АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Категорія № 26 ( 1 ) ОСОБА_1
Доповідач - Карнаух В.В.
УХВАЛА ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 квітня 2011 року колегія суддів судової палатну цивільних справах апеляційного суду Дніпропетровської області у складі: головуючого судді: Карнаух В.В.

суддів: Барильської А.П., Ляховської І.Є.

при секретарі: Бондаренко І.В.

за участю: представника відповідача - Відділення виконавчої дирекції Фонду

соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України в м. Кривому Розі Дніпропетровської області -ОСОБА_2,

розглянула у відкритому судовому засіданні у м. Кривому Розі цивільну справу за апеляційною скаргою Відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України в м. Кривому Розі Дніпропетровської області на рішення Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу від 25 січня 2011 року ґГо цивільній справі за позовом ОСОБА_3 до Відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України в м. Кривому Розі Дніпропетровської області про стягнення моральної шкоди,-

ВСТАНОВИЛА: .

У грудні 2010 року ОСОБА_3 звернувся до суду з позовом до Відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України в м. Кривому Розі Дніпропетровської області про стягнення моральної шкоди, у зв,язку із професійним захворюванням.

Рішенням Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу від 25 січня 2011 року позов задоволено частково: стягнуто Відділення Фонду на користь позивача 17000 грн. у відшкодування моральної шкоди та на користь держави витрати на інформаційно технічне забезпечення розгляду справи в сумі 15 грн..

В апеляційній скарзі відділення Фонду ставить питання про скасування рішення суду і ухвалення нового рішення про відмову позивачу в задоволенні позову, оскільки судом порушено норми матеріального і процесуального права. Відповідач вважає, що, вирішуючи спір, суд першої інстанції безпідставно стягнув моральну, оскільки Фонд виплачує лише ту заборгованість, підприємств потерпілим , яка виникла і визнана підприємством до 01.04.2001.; розмір стягнутої моральної шкоди судом не відповідає моральним стражданням позивача, та п. 9 постанови пленуму ВСУ №4 від 31.03.1995. «Про судову практику у справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди».; позивач не надав доказів наявності факту заподіяння йому моральної шкоди та. наявності встановлення факту про моральну шкоду органами МСЕК.

В запереченнях на апеляційну скаргу представник позивача ОСОБА_4, вважаючи рішення суду законним та обґрунтованим, просить залишити його без

Судом встановлено, що ОСОБА_3, згідно трудової книжки, тривалий час, починаючи з 1958 року, працював поверхнвим машиністом електровозу, підземним люковим провожатим, підземним машиністом електровозу на Державному підприємстві ш.»Саксагань». 09 вересня 1999 року був» звільнений з підприємства, що також підтверджується копією трудової книжки /а.с.6-8/.

Згідно рішення лікувально-експертної комісії Українського науково- дослідного інституту промислової медицини 27 травня 2008 року позивачу встановлено професійне захворювання: хронічне обструктивне захворювання

легенів першої ступені /пиловий бронхіт 1 ст. емфізема легенів 1 ст./. У зв,язку з чим 03 липня 2008 року було складено Акт розслідування хронічного професійного захворювання /а.с.9/., згідно якого причиною профзахворювання стала робота на протязі 34 років 5 місяців в умовах пилу підвищених параметрів /п.17/. В пункті 19 Акту зазначено, що винним в спричиненні шкоди здоров,ю позивача є керівництво шахти «Саксагань» РУ ім.. Дзержинського ВО «Кривбасруда». Висновком МСЕК від 22.08.2008. встановлено 20% втрати професійної працездатності безстроково. /а.с. 10/.

Задовольняючи частково позовні вимоги та посилаючись на акт розслідування професійного захворювання від 03.07.2008., суд першої інстанції правильно виходив з того, що професійне захворювання виникло у позивача за обставин виконання робіт, що характеризувалися умовами важкої праці, підвищеним впливом шкідливих факторів на організм людини, тому позивачу спричинена моральна шкода.

Колегія суддів погоджується з висновком суду про те, що в даному випадку належним відповідачем є Відділення Фонду, оскільки ДП ш.»Саксагань» виключена з державного реєстру і правонаступників не має, а при ліквідації підприємства були капіталізовані кошти в сумі 1732029 грн. для відшкодування шкоди потерпілим на підприємстві, які згідно акту прийому-передачі від 03.07.2001. передані управлінню виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України в м. Кривому Розі Дніпропетровської області. Тому доводи відповідача в апеляційній скарзі про те, що він в даному випадку не несе відповідальності щодо відшкодування моральної шкоди потерпілому є безпідставним.

Висновок суду про відшкодування позивачу з боку відповідача моральної шкоди відповідає Рішенню Конституційного Суду України від27.01.2004. року № 1-рп/2004., яким встановлено обов,язок Фонду відшкодовувати моральну шкоду , заподіяну умовами виробництва, з втратою потерпілим професійної працездатності. Громадяни, яким встановлена стійка втрата професійної працездатності, мають право на стягнення на їх користь моральної шкоди.

Колегія суддів також погоджується з висновком суду щодо неприйняття ним до уваги п.22 ст. 71 Закону України «Про державний бюджет України на 2007 р.» , якою зупинено дію абз.4 ст. 1 Закону України «Про загальнообов,язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання , які спричинили втрату працездатності» - в частині відшкодування моральної шкоди застрахованим і членам їх сімей незалежно від дати настання страхового випадку, оскільки згідно рішень Конституційного Суду України №6-рп/2007 від 09.07.2007., №10-рп/2008 від 22.05.2008. Конституційний

Суд дійшов висновку про те, що законом про Держбюджет не можна вносити зміни до інших законів, зупиняти їх дію, чи скасовувати їх, оскільки з об'єктивних причин це створює протиріччя у законодавстві, і, як наслідок, скасування та обмеження прав і свобод людини і громадянина.

Факт спричинення моральної шкоди позивачу знайшов своє підтвердження в судовому засіданні. У зв,язку з профзахворюванням позивач страждає на головні болі, приступи удушшя, задишку при незначній фізичній загрузці; неодноразово знаходився на амбулаторному та стаціонарному лікуванні, йому рекомендовано спостерігатися у лікарів за місцем проживання, уникати переохолодження, медикаментозне лікування та оздоровлення в профілакторії і санаторно-курортне лікування; обмежений в роботі по дому, переносить моральні страждання, що позбавляє його нормальних життєвих звязків і вимагає додаткових зусиль для організації свого життя. Тому доводи апеляційної скарги щодо ненадання позивачем доказів на підтвердження факту заподіяння йому моральної шкоди та недоведеності вини відповідача, є безпідставними, спростовуються матеріалами справи та висновками суду.

Колегія суддів вважає, що розмір моральної шкоди визначений судом з урахуванням розяснень п.9 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995р., з подальшими змінами, Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди, відповідно до якого, розмір відшкодування моральної ( немайнової) шкоди суд визначає в межах заявлених вимог залежно від характеру та обсягу заподіяних позивачеві моральних і фізичних страждань, з урахуванням в кожному конкретному випадку ступеня вини відповідачів та інших обставин. Зокрема, враховується характер і тривалість страждань, стан здоровя потерпілого, тяжкість завданої травми, істотність вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, конкретних обставин по справі і наслідків, що наступили.

Колегія суддів вважає, що суд першої інстанції вірно встановив обставини справи та дійшов правильного висновку про відшкодування позивачу моральної шкоди у звязку з отриманим ним професійним захворюванням, тому підстав для задоволення апеляційної скарги та скасування рішення суду не вбачає. Керуючись ст. ст. 303, 307, 308, 313-315 ЦПК України колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу Відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України в м. Кривому Розі Дніпропетровської області відхилити.

Рішення Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу від 25 січня 2011 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення, але може бути оскаржена в касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили.

Головуючий: /підпис/

Судді: /підпис/

ЗГІДНО З ОРИГІНАЛОМ

Суддя-доповідач :

ОСОБА_5