Вознесенський міськрайонний суд Миколаївської області
Справа Ns1407/2-594/2011
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 червня 2011 року Вознесенський міськрайонний суд Миколаївської області в складі: головуючого судді - СеребряковоїТ.В., при секретарі судового засідання Фінько О.П., за участю: позивача ОСОБА_1, відповідача ОСОБА_2, розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Вознесенськ Миколаївської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення суми боргу, -

ВСТАНОВИВ:

В березні 2011 р. ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 про стягнення суми боргу.

В позовній заяві зазначено, що позивачка ОСОБА_1 позичила відповідачці ОСОБА_2 гроші в розмірі 600 (шістсот) доларів США, про що була складена розписка. Посилаючись на те, що в строк, передбачений в розписці, відповідачка гроші не повернула, від свого обовязку повернути гроші остання ухиляється, позивачка просила позов задовольнити, стягнути з ОСОБА_2 на її користь суму боргу в розмірі 4 758 (чотири тисячі сімсот пятдесят вісім) грн. 00 коп. та судові витрати по справі, до складу яких увійшли судовий збір в розмірі 51 (пятдесят одна) грн. 00 коп. і витрати на інформаційно - технічне забезпечення розгляду справи в сумі 120 (сто двадцять) грн. 00 коп.

В судовому засіданні позивачка ОСОБА_1 позовні вимоги підтримала в повному обсязі на їх задоволенні наполягала. Також, просила визнати поважними причини пропущення нею строку позовної давності, посилаючись на незадовільний стан здоровя.

Відповідачка ОСОБА_2 в судовому засіданні позовні вимоги не визнала та просила відмовити в задоволенні позовних вимог. При цьому, остання не заперечувала проти того, що брала у позивачки в борг гроші та дійсно існували зобовязання перед останньою про повернення суми боргу, але в національній валюті. Разом з тим, посилалась також на відсутність боргових зобовязань перед позивачкою на час розгляду справи в суді, оскільки повернула позивачці гроші в повному обсязі. Окрім того, при ухваленні рішення по даній справі просила врахувати те, що позивачка ОСОБА_1 звернулася до суду із позовом з пропуском строку звернення до суду.

Дослідивши та оцінивши матеріали справи в межах заявлених позовних вимог та на підставі наданих сторонами доказів, відповідно до вимог ст.11 ЦПК України, судом встановлені наступні факти і відповідні їм правовідносини.

Відповідно до ст.11 ЦК України цивільні права та обовязки виникають з підстав, передбачених законодавством, зокрема з дій та вчинків осіб.

В судовому засіданні встановлено, що відповідачка Базюк (до шлюбу - Сандул) Н.О. власноручно написала розписку про повернення позивачці ОСОБА_1 Л,К. суми боргу в розмірі 600 (шістсот доларів) США в строк до 21 лютого 2008 р.

Так, до матеріалів справи позивачкою доданий оригінал вказаної розписки, зі змісту якої, вбачається, що Базюк (до шлюбу - Сандул) Н.О. позичила у ОСОБА_1 грошові кошти в розмірі 600 (шістсот доларів) США та зобовязалася їх повернути в

строк до 21 лютого 2008 р. Однак у зазначений термін відповідачка свої зобовязання не виконала, оскільки грошові кошти позивачці не повернула.

У відповідності до ч.1 ст.1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобовязується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості.

Згідно положень ст.1049 ЦК України позичальник зобовязаний повернути позикодавцеві предмет позики у строк та в порядку, встановлені договором.

Відповідно до ст.610 ЦК України порушення зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

За правилами ч.1 ст.625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобовязання.

На підставі викладеного, суд приходить до висновку, що між сторонами по справі фактично виникли правовідносини позики, оскільки це підтверджується розпискою ОСОБА_2, яка посвідчує передачу позичальнику грошової суми, а знаходження розписки у позикодавця свідчить згідно ст.1047 ЦК України про невиконання зобовязання боржником у повному обсязі.

При цьому, посилання відповідачки ОСОБА_2 на те, що вона отримала гроші саме в національній валюті та за іншою розпискою, не знайшли свого підтвердження в судовому засіданні та не звільняють останню від обовязку повернути борг позивачці за розпискою, яка наявна в матеріалах цивільної справи, оскільки саме в ній чітко зазначено про зобовязання відповідачки щодо повернення позики в строк до 21 лютого 2008 р. Будь - яких інших доказів на підтвердження укладення між сторонами іншої розписки чи письмового договору відповідачка до суду не надала.

Також безпідставними є твердження відповідачки про повернення суми боргу в повному обсязі, так як остання не довела факт повернення позики шляхом надання допустимих та достовірних доказів виконання боргового зобовязання. При цьому, при вирішенні справи, суд не бере до уваги пояснення свідків ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, оскільки в даному випадку (не додержання вимоги щодо письмової форми правочину), рішення суду не може ґрунтуватися на свідченнях свідків.

Доводи відповідачки про те, що боргова розписка була написана нею під тиском з боку позивачки не можуть бути прийнято судом до уваги, оскільки не знайшло свого підтвердження.

Враховуючи наведене, суд приходить до висновку, що між сторонами мали місце договірні зобовязання, які відповідачка порушила, а саме не повернула позивачці обумовлену суму, тому суд вважає, що позовні вимоги обґрунтовані та на підставі ст. 526 ЦК України підлягають задоволенню.

Відповідно до ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати, таким чином з відповідачки на користь позивачки підлягають стягненню сплачені останньою судові витрати, які складаються з судового збору в розмірі 51 (п'ятдесят одна) грн. 00 коп., витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи в сумі 120 (сто двадцять) грн. 00 коп.

Окрім того, суд вважає, що доводи позивачки стосовно причин пропуску строку позовної давності можуть бути взяті судом до уваги, оскільки знайшли своє підтвердження в судовому засіданні і до суду не надано ніяких доказів, які б їх спростовували.

Керуючись ст.ст. 10,11,209,212,213,214,215 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення суми боргу - задовольнити.

Визнати поважними причини пропущення ОСОБА_1 строку позовної давності.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженки ІНФОРМАЦІЯ_2, на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3, уродженки ІНФОРМАЦІЯ_2, суму боргу за договором позики у розмірі - 4 758 (чотири тисячі сімсот пятдесят вісім) грн. 00 коп., яка утворилась станом на 02 березня 2011 р.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженки ІНФОРМАЦІЯ_2, на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3, уродженки ІНФОРМАЦІЯ_2, судовий збір в розмірі 51 (пятдесят одна) грн. 00 коп.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженки ІНФОРМАЦІЯ_2, на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3, уродженки ІНФОРМАЦІЯ_2, витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду цивільної справи в сумі 120 (сто двадцять) грн. 00 коп.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Миколаївської області через Вознесенський міськрайонний суд Миколаївської області шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти з дня його проголошення.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя: Т.В. Серебрякова