АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________
Справа № 22-ц-9049/11 Головуючий суддя І інстанції Скородєлова
Провадження № 22-ц-9049/11 Суддя доповідач Карімова Л.В.
Категорія: Спори, що виникають із сімейних правовідносин про стягнення аліментів
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 вересня 2011 року судова колегія судової палати у цивільних справах апеляційного суду Харківської області в складі: головуючого Карімової Л.В.,

суддів Бурлака І.В.,

ОСОБА_1, при секретарі Коршун І.О.

розглянула у відкритому судовому засіданні в місті Харкові цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Купянського міськрайонного суду Харківської області від 12 квітня 2011 року по справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення аліментів на неповнолітню дитину,

ВСТАНОВИЛА:

ОСОБА_2 та ОСОБА_3 перебували у шлюбі з 06.11.1999 р. до 11.04.2011 р., мають неповнолітнього сина ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1, який проживає з позивачкою.

14 грудня 2010 року ОСОБА_2 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_3 про стягнення аліментів на утр имання сина в розмірі 1/4 частини доходу відповідача до досягнення сином повноліття. Посилалася на те, шо відповідач не приймає участі в матеріальному утриманні сина, чим ставить його в скрутне матеріальне' становище, хоча має можливість надавати таку допомогу.

ОСОБА_3 позовні вимоги визнав частково, згоден виплач вати аліменти на утримання сина в розмірі 1/6 частини свого доходу, посилався на те, що оплачував навчання сина, комунальні платежі за квартиру, де проживає позивачка з сином. Крім того має значні витрати на своє лікування.

Рішенням Купянського міськрайонного суду Харківської області від 12 квітня 2011 року позов задоволено частково. Стягнуто з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 аліменти на утримання сина ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 у розмірі 1/6 частини всіх видів його заробітку, але не менше ні>:< 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного вів:у щомісячно, починаючи з 14.12.2010 р. і до повноліття дитини. Рішення в цій частині піддано негайному виконанню.

Стягнуто з ОСОБА_3 на користь держави судовий збір в сумі 51 грн. та 120 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 просить скасувати це рішення суду першої інстанції та ухвалити нове рішення про задоволення її позову в повному обсязі, посилаючись на невідповідність висновків суду обставинам справи, недоведеністю тих обставин, які суд вважав встановленими, порушення судом норм матеріального права.

Зазначає, що суд на порушення вимог ч.І ст.. 182 СК У країни не прийняв до уваги, що вона не працює і не має доходу, а призначення аліментів в розмірі 1/6 частини доходу відповідача поставить сина у скрутне матеріальне становище. Крім того на час постановлений оскаржуваного рішення існувала заборгованість по комунальним послугам за житло, де ьона проживає разом з дитиною.

Вислухавши пояснення учасників процесу, перевіривши матеріали справі! та доводи апеляційної скарги, судова колегія вважає, що скарга задоволенню не підлягає, виходячи з наступного.

Відповідно до ст.. 180 СК України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. При цьому такий обовязок є особистим та рівним щодо матері та батька дитини.

Ухвалюючи рішення про часткове задоволення позову ОСОБА_2, суд першої інстанції правильно керувався зазначеною нормою права та вимогами ст.. 182-183 СК України.

Як встановлено судом першої інстанції та підтверджено поясненнями сторін у суді апеляційної інстанції на час ухвалення оскаржуваного рішення суду відповідач оплачував комунальні послуги за належну сторонам квартиру АДРЕСА_1 в м.

Харкові, де зараз проживає позивачка з сином, а також сплачував навчання сина за період 2009-31.01.2011 р.р. (а.с. 27-46).

Посилання апелянта на те, що нею особисто сплачено заборгованість за

комунальні послуги у червні -липні 2011 року та надання на підтвердження цього копії квитанцій не можуть бути підставою для зміни або скасування рішення суду першої інстанції, оскільки зазначена квартира є спільною сумісною власністю сторін, які мають рівний обовязок по її утриманню.

Судом також обґрунтовано враховано при визначенні розміру аліментів і стан здоровя відповідача: наявність у нього хронічного захворювання, яке потребує періодичного дослідження та лікування, витрати на які становлять значний розмір (а.с. 19- 26,47,54-59).

З наданих до суду апеляційної інстанції довідок про стан здоровя ОСОБА_3 та товарних чеків на оплату лабораторних досліджень та придбання лікарняних препаратів вбачається, що відповідач продовжує лікування та потребує для цього значних матеріальних витрат.

Доводи апелянта про те, що вона не працює та не має доходу також не є підставою для скасування або зміни рішення суду, оскільки ОСОБА_2 сама пояснила суду, що вона працездатна, але не працює, оскільки бажає бути разом з дитиною та надавати сину достатнє виховання. При цьому стан здоровя дитини хороший і не потребував її особистої постійної присутності при ній.

Судова колегія вважає, що доводи апеляційної скарги висновків суду першої інстанції не спростовують. Крім того при зміні матеріального або сімейного стану сторін позивачка не позбавлена можливості звернення до суду з відповідним позовом згідно вимог ст.. 192 СК України.

Рішення суду першої інстанції ухвалене з дотриманням вимог матеріального та процесуального права, що є підставою відповідно до ст. 308 ЦПК України для відхилення апеляційної скарги.

Керуючись ст.ст. 303,304,п.1ч.1 ст. 307, ст.ст. 308, 313-315,317,319, 324 ЦПК України, судова колегія

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу відхилити.

Рішення Купянського міськрайонного суду Харківської області від 12 квітня 2011 року залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сил може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередн суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ набрання цією ухвалою законної сили.

Головуючий

Судді