АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРНІВЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 жовтня 2011 року м. Чернівці

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Чернівецької області у складі:

головуючого Галичанського А. Д.

суддів: Перепелюк І.Б., Чупікової В.В.

секретар Злой В.П.

за участю: ОСОБА_1, її представника ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, його представника ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_7 до Виженської сільської ради Вижницького району Чернівецької області, ОСОБА_1, треті особи без самостійних вимог на стороні позивача - ОСОБА_6, ОСОБА_3, про визнання заповіту недійсним, зустрічним позовом ОСОБА_1 до Виженської сільської ради Вижницького району Чернівецької області, ОСОБА_7, ОСОБА_6, ОСОБА_3 про визнання заповіту дійсним, за апеляційною скаргою із доповненнями ОСОБА_1 та апеляційною скаргою Виженської сільської ради Вижницького району Чернівецької області на рішення Вижницького районного суду Чернівецької області від 10 серпня 2011 року,

в с т а н о в и л а :

Рішенням Вижницького районного суду Чернівецької області від 10 серпня 2011 року позов ОСОБА_7 задоволено.

Визнано заповіт від 18.12.2002 року зареєстрований за №100, посвідчений секретарем Виженської сільської ради Вижницького району Чернівецької області, від імені ОСОБА_4 - недійсним.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_7 судовий збір в сумі 17 грн., витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи в сумі 37 грн. та витрати за проведення судово-почеркознавчої експертизи в сумі 5168 грн.

В задоволені позову ОСОБА_1 до Виженської сільської ради Вижницького району Чернівецької області, ОСОБА_7, ОСОБА_6, ОСОБА_3 про визнання дійсним заповіту від 18.12.2002 року зареєстрованого за №100, посвідченого секретарем Виженської сільської ради Вижницького району Чернівецької області від імені ОСОБА_4 - відмовлено.

Справа 22ц-1526/11 р. Головуючий у 1-й інстанції Кибич І.А.

категорія 37 Доповідач Галичанський А.Д.

В апеляційних скаргах апелянти просять скасувати вищезазначене рішення суду і ухвалити нове рішення, яким відмовити позивачу у задоволенні позовних вимог.

Зазначають, що рішення суду підлягає скасуванню, оскільки воно ухвалене з порушенням норм матеріального та процесуального права.

В запереченні на апеляційну скаргу ОСОБА_7, в інтересах якої діє ОСОБА_4С,. просить відхилити апеляційну скаргу, а рішення суду першої інстанції залишити без змін.

Вважає, що зазначене рішення ухвалене з дотриманням норм матеріального та процесуального права, а доводи апеляційної скарги є безпідставними.

Судом першої інстанції встановлено, що 18 грудня 2002 року секретарем виконавчого комітету Виженської сільської ради Вижницького району Чернівецької області ОСОБА_8 посвідчено заповіт, від імені ОСОБА_4, зареєстрований в реєстрі №100, яким все своє майно заповів ОСОБА_1 16.07.2003 року ОСОБА_4 помер. Після його смерті відкрилася спадщина щодо житлового будинку з надвірними будівлями які знаходяться в смт.Берегомет, вул. Шевченка, 6, Вижницького району Чернівецької області, житлового будинку з надвірними будівлями, які знаходяться в с.Виженка, вул. Судилівська, 17, Вижницького району Чернівецької області, легковий автомобіль, грошові внески.

09.01.2004 року ОСОБА_1 звернулася із заявою та 13.11.2007 року з додатковою заявою до Вижницької державної нотаріальної контори про прийняття спадщини та видачу свідоцтва про право на спадщину за заповітом. 25.02.2004 року на підставі заповіту від 18.12.2002 року, видано свідоцтво про право на спадщину за заповітом на спадкове майно, яке складається з житлового будинку з надвірними будівлями які знаходяться в с.Виженка, вул. Судилівська, 17. 25.02.2004 року на підставі заповіту від 18.12.2002 року, видано свідоцтво про право на спадщину за заповітом на спадкове майно, яке складається легкового автомобіля марки Форд, 1990 року випуску, д/н НОМЕР_1, та грошових внесків, що знаходяться на зберіганні у філії Вижницького відділення Ощадбанку. 13.11.2007 року на підставі заповіту від 18.12.2002 року, видано свідоцтво про право на спадщину за заповітом на спадкове майно, яке складається з житлового будинку з надвірними будівлями які знаходяться в смт.Берегомет, вул. Шевченка, 6.

Спадкоємцями по закону першої черги після смерті ОСОБА_4 є донька ОСОБА_7І, сини ОСОБА_6 та ОСОБА_3І, які прийняли спадщину.

З даних висновку судово-почеркознавчої експертизи №3644 від 08.12.2010 року ввстановлено, що підписи від імені ОСОБА_4, розташовані в графі «Підпис»другого примірника заповіту від 18.12.2002 року та в графі «Розписка про одержання нотаріально оформленого документа»зареєстрованого під №100, підпис в журналі реєстрації нотаріальних дій за 2002-2003 роки, та підпис від імені ОСОБА_4 розташований в графі «Підпис»першого примірника заповіту від 18.12.2002 року, виконані не ОСОБА_4, а іншою особою з намаганням виконавця наслідувати справжні підписи ОСОБА_4

Відповідно до ст. 37 Закону від 2 вересня 1993 р. № 3425-ХІІ "Про нотаріат", статей 38, 42, 59 Закону від 21 травня 1997 р. №280/97-ВР "Про місцеве самоврядування в Україні" та п. 2 Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій посадовими особами виконавчих комітетів сільських, селищних, міських Рад народних депутатів України, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 25 серпня 1994 р. №22/5, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 26 жовтня 1994 р. за № 256/466 у населених пунктах, де немає державних нотаріусів, нотаріальні дії вчиняють посадові особи виконавчих комітетів сільських, селищних, міських рад, на яких такий обов'язок покладено рішенням виконавчого комітету відповідної ради.

Як встановлено, оспорюваний заповіт посвідчено секретарем виконавчого комітету Виженської сільської ради. Проте, з даних архівної довідки №158 від 22.12.2010 року виданої архівним відділом Вижницької РДА Чернівецької області встановлено, що в протоколах виконкомів та сесій Виженської сільської ради за 1998 - 2002 роки рішення про надання повноважень секретарю виконкому Виженської сільської ради ОСОБА_8 на вчинення нотаріальних дій немає.

Колегія суддів, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційних скарг та вимог, заявлених в суді першої інстанції вважає, що скарги підлягають відхиленню з наступних підстав.

Вищезазначені обставини встановлені судом першої інстанції повно на підставі належних та допустимих доказів яким дана вірна юридична оцінка і до встановлених таким чином спірних правовідносин правильно застосовані норми матеріального права, що їх регулюють.

Доводи апеляційних скарг щодо незастосування судом першої інстанції за заявою відповідачів до вимог по даній справі загальної позовної давності спростовуються наступним.

Згідно п.4,5,6 Прикінцевих та перехідних положень Цивільного кодексу України від 16 січня 2003 року, який набрав чинності з 1 січня 2004 року зазначений кодекс підлягає застосуванню до цивільних відносин, що виникли після набрання ним чинності.

Щодо цивільних відносин, які виникли до набрання чинності Цивільним кодексом України, положення цього Кодексу застосовуються до тих прав і обов'язків, що виникли або продовжують існувати після набрання ним чинності.

Правила книги шостої Цивільного кодексу України застосовуються також до спадщини, яка відкрилася, але не була прийнята ніким із спадкоємців до набрання чинності цим Кодексом.

Правила Цивільного кодексу України про позовну давність застосовуються до позовів, строк пред'явлення яких, встановлений законодавством, що діяло раніше, не сплив до набрання чинності цим Кодексом.

З матеріалів справи вбачається заповіт був вчинений 18 грудня 2002 року під час дії Цивільного кодексу УРСР в редакції 1963 року. 16.07.2003 року заповідач помер. Спадкоємці за законом та за заповітом звернулися з заявами про прийняття спадщини 09.01.2004 року, а отже під час дії ЦК України в редакції 2003 року.

Таким чином до спірних правовідносин підлягають застосуванню положення ЦК УРСР і ЦК України.

Як встановлено судом першої інстанції спірний заповіт вчинений всупереч ст.ст.541,542 ЦК УРСР, Закону від 2 вересня 1993 р. «Про нотаріат», Закону від 21 травня 1997 р. «Про місцеве самоврядування в Україні» та Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій посадовими особами виконавчих комітетів сільських, селищних, міських Рад народних депутатів України, а саме з недотриманням нотаріальної форми та не уповноваженою посадовою особою і відповідно до ст.48 ЦК УРСР зазначена угода є недійсною, оскільки не відповідає вимогам закону.

За замістом ст.215 ЦК України недійсним є правочин, якщо його недійсність встановлена законом (нікчемний правочин) яким і є за своєю правовою природою спірний заповіт.

Відповідно до ч.1 ст.1257 ЦК України заповіт складений особою, яка не мала на це права, а також заповіт, складений з порушенням вимог щодо його форми та посвідчення, є нікчемним.

Згідно ст.257 ЦК України загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки.

Частиною 1 статті 261 ЦК України перебіг позовної давності починається від дня коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила.

Як встановлено з матеріалів справи позивачка після відкриття спадщини тривалий час перебувала за кордоном і це позбавляло її можливості ознайомитись особисто з текстом заповіту та інших документів пов'язаних з його посвідченням, зокрема звернути увагу на підписи спадкодавця, які за висновком експертизи вчинені іншою особою з намаганням виконавця наслідувати справжні підписи ОСОБА_4 З моменту ознайомлення з текстом заповіту позивачкою строк загальної позовної давності нею не пропущено

Крім того, відповідно до ч.4 ст.258 ЦК України позовна давність у десять років застосовується до вимог про застосування наслідків нікчемного правочину.

Інші доводи апеляційних скарг не впливають на законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції і не дають підстав для його скасування.

Керуючись ст.ст. 307,308 ЦПК України, колегія суддів,

у х в а л и л а:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 та апеляційну скаргу Виженської сільської ради Вижницького району Чернівецької області відхилити.

Рішення Вижницького районного суду Чернівецької області від 10 серпня 2011 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, але може бути оскаржена в касаційному порядку протягом двадцяти днів до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Головуючий /підпис/

Судді: /підписи/

Згідно з оригіналом: