АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________
Справа № 22-ц-4128 / 2011 р. Головуючий: 1 інстанції
Категорія: договірні Доповідач: Даниленко В.М
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 квітня 2011 року м. Харків

Судова колегія судової палати з цивільних справ апеляційного суду Харківської області в складі:

Головуючого: судді - Даниленка В.М.,

Суддів: Швецової Л.А., Піддубного Р.М.,

при секретарі: Подпрядовій В.Г.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в приміщенні суду заяву ОСОБА_2 про поновлення строку на апеляційне оскарження рішення Фрунзенського районного суду м. Харкова від 25 лютого 2010 року по цивільній справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про визнання договору купівлі-продажу нежитлових приміщень дійсним, -

В С Т А Н О В И Л А:

Рішенням Фрунзенського районного суду м. Харкова від 25 лютого 2010 року вищезазначений позов ОСОБА_3 задоволено.

Визнано дійсним договір купівлі продажу нежитлових приміщень першого поверху № 360-1-:-360-7 загальною площею 65,2 кв.м., розташованих у літ. «А-9» по вул. Корчагінців, 25 у м. Харкові, укладений 20 листопада 2008 року між ОСОБА_4 та ОСОБА_3.

07 лютого 2011 року громадянином ОСОБА_2 через суд першої інстанції подано апеляційну скаргу на вказане судове рішення з відповідною заявою - клопотанням про поновлення процесуального строку на його апеляційне оскарження.

В обґрунтування свого клопотання заявник ОСОБА_2 посилається на те, що рішення Фрунзенського районного суду м. Харкова від 25 лютого 2010 року вплинуло й на його права та обовязки, як заінтересованої особи, оскільки зазначені вище нежитлові приміщення, які незаконно реконструйовані відповідачем ОСОБА_4 з належної тому трикімнатної квартири в стоматологічний кабінет, розташовані по сусідству з квартирою заявника у житловому будинку № 25 по вул. Корчагінців у м. Харкові, й стосовно саме цих нежитлових приміщень, експлуатація яких створює відповідний дискомфорт для мешканців будинку, між ними існує не вирішений до цього часу спір.

Враховуючи те, що про вказане рішення районного суду він дізнався лише 01 лютого 2011 року, заявник ОСОБА_2 з посиланням на ст.ст. 8, 51, 55, 124 Конституції України, ст.ст. 6, 13, 27, 294 ЦПК України щодо забезпечення його права на апеляційне оскарження судового рішення, просив суд апеляційної інстанції поновити йому процесуальний строк на апеляційне оскарження рішення Фрунзенського районного суду м. Харкова від 25 лютого 2010 року, визнавши причини пропуску ним цього строку поважними.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали цивільної справи, наведені заявником доводи, та оцінивши їх у сукупності, судова колегія не вбачає законних підстав для задоволення заявленого ОСОБА_2 клопотання та поновлення останньому процесуального строку на апеляційне оскарження вищезазначеного судового рішення, виходячи з наступного.

Відповідно до ст.ст. 1, 2 ЦПК України завданнями цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Цивільне судочинство здійснюється відповідно до Конституції України, цього Кодексу та Закону України «Про міжнародне приватне право».

Відповідно до п. 8 ч. 3 ст. 129 Конституції України однією з основних засад судочинства є забезпечення апеляційного та касаційного оскарження рішення суду, крім випадків, встановлених законом.

Апеляційне та касаційне оскарження судових рішень є формою перевірки законності та обгрунтованості рішень суду вищестоящим судом.

Згідно зі статтею 13 ЦПК України особи, які беруть участь у справі, а також особи, які не беруть участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права та обовязки, мають право на апеляційне та касаційне оскарження судових рішень у випадках та порядку, встановлених цим Кодексом.

Таким чином, апеляційна перевірка судових рішень, ухвалених судом першої інстанції, є важливою процесуальною гарантією захисту прав та охоронюваних інтересів певних осіб, коло яких чітко визначено на законодавчому рівні, є вичерпним і розширеному тлумаченню не підлягає.

Право апеляційного оскарження - це право на ініціювання функціональної діяльності суду апеляційної інстанції з перевірки законності рішення суду першої інстанції.

Статтею 292 ЦПК України передбачено, що в разі, якщо сторони та інші особи, які беруть участь у справі, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їх права та обовязки, не згодні з рішенням суду першої інстанції, вважають його незаконним і необґрунтованим, вони мають право оскаржити це рішення в апеляційному порядку повністю або частково.

Однак, реалізація сторонами та іншими особами, зазначеними вище, свого права на апеляційне оскарження судових рішень, ухвалених судом першої інстанції, не є безмежною та безумовною.

Так, статтею 294 ЦПК України встановлені конкретні строки на апеляційне оскарження рішення суду першої інстанції.

Згідно ч.1 ст. 294 ЦПК України, в редакції, що діяла на час ухвалення районним судом по справі рішення, заяву про апеляційне оскарження рішення суду першої інстанції можна було подати протягом десяти днів з дня проголошення рішення.

Апеляційна скарга на рішення суду могла бути подана протягом двадцяти днів після подання заяви про апеляційне оскарження.

Статтями 73, 294 ЦПК України в принціпі не виключається можливість поновлення апеляційним судом пропущеного особою процесуального строку на оскарження рішення суду першої інстанції за певних умов.

Так, згідно статті 73 ЦПК України суд поновлює або продовжує строк, встановлений відповідно законом або судом, за клопотанням сторони або іншої особи у разі його пропущення з поважних причин.

Частиною 3 статті 294 ЦПК України передбачено, що апеляційний суд може поновити особі процесуальний строк на оскарження рішення суду першої інстанції, однак лише в тому разі, якщо визнає, що цей строк було пропущено нею з поважних причин. В противному ж випадку апеляційна скарга, подана після закінчення наведеного вище процесуального строку, залишається без розгляду.

Такі ж наслідки пропущення процесуальних строків передбачені й статтею 72 ЦПК України, згідно якої право на вчинення процесуальної дії втрачається із закінченням строку, встановленого законом або судом.

Документи, подані після закінчення процесуальних строків, залишаються без розгляду, якщо суд за клопотанням особи, що їх подала, не знайде підстав для поновлення або продовження строку.

Як вбачається з матеріалів цивільної справи, заявник ОСОБА_2 безпосередньої участі в її розгляді не приймав, що останнім й не заперечується, і до складу осіб, які беруть участь у цій справі, визначеного ст. 26 ЦПК України, не відноситься.

При цьому, як свідчить зміст рішення Фрунзенського районного суду м. Харкова від 25 лютого 2010 року, ухваленого по справі, та яке предметом апеляційного оскарження, ініційованого заявником ОСОБА_2, цим судовим рішенням суду першої інстанції будь-які питання про права чи обовязки останнього не вирішувалися і взагалі, навіть не обговорювалися.

Не є заявник ОСОБА_2 і стороною цивільно-правової угоди - договору купівлі-продажу нерухомого майна, укладеної 20 листопада 2008 року між ОСОБА_4 та ОСОБА_3, стосовно якої судом першої інстанції ухвалене рішення.

Факт вирішення судом першої інстанції питання про права та обовязки заявника ОСОБА_2 та пропуску процесуального строку на апеляційне оскарження ухваленого по справі рішення з поважних причин змістом поданої ним заяви та апеляційної скарги, наведеними в них аргументами, також не доводиться.

Таким чином, перевіривши та оцінивши доводи заявника ОСОБА_2 про причини пропуску процесуального строку на апеляційне оскарження рішення Фрунзенського районного суду м. Харкова від 25 лютого 2010 року в контексті наведеного вище, слід визнати, що законних підстав для визнання їх поважними та поновлення строку на апеляційне оскарження зазначеного рішення суду першої інстанції не має.

На підставі викладеного, та керуючись ст. ст. 1, 2, 72, 73, 292, 294 ч. 3, ст.ст. 304, 313, 317, 319 ЦПК України, судова колегія, -

У Х В А Л И Л А:

У задоволенні заяви ОСОБА_2 про поновлення строку на апеляційне оскарження рішення Фрунзенського районного суду м. Харкова від 25 лютого 2010 року - відмовити.

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 на рішення Фрунзенського районного суду м. Харкова від 25 лютого 2010 року - залишити без розгляду.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає чинності негайно, але може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів із дня її проголошення.

Головуючий:

Судді: