АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Категорія 37 (1) ОСОБА_1
Доповідач Турік В.П.
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 серпня 2011 року колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Дніпропетровської області у складі:

Головуючого-судді Турік В.П.

Суддів Митрофанової Л.В.., ОСОБА_2

При секретарі Євтодій К.С.

За участю: позивача ОСОБА_3,

ОСОБА_4,

Розглянувши у відкритому судовому засіданні у м.Кривому Розі цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_5 на рішення Тернівського районного суду міста ОСОБА_6 від 09 лютого 2011 року по справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_5 про встановлення факту родинних відносин, визнання права на спадщину та за зустрічним позовом ОСОБА_5 до ОСОБА_3, третя особа приватний нотаріус ОСОБА_7, про визнання заповіту недійсним,

В с т а н о в и л а:

08.09.2009 року ОСОБА_3 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_5 про встановлення факту родинних відносин з матір*ю Статі новою Г.Т., померлою 03.01.2008 року, визнання права на спадщину на АДРЕСА_1 та грошові вклади, посилаючись на те, що заповітом, посвідченим 21.01.2002 року померлий 04.07.2007 року чоловік її матері ОСОБА_8 заповідав належну йому частину вказаної квартири, яка була приватизована, своїй дружині ОСОБА_9, яка прийняла спадщину, але, свідоцтво про право на спадщину не отримала у зв*язку зі смертю. Їй нотаріус відмовив у видачі свідоцтва про право на спадщину, оскільки частки в праві спільної сумісної власності на квартиру по ? частині не були встановлені, та також у зв*язку з відсутності документів, які підтверджують родинні відносини, просила суд задовольнити позов.

18.01.2010 року ОСОБА_5 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_3 третя особа-приватний нотаріус ОСОБА_7 про визнання недійсним заповіту свого батька ОСОБА_8, посвідченого приватним нотаріусом Криворізького міського нотаріального округу ОСОБА_7 Вказує, що батько мав складні стосунки зі своєю дружиною ОСОБА_9, яка чинила на нього психологічний тиск. За життя він домовився з батьком, що при наявності вказаного тиску батько навмисно змінить свій підпис в заповіті. Оскільки підпис батька на заповіті не відповідає його підпису в паспорті та в подарованій за життя книзі, вважає, заповіт не відповідав внутрішній волі батька та просить визнати його недійсним.

Рішенням Тернівського районного суду міста ОСОБА_6 від 09 лютого 2011 року позов ОСОБА_3 задоволено. Встановлено факт родинних відносин, що померла 03 січня 2008 року ОСОБА_9 є матір*ю ОСОБА_3

Визнано за ОСОБА_3 право на спадщину на кв.№6, буд.№ 4 по вул.Щербакова у м.Кривому Розі, та грошові вклади № И 10910, № И2588 в філії Тернівського відділення м.Кривого Рогу № 8014, ВАТ «Державний ощадний банк України» після смерті матері ОСОБА_9, померлої 03.01.2008 року як за спадкоємицею першої черги за законом.

В задоволенні зустрічного позову ОСОБА_5 до ОСОБА_3 про визнання заповіту недійсним відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_5 ставить питання про скасування рішення та ухвалення нового рішення про задоволення його зустрічного позову про визнання заповіту недійсним.

Вважає, що суд не взяв до уваги його пояснення, пояснення свідків, дав їм необ*єктивну оцінку. Також дав необ*єктивну оцінку і наданим доказам.

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги і заявлених позовних вимог, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга ОСОБА_5 підлягає відхиленню з наступних підстав.

Судом встановлено, що ОСОБА_8, який помер 04.07.2007 року та померла 03.01.2008 року ОСОБА_9 були подружжям, що підтверджується свідоцтвом про одруження (а.с.11).

Відповідно свідоцтва № 381 на право власності на житло, виданого 11.11.1993 року в/о «Кривбасруда» померлим ОСОБА_8 та ОСОБА_9 належала двокімнатна АДРЕСА_2 (а.с.9).

За життя, 21.01.2002 року ОСОБА_8 свою частину вказаної квартири заповідав ОСОБА_9 (а.с.12).

Як встановлено в апеляційному суді, а саме із листа 6-ої Криворізької державної нотаріальної контори від 25.07.2011 року за № 1152/02-14 після померлого 04.07.2007 року ОСОБА_8 з заявою про прийняття спадщини за законом звернувся син померлого ОСОБА_5 Після померлої 03.01.2008 року ОСОБА_9 з заявою про прийняття спадщини звернулася ОСОБА_3

Свідоцтва про право на спадщину після померлих ОСОБА_8 та ОСОБА_9 не видавалися.

Ухвалюючи рішення про відмову в задоволенні позовних вимог ОСОБА_5 про визнання заповіту недійсним, суд виходив з недоведеності позовних вимог.

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду першої інстанції з огляду на наступне.

Відповідно до вимог ст.ст.10,60 ЦПК України кожна сторона зобов*язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею ст.61 цього Кодексу.

Як убачається з матеріалів справи заповіт від імені померлого 04.07.2008 року ОСОБА_8 складено та посвідчено приватним нотаріусом Криворізького міського нотаріального округу Дніпропетровської області ОСОБА_7 21.01.2002 року за реєстром № 158 (а.с.12).

Даний заповіт як встановлено в апеляційному суді не змінено та не скасовано (витяг зі спадкового реєстру № 27641995 від 28.07.2011 року).

Із заповіту вбачається, що померлий ОСОБА_8 заповідав належну йому частину АДРЕСА_3 ОСОБА_9 (а.с.12).

Судом встановлено, що волевиявлення ОСОБА_8 при складанні заповіту було вільним, підписував заповіт ОСОБА_8 в присутності нотаріуса, особу та дієздатність його перевірено, тому колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про відмову в позові про визнання заповіту недійсним, оскільки такий висновок відповідає вимогам Цивільного Кодексу УРСР редакції 1963 року, який діяв на час посвідчення заповіту ОСОБА_8 21.02.2002 року.

Задовольняючи позовні вимоги ОСОБА_3 про встановлення факту родинних відносин та визнання права на спадщину після смерті матері ОСОБА_9, суд першої інстанції виходив з доведеності позовних вимог.

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду першої інстанції з наступних підстав.

Відповідно до п.3 ст.23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

Як убачається із матеріалів справи Шостою державною нотаріальною конторою позивачу відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину.

Відповідно до ч.1 ст.1258 спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово.

Відповідно до ст.1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Як встановлено судом, позивач ОСОБА_3 є донькою померлої 03.01.2008 року ОСОБА_9 Факт родинних відносин сторони визнали. Підтверджується цей факт також свідоцтвом про реєстрацію шлюбу, свідоцтвом про народження позивача, з яких вбачається, що ім*я матері різниться однією літерою «Ганна», «Анна», що пов*язано з особливостями перекладу (а.с.16,17).

Відповідно до вимог ст.1268 ЦК України позивач ОСОБА_10 до нотаріальної контори подала заяву про прийняття спадщини та прийняла спадщину після смерті матері ОСОБА_9, яка за життя мала належну їй особисто на праві власності частину квартири АДРЕСА_4, а також мала право по заповіту на частину цієї ж квартири, належної померлому її чоловіку ОСОБА_8 відповідно до свідоцтва про право власності та з урахуванням положень ст.ст.368,370 ЦК України.

За таких обставин суд першої інстанції, встановивши, що ОСОБА_3 є рідною донькою померлої ОСОБА_9 дійшов вірного висновку, визнавши за ОСОБА_3 право на спадщину на спірну квартиру АДРЕСА_5 та грошові вклади № И 10910, № И 2588 у філії Тернівського відділення м.Кривого Рогу № НОМЕР_1 «Державний ощадний банк України» після смерті матері ОСОБА_9, померлої 03.01.2008 року, як за спадкоємицею першої черги за законом.

Доводи ОСОБА_5 в апеляційній скарзі, що суд не взяв до уваги пояснення свідків, дав їм необ*єктивну оцінку, та, що підпис на заповіті не належить його батькові, колегія суддів не приймає до уваги, оскільки вони висновків суду не спростовують.

На підставі викладеного колегія суддів вважає, що ухвалене рішення суду необхідно залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

Керуючись ст.ст.303, 307, 308, 313-315 ЦПК України, колегія суддів

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_5 відхилити.

Рішення Тернівського районного суду міста ОСОБА_6 від 09 лютого 2011 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили.

Головуючий

Судді