Справа № 22ц-1347/11 Головуючий в І інстанції
Категорія 67 Доповідач Вербицька Л.І.
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30 березня 2011 року колегія суддів судової палати з цивільних справ апеляційного суду Херсонської області у складі :

головуючого Вербицької Л.І.,

суддів Капітан І.А.,

ОСОБА_2

при секретарі Прохоровій І.С.,

за участю прокурора Павленко І.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Херсоні справу за апеляційною скаргою прокурора Суворовського району м. Херсона на рішення Суворовського районного суду м. Херсона від 04 червня 2008 року по цивільній справі за заявою ОСОБА_3 Оань, зацікавлена особа: Відділ у справах громадянства, імміграції та реєстрації фізичних осіб УМВС України в Херсонській області про встановлення юридичного факту ,-

В С Т А Н О В И Л А :

До суду із зазначеною заявою звернулась ОСОБА_3 Оань, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що відповідно до Міжурядової угоди про направлення та прийом вєтнамських громадян на професійне навчання і роботу на підприємствах та в організаціях СРСР від 02 квітня 1981 року, вона у 1989 році приїхала на територію УРСР до м. Херсона та розпочала працювати на Херсонському бавовняному комбінаті на посаді ткача пятого розряду третьої прядильно-ткацької фабрики. Після закінчення дії Міжурядової угоди від 1981 року її було звільнено з підприємства та вона залишилась проживати у гуртожитку за адресою: м. Херсон, вул. І. Кулика,139/4. Оскільки вона бажає набути громадянство та отримати паспорт громадянина України і таке право їй надано ст.8 Закону України «Про громадянство України», просила встановити факт постійного проживання на території України з 12 липня 1989 року.

Рішенням Суворовського районного суду м. Херсона від 04 червня 2008 року встановлено факт постійного проживання заявника на території України з 12 липня 1989 року.

У поданій апеляційній скарзі прокурор, посилаючись на незаконність та необґрунтованість рішення суду першої інстанції, просить його скасувати та ухвалити по справі нове рішення, яким заявнику у задоволенні його вимог відмовити.

Письмові заперечення на апеляційну скаргу до суду не надходили.

Заслухавши доповідача, пояснення прокурора, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду у межах, визначених ст.303 ЦПК України, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з таких підстав.

Із поданої ОСОБА_3 Оань заяви про встановлення факту проживання на території України з 12 липня1989 року вбачається, що встановлення цього факту необхідне для набуття громадянства за територіальною ознакою згідно ст.8 Закону України «Про громадянство».

Проживання на території України на законних підставах згідно зі ст.1 Закону України «Про громадянство»- це проживання в Україні іноземця чи особи без громадянства, які мають у паспорті громадянина колишнього СРСР зразка 1974 року відмітку про постійну чи тимчасову прописку на території України, або зареєстрували на території України свій національний паспорт, або мають посвідку на постійне чи тимчасове проживання на території України, або їм надано статус біженця чи притулок в Україні.

Як свідчать матеріали справи, заявник ОСОБА_3 Оань знаходилась на території України відповідно до Угоди між Урядом СРСР та Урядом Соціалістичної Республіки ОСОБА_4 про направлення та прийняття вєтнамських громадян на професійне навчання та роботу на підприємствах і в організаціях СРСР від 02 квітня 1981 року, про що свідчить Довідка від 23.06.2004 року, тому проживала на території України тимчасово на період роботи та після завершення мала повернутися до ОСОБА_4, чого не зробила і таким чином перебувала на території України без законних підстав (а.с.5). Заявник є громадянином ОСОБА_4, свій національний паспорт заявник отримала у квітні 2008 року (а.с.4). Дані про те, що станом на 24 серпня 1991 року заявник зареєструвала свій національний паспорт, мала посвідку на проживання на території України або статус біженця чи притулок в Україні, в матеріалах справи відсутні.

Враховуючи, що надані заявником докази (а.с.5,7) не підтверджують факт постійного її проживання на території України з 12 липня 1989 року, а інші відомості щодо постійного і безперервного її проживання на території України з 12 липня 1989 року на законних підставах в матеріалах справи відсутні, колегія суддів вважає, що заява ОСОБА_3 Оань задоволенню не підлягає.

Ухвалене рішення підлягає скасуванню з постановленням нового про відмову у задоволенні заяви.

Керуючись ст.ст.303, 307, 309 ЦПК України, колегія суддів, -

в и р і ш и л а:

Апеляційну скаргу прокурора Суворовського району м. Херсона задовольнити.

Рішення Суворовського районного суду м. Херсона від 04 червня 2008 року скасувати і ухвалити нове.

Відмовити ОСОБА_3 Оань у задоволенні заяви про встановлення факту постійного проживання на території України з 12 липня 1989 року.

Рішення набирає чинності з дня його проголошення і може бути оскаржено в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуючий:

Судді: