АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Категорія -26 (І) ОСОБА_1
Доповідач Карнаух В.В.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 липня 2011 року колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного

суду Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді: Карнаух В.В.

суддів: Барильської А.П, ОСОБА_2

при секретарі: Бондаренко І.В.

за участю: представника відповідача - ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кривому Розі апеляційну скаргу публічного акціонерного товариства «Криворізький залізорудний комбінат» на рішення Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу від 17 березня 2011 року по цивільній справі за позовом ОСОБА_4 до відкритого акціонерного товариства «Криворізький залізорудний комбінат» (на даний час -публічного акціонерного товариства «Криворізький залізорудний комбінат») про відшкодування моральної шкоди

ВСТАНОВИЛА:

В листопаді 2010 року ОСОБА_4 звернувся до суду із зазначеним позовом, та просив стягнути з відповідача на його користь 170 000 грн. у відшкодування моральної шкоди у зв'язку з профзахворюванням.

Рішенням Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу від 17 березня 2011 року позов задоволено частково: стягнуто з відкритого акціонерного товариства «Криворізький залізорудний комбінат» (на даний час - публічного акціонерного товариства «Криворізький залізорудний комбінат») (надалі - ПАТ «КЗРК») на користь ОСОБА_4 45000 грн. у відшкодування моральної шкоди. В іншій частині позову відмовлено. Стягнуто з відповідача судові витрати : 15 грн. витрат на інформаційно -технічне забезпечення розгляду справи та 8,50 грн . судового збору.

В апеляційній скарзі ПАТ «КЗРК» ставить питання про скасування рішення суду першої інстанції та ухвалення нового рішення про відмову ОСОБА_4П у задоволенні позову, оскільки суд не врахував, що позивачем не наданий висновок МСЕК про наявність факту спричинення йому моральної шкоди, а довідка МСЕК про відсоток втрати працездатності не є підтвердженням факту заподіяння моральної шкоди; не взято до уваги, що позивачем не надано доказів спричинення йому моральної шкоди; судом першої інстанції не враховано, що позивач працював на інших підприємствах, окрім відповідача, із шкідливими умовами праці; вважають, що акт розслідування хронічного професійного захворювання не може бути належним доказом по справі; розмір моральної шкоди, стягнутои судом першої інстанції, не відповідає засадам розумності , виваженості і справедливості; судом не застосовано тримісячний термін позовної давності.

Перевіривши законність та обгрунтованість рішення суду в межах заявлених вимог та доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що ОСОБА_4 тривалий час працював у шкідливих умовах праці, зокрема з 03.08.1983. по 22.01.1998. на різних посадах ш.»Першотравнева» ВО «Кривбасруда» , з 22.01.1998 року по 02.10.2008 рік на шахті «Гвардійська » ВАТ «Кривбасзалізрудком».

ОСОБА_5 розслідування професійного захворювання позивача № 27 від 10.09.2008 року , комісією встановлено, що причиною захворювання є тривала робота продовж 25 років в умовах важкої фізичної праці, яка перевищувала ГДН. Винними у профзахворюванні є адміністрація шахти «Октябрська» Першотравневого РУ ВО «Кривбасруда» , шахти «Гвардійська» ВО «Кривбасруда» та ВАТ «Кривбасзалізрудком» (а.с.15).

За висновком МСЕК від 01 жовтня 2008 року позивачу було первинно встановлено 50% втрати професійної працездатності та третя група інвалідності; при наступному переогляді відсоток втрати працездатності залишився незмінним.

Задовольняючи частково позовні вимоги, суд першої інстанції правильно виходив з того, що відповідач винен у виникненні у позивача професійного захворювання.

Відповідно до ч.2 ст.153 КЗпП України забезпечення безпечних і нешкідливих умов праці покладається на власника або уповноважений ним орган.

Факт спричинення моральної шкоди позивачу у зв'язку з професійним захворюванням встановлений в судовому засіданні. Позивач періодично потребує амбулаторного і стаціонарного лікування, оздоровлення у даний період перебуває на обліку у лікаря невропатолога. Він обмежений у фізичній роботі по дому, переносить моральні страждання, що позбавляє його нормальних життєвих зв'язків і вимагає додаткових зусиль для організації свого життя.

У зв'язку з чим, доводи апеляційної скарги стосовно не надання позивачем доказів спричинення йому моральної шкоди не можуть бути взяті колегією суддів до уваги.

Висновок суду про відшкодування позивачу з боку відповідача моральної шкоди відповідає Рішенню Конституційного Суду України від 08.10.2008 року № 20-рп/2008р. відповідно до якого, статтею 237-1 КЗпП України громадянам, що потерпіли від нещасного випадку або професійного захворювання, надано право на відшкодування моральної шкоди за рахунок власника або уповноваженого ним органу.

Розмір моральної шкоди, стягнутої з відповідача на користь позивача, визначений з урахуванням роз'яснень п.9 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995р., з подальшими змінами, " Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди", відповідно до якого, розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає в межах заявлених вимог залежно від характеру та обсягу заподіяних позивачеві моральних і фізичних страждань, та інших обставин. Суд врахував ступінь фізичних і моральних страждань позивача, їх тривалість і тяжкість, істотність вимушених змін у її життєвих і виробничих стосунках. Конкретні обставини по справі, і наслідки, що наступили, розмір моральної шкоди визначено судом пропорційно відпрацьованому періоду у відповідача.

Вирішуючи спір, суд першої інстанції в достатньо повному обсязі встановив права і обов'язки сторін, що брали участь у справі, обставини справи, перевірив доводи і заперечення сторін, дав їм належну правову оцінку, ухвалив рішення, яке відповідає вимогам закону. Висновки суду обґрунтовані і підтверджуються письмовими доказами.

За таких обставин, колегія суддів вважає, що рішення суду ухвалено з дотриманням норм матеріального і процесуального законодавства, у зв'язку із чим апеляційна скарга підлягає відхиленню, а рішення суду - залишенню без змін. Керуючись ст.ст. 303, 307, 308, 313-315 ЦПК України колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу публічного акціонерного товариства «Криворізький залізорудний комбінат» відхилити.

Рішення Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу від 17 березня 2011 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, але може бути оскаржена в касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили.

Головуючий: /підпис/ Судді: /підпис/

ЗГІДНО З ОРИГІНАЛОМ

ОСОБА_6

Суддя-доповідач: