Апеляційний суд Одеської області
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 червня 2011 року м. Одеса

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Одеської області в складі: головуючого судді - Сидоренко І.П., суддів Погорєлової С.О., Сєвєрової С.О., при секретарі Пугачовій Н.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ВАТ «Енергопостачальна компанія Одесаобленерго» в особі Ізмаїльських електричних мереж на рішення Кілійського районного суду Одеської області від 18 лютого 2011р. по справі за позовом ОСОБА_1 до ВАТ ЕК Одесаобленерго», треті особи: ОСОБА_2, ОСОБА_3 про стягнення матеріальної та моральної шкоди,

встановила:

15 січня 2007року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ВАТ ЕК Одесаобленерго», треті особи: ОСОБА_2, ОСОБА_3 про стягнення матеріальної шкоди в сумі 218грн.20коп. та моральної шкоди в сумі 10000грн., посилаючись на те, що в листопаді-грудні 2006р. робітники ВАТ ЕК Одесаобленерго проводили роботи по заміні електропроводки у поселку КСРСБЗ міста Кілія в зв'язку з переводом житлових будинків на електричний обігрів. В склад ремонтної бригади входили ОСОБА_2 та ОСОБА_4 Після заміни електропроводки

напруга у всіх квартирах житлового будинку № 15 по вулиці Кубишкіна м. Кілія, де проживає позивач, дорівнювала 120 вольт. Тому мешканці будинку склали 21 листопада 2006р. відповідний акт, написали заяву в Кілійську міську раду. Позивач також 25.11.2006р. подав письмову заяву з претензією до ВАТ ЕК «Одесаобленерго».

Позивач ОСОБА_1 вказав, що 30 листопада 2006р. о 17.30годин, при проведенні ОСОБА_2 та ОСОБА_4 ремонтних робіт, між ним та вказаними особами виникла сварка, яка переросла в бійку. В ході вказаної бійки, ОСОБА_2 та ОСОБА_4 завдали йому тілесні ушкодження, в тому числі ОСОБА_4 вдарив по спині плоскогубцями.

Позивач був вимушений звернутися за медичною допомогою. Він з 04.12.2006р. по 22.12.2006р. перебував на амбулаторному лікуванні в Кілійській ЦРБ у звязку з переломом ребра.

Позивач просив стягнути з відповідача матеріальну шкоду в сумі 218грн.20коп., витрачені ним на придбання ліків, проведення обстежень. Позивач проси стягнути моральну шкоду в сумі 10000грн., посилаючись на негативні зміни в житті, пов'язані з протиправними діями працівників РЕМ.

Представник відповідача позов не визнав, посилаючись на те, що дії ОСОБА_2 та ОСОБА_5,повязанні із завданням ОСОБА_1 тілесних ушкоджень хоча і вчинені ними під час виконання службових обовязків, за своїм змістом не випливають з останніх і не тягнуть відповідальності юридичної особи, а відшкодування завданої шкоди має покладатися безпосередньо на працівників на загальних підставах позадоговірної відповідальності.

Рішенням суду від 18 лютого 2011р. позов ОСОБА_1 задоволено частково. Суд стягнув з ВАТ ЕК «Одесаобленерго» в особі Ізмаїльських електричних мереж на користь ОСОБА_1 матеріальну шкоду в сумі 218грн.20коп., моральну шкоду в сумі 1000грн. (а.с.77).

В апеляційній скарзі апелянт просить рішення суду скасувати, постановити нове рішення, яким відмовити у задоволені позову ОСОБА_1, посилаючись на те, що суд необґрунтовано задовольнив позов ОСОБА_1

Заслухавши суддю-доповідача, представника апелянта, вивчивши матеріали справи в межах доводів апеляційної скарги, судова колегія приходить до висновку, що скарга підлягає задоволенню, а рішення суду скасуванню з ухваленням нового рішення про відмову у задоволенню позову ОСОБА_1, з наступних підстав.

Відповідно до вимог ст.ст. 213, 215 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим, а за змістом має містити встановлені судом факти і відповідні їм правовідносини. При встановлені фактів суд оцінює належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємозвязок доказів в їх сукупності.

Задовольнив частково позовні вимоги ОСОБА_1, суд першої інстанції виходив з того, що працівники відповідача завдали ОСОБА_1 тілесні пошкодження під час виконання ними трудових обовязків, тому повинні на підставі ч.1 ст.1172 ЦК України сплатити позивачу завдану шкоду.

Проте, з такими висновками суду першої інстанції судова колегія повністю погодитися не може, оскільки висновки суду не відповідають дійсним обставинам справи, та суд неправильно застосував норми матеріального права.

Відповідно ч.1 ст.1172 ЦК України юридична або фізична особа, відшкодовує шкоду, завдану їхнім працівником під час виконання ним своїх трудових (службових) обовязків.

Судом апеляційної інстанції встановлено, що дійсно ОСОБА_2 і ОСОБА_3 на момент завдання ОСОБА_1 тілесних ушкоджень саме 31 листопада 2006р., перебували у трудових правовідносинах з ВАТ «Одесаобленерго», та виконували у вказаний день службові обовязки по ремонту лінії електромереж.

Однак, в матеріалах справи відсутні будь яки докази про те, що ОСОБА_2 і ОСОБА_3 завдали ОСОБА_1 тілесні ушкодження під час виконання ними трудових обовязків і що вони повязані саме з виконанням трудових обовязків.

ОСОБА_2 і ОСОБА_3 стверджували, що між ними та ОСОБА_1 були неприязнені відношення, повязані ще у період праці ОСОБА_1 в їх ремонтній бригаді.

Суд першої інстанції не звернув увагу на те, що постановою від 18.12.2006р. відмовлено ОСОБА_2Є, ОСОБА_3 і ОСОБА_1 у порушені кримінальної справи та рекомендовано звернутися до суду зі скаргою у порядку приватного звинувачення за ст..126 КК України.

В період розгляду вказаної справи суд першої інстанції також постановою від 13 березня 2008р. порушив кримінальну справу за скаргою ОСОБА_1 про притягнення до кримінальної відповідальності ОСОБА_3 і ОСОБА_2 по ч.1 ст.125 КК України. Постановою суду від 18.02.2011р. провадження по вказані справі було закрито у звязку із закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності. Вказані обставини підтверджуються матеріалами справи №1-2/2011р.

Судова колегія вважає, що хоча бійка між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 і ОСОБА_3 трапилася під час виконання останніми ремонтних робіт, але за своїм змістом вказані дії не випливають з виконання ними трудових обовязків, і не тягнуть відповідальності юридичної особи, а відшкодування завданої шкоди має покладатися безпосередньо на працівників на загальних підставах позадоговірної відповідальності.

Крім того, судова колегія вважає, що суд безпідставно зробив посилання на чеки яки на думку суду підтверджують витрати ОСОБА_1 на придбання ліків. На аркуші справи 64 знаходяться копії чеків, з яких не можливо зробити висновок про те, що саме по вказаним чекам ОСОБА_1 придбав ліки. ОСОБА_1 не надав суду відповідну довідку про те, що йому у звязку з отриманими ушкодженнями були призначені саме таки ліки.

Відповідно до ч.1 п. 2 ст.307 ЦПК України за наслідками розгляду апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції апеляційній суд має право скасувати рішення суду першої інстанції і ухвалити нове рішення по суті позовних вимог.

Частиною 1 п.3 і п.4 ст.309 ЦПК України передбачено, що підставами для скасування рішення суду першої інстанції ї ухвалення нового рішення або зміни рішення є невідповідність висновків суду обставинам справи, та порушення або неправильне застосування норм матеріального або процесуального права.

На підставі наведеного та керуючись ст.ст.304, п.2 ч.1 ст.307, п.п.3, 4 ст.309, ст.ст.316, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів

вирішила:

Апеляційну скаргу ВАТ «Енергопостачальна компанія Одесаобленерго» в особі Ізмаїльських електричних мереж задовольнити,

Рішення Кілійського районного суду Одеської області від 18 лютого 2011р. скасувати, ухвалити нове рішення.

У задоволені позову ОСОБА_1 до ВАТ ЕК Одесаобленерго», треті особи: ОСОБА_2, ОСОБА_3 про стягнення матеріальної та моральної шкоди відмовити.

Рішення апеляційного суду набирає законної сили з моменту його проголошення. Касаційна скарга може бути подана протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили рішенням апеляційного суду шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуючий І.П.Сидоренко

Судді

ОСОБА_6

ОСОБА_7