АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 листопада 2011 року м. Полтава

Колегія суддів судової палати з цивільних справ Апеляційного суду Полтавської області в складі:

Головуючої судді : Прядкіної О.В..,

Суддів : Бутенко С.Б., Панченка О.О.

При секретарі : Колеснік Л.І.

розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Полтава апеляційну скаргу прокурора Полтавської області

на рішення Октябрського районного суду м.Полтави від 27 вересня 2011 року

по справі за позовом прокурора Полтавської області в інтересах держави в особі Державного комітету України з питань науки, інновацій та інформатизації до ОСОБА_2 про витребування майна з чужого незаконного володіння

колегія суддів, заслухавши доповідь судді-доповідача апеляційного суду, -

В С Т А Н О В И Л А :

Рішенням Октябрського районного суду м.Полтави від 27 вересня 2011 року відмовлено в задоволенні позовних вимог прокурора Полтавської області в інтересах держави в особі Державного комітету України з питань науки, інновацій та інформатизації до ОСОБА_2 про витребування нежитлового приміщення по вул.Фрунзе,21 у м.Полтаві з чужого незаконного володіння.

Рішення оскаржене прокурором Полтавської області, який в апеляційній скарзі просить його скасувати, ухваливши нове рішення про задоволення позову, визнавши право державної власності на нежитлове приміщення по вул.Фрунзе,21 у м.Полтаві та витребувати це приміщення з чужого незаконного володіння, посилаючись на порушення місцевим судом норм матеріального та процесуального права

-2-

Колегія суддів, перевіривши справу в межах доводів апеляційної скарги, прийшла до висновку, що вона не підлягає задоволенню з таких підстав :

Судом першої інстанції вірно встановлено і це вбачається з матеріалів справи, що 08.07.1994 Регіональним відділенням Фонду державного майна України по Чернігівській області (продавець) та товариством покупців членів трудового колективу Чернігівського державного підприємства обчислювальної техніки і інформатики (покупець) був укладений договір купівлі-продажу № 30/74, відповідно до якого продавець продав, а покупець купив державне майно цілісного майнового комплексу Чернігівське державне підприємство обчислювальної техніки і інформатики (обєкт приватизації), що розташований в м.Чернігів, вул.Кирпоноса,12.

Договір купівлі-продажу посвідчений старшим державним нотаріусом Другої Чернігівської державної нотаріальної контори ОСОБА_3 та зареєстрований в реєстрі за № 1-3710.

03.08.1995р. відповідачем та товариством покупців членів трудового колективу Чернігівського державного підприємства обчислювальної техніки і інформатики підписано доповнення до договору купівлі-продажу, яким сторони за взаємною домовленістю на основі відомостей розрахунку будов, споруд, передатних обладнань доповнили п. 1.1. переліком побудов підприємства та їх місцезнаходженням, до якого включені: будівля двоповерхова в м.Чернігів, вул.Кирпоноса,12, загальною площа 866 м2, 1972 року будівництва; двоповерхова фінська будівля з цокольним поверхом, всіма побудовами (гаражі 9 блоків), комунікаціями в м.Чернігів, вул.Старобілоуська,16а, загальною площею 2964 м2, 1985 року будівництва; будівля двоповерхова загальною в м.Полтаві, вул.Фрунзе,21 площею 540 м2, 1990 року купівлі; будівля одноповерхова в м.Ніжин,вул..Кропивянського,2 корп.6, площею 186,9 м2, 1974 року будівництва і введення в експлуатацію.

Згадане доповнення до договору купівлі-продажу посвідчено державним нотаріусом Другої чернігівської державної нотаріальної контори ОСОБА_4 та зареєстровано в реєстрі за № 4-2897.

01.04.2009р. ЗАТ «Чернігівське державне підприємство обчислювальної техніки і інформатики» продало приміщення по вул.Фрунзе,21 у м.Полтаві ОСОБА_5, який продав його ОСОБА_6, а згідно договору купівлі-продажу від 14.05.2009р. його власником став відповідач ОСОБА_2 (а.с.42-48).

Обґрунтовуючи підстави звернення до суду з позовом в інтересах держави в особі Державного комітету України з питань науки, інновацій та інформатизації, прокурор посилався на те, що нежитлове приміщення по вул.Фрунзе,21 у м.Полтаві незаконно вибуло із власності держави та відсутні підстави вважати спірний будинок майном, що підлягало приватизації Чернігівським державним підприємством обчислювальної техніки і інформатики.

Однак ці доводи позивача спростовуються рішенням господарського суду Чернігівської області від 09.03.2011р., залишенним в силі постановою Вищого Господарського Суду України 31 серпня 2011р.( а.с.,а.с. 191-199,206-208).

Згідно ч.3 ст.61 ЦПК України обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної

сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть

участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці

обставини.

-3-

Так, зазначеними судовими інстанціями встановлено, що приватизація спірного будинку здійснена з дотриманням чинного законодавства в цій сфері та вибуло з володіння держави на законних підставах.

Прокурором не надано суду доказів оскарження результатів приватизації Чернігівського державного підприємства обчислювальної техніки і інформатики та визнання актів, прийнятих в її межах, незаконними.

Посилання прокурора на те, що відповідно до Закону України "Про перелік обєктів права державної власності, що не підлягають приватизації" Полтавське державне підприємство обчислювальної техніки та інформатики віднесено до обєктів, які не підлягають приватизації правомірно не взято уваги судом першої інстанції, оскільки відповідно до ст. 58 Конституції України закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, тоді як вказаний закон був прийнятий 07.07.1999 та набув чинності з 10.09.1999, а оспорюваний договір купівлі-продажу був укладений 08.07.1994, у звязку з чим наведений законодавчий акт не може застосовуватись до спірних правовідносин.

Так, в матеріалах справи відсутні докази, які підтверджують факт закріплення за Полтавським ДПОТІ адміністративної будівлі по Фрунзе, 21 у м. Полтава на праві повного господарського відання, та факт відображення цього майна на самостійному балансі Полтавського ДПОТІ станом на момент початку процедури приватизації Чернігівського ДПОТІ і станом на момент укладення договору купівлі-продажу від 08.07.1994 та доповнення до нього від 03.08.1995.

Навпаки, як вбачається із матеріалів справи, Державний комітет з питань науки і технологій в листі від 17.11.1994 на імя голови Фонду державного майна України зазначив, що передача будівлі по зазначеній адресі з балансу Чернігівського ДПОТІ на баланс Полтавського ДПОТІ не відбулася.

Щодо твердження прокурора про те, що внаслідок укладення договору купівлі-продажу на адмінбудівлю в м.Полтаві по вул.Фрунзе,21 порушено права на управління державним майном, судом встановлено, що відповідно до Закону про малу приватизацію згода органу управління державним майном на приватизацію майна не вимагалася. При цьому, відповідно до ст. 7 Закону України "Про приватизацію державного майна" державні органи приватизації, якими є Фонд державного майна України, його регіональні відділення, здійснюють повноваження власника державного майна у процесі приватизації. Аналогічна норма міститься в ст. 3 Указу Президента України від 19.02.1994 "Про єдину систему органів приватизації в Україні" .

В свою чергу, повноваження власника та продавця щодо майна, яке приватизується відповідно до прийнятих ним рішень, здійснювало саме Регіональне відділення Фонду державного майна України, яке шляхом прийняття відповідних актів як орган приватизації, закріплювало волевиявлення щодо продажу в процедурі малої приватизації конкретного майна, яке перебувало у державній власності, вартість та порядок його відчуження. Акти, прийнятті відповідачем в ході процедури приватизації Чернігівського ДПОТІ не оскаржені та не скасовані, тобто на час вирішення даного спору є чинними.

Вказівка про перебування оспорюваної будівлі в Єдиному реєстрі обєктів державної власності спростовується постановою Вищого господарського суду України від 20.07.2010 у справі № 40/30, в якій вказано, що даний обєкт безпідставно, без наявності будь-яких первинних документів лише на підставі службової записки включений Фондом державного майна України до Єдиного реєстру обєктів державної власності, внаслідок чого рішенням господарського суду м. Києва зобовязано Фонд державного майна України закрити відповідний запис у реєстрі. Вказане рішення касаційною інстанцією залишено без змін.

-4-

Обґрунтування позовних вимог прокурора посиланням на постанову Арбітражної наглядової колегії Вищого арбітражного суду України від 21.02.1996р. по справі №35/4пд за позовом ЗАТ «Чернігівського підприємства обчислювальної техніки і інформатики»до Полтавського державного підприємства обчислювальної техніки та інформатики про примусове звільнення приміщення не може бути прийнято до уваги, так як стосується іншого субєктного складу осіб по іншому спору і не може бути прийнята в даній справі.

Крім того, посилання прокурора на рішення колегія суддів судової палати з цивільних справ Апеляційного суду Полтавської області від 4 липня 2011р. (а.с.203-205) є неналежним, так як стосується також іншого предмету спору щодо наявності у ОСОБА_2 права власності на самочинні добудови, здійснені ним з порушенням вимог Закону України «Про архітектурну діяльність».

За таких обставин суд першої інстанції прийшов до вірного висновку про те, що позивачем не доведено, що приватизація нежитлового приміщення по вул.Фрунзе,21 у м.Полтаві здійснена з порушенням чинного законодавства і ЗАТ «Чернігівське державне підприємство обчислювальної техніки і інформатики» не мало права відчужувати це приміщення, а, відтак, відсутні підстави і для витребування цього приміщення з володіння добросовісного набувача ОСОБА_2

Інші доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують.

Керуючись ст. ст. 303,307,308, 315 ЦПК України колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу прокурора Полтавської області відхилити.

Рішення Октябрського районного суду м.Полтави від 27 вересня 2011 року

залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду може бути оскаржена протягом 20 днів шляхом подачі касаційної скарги до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

С У Д Д І