Апеляційний суд Київської області
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 січня 2011 року колегія суддів судової палати в цивільних справах Апеляційного суду Київської області в складі:

Головуючого судді : Волохова Л.А.,

суддів Матвієнко Ю.О., Данілова О.М.,

при секретарі Білан К.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні апеляційного суду Київської області цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Васильківського міськрайонного суду Київської області від 13 травня 2010 року по цивільній справі за позовом Відкритого акціонерного товариства «Комерційний банк «Експобанк» до ОСОБА_2 та ОСОБА_1 про звернення стягнення на предмет іпотеки,

ВСТАНОВИЛА:

В липні 2009 року позивач ВАТ «КБ «Експобанк» звернувся до суду з позовом до відповідачів ОСОБА_2 та ОСОБА_1 про звернення стягнення на предмет іпотеки, посилаючись на те, що 21.04.2008 року між ВАТ «КБ «Експобанк» та ОСОБА_1 було укладено договір кредитної лінії № 58, відповідно до умов якого позивач відкрив відповідачу кредитну лінію та надав йому кредит в сумі 30000 доларів США на умовах забезпеченості, строковості, повернення та платності. 21.04.2008 року, 05.05.2008 року, 12.05.2008 року, 02.06.2008 року, 04.06.2008 року між сторонами були укладені угоди до кредитного договору, відповідно до умов яких ОСОБА_1 ВАТ «КБ «Експобанк» було надано транші кредиту на загальну суму 30000 доларів США з процентною ставкою за користування кредитом в розмірі 15,5% річних. Погашення кредиту відповідачем мало здійснюватися щомісячними платежами до 05 числа кожного місяця. Однак в порушення покладених на нього згідно договору обов»язків, відповідач порушив умови договору в частині повернення кредиту та відсотків за користування ним, що призвело до утворення заборгованості, розмір якої становить 32454,15 доларів США, що в еквіваленті дорівнює 247216 грн. 24 коп. З метою забезпечення виконання умов кредитного договору, 21.04.2008 року між ВАТ «КБ «Експобанк» та ОСОБА_2 було укладено іпотечний договір, відповідно до умов якого вона передала в іпотеку земельну ділянку, розташовану за адресою: Київська область, місто Васильків, провулок Лісний, № 29, площею 0,102 га. В зв»язку з порушенням відповідачем ОСОБА_3 обов»язків по погашенню кредиту та відсотків за користування ним, позивач просив суд в рахунок погашення існуючої заборгованості звернути стягнення на предмет іпотеки, на праві власності належний відповідачу ОСОБА_4, шляхом продажу його на прилюдних торгах у межах процедури виконавчого провадження.

Рішенням Васильківського міськрайонного суду Київської області від 13 травня 2010 року позов задоволено. В рахунок погашення заборгованості ОСОБА_1 за договором кредитної лінії від 21.04.2008 року в розмірі 254356 грн. 24 коп. звернуто стягнення на земельну ділянку площею 0,102 га по провулку Лісному 29 в місті Василькові Київської області, що належить ОСОБА_2 на підставі Державного акту про право приватної власності на земельну ділянку ЯЕ № 589000 від 10.09.2007 року, шляхом продажу на прилюдних торгах.

В апеляційній скарзі відповідач ОСОБА_1, посилаючись на невідповідність висновків суду обставинам справи та порушення судом норм матеріального та процесуального права, просив рішення суду скасувати, а справу направити на новий розгляд до суду першої інстанції.

Заслухавши доповідача, пояснення учасників процесу, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених в суді першої інстанції, колегія суддів приходить до висновку про відхилення апеляційної скарги з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що 21.04.2008 року між ВАТ «КБ «Експобанк» та ОСОБА_1 було укладено договір кредитної лінії № 58, відповідно до умов якого позивач відкрив відповідачу кредитну лінію та надав йому кредит в сумі 30000 доларів США на умовах забезпеченості, строковості, повернення та платності. 21.04.2008 року, 05.05.2008 року, 12.05.2008 року, 02.06.2008 року, 04.06.2008 року між сторонами були укладені угоди до кредитного договору, відповідно до умов яких ОСОБА_1 ВАТ «КБ «Експобанк» було надано транші кредиту на загальну суму 30000 доларів США з процентною ставкою за користування кредитом в розмірі 15,5% річних. Погашення кредиту відповідачем мало здійснюватися щомісячними платежами до 05 числа кожного місяця.

З метою забезпечення виконання умов вищевказаного кредитного договору, 21.04.2008 року між ВАТ «КБ «Експобанк» та ОСОБА_2 було укладено іпотечний договір, відповідно до умов якого відповідач передала в іпотеку земельну ділянку, розташовану за адресою: Київська область, місто Васильків, провулок Лісний, № 29, площею 0,102 га.

Також встановлено, що відповідач ОСОБА_1 порушив умови договору в частині повернення кредиту та відсотків за користування ним, що призвело до утворення заборгованості, розмір якої становить 32454,15 доларів США, що в еквіваленті дорівнює 247216 грн. 24 коп.

Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов»язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно ст. 589 ЦК України у разі невиконання зобов»язання, забезпеченого заставою заставодержатель набуває право звернення на предмет застави. Звернення стягнення відповідно до ст. 590 ЦК України здійснюється за рішенням суду, якщо інше не встановлено договором або законом. Ці ж положення дублюються в Законі України «Про іпотеку», в ст. 1 якого вказано, що іпотекодержатель має право в разі невиконання боржником забезпеченого іпотекою зобов»язання одержати задоволення своїх вимог за рахунок предмета іпотеки.

Таким чином суд першої інстанції правильно встановив характер спірних правовідносин між сторонами та вирішив справу відповідно до вищевказаних норм матеріального права.

Доводи апелянта про те, що суд не перевірив розмір заборгованості за кредитом та розмір відсотків за користування ним, які на його думку не відповідають дійсності, спростовуються тим, що в попередньому судовому засіданні сам відповідач ОСОБА_1 позовні вимоги визнав повністю та не заперечував проти ухвалення рішення про задоволення позову в попередньому судовому засіданні, про що зазначено в протоколі (а.с.91 об., 93).

Необгрунтованими є і доводи апелянта про порушення судом норм процесуального права, оскільки відповідно до ч. 3 ст. 309 ЦПК України порушення норм процесуального права можуть бути підставою для скасування або зміни рішення, якщо це порушення призвело до неправильного вирішення справи, натомість розгляд справи за відсутності відповідача ОСОБА_2, яка є іпотекодавцем за договором іпотеки, не вплинуло на правильність вирішення справи та ухвалення судом законного рішення.

Інших доводів, які б спростували законність і обгрунтованість ухваленого судом рішення, апеляційна скарга не містить.

При таких обставинах, коли судом першої інстанції повно і всебічно з'ясовані всі обставини справи, дана належна правова оцінка доказам, висновки суду відповідають фактичним обставинам справи, а постановлене рішення відповідає вимогам матеріального і процесуального права, підстави для його скасування відсутні.

Керуючись ст.ст. 307, 308 ЦПК України, колегія суддів

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - відхилити.

Рішення Васильківського міськрайонного суду Київської області від 13 травня 2010 року - залишити без змін.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили.

Головуючий :

Судді :