АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________
Категорія: право власності ОСОБА_1 Доповідач: Даниленко В.М.
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 червня 2011 року м. Харків

Судова колегія судової палати у цивільних справах апеляційного суду Харківської області в складі:

Головуючого: судді - Даниленка В.М.,

суддів: Малінської С.М., Швецової Л.А.,

при секретарі: Подпрядовій В.Г.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в приміщенні суду цивільну справу за апеляційною скаргою голови садівничого товариства «Самсон» ОСОБА_2 на ухвалу Харківського районного суду Харківської області від 22 березня 2011 року по справі за позовом голови садівничого товариства «Самсон» ОСОБА_2 до Харківської районної державної адміністрації про зобовязання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И Л А :

У лютому 2011 року голова садівничого товариства «Самсон» ОСОБА_2 в інтересах цього Товариства звернувся до суду з вищезазначеним позовом, у якому вказував на те, що садівниче товариство «Самсон» (Свідоцтво про державну реєстрацію АОО № 559507 від 12.12.2006 року) створене на базі колективу городників «Захист», який свого часу використовував під городи три земельні ділянки загальною площею 31,4 га., розташовані на території Циркунівської селищної ради Харківського району Харківської області.

На початку поточного століття рішенням Харківської райдержадміністрації 17 га. землі, що знаходилася у користуванні городників, було передано у приватну власність фізичним особам для ведення сільськогосподарського виробництва.

У жовтні 2006 року садівниче товариство «Самсон», вже як юридична особа, вперше звернулося до голови Харківської районної держадміністрації з проханням про виділення товариству двох земельних ділянок площею 5,2 та 9,2 га., що залишилися, під огороди його членам для організації садових ділянок.

В подальшому, за рекомендацією архітектора Харківського району Харківської області на замовлення товариства було виконано й геодезичну зйомку території зазначених земельних ділянок, тобто була виконана необхідна робота для звернення в районну держадміністрацію з проханням про видання розпорядження на проведення землевпорядних робіт.

20 березня 2008 року Товариство звернулося з таким проханням до райдержадміністрації, проте це звернення залишилося без відповіді.

У подальшому Товариство ще неодноразово зверталося до керівництва районної ради та райдержадміністрації з проханням про ухвалення відповідних рішень про виділ землі.

Управління архітектури також неодноразово направляло до адміністрації району проекти розпоряджень про розробку містобудівного обґрунтування, але будь-якого конкретного рішення відповідачем не приймалося.

Така бездіяльність райдержадміністрації по відношенню до заяв Товариства, на думку позивача, була прямим порушенням земельного законодавства.

У вересні 2020 року садівниче товариство «Самсон» у черговий раз звернулося до Харківської райдержадміністрації з проханням дати відповідь з питань користування вищезазначеною земельною ділянкою, і нарешті 21 вересня 2010 року голова райдержадміністрації підписав розпорядження № 6577, яким надав дозвіл на розробку містобудівного обґрунтування розміщення земельних ділянок для ведення індивідуального садівництва.

Однак, як зясувалося потім, на земельну ділянку, на яку вже кілька років претендує садівниче товариство «Самсон», колишнім головою Харківської райдержадміністрації ОСОБА_3 ще у березні 2010 року було надано дозвіл на розробку землевпорядних робіт (розпорядження № № 1711 - 1716 від 09.03.2010 р.) по відведенню тих же самих земельних ділянок приватним особам під особисті селянські господарства.

Таким чином, на одну і ту ж територію видано декілька розпоряджень райдержадміністрації по проведенню землевпорядних робіт, що призвело до виникнення спірної ситуації з приводу користування земельною ділянкою.

Звернення ж товариства для вирішення цього спору до Харківської районної ради та Харківської районної держадміністрації позитивних наслідків не дало, позаяк для вирішення виниклого спору товариству було рекомендовано звернутися до суду.

Посилаючись на вказані обставини, голова садівничого товариства «Самсон», як уповноважений представник цієї юридичної особи, просив суд припинити дію розпоряджень Харківської райдержадміністрації від 09.03.2010 року за №№ 1711 - 1716 про дозвіл на розробку землевпорядних робіт громадянам, які не є членами садівничого товариства, та вирішити право на розробку землевпорядних робіт на спірну земельну ділянку на користь позивача, оскільки конфліктна ситуація виникла внаслідок порушення відповідачем діючого законодавства та несвоєчасної видачі розпорядження про землевпорядні роботи товариству.

Крім того, з метою забезпечення заявленого позову голова садівничого товариства «Самсон» звернувся до суду з заявою, в якій просив заборонити вчиняти певні дії, які спрямовані на виконання розпоряджень Харківської райдержадміністрації від 09.03.2010 року №№ 1711 - 1716, та у звязку з тим, що строк дії цих розпоряджень закінчився 09.03.2011 року, заборонити Харківській районній державній адміністрації видавати розпорядження про продовження дозволів на розробку землевпорядних робіт.

Ухвалою Харківського районного суду Харківської області від 22 березня 2011 року в задоволенні заяви голови садівничого товариства «Самсон» ОСОБА_2 про забезпечення заявленого позову відмовлено.

Не погодившись із таким процесуальним рішенням районного суду, голова садівничого товариства «Самсон» ОСОБА_2 в апеляційній скарзі просить скасувати зазначену ухвалу суду першої інстанції, та постановити по справі нову ухвалу, якою задовольнити його заяву про забезпечення позову в повному обсязі.

В обґрунтування своєї скарги апелянт посилається на порушення судом першої інстанції норм процесуального права при вирішенні питання про забезпечення заявленого ним позову.

Перевіривши законність і обгрунтованість ухвали суду першої інстанції відповідно до вимог ст. 303 ЦПК України в межах доводів апеляційної скарги, судова колегія не вбачає підстав для її задоволення, виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 151 ЦПК України суд за заявою осіб, які беруть участь у справі, може вжити передбачені цим Кодексом заходи забезпечення позову.

Проте, вжиття заходів забезпечення позову є правом суду а не його обовязком. Тому при вирішенні питання щодо заяви про забезпечення позову суд враховує не лише доводи, викладені у відповідній заяві, а й інші наявні матеріали цивільної справи, та має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у звязку із застосуванням відповідних заходів.

Згідно частини 3 ст. 151 ЦПК України забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Тобто, загальною підставою для вжиття заходів забезпечення позову є наявність обставин, які свідчать або дозволяють достовірно припустити, що невжиття цих заходів може утруднити чи зробити неможливим виконання майбутнього рішення суду.

Однак, як вбачається з заяви голови садівничого товариства «Самсон» про забезпечення заявленого ним в інтересах товариства позову, ця заява не містить достовірних даних на підтвердження того, що невжиття судом запропонованих позивачем заходів забезпечення, може обєктивно вплинути на виконання майбутнього рішення суду чи зробити його виконання неможливим.

Не містять таких даних і виділені матеріали цивільної справи, що надійшли на розгляд до апеляційного суду.

Крім того, вжиття судом першої інстанції вищезазначених запропонованих позивачем заходів забезпечення заявленого ним позову фактично було б вирішенням справи судом по суті, що прямо суперечить конституційним принципам та меті правосуддя.

За таких обставин, враховуючи наведене вище, судова колегія вважає, що в даному випадку суд першої інстанції правильно відмовив у задоволенні заяви голови садівничого товариства «Самсон» про вжиття запропонованих ним заходів забезпечення позову за її безпідставністю.

Разом із тим, судова колегія звертає увагу на те, що з урахуванням субєктного складу учасників спору, якими фактично є дві юридичні особи, а також сутності самого спору, що виник у сфері публічно-правових відносин, суду першої інстанції необхідно чітко визначитися, чи відноситься вказана справа до компетенції судів цивільної юрисдикції та чи можливий її розгляд судом за правилами цивільного судочинства.

Таким чином, на підставі викладеного та керуючись ст. ст. 303, 304, 307, 312-315, 317, 319 ЦПК України, судова колегія, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу голови садового товариства «Самсон» ОСОБА_2 - відхилити.

Ухвалу Харківського районного суду Харківської області від 22 березня 2011 року - залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає чинності негайно й касаційному оскарженню не підлягає, як така, що не перешкоджає подальшому провадженню у справі.

Головуючий:

Судді: