Справа № 2-228/11
Р і ш е н н я

І м е н е м У к р а ї н и

26 грудня 2011 року Дніпропетровський районний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого - судді Озерянської Ж.М.,

при секретарі Івановій І.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в сел. Ювілейне цивільну справу за позовом ВАТ Державний ощадний банк Українив особі філії Правобережне відділення №6719 до ОСОБА_1, ОСОБА_2 про стягнення заборгованості, -

в с т а н о в и в :

Позивач звернувся до суду з позовом про стягнення з відповідачів заборгованості у розмірі 15 215.02 грн., посилаючись на те, що 14.01.1997 року між ВАТ Державний ощадний банк Українив особі філії Правобережне відділення №6719 та ОСОБА_1 був укладений кредитний договір №119093, згідно умов якого відповідач отримав кредит на індивідуальне будівництво у розмірі 5000 грн. зі сплатою відсотків за користування ним у розмірі 32% річних терміном користування 10 років з кінцевим терміном повернення 14.01.2007 року.

Для забезпечення повного і своєчасного виконання боргових зобовязань за кредитним договором 14.01.1997 року позивач уклав з ОСОБА_2 договір поруки №119093, відповідно до умов якого він прийняв на себе зобовязання відповідати за повне та своєчасне виконання ОСОБА_1 всіх боргових зобовязань перед позивачем за кредитним договором №119093 від 14.01.1997 року в повному обсязі цих зобовязань .

Однак ОСОБА_1 взятих на себе зобовязань не виконала, у зв'язку з чим, станом на 20.04.2004 року має заборгованість за кредитним договором у розмірі 15 215 грн. 02 коп., а тому позивач просив розірвати кредитний договір №119093 від 14.01.1997 року, стягнути з відповідачів, як солідарних боржників вказану суму заборгованості та стягнути судові витрати.

Представник позивача у судовому засіданні позовні вимоги підтримав та просив їх задовольнити.

Відповідач ОСОБА_1 та її представник у судовому засіданні проти предявлених позовних вимог заперечували,пояснивши що відповідач ніколи не укладала з позивачем кредитного договору, грошей в кредит не брала, а тому просили у задоволенні позову відмовити.

Відповідач ОСОБА_2 до суду не зявився, про час та місце слухання справи був повідомлений належним чином. Причину неявки суду не повідомив.

Вислухавши пояснення представника позивача, відповідачки та її представника, дослідивши матеріали даної цивільної справи, матеріали кримінальної справи №4049031, суд вважає позов не обґрунтованим та таким, що не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Встановлено, що 14.01.1997 року між ВАТ Державний ощадний банк Українив особі філії Правобережне відділення №6719 та нібито ОСОБА_1 був укладений кредитний договір №119093, згідно умов якого позичальник отримав кредит на індивідуальне будівництво у розмірі 5000 грн. зі сплатою відсотків за користування ним у розмірі 32% річних терміном користування 10 років з кінцевим терміном повернення 14.01.2007 року.

26 липня 2004 року старшим слідчим прокуратури Дніпропетровського району та області ОСОБА_3 було порушено кримінальну справу за фактом зловживання службовим становищем посадовими особами філії Правобережне відділення №6719 ВАТ Державний ощадний банк України, що потягло тяжкі наслідки за ознаками злочину, передбаченого ст.364 ч.2 КК України.

15.06.2005 року прокурором Дніпропетровського району винесено постанову про закриття кримінальної справи за фактом зловживання службовим становищем посадовими особами філії Правобережне відділення №6719 ВАТ Державний ощадний банк України, що потягло тяжкі наслідки за ознаками злочину, передбаченого ст.364 ч.2 КК України на підставі п.2 ст.6 КПК України у звязку з відсутністю складу злочину.

Згідно висновку судового експерта №2673-11 від 25.10.2011 року, за результатами проведеної судово - почеркознавчої експертизи, підпис від імені ОСОБА_1 в графі Позичальниккредитного договору №119093 від 14.01.1997 року виконаний не ОСОБА_1, а іншою особою.

Відповідно до ч.2 ст.215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п'ятою та шостою статті 203 цього Кодексу, а саме ч.3 статті передбачено що волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі.

Таким чином судом встановлено, що відповідачкою ОСОБА_1 кредитний договір №119093 від 14.01.1997 року з позивачем не укладався, кредитні кошти вона не отримувала, відповідно кредит та заборгованість за кредитним договором не сплачувала, що у сукупності з іншими доказами свідчать про відсутність між сторонами кредитних відносин та спростовують факт отримання позичальником відповідних коштів.

Відповідно до ч.1 ст.216 ЦК України недійсний правочин не створює юридичних наслідків, крім тих, що пов'язані з його недійсністю.

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку про необґрунтованість вимог позивача щодо розірвання кредитного договору, укладеного зі ОСОБА_1 та стягнення кредитних коштів з неї та ОСОБА_2, як солідарного боржника за договором поруки, оскільки кредитний договір зі ОСОБА_1, за повне та своєчасне виконання якого ОСОБА_1, ОСОБА_2 прийняв на себе зобовязання, не укладався. Та вважає за необхідне у задоволенні позовних вимог відмовити в повному обсязі.

Керуючись ст.ст. 10, 11, 60, 74, 79, 84, 88, 212, 215, 214, 224 Цивільного процесуального кодексу України, ст.ст. 3, 11, 13-16, 203,215,216 Цивільного кодексу України, суд -

в и р і ш и в :

У задоволенні позовних вимог ВАТ Державний ощадний банк Українив особі філії Правобережне відділення №6719 до ОСОБА_1, ОСОБА_2 про стягнення заборгованості, відмовити.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Дніпропетровської області через Дніпропетровський районний суд шляхом подачі в десятиденний строк з дня його проголошення апеляційної скарги.

Суддя Озерянська Ж.М.