданні:

довідка ТС «Домостроитель» (т.1 а.с. 7), заяви ОСОБА_6 на ім'я голови СТ «Домостроитель»

(т.1 а.с. 8), якими підтверджується факт членства ОСОБА_6 в СТ «Домобудівельник»; - розрахунки за елекгрое нергію (т.1 а.с. 10 -15), якими підтверджується факт оплати за використану електроенергію членом СТ «Домобудівельник», ділянка № 8;

договір купівлі-продажу житлового будинку, розташованого в м. Дніпродзержинську по вул..Трипільській, 18 від 11 .09.2006 р.( т.1 а.с.26), яким підтверджується факт продажу позивачем, як співвласником, житлового будинку,

технічний паспорт на житловий будинок по вул.. Трипільській, 18 в м. Дніпродзержинську (т.1 а.с.27-30), яким підтверджується факт належності позивачу 3/4 частин вищевказаного житлового будинку на вересень 2006 року;

рахунок - фактура від 16.07.2008 (т.1 а.с. 31), яким підтверджується вартість автомобіля ОСОБА_15;

рішення №173 Курилівської сєлй'шної ради Петриківського району Дніпропетровської області (т. 1

а.с. 48), яким підтверджується факт надання ОСОБА_6 для ведення садівництва земельної

ділянки, яка розташована на території садового товариства «Домостроитель»;

додаток до кредитного договору № ДЗ-З/0126/07/522 від 02 квітня 2007 року (т.1 а.с. 49), яким підтверджується графік платежів за кредитним договором про надання кредитних коштів для придбання мобіл, ного телефону «Нокія»;

квитанція № 3 від 05 липня 2007 року (т.1 а.с.50), якою підтверджується факт оплати вартості автомобіля в сумі 78090,00 грн.

квитанції про прибуткового касового ордеру (т.1 а.с. 52), якими підтверджується факт сплати ОСОБА_6 по кредитному договору від 02.04.2007 р. 02.04.2007 р., 03.05.2007 р., 31.07.2007 р-;

свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу (т.1 а.с. 53), яким підтверджується факт реєстрації придбаного автомобіля Фіат, державний номер АЕ66 43 ВО на ім'я відповідача ОСОБА_6;

розписка (т.1 а.с. 54), якою підтверджується факт написання розписки ОСОБА_7 про отримання від ОСОБА_16 грошових коштів в сумі 7000 доларів США;

акт про не проживання №92 від 07.07.2008 р (т.1 а.с. 56), в якому зазначено, що ОСОБА_5. в період з вересня 2006 року по січень 2008 року не проживання в ІНФОРМАЦІЯ_2, яке є зареєстрованим місцем проживання відповідача та його матері ОСОБА_7 (т.1 а.с. 57, 58 - ОСОБА_16 про реєстрацію права власності, довідка про склад сім'ї відповідача);

свідоцтво про розірвання шлюбу (т.1 а.с. 59), яким підтверджується факт реєстрації розірвання шлюбу 19 червня 2007 року, актовий запис № 208, між відповідачем ОСОБА_6 та ОСОБА_17 ією Олександрівною:

свідоцтво про розірвання шлюбу (т. 2 а.с. 5), яким підтверджується факт реєстрації розірвання шлюбу між позивачем ОСОБА_1 та ОСОБА_18 28 січня 2006 р., актовий запис № 25;

фотографічні знімки (ахб), на яких зображені сторони у справі.

Вислухав сторони, свідків ОСОБА_19, ОСОБА_2, ОСОБА_20, ОСОБА_21. ОСОБА_22, ОСОБА_23, ОСОБА_24, ОСОБА_25, вивчивши письмові докази та матеріали справи, з'ясувавши обставини справи та дослідивши їх доказами, суд вважає, що позов ОСОБА_5 підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

У судовому засіданні судом встановлені наступні обставини та відповідні до них правовідносини.

Судом встановлено, що в період з вересня 2066 року по лютий 2008 року сторони у справі ОСОБА_5 та ОСОБА_6 дійсно проживали однією сім'єю, вели спільне господарство, мали єдиний бюджет, тобто фактично підтримували сімейно-шлюбні відносини.

Суд дійшов до такого висновку, виходячи з наступного.

Як пояснила в судовому засіданні свідок ОСОБА_26, яка є племінницею позивача, ОСОБА_5 та ОСОБА_6 разом приїжджали до неї, і позивач знайомила її із ОСОБА_6, як із своїм чоловіком, їй достовірно відомо, що вони проживали разом у 2006 - 2007 роках.

Факт спільного прожи зання ОСОБА_5 та ОСОБА_6 підтвердили в судовому засіданні і діти позивача ОСОБА_20 та ОСОБА_2, які пояснили суду, що їх мати ОСОБА_5 в період з вересня 2006 року по лютий 2008 року проживала разом із ОСОБА_6 однією сім'єю, спочатку вони проживали в -їх квартирі по пр. Перемоги 23- 119, а потім стали проживати в квартирі відповідача разом з його матір'ю ОСОБА_7, вони, діти, приходили до них в гості, в 2007 році мати разом з ОСОБА_6 за спільні сумісні кошти, як єдина сім'я, придбали автомобіль Фіат, який був оформлений на ім'я відповідача, і який керував цим автомобілем. Також свідок ОСОБА_2 зазначив, що він особисто давав ОСОБА_6, який ніде не працював, грошові кошти в борг для придбання автомобіля, але відповідач борг до цього часу не повернув.

Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_27, яка є сусідкою відповідача і проживає ІНФОРМАЦІЯ_3 , пояснила суду, що вона часто зустрічала позивача вранці біля будинку № 41 по бульвару Будівельників в м. Дніпродзержинську, де мешкає вона, свідок, та відповідач зі своєю матір'ю, їй також відомо, що ОСОБА_5 проживала разом з ОСОБА_12 в його квартирі АДРЕСА_1 з осені 2006 року до зими 2008 року, вона також неодноразово бачила, як ОСОБА_5 та ОСОБА_6 разом носили сумку в машину та з машини на ринок, бачила, що до ОСОБА_1 в квартиру ОСОБА_6 приходили її сини, також бачила спільні сімейні фотографії ОСОБА_1 та ОСОБА_6 на весіллі молодшого сина ОСОБА_5

Свідок ОСОБА_24, яка була донитана в судовому засіданні за клопотанням відповідача, пояснила суду, що вона знайома з матір'ю відповідача - ОСОБА_7 близько 4 років, знайома і ОСОБА_6, який є товаришем її чоловіка з 2007 року, і який іноді відвідує їх з чоловіком з різними жінками, а у 2007 році він приходив до них в гості разом з ОСОБА_5, вони їздили на шашлики всі разом, в лютому 2008 року вСвириденка А.Г. з'явилася інша жінка.

Свідок ОСОБА_25, яка також була допитана за клопотанням відповідача, підтвердила суду, що вона давно спілкується з відповідачем та його матір'ю ОСОБА_7, їй відомо, що в 2006 - 2007 роках ОСОБА_5 та ОСОБА_6 зустрічалися, бачила їх удвох, чи проживали вони разом чи ні, їй невідомо, але з іншими жінками вона ОСОБА_6 в 2006 - 2007 році не бачила.

Таким чином, проаналізував пояснення свідків, суд вважає, що факт проживання позивача та відповідача однією сім'єю в період з вересня 2006 року по лютий 2008 року повністю знайшов своє підтвердження в судовому засіданні, так як і свідки, допитані за клопотанням відповідача, не заперечували, що в 2006 році - 2007 роках бачили відповідача тільки з ОСОБА_5, з ніякими іншими жінками його не бачили, при тому, що свідок ОСОБА_24 пояснила суду, що ОСОБА_6 часто приходив до них в гості в різними жінками, але в період з 2 06- 2007 рр. про інших жінок, крім ОСОБА_5, їй нічого не відомо.

Суд не приймає як доказ на підтвердження заперечень відповідача проти позову акт про не проживання пливача ОСОБА_5 в належній йому квартирі, розташованій по бульвару Будівельників 41 - 80 в м. Дніпродзержинську, так як цей акт був складений після звернення ОСОБА_5 до суду з позовом про поділ спільного майна подружжя, а саме 07 липня 2008 року, він складений на підставі пояснень свідків ОСОБА_28 та ОСОБА_29, які є сусідами відповідача, але вони не були заявлені відповідачем в якості свідків і не були допитані в судовому засіданні, що викликає сумнів в достовірності відомостей, що зазначені в акті, так як на момент його складення позивач вже дійсно не проживала в ІНФОРМАЦІЯ_2.

Також суд дійшов до висновку, що автомобіль ОСОБА_15, д/н АЕ 6643 ВО дійсно є спільним майном ОСОБА_5 та ОСОБА_6, так як був придбаний ними за їх спільні сумісні кошти в період фактичних шлюбних відносин, а саме 05 липня 2007 року за 78090,00 грн.. ( а.с. 50 т.1).

Суд вважає встановленим той факт, що кошти для придбання цього автомобіля дійсно надавалися як позивачем, яка в вересні 2006 року продала належну їй частку житлового будинку, і дійсно мала значні грошові кошти, так і відповідачем.

Ствердження ОСОБА_7 - матері відповідача, яка долучена до участі у справі в якості третьої особи з боку відповідача, про те, що автомобіль придбаний тільки за її особисті грошові кушти та за грошові, запозичені нею у свідка ОСОБА_13, не знайшов свого підтвердження в судовому засіданні, оскільки суд не може прийняти, як доказ «а підтвердження таких заперечень проти позову розписку, написану самою ОСОБА_7 на ім'я ОСОБА_13, а будь-яких інших доказів на підтвердження належності їй всієї суми грошових коштів, ні відповідач, ні ОСОБА_7 суду не надали.

А оскільки автомобіль визнаний судом спільним майном ОСОБА_5, та ОСОБА_6, який був придбаний ними в період фактичного подружнього життя, і відповідно є об'єктом права спільної сумісної власності жінки та чоловіка, які не перебувають у шлюбі між собою, він підлягає розподілу між ними в рівних частках, зважаючи на відсутність будь-якої домовленості між сторонами.

Що стосується іншого майна, на розподілі якого наполягає позивач, в цій частині позовні вимоги ОСОБА_5 задоволенню не підлягають, так як в судовому засіданні не було добуто доказів на підтвердження факту придбання в період її спільного проживання з ОСОБА_6 мобільного телефону та інструментів, зважаючи на копію кредитного договору № ДЗ-3/0126/07/522 від 02 квітня 2007 року на ім'я відповідача ОСОБА_6, який придбав телефон для своїх особистих потреб за рахунок кредитних коштів.

Крім цього, суд не має можливості поділити між сторонами земельну ділянку № 8 по вул.. № 0 в садовому товаристві «Домостроитель», так як ця земельна ділянка не є об'єктом власності, вона надана відповідачу в користування, а позивачем не доказаний факт передачі будь-якій особі грошових коштів за надання права користування цієн земельною ділянкою. А тому і в цій частині в позові ОСОБА_5 слід відмовити.

Суд вважає встановленим наявність фактів, якими обґрунтовуються вимоги позивача, з таких мотивів.

Відповідно до ст. 74 Сімейного кодексу України, якщо жінка та чоловік проживають однією сім'єю, але не перебувають в шлюбі між собою, майно, набуте ними за час спільного проживання, належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлене письмовим договором між ними. На майно, що є об'єктом права спільної сумісної власності жінки та чоловіка, які не перебувають у шлюбі між собою, поширюються положення глави 8 СК України, яка регламентує право спільної сумісної власності подружжя.

Відповідно до ст. 60 Сімейного кодексу України майно, набуте подружжям за період шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини самостійного заробітку (доходу). Вважається, шо кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя.

Відповідно до ст. 61 СК України об'єктами права спільної сумісної власності подружжя можуть бути будь-які речі, за винятком тих, які виключені з цивільного обороту.

Відповідно до ст. 70 ч.1 СК України у разі поділу майна, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка вважаються рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором.

На підставі вищевикладеного, суд дійшов до висновку, що позивач ОСОБА_5 дійсно має право на 1/2 частку автомобіля, придбаного нею та ОСОБА_6 в період спільного проживання та за їх спільні сумісні кошти, і в цій частині її позовні вимоги підлягають задоволенню.

Вартість автомобіля становить 78090,00 грн., Уг частка автомобіля складає 39045 грн., але позивач заявила про стягнення з відповідача на її користь в рахунок 1/2 вартості автомобіля грошової суми в розмірі 38950 грн., що є меншою, ніж 1/2 частка вартості автомобіля. Але в зв'язку з тим, що в силу диспозитивності цивільного судочинства суд не може вийти за межі заявлених позивачем вимог, суд стягує на користь ОСОБА_5 заявлену нею вартість Уг частки автомобіля в сумі 38950,00 грн.

Належить стягнути, з відповідача на користь позивача сплачені нею та документально підтверджені судові витрати по сплаті судового збору та витрат на інформаційне-технічне забезпечення розгляду справи з урахуванням пропорційності до розміру задоволених позовних вимог.

Відповідно до ст.. 88 ЦПК України, якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві було відмовлено.

Позовні вимоги Нові :ової Н.Н. до ОСОБА_6 задовольняються частково, при поданні позовної заяви ОСОБА_5 сплатила 429,50 грн. судового збору та витрати на інформаційне-технічне забезпечення розгляду справи в сумі 30,00 грн., З урахуванням того, що на користь ОСОБА_5 з ОСОБА_6 стягнуто 38950,00 грн., що складає 90,68 відсотків від суми заявлених позовних вимог, то на користь ОСОБА_5 з ОСОБА_6 належить стягнути судові витрати пропорційно задоволених позовних вимог, а саме 90,68 відсотків від суми сплаченого судового збору в сумі 389,50 грн. та 90,68 відсотків від суми сплачених витрат на ІТЗ в сумі 27,20 грн.

Керуючись ст. ст. 60,61, 70, 74 СК України, ст. ст. 10, 11, 57, 58, 59, 60, 88, 209, 212- 218 ЦПК України, суд,-

ВИРІШИВ:

Позовну заяву ОСОБА_5 до ОСОБА_6, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог, - ОСОБА_7, про поділ спільного майна, - задовольнити частково.

Розділити автомобіль НОМЕР_2 в рівних частках, виділити ОСОБА_5 1/2 частку автомобіля у вигляді грошової компенсації, стягнувши з ОСОБА_6 на користь ОСОБА_5 вартість 1/2 частки автомобіля в сумі 38950,00 грн.

Стягнути з ОСОБА_6 на користь ОСОБА_5 судовий збір в сумі 389,50 грн., та витрати на ІТЗ в сумі 27,20 грн.

В іншій частині в задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_6, третя особа без самосійних вимог ОСОБА_7, про поділ спільного майна, - відмовити.

Рішення може бути оскаржено шляхом подачі апеляційної скарги до апеляційного суду Дніпропетровської області через суд першої інстанції протягом десяти днів з дня проголошення рішення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя А.Б. Ковальова

1