АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________
Справа № 22-ц-7950/11 Головуючий суддя І інстанції Костенко
Провадження № Суддя доповідач Карімова Л.В.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 травня 2011 року м. Харків

Судова колегія судової палати з цивільних справ апеляційного суду Харківської області в

складі:

Головуючого- судді КарімовоїЛ.В., судців Бурлака І.В., Яцини В.Б.,

розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу за апеляційною скаргою Управління Пенсійного фонду України в Жовтневому районі м. Харкова на рішення Жовтневого районного суду міста Харкова від 19 серпня 2010 року по справі за позовом ОСОБА_1 до Управління Пенсійного Фонду України в Жовтневому районі Харківської області про визнання протиправною бездіяльність щодо не нарахування щомісячного підвищення до пенсії, визнання права на отримання невиплаченого підвищення до пенсії, зобовязання провести нарахування та виплату соціальної допомоги, зобовязання щомісячно нараховувати та виплачувати підвищення до пенсії відповідно до Закону України «Про соціальний захист дітей війни»,

В СТАНОВИЛА:

ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом, в якому просила визнати протиправною бездіяльність відповідача щодо не нарахування щомісячного підвищення до пенсії, зобовязати відповідача здійснити перерахунок призначеної пенсії за віком із підвищенням за рахунок щомісячної державної соціальної допомоги, як дитині війни, у розмірі 30 відсотків мінімальної пенсії за віком та провести відповідні виплати на його користь за період з 09.07.2007 р.до 31.12.2007 р., з 22.05.2008 р. до 31.12. 2009 р. та в подальшому проводити такі перерахунки.

Рішенням Жовтневого районного суду м. Харкова від 19.08. 2010 року позов задоволений частково: зобовязано відповідача перерахувати пенсію ОСОБА_1 за період з 09 липня 2007 по 31 грудня 2007 року, з 22.05.2008 р. до 31.12.2009 р. з підвищенням її на 30 % мінімальної пенсії за віком з розміру, встановленого ч. 1 ст. 28 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» . В іншій частині позову відмовлено.

Стягнуто з державного бюджету України на користь ОСОБА_1 витрати по сплаті судового збору в сумі 08,50 грн. та за інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи в суді -37 грн.

В апеляційній скарзі відповідач, посилаючись на неправильне застосування судом першої інстанцій норм матеріального права, просить оскаржуване судове рішення скасувати та в позові відмовити.

Колегія суддів за відсутності клопотань від усіх осіб, які беруть участь у справі, про розгляд справи за їх участю відповідно до правил ст. 195, п. 1 ч.І ст. 197 КАС України розглянувши справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами та в межах апеляційної скарги, вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» (у редакції Закону України від 18 листопада 2004 року № 2195-ІУ) дітям війни пенсії або щомісячне довічне грошове утримання чи державна соціальна допомога, що виплачується замість пенсії, підвищуються на 30 відсотків мінімальної пенсії за віком яка відповідно до статті 28 Закону України «Про

загальнообовязкове державне пенсійне страхування» встановлюється у розмірі прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність.

Ухвалюючи рішення, суд першої інстанції обгрунтовано виходив з вимог закону та обставин справи.

Як встановлено судом і підтверджується наявними у справі доказами позивачка отримує пенсію за віком та належить до категорії громадян, яким відповідно до ст.1 Закону України „ Про соціальний захист дітей війни встановлено правовий статус дитини війни, і відповідно до ст. 6 цього Закону має право на державну соціальну допомогу у вигляді підвищення до пенсії в розмірі 30% від мінімальної пенсії за віком.

Задовольняючи позов, суд першої інстанції правильно застосував до спірних правовідносин норми матеріального і процесуального права і при цьому надав перевагу статті 6 Закону України „ Про соціальний захист дітей війни над постановою Кабінету Міністрів України від 28.05.2008 року № 530 „ Про деякі питання соціального захисту окремих категорій громадян як

нормативно правовому акту, що має вищу юридичну силу.

Судом правильно визначений розмір мінімальної пенсії за віком, виходячи з приписів ч.І ст. 28 Закону України „Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування, оскільки іншими законами такий розмір не врегульовано.

Так як вказану справу розглянуто судом першої інстанції за правилами ЦПК України в редакції 2004 року, колегія суддів не застосовує до спірних правовідносин вимоги ст. 99 КАС України.

Виходячи з наведеного, судова колегія вважає, що доводи апеляційної скарги висновків суду першої інстанції не спростовують, тому апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін.

Керуючись ст.ст. 195,195-1,197, п.іч.1 ст. 198, ст. 200, п.іч.1 ст. 205, ст.ст. 206-207 КАС України, судова колегія

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу залишити без задоволення.

Рішення Жовтневого районного суду міста Харкова від 19 серпня 2010 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили через пять днів після направлення її копії особам, які беруть участь у справі, та може бути оскаржена шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів після набрання законної сили.

Головуючий:

Судді: