Справа № 2-375/11
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19.07.2011 року Таращанський районний суд Київської області в складі:

головуючого: Бабоїд О. М.

за участю

при секретарі - Чижевській М.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні м.Тараща цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа: про визнання права власності на спадкове майно, -

встановив:

Позивачка звернулася до суду з даним позовом.

В судовому засіданні свої позовні вимоги підтримала в повному обсязі і, будучи допитаною в якості свідка відповідно до ст..62 ЦПК України, суду пояснила, що Рішенням виконавчого комітету Таращанської міської ради від 25.01.1983 року відведено земельну ділянку під будівництво житлового будинку гр..ОСОБА_3, розміром 0,06 га по вул.. Л. Українки , 17 в м. Тараща Київської області; Рішенням виконавчого комітету Таращанської міської ради від 25.02.1983 року дозволено ОСОБА_3, проживаючому ІНФОРМАЦІЯ_1 побудувати індивідуальний житловий будинок на своїй присадибній ділянці в 0,06 га , решту землі 0,09 га-в тимчасове користування під город. Після закінчення будівництва старий будинок знести. Відповідно до Акта від 10.03.1983 року проведено в натурі відвід земельної ділянки розміром 0,06 га, розташованої в м. Тараща по вул.. Л.Українки, 17 ОСОБА_3. На даній земельній ділянці в 1989 році ОСОБА_3 побудував будинок з господарськими будівлями вартістю 67243 грн. Проте, документи на будівництво не оформив.

19 жовтня 1993 року ОСОБА_3, який проживав та був зареєстрований в ІНФОРМАЦІЯ_2, помер.

Після його смерті відкрилася спадщина, яка складалася із житлового будинку, який розташований в м. Тараща по вул. Лесі Українки,17 Київської області розміром 54.7 кв.м. з господарськими будівлями вартістю 67243 грн.

Спадкоємцем за законом була його дружина ОСОБА_4, яка на день смерті проживала спільно з спадкодавцем, фактично прийняла спадщину, оскільки продовжувала проживати в спадковому будинку, користуватися майном, але юридично не оформила спадщину.

За життя ОСОБА_4 склала заповіт, посвідчений 01.09.1992 року Таращанською державною нотаріальною конторою та зареєстрованого за № 1421, відповідно до якого належний їй на праві особистої власності жилий будинок, розташований в м. Тараща по вул.. Партизанській № 106 заповіла своєму синові ОСОБА_5, а будинок, що належить їй на праві особистої власності з надвірними будівлями, розташований в м. Тараща по вул.. Лесі Українки під № 17 заповіла сину ОСОБА_6.

21 січня 2000 року ОСОБА_4 померла і після її смерті відкрилася спадщина, яка складалася з жилого будинку з господарськими будівлями, розташованого в м. Тараща по вул.. Лесі Українки під № 17, який вона фактично прийняла у спадок після смерті ОСОБА_3, але юридично не оформила його.

Спадкоємцем за заповітом після її смерті був ОСОБА_6, який фактично прийняв спадщину, оскільки на момент смерті проживав в даному будинку і після смерті продовжував ним користуватися, але юридично не оформив його.

11 червня 2001 року ОСОБА_6, який за життя заповіту не складав, помер

Після його смерті відкрилася спадщина, яка складається з житлового будинку з господарськими будівлями, який розташований в м. Тараща по вул. Лесі Українки,17 Київської області розміром 54.7 кв.м. вартістю 67243 грн, щодо якого ОСОБА_4 фактично прийняла спадщину, але юридично не оформила її.

Спадкоємцями за законом після смерті ОСОБА_6 є вона та відповідачка по справі.

Вона фактично прийняла спадщину, оскільки на момент смерті проживала в даному будинку і після смерті продовжувала проживати в ньому і користуватися ним, але юридично не оформила спадщину.

Відповідачка на спадщину не претендує.

Відповідно до ст..549 ЦК Української РСР, яка діяла на час смерті спадкодавців ОСОБА_3, ОСОБА_4 та ОСОБА_6, визнається, що спадкоємець прийняв спадщину: якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном. Зазначені дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини.

Отже, ОСОБА_4 своєчасно прийняла спадщину після смерті ОСОБА_3 і була власником його спадкового майна, яке складалося із житлового будинку з господарськими будівлями, який розташований в м. Тараща по вул. Лесі Українки,17 Київської області розміром 54.7 кв.м. вартістю 67243 грн; ОСОБА_6 своєчасно прийняв спадщину після смерті ОСОБА_4 і став власником цього майна; вона своєчасно прийняла спадщину після смерті ОСОБА_6 і стала власником його майна.

Стаття 1268 ч. 5 ЦК України передбачає, що незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

Факт належності ОСОБА_3, який помер 19 жовтня 1993 року, житлового будинку з господарськими будівлями, який розташований м. Тараща по вул.Лесі Українки,17 Київської області вартістю 67243 грн, підтверджується Планом забудови присадибної земельної ділянки, рішенням виконавчого комітету Таращанської міської ради від 25.01.1983 року, яким відведено земельну ділянку під будівництво житлового будинку гр..ОСОБА_3, розміром 0,06 га по вул.. Л. Українки , 17 в м. Тараща Київської області; Рішенням виконавчого комітету Таращанської міської ради від 25.02.1983 року, яким дозволено ОСОБА_3, проживаючому ІНФОРМАЦІЯ_1 побудувати індивідуальний житловий будинок на своїй присадибній ділянці в 0,06 га , решту землі 0,09 га в тимчасове користування під город.

Відповідно до 2.3 та п.3.3 Тимчасового положення про порядок реєстрації прав власності на нерухоме майно, якщо первинна реєстрація прав власності не була проведена і правовстановлюючий документ відсутній питання визначення належності майна попередньому чи наступному власнику (спадкоємцю) вирішується у судовому порядку.

Відповідно до статті 392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також в разі втрати документа, який засвідчує його право власності.

Просить визнати за нею право на спадщину за законом після смерті ОСОБА_3, який помер 19 жовтня 1993 року, яка складається з житлового будинку з господарськими будівлями, який розташований м. Тараща по вул.Лесі Українки,17 Київської області вартістю 67243 грн в порядку спадкової трансмісії. Звільнити її від сплати державного мита, як особу що потерпіла від аварії на ЧАЕС. Витрати по оплаті ІТЗ бере на себе.

Відповідачка в судовому засіданні позов визнала в повному обсязі. При цьому стверджує, що спадщину після смерті ОСОБА_6, який помер 11 червня 2001 року, вона не приймала, на неї не претендує і звертатися до суду про продовження строку прийняття спадщини не буде. Просить не фіксувати судове засідання технічними засобами.

Згідно з ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності до того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

За клопотанням сторін фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Судом встановлено, що Рішенням виконавчого комітету Таращанської міської ради від 25.01.1983 року відведено земельну ділянку під будівництво житлового будинку гр..ОСОБА_3, розміром 0,06 га по вул.. Л. Українки , 17 в м. Тараща Київської області. Рішенням виконавчого комітету Таращанської міської ради від 25.02.1983 року дозволено ОСОБА_3, проживаючому ІНФОРМАЦІЯ_1 побудувати індивідуальний житловий будинок на своїй присадибній ділянці в 0,06 га , решту землі 0,09 га-в тимчасове користування під город. Після закінчення будівництва старий будинок знести. Відповідно до Акта від 10.03.1983 року проведено в натурі відвід земельної ділянки розміром 0,06 га, розташованої в м. Тараща по вул.. Л.Українки, 17 ОСОБА_3. На даній земельній ділянці в 1989 році ОСОБА_3 побудував будинок з господарськими будівлями вартістю 67243 грн. Проте, документи на будівництво не оформив.

19 жовтня 1993 року ОСОБА_3, який проживав та був зареєстрований в ІНФОРМАЦІЯ_2, помер.

Після його смерті відкрилася спадщина, яка складалася із житлового будинку, який розташований в м. Тараща по вул. Лесі Українки,17 Київської області розміром 54.7 кв.м. з господарськими будівлями вартістю 67243 грн.

Спадкоємцем за законом була його дружина ОСОБА_4, яка на день смерті проживала спільно з спадкодавцем, фактично прийняла спадщину, оскільки продовжувала проживати в спадковому будинку, користуватися майном, але юридично не оформила спадщину.

За життя ОСОБА_4 склала заповіт, посвідчений 01.09.1992 року Таращанською державною нотаріальною конторою та зареєстрованого за № 1421, відповідно до якого належний їй на праві особистої власності жилий будинок, розташований в м. Тараща по вул.. Партизанській № 106 заповіла своєму синові ОСОБА_5, а будинок, що належить їй на праві особистої власності з надвірними будівлями, розташований в м. Тараща по вул.. Лесі Українки під № 17 заповіла сину ОСОБА_6.

21 січня 2000 року ОСОБА_4 померла і після її смерті відкрилася спадщина, яка складалася з жилого будинку з господарськими будівлями, розташованого в м. Тараща по вул.. Лесі Українки під № 17, який вона фактично прийняла у спадок після смерті ОСОБА_3, але юридично не оформила його.

Спадкоємцем за заповітом після її смерті був ОСОБА_6, який фактично прийняв спадщину, оскільки на момент смерті проживав в даному будинку і після смерті продовжував ним користуватися, але юридично не оформив його.

11 червня 2001 року ОСОБА_6, який за життя заповіту не складав, помер

Після його смерті відкрилася спадщина, яка складається з житлового будинку з господарськими будівлями, який розташований в м. Тараща по вул. Лесі Українки,17 Київської області розміром 54.7 кв.м. вартістю 67243 грн, щодо якого ОСОБА_4 фактично прийняла спадщину, але юридично не оформила її.

Спадкоємцями за законом після смерті ОСОБА_6 є сторони по справі.

Позивачка фактично прийняла спадщину, оскільки на момент смерті проживала в даному будинку і після смерті продовжувала проживати в ньому і користуватися ним, але юридично не оформила спадщину.

Відповідачка спадщину не приймала і на спадщину не претендує.

Відповідно до ст..549 ЦК Української РСР, яка діяла на час смерті спадкодавців ОСОБА_3, ОСОБА_4 та ОСОБА_6, визнається, що спадкоємець прийняв спадщину: якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном. Зазначені дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини.

Отже, ОСОБА_4 своєчасно прийняла спадщину після смерті ОСОБА_3 і була власником його спадкового майна, яке складалося із житлового будинку з господарськими будівлями, який розташований в м. Тараща по вул. Лесі Українки,17 Київської області розміром 54.7 кв.м. вартістю 67243 грн; ОСОБА_6 своєчасно прийняв спадщину після смерті ОСОБА_4 і став власником цього майна; позивачка своєчасно прийняла спадщину після смерті ОСОБА_6 і стала власником його майна.

Стаття 548 ч.2 ЦК Української РСР передбачала, що прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини.

Факт належності ОСОБА_3, який помер 19 жовтня 1993 року, житлового будинку з господарськими будівлями, який розташований в м. Тараща по вул.Лесі Українки,17 Київської області вартістю 67243 грн, підтверджується Планом забудови присадибної земельної ділянки, рішенням виконавчого комітету Таращанської міської ради від 25.01.1983 року, яким відведено земельну ділянку під будівництво житлового будинку гр..ОСОБА_3, розміром 0,06 га по вул.. Л. Українки , 17 в м. Тараща Київської області; Рішенням виконавчого комітету Таращанської міської ради від 25.02.1983 року, яким дозволено ОСОБА_3, проживаючому ІНФОРМАЦІЯ_1 побудувати індивідуальний житловий будинок на своїй присадибній ділянці в 0,06 га , решту землі 0,09 га в тимчасове користування під город.

Відповідно до 2.3 та п.3.3 Тимчасового положення про порядок реєстрації прав власності на нерухоме майно, якщо первинна реєстрація прав власності не була проведена і правовстановлюючий документ відсутній питання визначення належності майна попередньому чи наступному власнику (спадкоємцю) вирішується у судовому порядку.

Відповідно до статті 392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також в разі втрати документа, який засвідчує його право власності.

Стаття 551 ЦК Української РСР передбачала, що якщо спадкоємець, закликаний до спадкоємства за законом або за заповітом, помер після відкриття спадщини, невстигнувши її прийняти в установлений строк, право на прийняття належної йому частки спадщини переходить до його спадкоємців (спадкова трансмісія).

Отже, право на спадкування після смерті ОСОБА_3, ОСОБА_4 та ОСОБА_6 переходить до позивачки.

Таким чином, позивачка своєчасно прийняла спадщину і є спадкоємцем за законом першої черги після смерті ОСОБА_3, який помер 19 жовтня 1993 року, в порядку спадкової трансмісії.

За таких обставин позов підлягає задоволенню.

Вказані обставини встановлено з показань сторін, допитаних в якості свідків, матеріалів справи, вивчених в судовому засіданні.

Сторони є потерпілими внаслідок аварії на ЧАЕС, а тому підлягають звільненню від сплати судового збору.

Витрати по оплаті інформаційно-технічного забезпечення позивачка бере на себе.

Керуючись ст. ст. 10, 11, 57-61, 88, 130, 174, 209, 212, 214, 215 ЦПК України, ст.ст. 392, ЦК України, ст..ст.529, 534, 548, 549, 551 ЦК Української РСР суд,-

вирішив:

Позов задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 право на спадщину за законом в порядку спадкової трансмісії після смерті ОСОБА_3, який помер 19 жовтня 1993 року, яка складається з житлового будинку з господарськими будівлями, який розташований в м. Тараща по вул.Лесі Українки,17 Київської області вартістю 67243 грн на земельній ділянці розміром 0.06 га.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Київської області через Таращанський суд протягом 10 днів з дня його проголошення, а особами, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Головуючий:ОСОБА_7.