АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Категорія № 26 (1 ) ОСОБА_1
Доповідач - Карнаух В.В.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 червня 2011 року колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді: Карнаух В.В.

суддів: Барильської А.П., Ляховської І.Є.

при секретарі: Євтодій К.С.

розглянула у відкритому судовому засіданні у м. Кривому Розі у відповідності до ч.2 ст. 197 ЦПК України без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу цивільну справу за апеляційною скаргою Відкритого акціонерного товариства «Суха Балка» на рішення Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу від 15 лютого 2011 року по цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до Відкритого акціонерного товариства «Суха Балка» про відшкодування моральної шкоди , -

ВСТАНОВИЛА:

У жовтні 2010 року ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом до Відкритого акціонерного товариства «Суха Балка» ( надалі - ВАТ «Суха Балка») та просив стягнути з відповідача на його користь 177 600 грн. у відшкодування моральної шкоди.

При цьому посилається на те, що працював у відповідача підземним кріпильником на шахті «Ювілейна», з повним робочим днем у підземних умовах, де 16.02.2009. був травмований. У зв,язку з виробничою травмою 03 червня 2009 року вперше висновком МСЕК йому було встановлено 80% втрати професійної працездатності і друга група інвалідності по трудовому каліцтву. При переогляді 07 липня 2010 року йому вперше було встановлено професійне захворювання та 25% втрати професійної працездатності.

Рішенням Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу від 15 лютого 2011 року позов задоволено частково: стягнуто з ВАТ «Суха Балка» на користь позивача 25000 грн. у відшкодування моральної шкоди без урахування утримання податків з фізичних осіб та на користь держави витрати на інформаційно- технічне забезпечення розгляду справи в сумі 1,5 грн. і судовий збір у сумі 8 грн.50 коп.

В апеляційній скарзі ВАТ «Суха Балка» ставить питання про скасування рішення суду і ухвалення нового рішення про відмову позивачу в задоволенні позову, оскільки судом порушено норми матеріального і процесуального права. Відповідач вважає, що, вирішуючи спір, суд першої інстанції безпідставно послався на ст.ст. 153, 237-1 КЗпП України та ст.. 1167 ЦК України, оскільки відносини, які виникають між суб,єктами страхування від нещасного випадку,

врегульовані спеціальним Законом № 1105-Х1У, яким передбачено відшкодування шкоди застрахованій особі /працівникові/.; на його думку обов,язок відшкодування моральної шкоди, заподіяної працівникові внаслідок ушкодження його здоров,я у процесі трудової діяльності покладається на Фонд соціального страхування відповідно до Закону України «Про загальнообов,язкове державне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності»; вважає, що наявність шкідливих виробничих факторів є особливістю виробничого процесу на підприємстві, про які позивач був поінформований при укладенні трудового договору; позивач не надав доказів на підтвердження спричинення йому моральної шкоди; суд не обґрунтував розмір моральної шкоди; позивачем пропущено тримісячний строк для звернення до суду з такими вимогами.

Крім того, на думку відповідача, визначений судом розмір відшкодування моральної шкоди не відповідає встановленим обставинам справи, характеру моральних страждань й суперечить вимогам п.9 Постанови пленуму ВСУ«Про судову практику у справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди».

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги і заявлених позовних вимог, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що ОСОБА_2 працював у відповідача підземним кріпильником на шахті «Ювілейна», з повним робочим днем в підземних умовах, де 16.02.2009. був травмований. У зв,язку з виробничою травмою 03 червня 2009 року вперше висновком МСЕК йому було встановлено 80% втрати професійної працездатності і друга група інвалідності по трудовому каліцтву. При переогляді 07 липня 2010 року йому вперше було встановлено професійне захворювання та 25% втрати професійної працездатності.

Вирішуючи даний спір, суд першої інстанції правильно виходив із того, що, оскільки виробничу травму та професійне захворювання позивач отримав під час виконання трудових обов,язків, а заподіяна йому моральна шкода випливає з трудових правовідносин, утому числі і відповідачем ВАТ «Суха Балка», вона має відшкодовуватись роботодавцями, які не створили безпечних умов праці, відповідно до заявлених позивачем вимог та часу роботи, відпрацьованому на підприємстві відповідача та на інших підприємствах з шкідливими умовами праці.

Задовольняючи частково позовні вимоги, суд першої інстанції обгрунтовано

посилається на акт розслідування нещасного випадку, що стався 16 лютого 2009

року на дільниці №2 ш. «Ювілейна», згідно якого при проведенні кріплення

сталося обвалення гірничої маси з арки виробки і кріпильник ОСОБА_2 був

тяжко травмований. Відповідно до акту № 46 від 23.06.2010. розслідування

хронічного професійного захворювання встановлено, що професійне

захворювання у ОСОБА_2 виникло в результаті роботи на протязі 33 років 6 місяців в умовах підвищених рівнів запиленості повітря робочої зони та 13 років і 2 місяців в мовах зварювальної аерозолі, при цьому адміністрацією підприємства відповідача не були забезпечені безпечні умови праці і порушено ст.. 153 КЗпП України та ст.. 13 Закону України «Про охорону праці».

У зв.язку з хворобою позивач переносить фізичні та моральні страждання, змушений багато часу проводити у лікарнях, через що відірваний від сім,ї і друзів; що вимагає від нього додаткових зусиль для організації свого життя.

Висновок суду про відшкодування позивачу з боку відповідача моральної шкоди відповідає Рішенню Конституційного Суду України від 08.10.2008 року № 20-рп/2008р. відповідно до якого, статтями 1167 ЦК України та ст..237-1 КЗпП України громадянам, що потерпіли від нещасного випадку або професійного захворювання, надано право на відшкодування моральної шкоди за рахунок власника або уповноваженого ним органу. На час встановлення МСЕК позивачу втрати професійної працездатності, а це 2009 та 2010 роки, до спеціального закону, на який в апеляційній скарзі посилається представник відповідача, як на підставу для скасування рішення та відмови в задоволенні позову ОСОБА_2, а саме до Закону України «Про загальнообов,язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричини втрату працездатності», внесено зміни, якими скасовано обов,язок виконавчої дирекції Фонду соціального страхування щодо відшкодування моральної шкоди у разі нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричини втрату професійної працездатності. Тому доводи відповідача щодо неправильного застосування судом при вирішенні даного спору норм матеріального законодавства є безпідставними та такими, що не відповідають чинному законодавству.

Факт спричинення моральної шкоди ОСОБА_2 знайшов своє підтвердження в судовому засіданні. Позивач у працездатному віці став інвалідом та тягарем для сім,ї, дуже багато часу проводить у лікувальних закладах, переносить фізичні та моральні страждання, що позбавляє його нормальних життєвих зв'язків і вимагає додаткових зусиль для організації свого життя.

Тому доводи апеляційної скарги щодо ненадання позивачем доказів на підтвердження факту заподіяння йому моральної шкоди та недоведеності вини відповідача, є безпідставними, спростовуються матеріалами справи та висновками суду.

Доводи відповідача про пропуск ОСОБА_2 строку для звернення до суду з даним позовом не можуть бути взяті до уваги, оскільки не ґрунтуються на законі.

Колегія суддів вважає, що розмір моральної шкоди визначений судом з

урахуванням роз'яснень п.9 Постанови Пленуму Верховного Суду України від

31.03.1995р., з подальшими змінами, " Про судову практику в справах про

відшкодування моральної (немайнової) шкоди", відповідно до якого, розмір

відшкодування моральної ( немайнової) шкоди суд визначає в межах заявлених

вимог залежно від характеру та обсягу заподіяних позивачеві моральних і

фізичних страждань, з урахуванням в кожному конкретному випадку ступеня

вини відповідачів та інших обставин. Зокрема, враховується характер і тривалість

страждань, стан здоров'я потерпілого, тяжкість завданої травми, істотність

вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, конкретних обставин

по справі і наслідків, що наступили. Крім того, визначаючи розмір моральної

шкоди, судом враховано той факт, що позивач працював і на інших

підприємствах з важкими та шкідливими умовами праці.

Колегія суддів вважає, що суд першої інстанції вірно встановив обставини справи та дійшов правильного висновку про відшкодування позивачу моральної шкоди у зв'язку з отриманим ним виробничою травмою та професійним захворюванням і підстав для задоволення апеляційної скарги та скасування рішення суду не вбачає.

Керуючись ст. ст. 303, 307, 308, 313-315 ЦПК України колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу Відкритого акціонерного товариства «Суха Балка» відхилити.

Рішення Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу від 15 лютого 2011 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, але може бути оскаржена в касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили.

Головуючий:

Судді: