АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Категорія 26 (1У) ОСОБА_1
Доповідач Турік В.П.
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 жовтня 2011 року колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Дніпропетровської області у складі:

Головуючого-судді Турік В.П.

Суддів Савіної Г.О., Братіщевої Л.А.

При секретарі Бондаренко І.В.

За участю: представника позивача ОСОБА_2 - ОСОБА_3,

відповідачів: Відкритого акціонерного товариства «Південний гірничо-збагачувальний комбінат» - ОСОБА_4,

представника відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України в м. Кривому Розі Дніпропетровської області ОСОБА_5,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м.Кривому Розі цивільну справу за апеляційними скаргами ОСОБА_2, Відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України в м.Кривому Розі Дніпропетровської області на рішення Дзержинського районного суду міста ОСОБА_6 від 30 червня 2011 року по справі за позовом ОСОБА_2 до Відкритого акціонерного товариства «Південний гірничо-збагачувальний комбінат, Ліквідаційної комісії Відкритого акціонерного товариства «Кривбасрудоремонт», відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України у м. Кривому Розі Дніпропетровської області про перерахунок щомісячних страхових сум,

В с т а н о в и л а:

02.12.2010 року ОСОБА_2звернувся до суду з позовною заявою до Відкритого акціонерного товариства «Південний Гірничо-збагачувальний комбінат (далі-ВАТ «ПівдГЗК»), Ліквідаційної комісії ВАТ «Кривбасрудоремонт», Відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України у м.Кривому Розі Дніпропетровської області (далі-Відділення Фонду), яку уточнив 30.05.2010 року та просить стягнути на його користь з Ліквідаційної комісії ВАТ «Кривбасрудоремонт» одноразову допомогу в сумі 4930 грн.62 коп. та недоплату щомісячних виплат у відшкодування шкоди за період з 11.10.1999 року по 01.04.2001 року в розмірі 871 грн.50 коп., з Відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України у м. Кривому Розі Дніпропетровської області недоплату щомісячних страхових виплат за період з 01.04.2001 року по 01.06.2011 року в розмірі 20570 грн.58 коп., а також стягувати, починаючи з 01.06.2011 року щомісячні страхові виплати в розмірі 495 грн.83 коп., та зобов*язати відповідача проводити перерахунок цих виплат відповідно до чинного законодавства.

Позовні вимоги до ВАТ «ПівдГЗК» за заявою представника позивача ОСОБА_3 про стягнення недоплати щомісячних виплат у відшкодування шкоди за період з 01.01.2001 року до 01.04.2001 року у розмірі 1 грн.98 коп. ухвалою суду від 30.06.2001року залишено без розгляду.

Рішенням Дзержинського районного суду міста ОСОБА_6 від 30 червня 2011 року позов задоволено частково.

Стягнуто з відділення Фонду на користь ОСОБА_2 недоплату щомісячних страхових виплат за період з 01.12.2007 року по 01.06.2011 року в розмірі 11097 грн.54 коп., починаючи з 01.06.2011 року, стягнуто з Відділення Фонду щомісячні страхові виплати у розмірі 491 грн.82 коп. та зобов*язано провадити перерахунок цих виплат відповідно до чинного законодавства.

У задоволенні інших позовних вимог відмовлено.

Стягнуто з Відділення Фонду на користь держави витрати на ІТЗ 15 грн.

Судові витрати у справі у вигляді судового збору віднесено за рахунок держави.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 ставить питання про скасування рішення та ухвалення нового рішення щодо стягнення на його користь перерахованих щомісячних страхових виплат. Вважає рішення незаконним, ухваленим з порушенням норм матеріального та процесуального права. Зокрема суд при ухваленні рішення безпідставно застосував позовну давність, не враховуючи при цьому положення ст.268 ЦК України. Також не врахував, що він звертався з аналогічним позовом раніше у 2007 року до Широківського районного суду та у 2009 році до Дзержинського районного суду м.Кривого Рогу, однак у зв*язку з хворобою був вимушений позов залишити без розгляду.

В апеляційній скарзі Відділення Фонду ставить питання про скасування рішення та ухвалення нового рішення про відмову в задоволенні позовних вимог до відділення Фонду, оскільки судом при ухваленні рішення порушені норми матеріального і процесуального права.

Відповідач вважає, що суд безпідставно залучив його в якості відповідача, а не третьою особою, також, змінюючи розмір щомісячних виплат, суд першої інстанції не перевірив чи відбулося фактичне підвищення заробітної плати по підприємству, не витребував відомості про нарахування і одержання заробітної плати за професією позивача за оспорюваних період, тобто за час виплати відшкодування шкоди підприємством.

Суд також не взяв до уваги те, що ВАТ «Кривбасрудоремонт» на теперішній час не ліквідовано, документи позивача до Відділення Фонду не передано, то вся заборгованість повинна бути відшкодована саме підприємством.

Не взяв суд і до уваги, що потерпілий не просить поновити пропущений строк позовної давності і не вказує, що він не знав про неправильність застосування коефіцієнтів на підприємстві.

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційних скарг і заявлених позовних вимог, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу позивача слід відхилити, а апеляційну скаргу Відділення Фонду задовольнити з наступних підстав.

Судом встановлено, що позивач ОСОБА_2 з 28.11.1983 року по 30.05.1987 року та з 17.06.1987 року по 31.01.1996 року працював на ВАТ «Кривбасрудоремонт» слюсарем-монтажником з ремонту агломераційного збагачувального дробильного обладнання. З 15.05.1996 року по 01.12.1999 року працював слюсарем з ремонту обладнання дробильної фабрики ВАТ «ПівдГЗК».

Згідно акту розслідування хронічного професійного захворювання (отруєння) від 09.07.1999 року позивачу було встановлено професійне захворювання пиловий бронхіт 1 ст. Комісією по розслідуванню хронічного професійного захворювання було встановлено, виходячи з тривалості роботи позивача провину підприємств: ВАТ «Кривбасрудоремонт» - 80,3%; ВАТ «ПівдГЗК»-19,7%.

При первинному огляді МСЕК 11.10.1999 року позивачу було встановлено 25% втрати професійної працездатності.

При повторних оглядах МСЕК у 2000-2002 роках позивачу було підтверджено 25% втрати професійної працездатності, а з 01.11.2003 року встановлено 30% втрати професійної працездатності, та з 01.11.2005 року 40%.

Підприємство ВАТ «Кривбасрудоремонт» виплат позивачу не проводило.

При передачі відповідачем ВАТ «ПівдГЗК» особової справи позивача до Відділення Фонду, позивачу були призначені страхові виплати у розмірі 32,20 грн. (а.с.33).

Ухвалюючи рішення про часткове задоволення позовних вимог, суд першої інстанції виходив з того, що Відділення Фонду при передачі особової справи позивача призначило виплати лише по ВАТ «ПівдГЗК» в розмірі 32,20 грн., не врахувавши процент втрати непрацездатності позивачем під час роботи його на ВАТ « Кривбасрудоремонт» - 80,3% та не призначив виплати у розмірі 49,30 грн., виходячи із середнього заробітку 245,61 грн.

Проте з таким висновком суду першої інстанції колегія суддів не погоджується з огляду на наступне.

Відповідно до ст.213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з*ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Рішення, що оскаржується, зазначеним вимогам закону не відповідає.

Як вбачається із матеріалів справи, при передачі особової справи відповідачем ВАТ «ПівдГЗК» 26.03.2002 року (а.с.23) Фондом були призначені виплати позивачу у розмірі 32,20 грн. (а.с.33).

В подальшому Відділення Фонду проводило перерахування щомісячних страхових виплат позивачу відповідно до Постанов правління Фонду: від 03.04.2002 р. на коефіцієнт 1,193, з 01.03.2003 р. на коефіцієнт 1,182, з 01.03.2004 р. на коефіцієнт 1,152, з 01.03.2005 р. на коефіцієнт 1,238, з 01.03.2006 р. на коефіцієнт 1,203, з 01.03.2007 року на коефіцієнт 1,183, з 01.03.2008 р. на коефіцієнт 1,125, з 01.03.2009 року на коефіцієнт 1,063 (а.с.22-32).

Відповідно до ч.3 ст.10, ч.1 ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов*язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 60 ЦПК України.

Як убачається із матеріалів справи до ВАТ «Кривбасрудоремонт» за виплатою шкоди позивач не звертався й не надано ним доказів, що він звертався до відділення Фонду щодо питання страхових виплат, враховуючи процент втрати професійної працездатності за період його роботи на ВАТ «Кривбасрудоремонт».

Відповідно до ст.3 Прикінцевих положень Закону України Про загальнообов*язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності» уся заборгованість потерпілим на виробництві та членам їх сімей, яким до набрання чинності цим законом підприємства, установи та організації не відшкодували матеріальної та моральної (немайнової) шкоди, заподіяної ушкодженням здоров*я, виплачуються цими підприємствами і організаціями, а в разі їх ліквідації без правонаступника - Фондом.

Як встановлено в апеляційному суді на теперішній час ВАТ «Кривбасрудоремонт» не ліквідовано, документи позивача до Відділення Фонду не передано.

За таких обставин у суду першої інстанції не було передбачених законом підстав для задоволення частково позовних вимог ОСОБА_2 щодо стягнення з Відділення Фонду на його користь недоплати щомісячних страхових виплат з 01.12.2007 року по 01.06.2011 року у розмірі 11097 грн.54 коп. та щомісячних страхових виплат у розмірі 491,82 коп., починаючи з 01.06.2011 року.

Доводи позивача, що суд першої інстанції, задовольняючи позов частково, не врахував, що строк позовної давності ним не пропущено, є безпідставними.

Враховуючи те, що суд при вирішенні спору неправильно застосував норми матеріального права, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга Відділення Фонду підлягає задоволенню, апеляційна скарга позивача відхиленню, а рішення суду скасуванню з ухваленням нового рішення про відмову в задоволенні позову.

Керуючись ст.ст.303,307,п.3,ч.1ст.309, 313,314, 316 ЦПК України, колегія суддів,

В И Р І Ш И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити.

Апеляційну скаргу Відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України у м. Кривому Розі Дніпропетровської області задовольнити.

Рішення Дзержинського районного суду міста ОСОБА_6 від 30 червня 2011 року скасувати та ухвалити нове рішення.

В позові ОСОБА_2 до Відкритого акціонерного товариства «Південний гірничо-збагачувальний комбінат», ліквідаційної комісії Відкритого акціонерного товариства «Кривбасрудоремонт», Відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України у м. Кривому Розі Дніпропетровської області про перерахунок щомісячних страхових виплат відмовити.

Рішення набирає законної сили з моменту його проголошення, але може бути оскаржено в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання ним законної сили.

Головуючий

Судді