Апеляційний суд Дніпропетровської області ( м. Кривий Ріг)
Категорія № 23 (_4________) інстанції - ОСОБА_1
Доповідач - Карнаух В.В.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 грудня 2011 року колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду

Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді - Карнаух В.В.,

суддів - Барильської А.П., Ляховської І.Є.,

при секретарі - Алісовій Т.С.,

за участю позивачів: ОСОБА_2, ОСОБА_3 та їх

представника - ОСОБА_4,

відповідачів: ОСОБА_5 та її представника ОСОБА_6, ОСОБА_7,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кривому Розі цивільну справу за

апеляційною скаргою ОСОБА_2 та ОСОБА_3 на

рішення Довгинцівського районного суду м. Кривого Рогу від 11 жовтня 2011 року по

справі за позовом ОСОБА_2, ОСОБА_3 до ОСОБА_3

ОСОБА_8, ОСОБА_7 про стягнення заборгованості за

комунальні послуги,-

ВСТАНОВИЛА:

У травні 2011 року ОСОБА_2 та ОСОБА_3 звернулися до суду з позовом до ОСОБА_5, ОСОБА_7 про стягнення заборгованості за зобов'язанням.

В обґрунтування позовних вимог зазначили, що вони є власниками квартири №

61 в будинку 90 по вул.. Димитрова у м. Кривому Розі. В 2005 році, за їх згодою,

відповідачі вселилися в їх квартиру і проживали в ній. За усною домовленістю відповідачі повинні були сплачувати за комунальні послуги, але умов домовленості не виконували, у зв'язку з чим утворилась заборгованість. Після уточнення позовних вимог позивачі просили суд стягнути з відповідачів солідарно 19772,57 грн. - суму, виплачену ними за комунальні послуги за період з 01.01.2008 року по 01.07.2011 року, судові витрати та витрати на правову допомогу.

Рішенням Довгинцівського районного суду м. Кривого Рогу від 11 жовтня 2011 року у задоволенні позову ОСОБА_2, ОСОБА_3 до ОСОБА_5, ОСОБА_7 відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 та ОСОБА_3, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просять скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове рішення про задоволення їх позовних вимог.

Зокрема, вважають, що суд не врахував тієї обставини, що відповідачі тривалий час проживали в квартирі, користувалися комунальними послугами, але не сплачували їх. Відповідач ОСОБА_5 разом із дитиною на цей час досі з реєстраційного обліку не знялася, у зв'язку із чим позивачі несуть збитки сплачуючи за нараховані на неї послуги. Судом не взято до уваги, що позивачі в якості доказу надавали виписку з особового рахунку, однак квитанції по сплаті за комунальні послуги суд у них не витребував.

Перевіривши матеріали справи, законність та обгрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги та заявлених вимог, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Матеріалами справи встановлено, що позивачі є власниками квартири АДРЕСА_1 / а.с. 10/.

Відповідачі з малолітнім сином 25 жовтня 2005 року, зі згоди позивачів, зареєструвалися та вселилися в зазначену квартиру. Згідно з усною домовленістю з позивачами, чого сторони не оспорюють, зобов,язалися сплачувати комунальні послуги. .

Однак, як убачається із матеріалів справи, зобов.язання по оплаті комунальних послуг виконували не у повному обсязі.

Ухвалюючи рішення по даний справі, та посилаючись на недоведеність позовних вимог, суд першої інстанції відмовив у задоволенні позову.

Відповідно до положень ст. 213 ЦПК України, рішення суду повинно бути законним і обгрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обгрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з,ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

На думку колегії суддів, судом першої інстанції зазначені вимоги закону не дотримані, через що судове рішення у справі не можна визнати таким, що є законним і обгрунтованим.

Такого висновку колегія суддів дійшла з огляду на наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 156 ЖК України члени сім'ї власника жилого будинку

(квартири), які проживають разом з ним у будинку (квартирі), що йому належить,

користуються жилим приміщенням нарівні з власником будинку (квартири), якщо при

їх вселенні не було іншої угоди про порядок користування цим приміщенням. До

членів сім'ї власника будинку (квартири) належать особи, зазначені в частині другій

статті 64 цього Кодексу. Припинення сімейних відносин з власником будинку

(квартири) не позбавляє їх права користування займаним приміщенням.

Вирішуючи спір, суд першої інстанції залишив поза увагою, що відповідачі ОСОБА_5

та ОСОБА_7 разом з малолітнім сином були зареєстровані та поселилися у спірній

квартирі зі згоди її власників як члени їх сім'ї, а саме як дружина та син їх онука ОСОБА_7; що при їх вселенні була досягнута угода з власниками квартири про те, що користуватися квартирою та оплачувати комунальні послуги будуть саме онук та його дружина; що після припинення шлюбних відносин з онуком відповідачів ОСОБА_7 позивачка, та її малолітній син продовжували проживати в займаному житлі до жовтня 2010 року.

Згідно з частиною третьою статті 61 ЦПК України обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Як убачається із матеріалів справи, рішенням Довгинцівського районного суду м. Кривого Рогу від 05 травня 2011 року відповідачу ОСОБА_2 відмовлено в задоволенні позову до позивачки ОСОБА_5 про визнання її такою, що втратила право користування спірним жилим приміщенням.

Зазначеним рішенням встановлено, що ОСОБА_5 не мешкає в квартирі відповідачів з жовтня 2010 року з поважних причин, оскільки між нею та колишнім ґ чоловіком ОСОБА_7 склалися неприязні стосунки, а позивач ОСОБА_2 у листопаді ' 2010 року замінив замки на вхідній двері квартири, що перешкоджає позивачці вільно користуватися житлом.

Оскільки зазначене судове рішення набрало законної сили, ці факти не потребують доказуванню і свідчать про те, що ОСОБА_5 проживала квартирі позивачів до жовтня 2010 року.

Як убачається із наданих копій квитанцій / а.с. 68-80/, за період з лютого 2008 року по жовтень 2010 року комунальні послуги у сумі 10 091,24 грн. сплачував позивач ОСОБА_2 Зважаючи на викладені обставини, колегія суддів вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню, зазначена сума підлягає стягненню з відповідачів ОСОБА_5 та ОСОБА_7 солідарно на користь позивачів.

Оскільки, вирішуючи даний спір, суд першої інстанції не в повній мірі з,ясував та дослідив обставини справи, не перевірив докази та заперечення сторін, колегія суддів вважає, що рішення суду необхідно скасувати на підставі п. 1 ч. 1 ст. 309 ЦПК України та ухвалити у справі нове рішення про часткове задоволення позову ОСОБА_2 і ОСОБА_3 та стягнути з ОСОБА_5 та ОСОБА_7 солідарно на користь позивачів 10 091, 24 грн. витрат, понесених позивачами на оплату комунальних послуг.

Відповідно до ст.. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати в загальній сумі 430, 41 грн. за розгляд справи у судах першої та апеляційної інстанцій, із яких 140,41 грн. - судовий збір та 240 грн. - витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи.

Витрати на правову допомогу у сумі 300 грн. стягненню не підлягають, оскільки із позовної заяви та квитанціїЛ а.с. 6/ не вбачається, ким така допомога надавалася.

Керуючись ст.ст. 303, 307, п.1 ч.І ст. 309, ст.ст. 313, 314,316 ЦПК України, колегія суддів,

ВИРІШИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 та ОСОБА_3 задовольнити частково.

Рішення Довгинцівського районного суду м. Кривого Рогу від 11 жовтня 2011 року скасувати та ухвалити нове рішення про часткове задоволення позовних вимог.

Стягнути солідарно з ОСОБА_7 та ОСОБА_5 на користь ОСОБА_2 та ОСОБА_3 витрати по сплаті комунальних послуг у сумі 10 091 грн. 24 коп. та судові витрати у сумі 430,41 грн. за розгляд справи у судах першої та апеляційної інстанцій.

Рішення набирає законної сили з моменту проголошення, але може бути оскаржено в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання ним законної

СИЛИ^

Головуючий: /підпис/ Судді: /підпис/

ЗГІДНО З ОРИГІНАЛОМ

Суддя-доповідач: ОСОБА_9