№ 4-С-1/2011
У Х В А Л А

ИМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 січня 2011 р. м. Запоріжжя

Шевченківський районний суд м. Запоріжжя у складі: головуючого судді Кляшторного В.С., при секретарі Керопян В.Ф., з участю представника заявника ОСОБА_1, розглянувши у відкритому судовому засіданні скаргу Полтавського акціонерного банку «Полтава-банк» на дії державного виконавця Комунарського відділу державної виконавчої служби Запорізького міського управління юстиції,

В С Т А Н О В И В :

Заявник ОСОБА_2 акціонерний банк «Полтава-банк» звернувся до суду зі скаргою на дії державного виконавця Комунарського відділу державної виконавчої служби Запорізького міського управління юстиції.

В скарзі зазначає, що 23.02.2010 року на підставі п.1 ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження» до Комунарського ВДВС була подана заява про примусове виконання заочного рішення Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 18.01.2010 року по цивільній справі № 2-611/2010 за позовом АБ «Полтава-банк» до ОСОБА_3 та ОСОБА_4 про розірвання кредитного договору та стягнення суми боргу та відповідний виконавчий документ виконавчий лист від 16.02.2010 року.

23.07.2010 року державний виконавець Комунарського ВДВС ОСОБА_5 відкрила виконавче провадження у справі про примусове виконання вказаного судового рішення, але в порушення вимог ч.5 ст. 24 Закону України «Про виконавче провадження» копію постанови про відкриття провадження сторонам не надіслала, чим порушила право заявника на оскарження цієї постанови.

В процесі виконавчого провадження державний виконавець дійшла висновку про необхідність повернення виконавчого документа стягувачеві у звязку з тим, що стягував не авансує витрати на проведення виконавчий дій, а саме розшук автотранспортного засобу боржника.

На думку заявника державний виконавець порушила вимоги ст.. 5 ЗУ «Про виконавче провадження», а саме: не зверталась до суду з поданням про розшук боржника, його майна та про постановлення вмотивованого рішення про примусове проникнення до житла боржника, не винесла постанову про примусовий привід боржника.

Крім того, в порушення вимог ст.. 48 Закону та Інструкції про проведення виконавчий дій державний виконавець не запропонувала банку авансувати витрати на проведення виконавчих дій та не попереджала стягувача про те, що виконавчий лист може бути повернутий стягувачеві, якщо той відмовився від авансування витрат.

04.11.2010 року рекомендованим листом до відділення «Запорізьке регіональне управління АБ «Полтава-Банк» з Комунарського ВДВС надійшла постанова державного виконавця Носової І.С. від 23.07.2010 року про повернення виконавчого документа.

Приблизно через тиждень після відкриття виконавчого провадження, до банку з»явився ОСОБА_4, який ставив в провину працівникам банку те, що він не може продати автомобіль, оскільки він знаходиться під арештом та його відчудження заборонено. Працівником банку було запропоновано боржнику добровільно погасити заборгованість, однак ОСОБА_4 відмовився.

Відповідно до Закону України «Про виконавче провадження», після винесення постанови про повернення виконавчого документа стягувачеві, з майна боржника знімаються арешти, це також зазначено в п.2 Постанови державного виконавця про повернення виконавчого документа.

Звернувшись до УДАІ ГУМВС України в Запорізькій області було встановлено, що за ОСОБА_4 автотранспортного засобу не значиться, його автомобіль було продано.

На думку заявника в діях державного виконавця та його керівництва вбачається певна зацікавленість у невиконанні рішення суду.

У звязку з зазначеними обставинами, Полтавський акціонерний банк «Полтава-банк» звернувся до суду зі скаргою, в якій просить суд постанову державного виконавця Комунарського відділу ДВС ЗМУЮ ОСОБА_5 від 23.07.2010 року про повернення виконавчого документа стягувачеві скасувати, визнати дії державного виконавця неправомірними, зобовязати державного виконавця вжити заходів по розшуку боржника та виконанню рішення суду.

В судовому засіданні представник Полтавського АБ «Полтава-банк» ОСОБА_1 підтримав вимоги скарги, підтвердив обставини, зазначені у скарзі та просив задовольнити вимоги.

Представник Комунарського відділу ДВС до суду не зявився, про причину неявки суд не повідомив, про день, час та місце слухання справи був повідомлений у встановленому законом порядку, заперечень суду не надав.

Розглянувши скаргу, заслухавши пояснення представника заявника, суд вважає, що скарга підлягає задоволенню.

Судом встановлено, що обставини, викладені у скарзі відповідають дійсності та підтверджені документальними доказами: копію заочного рішення суду № 2-611/2010 року, виконавчим листом, супровідним листом Комунарського ВДВС від 23.07.2010 року, постановою від 23.07.2010 року про повернення виконавчого документа стягувачеві, конвертом зі зазначенням дати відправлення документа 02.11.2010 року, постановою про відмову у порушення кримінальної справи від 15.11.2010 року.

У відповідності до ст. 1 Закону України Про виконавчу службу виконавче провадження це сукупність дій органів і посадових осіб, зазначених в цьому Законі, спрямованих на примусове виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), які здійснюються на підставах, у спосіб та в межах повноважень, визначених цим Законом, іншими нормативно-правовими актами, виданими відповідно до цього Закону та інших Законів, а також рішеннями, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Згідно зі ст. 7 цього ж Закону державний виконавець зобовязаний використовувати надані йому права у точній відповідності із законом і не допускати у своїй діяльності порушення прав та законних інтересів громадян та юридичних осіб.

Матеріали скарги свідчать про те, що державним виконавцем дії до виконання рішення суду приймалися не в повному обсязі, а виконавчий лист був повернутий безпідставно.

При таких обставинах суд вважає, що скарга АБ «Полтава-банк» підлягає задоволенню в повному обсязі.

На підставі викладеного, керуючись ст.. 10, 11, 210, 386-388 ЦПК України, ст. 19 Конституції України, Законом України Про виконавчу службу, Законом України Про виконавче провадження, суд

У Х В А Л И В :

Скаргу Полтавського акціонерного банку «Полтава-банк» задовольнити.

Визнати дії державного виконавця Комунарського відділу державної виконавчої служби Запорізького міського управління юстиції ОСОБА_5 неправомірними.

Постанову виконавця Комунарського відділу державної виконавчої служби Запорізького міського управління юстиції ОСОБА_5 від 23.07.2010 року про повернення стягувачеві виконавчого документа по примусовому виконанню заочного рішення Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 18.01.2010 року по цивільній справі № 2-611/2010 за позовом АБ «Полтава-банк» до ОСОБА_3 та ОСОБА_4 про розірвання кредитного договору та стягнення суми боргу скасувати.

Зобовязати Комунарський відділ державної виконавчої служби Запорізького міського управління юстиції вжити заходів по розшуку боржника та належному виконанню рішення суду № 2-611/2010 за позовом АБ «Полтава-банк» до ОСОБА_3 та ОСОБА_4 про розірвання кредитного договору та стягнення суми боргу.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до апеляційного суду Запорізької області через Шевченківський районний суд м. Запоріжжя шляхом подачі апеляційної скарги протягом п'яти днів з дня її проголошення. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали.

Судья: В.С.Кляшторний