Дата документу Справа №
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 22-6012/11 Головуючий у 1-й інстанції: Мінасов В.В.
Суддя-доповідач: Сапун О.А.
УХВАЛА

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
16 листопада 2011 року м. Запоріжжя

Колегія суддів судової палати з цивільних справ апеляційного суду Запорізької області у складі:

головуючого: Савченко О.В.,

суддів: Сапун О.А.,

Краснокутської О.М.,

при секретарі: Свинаренко О.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ІНФОРМАЦІЯ_1 на ухвалу судді Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 11 жовтня 2011 року про залишення без розгляду заяви ІНФОРМАЦІЯ_1 про скасування судового наказу № 2-н-506/10 від 22 квітня 2010 року, -

ВСТАНОВИЛА:
У квітні 2010 року Військовий прокурор Запорізького гарнізону в інтересах ОСОБА_1 звернувся до суду з заявою про видачу судового наказу про стягнення з ІНФОРМАЦІЯ_1 на користь ОСОБА_1 грошової компенсації замість речового майна.

22 квітня 2010 року Жовтневим районним судом м. Запоріжжя на підставі статті 96 ЦПК України видано судовий наказ № 2-н-506/10 про стягнення з ІНФОРМАЦІЯ_1 на користь ОСОБА_1 грошової компенсації в сумі 4 694 грн. 14 коп. замість речового майна.

03 жовтня 2011 року Запорізький ОВК звернувся до суду із заявою про поновлення строку та скасування судового наказу № 2-н-506/10 від 22 квітня 2010 року.

Ухвалою судді Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 11 жовтня 2011 року заяву про скасування судового наказу залишено без розгляду.

Не погоджуючись з ухвалою, ІНФОРМАЦІЯ_2 подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на невідповідність висновків суду наданим доказам, вимогам закону, просить ухвалу судді Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 11 жовтня 2011 року скасувати.

Дослідивши обставини справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів апеляційного суду дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 проходив військову службу в ІНФОРМАЦІЯ_3 , обіймав посаду військового комісара. Під час проходження служби перебував на речовому забезпеченні у Запорізькому ОВК ( а. с. 6-21 ).

24 квітня 2009 року ОСОБА_1 на підставі підпункту «б» пункту 26 Положення про проходження військової служби особами офіцерського складу, прапорщиками ( мічманами ) Збройних Сил України був звільнений з військової служби до запасу ( наказ № 82 від 20 травня 2009 року ).

Оскільки при звільненні ОСОБА_1 не була виплачена грошова компенсація замість речового майна, військовий прокурор Запорізького гарнізону 21 квітня 2010 року звернувся до Жовтневого районного суду м. Запоріжжя в порядку ЦПК України з заявою про видачу судового наказу про стягнення з ІНФОРМАЦІЯ_1 4 694 грн. 14 коп. При цьому послався на пункт 2 частини 1 статті 96 ЦПК України, відповідно до якого судовий наказ видається, якщо заявлено вимогу про компенсацію витрат на проведення розшуку відповідача, боржника, дитини або транспортних засобів боржника ( а. с. 3-5 ).

03 жовтня 2011 року ІНФОРМАЦІЯ_2 подав до суду заяву про поновлення пропущеного з поважних причин строку, скасування судового наказу. Зазначив, що стягнення на користь ОСОБА_1 грошової компенсації в розмірі 4 694 грн. 14 коп. замість речового майна не можна проводити на підставі судового наказу. Крім того, вказані вимоги необхідно розглядати за правилами Кодексу адміністративного судочинства України ( а. с. 23-27 ).

Залишаючи без розгляду заяву ІНФОРМАЦІЯ_1 про скасування судового наказу № 2-н-506/10 від 22 квітня 2010 року щодо стягнення на користь ОСОБА_1 4 694 грн. 14 коп. грошової компенсації замість речового майна, суддя суду першої інстанції виходив з того, що заявник без поважних причин пропустив передбачений частиною 1 статті 105 ЦПК України десятиденний строк на подачу такої заяви.

Однак з наданих документів вбачається, що своєчасно подати заяву про скасування судового наказу № 2-н-506/10 від 22 квітня 2010 року Запорізький обласний воєнний комісаріат не мав можливості по причині плутанини, яка виникла внаслідок неправильного оформлення працівником апарату суду супровідного листа до судового наказу ( а. с. 33-34 ).

Висновок суду про те, що копію судового наказу № 2-н-506/10 від 22 квітня 2010 року отримав 14 травня 2010 року представник ІНФОРМАЦІЯ_1 , зроблено з порушенням положень статті 42 ЦПК України.

Частинами 1,2,5 статті 42 ЦПК України передбачено, що повноваження представників сторін можуть бути посвідчені довіреністю. Довіреність від імені юридичної особи видається за підписом посадової особи, уповноваженої на це законом, статутом бо положенням, з прикладанням печатки юридичної особи.

Належним чином оформлений документ, що посвідчує повноваження особи, яка підписала розписку про отримання судового наказу, в матеріалах справи відсутній ( а. с. 22 ).

Враховуючи наведене, приймаючи до уваги конкретні обставини справи, колегія суддів приходить до висновку, що при розгляді заяви про поновлення строку на скасування судового наказу суд першої інстанції порушив порядок, встановлений для його вирішення, тому вважає за необхідне ухвалу судді Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 11 жовтня 2011 року на підставі пункту 3 частини 1 статті 312 ЦПК України скасувати з передачею питання про поновлення строку на подачу заяви про скасування судового наказу на новий розгляд до Жовтневого районного суду міста Запоріжжя.

Керуючись ст. ст. 307,312 ЦПК України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:
Апеляційну скаргу ІНФОРМАЦІЯ_1 задовольнити.

Ухвалу судді Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 11 жовтня 2011 року по цій справі скасувати, питання передати на новий розгляд до суду першої інстанції.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення, в касаційному порядку оскарженню не підлягає.

Головуючий:

Судді: