Дата документу Справа №
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 22-3269/2011 р. Головуючий у 1-й інстанції: Холод Р.С.
Суддя-доповідач: ОСОБА_1
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 червня 2011 р. м. Запоріжжя

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Запорізької області у складі:

головуючого: Осоцького І.І.

суддів: Мануйлова Ю.С.

ОСОБА_2

при секретарі Бурими В.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_3 на рішення Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 27 січня 2011 року по справі за позовом ОСОБА_3 до виконавчого комітету Запорізької міської ради, приватного підприємця ОСОБА_4, треті особи: КП «ВРЕЖО № 5», Управління земельних ресурсів у м. Запоріжжі Запорізької області, ОП ЗМБТІ про визнання незаконним та часткове скасування рішення органу місцевого самоврядування,

ВСТАНОВИЛА :

В березні 2008 року ОСОБА_3 звернулася до суду із позовом до відповідача про визнання незаконним та часткове скасування рішення органу місцевого самоврядування.

В позові зазначала, що на підставі рішення Запорізького міськвиконкому №479 від 11.10.1957р. заводу «Комунар» в районі Оріхівського шосе у м. Запоріжжі була відведена земельна ділянка площею 1,33 га для будівництва житлових будинків для робітників заводу. На виділеній земельній ділянці заводом були збудовані житловий будинок за адресою: м. Запоріжжя, вул.. Ракетна, 26, а також перукарня за адресою: м. Запоріжжя, вул.. Радіо, 43. Вказані об'єкти знаходяться на суміжних земельних ділянках. На зазначеній земельній ділянці у правому дальному кутку була зведена у 1958р. дерев'яна вбиральня літ. „З. Позивач разом з батьками на підставі обмінного ордеру № 3973 від 15.12.1977р. вселилась до квартири № 1 житлового будинку за адресою: м. Запоріжжя, вул.. Ракетна, 26. У 1990 р. житловий будинок був переданий заводом «Комунар» Запорізькій міській раді, був поставлений на баланс КП «ВРЕЖО №5» Комунарського району м. Запоріжжя.

Рішенням виконкому Запорізької міської ради від 25.09.97р. №209/47 був визначений розмір земельної ділянки за житловим будинком №26 по вул.. Ракетній площею 975 кв.м. і затверджені межі земельної ділянки.

2

Земельна ділянка площею 498 кв.м. була передана у власність ОСОБА_5, який є співвласником будинку, а інша площею 477 кв.м. залишилась у власності ЗМР. У 2004р. позивачем була приватизована квартира АДРЕСА_1. Вважає, що вона є користувачем земельної ділянки площею 477 кв.м., оскільки протягом 30 років добросовісно, відкрито і безперервно користується нею. Саме на земельній ділянці площею 477 кв.м. розташована вбиральня літ. „З.

Рішенням виконкому ЗМР №249/24 від 29.07.03р. «Про передачу и оренду приватному підприємцю ОСОБА_4 земельної ділянки по вул.. Радіо, 43 для розташування кафе з літнім майданчиком та пунктом побутового обслуговування населення і внесення змін до рішення виконавчого комітету ЗМР від 25.09.97р. №209/47» ОСОБА_4 була надана в оренду земельна ділянка площею 0,0008 га за рахунок земельної ділянки, на якій розташована належна їй квартира АДРЕСА_2. Вважає зазначене рішення незаконним та таким, що підлягає скасуванню частково, в частині затвердження проекту відведення земельної ділянки площею 0,0672 кв.м. по вул.. Радіо, 43 ОСОБА_4; в частині внесення змін до рішення виконкому ЗМР від 25.09.97р. №209/47 про затвердження нових розмірів земельної ділянки по вул.. Ракетній, 26 площею 967 кв.м. та встановлення нових зовнішніх меж землекористування згідно з планом, що додасться; в частині передачі в оренду ОСОБА_4 вилученої у неї земельної ділянки площею 0,0008 га., оскільки при його прийнятті не була отримана її згода, як землекористувача, що є порушенням її земельних та майнових прав у звязку з неможливістю користування вбиральню літ. „З яка з 1958р. належить до її квартири.

Посилаючись на зазначені обставини просила суд, поновити строк давності для оскарження рішення органу місцевого самоврядування через його пропущення з поважних причин через невизначеність судами порядку розгляду її позову та задовольнити її позов.

Рішенням Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 27 січня 2011 року у задоволенні позову відмовлено.

ОСОБА_3 подала апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального і процесуального права, просить рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове, яким задовольнити позов у повному обсязі.

Колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

Відповідно до ст. 308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Відмовляючи у задоволені позову суд обгрунтовно вважав, що оскаржувальними рішеннями органу місцевої влади майнові права останнньої порушені не були.

З матеріалів справи вбачається, що позивач вселилася у квартиру № 1 житлового будинку № 26 по вул. Ракетній м. Запоріжжя на підставі обмінного ордеру № 3973 від 15.12.1977 року. Станом на 25.12.1996 року та на час оскаржувальних рішень Запорізької міської ради співвласниками цього житлового будинку були: ОСОБА_5 у розмірі 79/100 частин та Запорізька міська рада у розмірі - 21/100 частин цього житлового будинку.

На підставі заяви ОСОБА_5 від 27.08.1997 року, рішенням виконкому Запорізької міської ради від 25.09.1997 року № 509/47 був встановлений розмір земельної ділянки по вул. Ракетній, 26 площею 975 кв.м. та зовнішні межі землекористування; передано останньому в приватну власність частину земельної ділянки за цією адресою у розмірі - 498 кв.м., а інша частина земельної ділянки за цією адресою у розмірі 477 кв.м. залишилася у користуванні Запорізької міської ради.

За договором № 15 купівлі-продажу від 19.04.2001 року управління у справах приватизації Запорізької міської ради передало право власності на будівлю (літера А), загальною площею по внутрішнім замірам 50 кв.м. за адресою вул. Радіо, 43 у м. Запоріжжі ОСОБА_4 з видачею свідоцтва про право власності на цей обєкт та з реєстрацією його в органах БТІ / а.с.173-178 /.

3

Рішенням виконкому Запорізької міської ради від 29.07.2003 року було прийнято рішення № 249/24 яким затверджено проект відведення земельної ділянки площею 0, 0672 га по вул. Радіо,43 приватному підприємцю ОСОБА_4; затверджено новий розмір земельної ділянки по вул. Ракетній, 26 площею 967 кв.м. та встановлено нові зовнішні межі землекористування згідно з планом; передано ПП ОСОБА_4 строком на 10 років земельну ділянку загальною площею 0,0672 га по вул. Радіо, 43 для розташування кафе з літнім майданчиком та пункту побутового обслуговування населення в межах згідно з планом, у тому числі площею 0,0008 га за рахунок земельної ділянки, розмір якої раніше встановлений рішенням виконкому Запорізької міської ради від 25.09.1997 року № 509/47.

Згідно до вимог норм ст.,ст. 116, 124, 125, 126 Земельного Кодексу України громадяни набувають право власності на земельну ділянку та право користування земельною ділянкою за решеннями органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування після одержання відповідного документу, що посвідчує таке право та цього права в органах державної реєстрації.

У звязку з тим, що на час постановлення оскаржувальних рішень Запорізької міської ради ОСОБА_6 була лише наймачем квартири АДРЕСА_3 і не мала документів, які б свідчили про її право власності чи право користування земельної ділянкою по вул. Ракетній, 26 у м. Запоріжжі у певних межах, встановлених місцевими органами влади, то відсутні правові підстави для визнання, що вказані рішення міської ради щодо встановлення розміру земельної ділянки для їх власників порушують майнові права позивача.

Виходячи з наведенего, судова колегія вважає, що рішення суду про відмову у задоволенні позову ОСОБА_3 у цій справі постановлено з додержанням норм матеріального і процесуального права, підстав для його скасування і задоволення апеляційної скарги не мається.

Керуючись ст., ст. 307, 308, 313, 317 ЦПК України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 відхилити.

Рішення Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 27 січня 2011 року у цій справі залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, проте може бути оскаржена протягом двадцяти днів шляхом подачі касаційної скарги до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Головуючий:

Судді: