АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________
№22- ц- 970/11р. Головуючий 1 інстанції
Категорія: земельні (оренда) ОСОБА_1
Доповідач - Гальянова І.Г.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 березня 2011 року судова колегія судової палати з цивільних справ апеляційного суду Харківської області в складі:

Головуючого-судді: Гальянової І.Г.

суддів: Міненкової Н.О.

ОСОБА_2

при секретарі: Григоренко К.Ю.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Харкові цивільну справу за апеляційною скаргою товариства з обмеженою відповідальністю «Новий сад» на рішення Кегичівського районного суду Харківської області від 13 грудня 2010 року у справі за позовом ОСОБА_3 до товариства з обмеженою відповідальністю «Новий сад» , третя особа у справі : приватно-орендне сільськогосподарське підприємство «Мажарка» про розірвання договору оренди,-

ВСТАНОВИЛА :

20 вересня 2010 року позивач звернулась у суд з позовом, в якому на підставі статей 5, 14, 19, 20, 28 Закону України «Про оренду землі» статей 627, 651, 653 ЦК України, просила розірвати укладений між нею та відповідачем договір оренди земельної ділянки від 04 березня 2008 року № 106.

Свої вимоги обгрунтовувала тим, що на підставі державного акту на право власності на земельну ділянку від 28.02.2005 року серії ХР № 058432 вона є власником земельної ділянки площею 3, 1241 га , яка розташована на території Мажарської сільської ради Кегичівського району Харківської області.

04 березня 2008 року за пропозиції відповідача, вона підписала договір оренди вказаної земельної ділянки, згідно умов якого, відповідач зобов»язувався сплачувати їй щороку орендну плату у грошовій формі, розмір якої складає 1088, 60 грн..

Як на підставу розірвання зазначеного договору оренди позивач зазначає на невиконання відповідачем його умов , а саме : здійснення розрахунків у 2008 та 2009 року в натуральній формі .

Позивач зазначає на те, що відповідач , нав»язував їй взяти в рахунок орендної плати насіння ячменя, пшениці, кукурудзи, посилаючись на те, що грошей у нього немає. У 2010 році на пропозицію відповідача взяти плату за оренду землі насінням, вона відмовилась та звернулась до відповідача з заявою про розірвання договору. Крім того, як на підставу розірвання договору оренди позивач також посилається на невиконання ним п.4.3 умов договору щодо застосування ним коефіцієнту індексації грошової оцінки земель на дату виплати орендної плати, що на її думку, відповідач не здійснював.

В судовому засіданні суду першої інстанції позивач підтримала позовні вимоги з зазначених вище підстав.

Відповідач, в особі свого представника позов не визнав та пояснив, що по бажанню позивача,їй орендна плата виплачувалась як у формі натуральної плати, так і грошима. До обробітку орендованої у позивача земельної ділянки ТОВ «Новий сад » не приступило, оскільки протягом 2008-2010 року її земельну ділянку обробляло ПОСП «Мажара» . Відповідач погодився розірвати вказаний договір з позивачем за у мови, що вона поверне отриману орендну плату у 2008-2009 роках, оскільки до обробітку земельної ділянки ТОВ «Новий сад » не приступило, ніяких прибутків не отримало.

Рішенням Кегичівського районного суду Харківської області від 13 грудня 2010 року позовні вимоги позивача,задоволено. Розірвано укладений між нею та ТОВ «Новий сад» договір оренди земельної ділянки № 106 від 04.03.2008 року, яка розташована на території Мажарської сільської ради Кегичівського району Харківської області. З ТОВ «Новий сад» на користь ОСОБА_3, стягнуті судові витрати у справі : 8 грн. 50 коп. судового збору та 37 грн. витрат на ІТЗ.

В апеляційній скарзі ТОВ «Новий сад» просить скасувати вказане рішення суду першої інстанції та ухвалити нове рішення, якім відмовити позивачу в задоволенні позовних вимог. Доводи апеляційної скарги обгрунтовує невідповідністю висновків суду обставинам справи та наявним у справі доказам та порушенням судом першої інстанції норм матеріального права.

В запереченнях на апеляційну скаргу, третя особа у справі, в особі свого представника, посилаючись на законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції та безпідставності апеляційної скарги, просить рішення суду залишити без змін , а апеляційну скаргу-без задоволення.

Заслухавши доповідь судді, осіб, які з»явились, перевіривши матеріали справи доводи апеляційної скарги та заперечень на апеляційну скаргу, судова колегія приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно до вимог ч.1 ст. 303 ЦПК України, під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність та обгрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог,заявлених у суді першої інстанції.

Позовна заява позивача свідчить про те, що вона підставою для розірвання укладеного між нею та відповідачам договору оренди земельної ділянки , вважала порушення відповідачем умов договору , а саме : без письмової на це домовленості сплату їй орендної плати відповідачем в натуральній формі , а не в грошовому еквівалентом та не застосування відповідачем коефіцієнту індексації грошової оцінки земель на дату її виплати відповідно до рівня інфляції національної грошової одиниці .

Задовольняючи позовні вимоги позивача та розриваючи укладений між сторонами договір оренди земельної ділянки № 106 від 04.03.2008 року, суд першої інстанції виходив з того ,що відповідач, в порушення умов договору, без письмової на те згоди позивача, сплачуючи їй орендну плату як в натуральній формі , так і в грошовому еквіваленті, позбавив її права отримувати орендну плату у грошовій формі , у зв»язку з чим вона була позбавлена того, на що розраховувала при укладанні договору, вважаючи це істотним порушенням відповідача умов зазначеного договору.

Однак з такими висновками суду погодитись не можна виходячи з наступного.

В ч.2 ст. 651 ЦК України встановлено, що договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору.

Таким чином, за змістом зазначеної норм ЦК України, наявність істотного порушення стороною договору передбачає завдання цим порушенням шкоди особі.

Загальними нормами цивільного законодавства передбачено два види шкоди завданих особі , а саме : майнова та моральна( немайнова) шкода ( ст.ст. 22, 23 ЦК України).

Згідно до вимог ч.2 ст. 22 ЦК України, збитками є : 1) втрати, яких особа зазнала у зв»язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права ( реальні збитки);2) доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене ( упущена вигода ).

Судом першої інстанції встановлено, підтверджено наявними у справі доказами та сторонами цей факт не заперечується, що між позивачем як власником земельної ділянки, з відповідачем 04 березня 2008 року був укладений договір оренди земельної ділянки строком на п»ять років, починаючи з дати його державної реєстрації . Вказаний договір був зареєстрований у Державному реєстрі земель 20 липня 2009 року за № 00, тобто з 20 липня 2009 року цей договір набув чинності ( а.с.5-9).

Згідно умов зазначеного договору, за надання позивачем в строкове платне користування земельної ділянки, відповідач сплачує їй щороку орендну плату у грошовій формі, розмір якої з урахуванням ріллі 3% складає 1088, 60 грн., яку має право виплатити авансом, за наступний період , але не більш одного року та орендна плата, враховуючи і не виплачену, підлягає застосуванню коефіцієнту індексації грошової оцінки земель на дату її виплати відповідно до рівня інфляції національної грошової одиниці та переглядається кожного року. (пункти 1.1, 4.1, 4.2 , 4.3 Договору).

Судом першої інстанції встановлено, підтверджено наявними у справі доказами та сторонами не заперечується , що відповідно до пунктів 4.1.,4.3 умов зазначеного договору, позивач повинна була отримати від відповідача орендну плату у 2008 році -1088, 60 грн. та з застосуванню коефіцієнту індексації грошової оцінки земель на дату її виплати відповідно до рівня інфляції національної грошової одиниці у 2009 році -1254, 19 грн. , а з урахуванням податків розмір орендної плати повинен складати у 2008-2009 роках відповідно - 926 , 88 грн. та 1067, 87 грн.

На виконання зазначеного вище договору оренди позивач отримала від відповідача у 2008 році : 1000 кг пшениці вартістю 700 грн., 500 кг кукурудзи вартістю 350 грн. , 70 кг насіння соняшнику вартістю 140 грн., а у 2009 році : 500 кг пшениці вартістю 400 грн. 110 тюків соломи вартістю 220 грн. та 184, 75 грн..

Крім того, матеріали справи також свідчать про те, що позивач, окрім як правовідносин, пов»язаних з виконанням укладеного договору оренди землі, ні в яких правовідносинах з відповідачем не знаходилась, а тому суд першої інстанції необгрунтовано не взяв до уваги отримані нею від відповідача у березні 2008 року 1000 грн.( а.с.39) як орендну плату відповідача ,згідно умов договору,хоча про отримання зазначеної суми грошей позивач не заперечувала, зазначаючи що це була матеріальна допомога їй відповідачу.

Таким чином, зазначені вище обставини а також п. 4.2 умов вказаного договору, який передбачає право відповідача на виплату орендної плати авансом, свідчать про те, що позивачем за період 2008 2009 роки отримано від відповідача як в грошовому еквіваленті , так і в натуральній формі, орендної плати : у 2008 році на загальну суму 2190 грн., а у 2009 році на загальну суму 804,75 грн., а загалом 2994, 75 грн ., тоді як відповідно до умов договору , така сума повинна складати ,з урахуванням податків -1994, 75 грн., тобто на 1000 грн. більше ,ніж передбачено умовами договору.

Вказане свідчать про відсутність спричиненої позивачу шкоди внаслідок часткової оплати відповідачем позивачу орендної плати в натуральній формі, а також безпідставність доводів позивача щодо невиконання відповідачем п. 4.3 умов договору щодо застосування ним коефіцієнту індексації грошової оцінки земель на дату її виплати відповідно до рівня інфляції національної грошової одиниці .

Сам по собі факт часткового отримання позивачем замість грошового еквіваленту орендної плати в натуральній формі без її письмової на це згоди , враховуючи відсутність її відмови від отримання в період 2008-2009 року такої плати та при відсутності спричиненої їй шкоди, не є істотним порушенням відповідачем умов вказаного вище договору .

Більш того, як свідчать пункти 9.1. , 10.2 умов укладеного між сторонами договору оренди землі, при його укладанні позивач гарантувала відповідачу, що земельна ділянка, яка передається в оренду до цього часу вільна, нікому іншому не передана та прав щодо неї третіх осіб немає та зобов»язувалась протягом 3 днів з моменту набуття договором чинності, передати відповідачу по акту прийому-передачі у належному стані та у визначених межах земельну ділянку.

Між тим, судом першої інстанції також встановлено, підтверджено наявними у справі доказами та цей факт не заперечували в судовому засіданні суду першої позивач та третя особа , що в період 2008-2010 років земельною ділянкою позивача користувалось ПОСП «Мажарка» у зв»язку з чим ,28 грудня 2009 року позивач отримала від нього плату за користування її земельною ділянкою в сумі 1111, 35 грн. , а 10 08.2010 року позивач звернулась до Державного реєстратора у Кегичівському районі з заявою про розірвання договору оренди з відповідачем та реєстрації такого договору з ПОСП «Мажарка» та вже у 2010 році отримувала орендну плату за користування її земельною ділянкою ПОСП «Мажарка».

Вказані обставини свідчать про те, що при наявності сплати відповідачем позивачу орендної плати за користування її земельною ділянкою у період 2008-2009 років , ця земельна ділянка фактично позивачем в оренду відповідачу не передавалась, а використовувалась ПОСП «Мажарка», у зв»язку з чим відповідач був позбавлений передбаченого п.10.3 умов договору, права отримувати від використання земельної ділянки позивача продукції і доходів, а також свідчить про відсутність спричиненої позивачу шкоди , тобто про відсутність підстав для розірвання договору внаслідок істотного порушенням відповідачем його умов .

Суд першої інстанції встановивши вказані обставини, не звернув на них уваги, як і не звернув уваги на вимоги ч.2 ст. 651 ЦК України, ч.2 ст. 22 ЦК України та дійшов до помилкового висновку щодо істотного порушення відповідачем умов зазначеного вище договору оренди земельної ділянки , розірвавши цей договір .

Крім того, судова колегія також вражає, що суд першої інстанції дійшов до помилкового висновку про застосування до виниклих між сторонами правовідносин ст. 15 Закону України «Про оренду землі» , пославшись в рішенні на зазначену норму матеріального права , як на підставу для розірвання зазначеного вище договору, оскільки вказана норма Закону визначає істотні умови договору оренди землі, тобто умови про предмет договору ( ч.1 ст. 638 ЦК України) та не дає поняття про істотні порушення умов такого договору.

За таких обставин , рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню та ухваленню нового рішення про відмову позивачу в задоволенні її позовних вимог з зазначених вище підстав.

Керуючись ст. ст. 303, 304, п.п.3, 4 ч.1 ст. 309, ст.ст.313, 316, 317,319, 218 ЦПК України судова колегія ,-

ВИРІШИЛА :

апеляційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю «Новий сад», задовольнити.

Скасувати рішення Кегичівського районного суду Харківської області від 13 грудня 2010 року.

В задоволенні позовних вимог ОСОБА_4, відмовити.

Рішення суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту його проголошення та може бути оскаржене в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання ним законної сили.

Головуючий, суддя:

Судді: