Справа № 22-ц-1870/11 Головуючий у І інстанції Примаченко В.О.
Провадження № Доповідач у 2 інстанції ОСОБА_1
Категорія 19 11.02.2011
РІШЕННЯ

Іменем України

11 лютого 2011 року колегія суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду Київської області у складі:

головуючого судді Олійника В.І.,

суддів Матвієнко Ю.О., Олійника В.І.,

при секретарі Білан К.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні апеляційного суду Київської області в м. Києві цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 ОСОБА_3 на рішення Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 05 травня 2010 року по справі за позовом ОСОБА_2 ОСОБА_3 до ОСОБА_4, ОСОБА_5, третя особа приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу ОСОБА_6, про визнання договору купівлі-продажу недійсним та стягнення моральної шкоди,

В С Т А Н О В И Л А:

У вересні 2009 року позивач ОСОБА_2 ОСОБА_3 звернувся до суду з вищевказаним позовом, мотивуючи свої вимоги тим, що з 01 травня 2004 року перебуває у зареєстрованому шлюбі з відповідачем ОСОБА_4 Під час шлюбу, 23 червня 2005 року, сторонами, як подружжям, було придбано житловий будинок № 5 по вулиці Польовій в селі Йосипівка Білоцерківського району Київської області, покупцем якого згідно договору купівлі-продажу від 23 червня 2005 року є відповідач ОСОБА_4, яка діяла за згодою позивача. Однак 20 листопада 2008 року відповідач ОСОБА_4 без згоди позивача уклала з відповідачем ОСОБА_5 договір купівлі-продажу будинку № 5 по вулиці Польовій в селі Йосипівка Білоцерківського району Київської області, посвідчений 20 листопада 2008 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу ОСОБА_6 за реєстровим № 4822. Зважаючи на те, що відчужений будинок був об»єктом права спільної сумісної власності сторін, як подружжя, позивач просив суд на підставі ст. 65 СК України визнати вищевказаний договір недійсним та застосувати наслідки визнання договору недійсним у вигляді приведення сторін у попередній стан. Також в позові зазначав, що діями відповідача ОСОБА_4 по незаконному продажу будинку без його згоди йому завдано моральної шкоди, розмір якої визначив у 1700 грн., які і просив стягнути з неї на свою користь.

Під час розгляду справи позивачем в порядку ст. 31 ЦПК України було зменшено розмір позовних вимог в частині визнання за ним права особистої приватної власності на спірний будинок та застосування наслідків визнання недійсним договору купівлі-продажу у вигляді повернення сторін у попередній стан. Позивач просив суд вищевказані вимоги не розглядати, натомість просив визнати недійсним договір купівлі-продажу будинку, укладений 20 листопада 2008 року між відповідачами ОСОБА_4 та ОСОБА_5, а також стягнути з ОСОБА_4 1700 грн. завданої йому моральної шкоди.

Рішенням Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 05 травня 2010 року в задоволенні позову відмовлено.

Не погоджуючись з вищевказаним рішенням, позивач подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на невідповідність висновків суду обставинам справи та порушення судом норм матеріального та процесуального права, просив рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове рішення про задоволення його позовних вимог.

Заслухавши доповідача, пояснення учасників процесу, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених в суді першої інстанції, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що сторони по справі перебувають у шлюбі, зареєстрованому 01 травня 2004 року в окрузі ОСОБА_7 королівства Великобританії та Північної Ірландії (а.с.17-21).

23 червня 2005 року, тобто під час перебування сторін у зареєстрованому шлюбі, між ОСОБА_4 та ОСОБА_8 було укладено договір купівлі-продажу житлового будинку № 5 по вулиці Польовій в селі Йосипівка Білоцерківського району Київської області.

20 листопада 2008 року ОСОБА_4 продала, а ОСОБА_5 купила будинок № 5 по вулиці Польовій в селі Йосипівка Білоцерківського району Київської області на підставі договору купівлі-продажу будинку, посвідченого 20 листопада 2008 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу ОСОБА_6 за реєстровим № 4822.

Суд першої інстанції, відмовляючи в задоволенні позову, виходив з того, що позивачем під час розгляду справи не доведено, що будинок № 5 по вулиці Польовій в селі Йосипівка Білоцерківського району Київської області є його особистою приватною власністю в зв»язку з придбанням за особисті кошти.

Однак з такими висновками суду погодитись не можна, виходячи з наступного.

Як вбачається зі змісту заяви позивача про зменшення розміру позовних вимог (а.с.108-110), останній просив вимогу про визнання спірного будинку його особистою власністю не розглядати, а вирішити питання про визнання недійсним договору купівлі-продажу житлового будинку, виходячи з підстав, передбачених ст. 65 СК України, з поверненням цього будинку до спільної сумісної власності його та його дружини ОСОБА_4 Натомість суд першої інстанції вищевказану заяву залишив поза увагою та в своєму рішенні вирішив вимоги, які позивач просив не розглядати, вийшовши таким чином за межі позовних вимог останнього та допустивши порушення норм процесуального права.

Крім того висновки суду не відповідають обставинам справи, виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 60 СК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу).

Таким чином, беручи до уваги те, що будинок № 5 по вулиці Польовій в селі Йосипівка Білоцерківського району Київської області був придбаний під час перебування сторін у зареєстрованому шлюбі, він є спільною сумісною власністю сторін.

Відповідно до ч.ч. 2, 3 ст. 65 СК України при укладенні договорів одним із подружжя вважається, що він діє за згодою другого з подружжя. Дружина, чоловік має право на звернення до суду з позовом про визнання договору недійсним як такого, що укладений другим із подружжя без її, його згоди, якщо цей договір виходить за межі дрібного побутового.

Для укладення одним із подружжя договорів, які потребують нотаріального посвідчення і (або) державної реєстрації, а також договорів стосовно цінного майна, згода другого з подружжя має бути подана письмово. Згода на укладення договору, який потребує нотаріального посвідчення і (або) державної реєстрації, має бути нотаріально засвідчена.

Судом першої інстанції встановлено, що також підтверджується матеріалами справи, що згоди на відчуження будинку, як об»єкту спільної сумісної власності, позивач ОСОБА_2, як чоловік відповідача ОСОБА_4, не давав. Так, це вбачається з письмових заперечень приватного нотаріуса ОСОБА_6, в яких зазначено, що при посвідченні 20 листопада 2008 року договору купівлі-продажу будинку ОСОБА_4 їй повідомила, що не перебуває у зареєстрованому шлюбі, а також у фактичних шлюбних відносинах, і в її паспорті на відповідних сторінках відмітки про шлюб не було. Крім цього у власній заяві від 20 листопада 2008 року (а.с.60) ОСОБА_4 заявляє, що на момент набуття права власності на житловий будинок з господарськими та побутовими будівлями та спорудами, що відчужується за цим договором, в шлюбі та у фактичних шлюбних відносинах не перебувала і даний житловий будинок не є спільною сумісною власністю, тобто відповідач приховала від нотаріуса факт перебування у зареєстрованому шлюбі з позивачем по справі.

Таким чином обґрунтованими та такими, що відповідають нормам діючого законодавства, є вимоги позивача про визнання недійсним укладеного 20 листопада 2008 року між ОСОБА_4 та ОСОБА_5 договору купівлі-продажу будинку з підстав, передбачених ст. 65 СК України.

Беручи до уваги те, що судом при розгляді справи було порушено норми процесуального права та неправильно застосовано норми матеріального права, колегія суддів відповідно до ст. 309 ЦПК України вважає за необхідне рішення суду в частині відмови у задоволенні вимог позивача про визнання недійсним договору купівлі-продажу будинку - скасувати та ухвалити в цій частині нове рішення про задоволення цієї позовної вимоги.

Рішення суду першої інстанції про відмову в задоволенні позову в частині стягнення з відповідача на користь позивача завданої йому моральної шкоди в розмірі 1700 грн. на думку колегії суддів є законним та обґрунтованим, в зв»язку з чим підстави для його скасування відсутні.

При таких обставинах апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, а рішення суду першої інстанції в частині відмови в задоволенні позовних вимог про визнання недійсним договору купівлі-продажу будинку, укладеного 20 листопада 2008 року, скасуванню з ухваленням в цій частині нового рішення.

Керуючись ст.ст. 307, 309, 314, 315 ЦПК України, колегія суддів

В И Р І Ш И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 ОСОБА_3 задовольнити частково.

Рішення Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 05 травня 2010 року в частині відмови в задоволенні позову ОСОБА_2 ОСОБА_3 про визнання недійсним договору купівлі-продажу будинку, укладеного 20 листопада 2008 року між ОСОБА_4 та ОСОБА_5, та посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу ОСОБА_6 за реєстровим № 4822, скасувати та ухвалити в цій частині нове рішення:

Позов ОСОБА_2 ОСОБА_3 в частині визнання недійсним договору купівлі-продажу будинку, укладеного 20 листопада 2008 року між ОСОБА_4 та ОСОБА_5, посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу ОСОБА_6 за реєстровим № 4822 задовольнити.

Визнати недійсним договір купівлі-продажу будинку № 5 по вулиці Польовій в селі Йосипівка Білоцерківського району Київської області, укладений 20 листопада 2008 року між ОСОБА_4 та ОСОБА_5, посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу ОСОБА_6 за реєстровим № 4822.

В іншій частині рішення Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 05 травня 2010 року залишити без змін.

Рішення суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржене до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання ним законної сили.

Головуючий:

Судді: