Лисянський районний суд Черкаської області
, м , тел. (факс):
__________________________________________________________________________________________________________________
25.10.2011 Справа №: 2-457/11
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 жовтня 2011 року Лисянський районний суд

в складі: головуючого Золотоверхого О.І.

при секретарі Гонтар І.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт. Лисянка справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, Погибляцької сільської ради про визнання заповіту недійсним.

ВСТАНОВИВ:

Позивач в судовому засіданні підтримавши позов пояснив, що 30.10.2010 року помер дід позивача ОСОБА_4, про що свідчить свідоцтво про смерть від 01.11.2010 року.

07.06.2001 року дід позивача все своє майно на випадок смерті заповів йому, згідно заповіту посвідченого Боярською сільською радою.

Після смерті діда позивач звернувся до нотаріуса з заявою про прийняття спадщини, до якої входить: земельна ділянка, проте позивачеві стало відомо, що після вказаного заповіту дід склав ще один заповіт ніби то на іншу особу, а тому заповіт складений на позивача є недійсним. Другий заповіт був посвідчений Погибляцькою сільською радою, тобто не за місцем проживання діда, і такий факт наявності самого заповіту, викликає сумнів у його законності, оскільки дід позивача не збирався ні на кого іншого передавати своє майно, а навпаки навіть ще за життя передав позивачеві також і будинок, в якому проживав до смерті.

Оскільки дід не мав наміру складати заповіт на когось іншого, крім позивача, то його волевиявлення в даному випадку не відповідає внутрішній волі.

Отже наявність незаконного заповіту, який дід позивача не мав наміру вчиняти, порушує право позивача як спадкоємця, а тому за захистом порушених прав позивач змушений звернутися до суду.

В судовому засіданні позивач свій позов підтримав та просить визнати недійсним заповіт вчинений від імені ОСОБА_4 в лютому 2007 року посвідченого Погибляцькою сільською радою та визнати за ним право власності на земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 2,85 га, згідно державного акту ІІ ЧР № 043700, що належала померлому ОСОБА_4.

Відповідачі ОСОБА_5 та Погибляцька сільська рада в судове засідання не з»явилися, проте по телефону повідомили, що не заперечують проти задоволення позову.

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання з»явился, відмовилася від заповіту складеного в її користь, посвідченого Погибляцькою сільською радою та написала нотаріусу заяву про відмову від вищевказаного заповіту.

Вислухавши позивача, та відповідачів, вивчивши матеріали справи, суд вважає, що заявлені вимоги підлягають до задоволення.

За життя, померлий 30.10.2010 року ОСОБА_4 дід позивача, все своє майно заповів йому, згідно заповіту посвідченого Боярською сільською радою 07.06.2001 року.

Проте під час оформлення спадкової маси в нотаріуса, позивачеві стало відомо, що існує ще один заповіт його діда, але посвідчений Погибляцькою сільською радою в користь іншої особи, тобто не за місцем його проживання, що викликало сумніви у позивача. Також з огляду на вищевказане, ОСОБА_4, померлий 30.10.2010 року не збирався ні на кого іншого передавати своє майно, а навпаки навіть ще за життя передав позивачеві також і будинок, в якому проживав до смерті. Оскільки ОСОБА_4 не мав наміру складати заповіт на когось іншого, крім позивача, то його волевиявлення в даному випадку не відповідає внутрішній волі, а отже такий заповіт , як правочин не може залишитися в силі, оскільки не відповідає вимогам ст. 203, 225, 234 ЦК України. Тобто волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі, він повинен усвідомлювати значення своїх дій.

Згідно п. 18 Постанови Пленуму Верховного суду України від 30.05.2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування», за позовом заінтересованої особи суд визнає заповіт недійсним , якщо він був складений особою під впливом фізичного або психічного насильства, або особою, яка через стійкий розлад здоров»я не усвідомлювала значення своїх дій та не могла керувати ними.

Відповідно до ст.1257 ЦКУ, суд вважає що даний заповіт є нікчемним, так як волевиявлення заповідача з показів позивача не було вільним і не відповідало його волі, а інших доказів не поступало. А отже заповіт був складений особою, яка не мала на це права та з порушенням вимог щодо його форми та посвідчення, а отже позовні вимоги ОСОБА_1 підлягають до задоволення в повному обсязі.

Так як відповідач, в користь якого був складений нікчемний заповіт, відмовився від нього в письмовому порядку в нотаріуса, то позовні вимоги позивача підлягають до в повного задоволення.

На підставі викладеного та керуючись ст. 203,225,234,1253,1257 ЦК України, ст. 3, 118,122, 145, 151, 152, 153,ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, Погибляцької сільської ради про визнання заповіту недійсним - задоволити.

Визнати заповіт, вчинений від імені ОСОБА_4 21 лютого 2007 року № 2 , посвідчений Погибляцькою сільською радою недійсним.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 2,85 га, згідно державного акту ІІ ЧР № 043700, що належала померлому ОСОБА_4.

На рішення може бути подана апеляційна скарга до апеляційного суду Черкаської області на протязі десяти днів після проголошення.

Суддя Золотоверхий О. І.