Апеляційний суд Чернівецької області
РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

6 липня 2011 року м. Чернівці

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Чернівецької області в складі:

головуючої Перепелюк І.Б. суддів : Чупікової В.В., Яремка В.В. секретар Варгоцька Н.С.

за участю: ОСОБА_1, представника ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за юзовом ОСОБА_1 до приватного нотаріуса ОСОБА_3, третя особа ОСОБА_4 про шзнання довіреності недійсною, за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Шевченківського районного суду м.Чернівців від 17 равня 2011 року,-

ВСТАНОВИЛА:

ОСОБА_1 звернулася в суд з позовом до приватного нотаріуса ОСОБА_5 про визнання довіреності недійсною.

Просила визнати недійсною довіреність ВМК №070061 від 05.09.2009р. іидану ОСОБА_6 на представлення інтересів ОСОБА_4

Посилалася на те, що в провадженні суду є справа по якій вона є ретьою особою, а представником позивача виступає її дочка ОСОБА_6 ідповідно до довіреності ВМК №070061 від 05.09.2009р.

Вважає, що ОСОБА_6 не може бути представником за довіреністю ОСОБА_7 оскільки довіреність видана з порушенням ст.ст.43,44 ЗУ Про нотаріат», а саме у довіреності зазначено, що текст цієї довіреності рочитаний вголос, його зміст зрозумілий, відповідає внутрішній волі і не иходить за межі повноважень ОСОБА_4 та підписаний ним собисто.

права №22ц-1153/11р. атегорія 57

Позивач зазначає, що вказані дані не відповідають дійсності і є еправдивими, оскільки ОСОБА_4 закінчив три класи румунської

Головуючий в І інстанції Дудаков С. Доповідач Перепелюк І.Б.

школи, писати та читати не вміє, а тому не міг ні прочитати, ні підписати цю довіреність. Крім того, його визнано психічно хворим, але від лікування він відмовився.

Вважає, що ОСОБА_4 не міг і не може бути обізнаний із загальними вимогами необхідними для чинності правочину, а також усвідомлювати значення своїх дій відповідно до ст.ст.244,1007 ЦК України.

Рішенням Шевченківського районного суду М.Чернівців від 17 травня 2011 року в задоволені позову ОСОБА_1 відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить скасувати рішення Шевченківського районного суду М.Чернівців від 17 травня 2011 року, ухвалити нове рішення, яким задовольнити її позов. Апеляційні вимоги обґрунтовує тим, що судом не було належним чином досліджено та дано юридичну оцінку історії хвороби ОСОБА_4 та не були з»ясовані всі обставини, що мають значення для встановлення істини.

Колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, а рішення зміні з наступних підстав.

Відмовляючи в задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції виходив з того, що вчинені відповідачем нотаріальні дії при посвідченні оспорюваної довіреності, відповідають вимогам чинного законодавства, є правомірними відповідно до вимог Закону України «Про нотаріат».

Суд першої інстанції в рішенні зазначив, що ствердження позивача, що ОСОБА_4 не міг і не може бути обізнаним із загальними вимогами необхідними для вчинення правочину, є хибними та не ґрунтуються на доказах. Також суд посилався на те, що позивачем ОСОБА_1, в порушення вимог ст.ст. 118,119 ЦПК України, не вказано яким чином оспорювана довіреність порушує її права та інтереси.

На цих підставах суд першої інстанції відмовив в задоволенні позовних вимог.

Однак, суд прийняв до провадження позовну заяву про визнання довіреності недійсною і розглянув її по суті без з'ясування того, хто є належним відповідачем у вирішенні цього спору.

Відповідно до п. З ст. 215 ЦК вимога про визнання оспорюваного правочину недійсним може бути пред'явлена тільки особами, визначеними у ЦК й інших законодавчих актах, що встановлюють оспорюваність правочинів а саме, однією зі сторін, або заінтересованою стороною^ тобто права яких вже були порушені на момент звернення до суду.

Особами, які беруть участь у справі про визнання правочину недійсним, є насамперед сторони правочину.

Нотаріуси, що посвідчували правочини, залучаються до участі у справі, однак не в якості відповідача.

За наведених обставин, суду першої інстанції слід було відмовити у позові до приватного нотаріуса ОСОБА_3 як до неналежного відповідача, а не за безпідставністю позовних вимог.

Оскільки судом першої інстанції по суті відмовлено у позові, однак з неналежних підстав, рішення суду відповідно до п.4 ст.309 ЦПК України, підлягає зміні в частині підстав відмови у позові.

На підставі наведеного та керуючись ст. ст. 307, 309 ЦПК України, колегія суддів, -

ВИРІШИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково. Рішення Шевченківського районного суду М.Чернівців від 17 травня 2011 року змінити в частині підстав відмови у позові.

В позові ОСОБА_1 до приватного нотаріуса ОСОБА_3, третя особа ОСОБА_4 про визнання довіреності недійсною відмовити, як пред»явленому до неналежного відповідача.

В решті рішення залишити без змін.

Рішення набирає законної сили з моменту проголошення, може бути оскаржено в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий /підпис/

Судді:/підписи/

З оригіналом згідно: