АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРНІВЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 березня 2011 року м. Чернівці

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Чернівецької області у складі:

головуючого Кулянда М. І.

суддів: Перепелюк Л.М., Одинака О.О.

секретар Цимбал Ю.Ю.

за участю: позивача ОСОБА_1, ОСОБА_2, представника відповідача

ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_4 про стягнення боргу за договором позики, за апеляційною скаргою ОСОБА_4 на рішення Шевченківського районного суду м.Чернівці від 16 квітня 2010 року, -

В С Т А Н О В И Л А :

В квітні 2010 року ОСОБА_1 звернувся в суд з позовом до ОСОБА_4 про стягнення боргу за договором позики.

Посилався на те, що 27 липня 2009 року, діючи від імені відповідача, ОСОБА_2 отримала від нього позику в сумі 220000,00 (двісті двадцять тисяч) доларів США і 31 липня 2009 року ці кошти були передані відповідачеві, який зобовязався повернути борг до 31 грудня 2009 року і повинен був сплачувати 5 % від суми позики щомісячно, протягом всього періоду користування коштами.

Вказував, що відповідач свого зобовязання не виконав, борг не повернув.

Просив стягнути з відповідача на його користь 2 471 611, 72 (два мільйони чотириста сімдесят одну тисячу шістсот одинадцять грн. 72 коп.) боргу за договором позики та понесені по справі витрати.

__________________________________________________________________

Справа № 22ц-707 2011 р. Головуючий у 1 інстанції Дудаков С.Є.

Категорія: 19/27 Доповідач: Кулянда М.І.

Рішенням Шевченківського районного суду м. Чернівці від 16 квітня 2010 року позов задоволено.

Стягнуто з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_1 борг за договором позики в сумі 2 471 611, 72 (два мільйони чотириста сімдесят одну тисячу шістсот одинадцять грн. 72 коп.), 1700 грн. в повернення сплаченого судового збору та 120 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи в суді.

На дане рішення суду ОСОБА_4 подано апеляційну скаргу на предмет його скасування з постановленням нового рішення про визнання недійсним договору позики.

Апелянт вважає, що оскаржуване рішення суду є незаконним та необґрунтованим, судом неповно зясовано обставини, що мають значення для справи, невірно застосовано норми матеріального та процесуального права.

Колегія суддів, заслухавши доповідь судді доповідача, перевіривши матеріали справи, дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає відхиленню з наступних підстав.

Задовольняючи позовні вимоги ОСОБА_1, суд першої інстанції виходив з того, що відповідач ОСОБА_4 в судовому засіданні визнав позов, пояснивши, що дійсно позичав у позивача 220000,00 (двісті двадцять тисяч) доларів США, які для нього отримала ОСОБА_2 та передала йому. Вказаний борг не міг повернути вчасно через матеріальні труднощі. Розписку про отримання вказаної грошової суми написав власноручно, без будь якого примусу та тиску з боку будь кого.

Відповідно до ч. ч. 1-4 ст. 130 ЦПК України:

1. Попереднє судове засідання проводиться з метою з'ясування можливості врегулювання спору до судового розгляду або забезпечення правильного та швидкого вирішення справи.

2. Попереднє судове засідання проводиться суддею за участю сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

3. Для врегулювання спору до судового розгляду суд з'ясовує: чи не відмовляється позивач від позову, чи визнає позов відповідач, чи не бажають сторони укласти мирову угоду або передати справу на розгляд третейського суду.

4. Ухвалення у попередньому судовому засіданні судового рішення у разі відмови від позову, визнання позову, укладення мирової угоди проводиться в порядку, встановленому статтями 174 і 175 цього Кодексу.

Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_4 визнав позов в попередньому судовому засіданні, в звязку з цим у суда були всі підстави задовольнити позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_4 про стягнення боргу за договором позики в сумі 2 471 611, 72 (два мільйони чотириста сімдесят одної тисячі шістсот одинадцять грн. 72 коп.) при розгляді справи в попередньому судовому засіданні.

Згідно ст. 1047 Цивільного кодексу України договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, а у випадках, коли позикодавцем є юридична особа, - незалежно від суми.

На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей.

Стаття 1048 Цивільного кодексу України передбачає, що позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України.

У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.

2. Договір позики вважається безпроцентним, якщо:

1) він укладений між фізичними особами на суму, яка не перевищує п'ятдесятикратного розміру неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, і не пов'язаний із здійсненням підприємницької діяльності хоча б однією із сторін;

2) позичальникові передані речі, визначені родовими ознаками.

Відповідно до ст. 1049 Цивільного кодексу України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Якщо договором не встановлений строк повернення позики або цей строк визначений моментом пред'явлення вимоги, позика має бути повернена позичальником протягом тридцяти днів від дня пред'явлення позикодавцем вимоги про це, якщо інше не встановлено договором.

2. Позика, надана за договором безпроцентної позики, може бути повернена позичальником достроково, якщо інше не встановлено договором.

3. Позика вважається повернутою в момент передання позикодавцеві речей, визначених родовими ознаками, або зарахування грошової суми, що позичалася, на його банківський рахунок.

Згідно ст. 1050 Цивільного кодексу України якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов'язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. Якщо позичальник своєчасно не повернув речі, визначені родовими ознаками, він зобов'язаний сплатити неустойку відповідно до статей 549-552 цього Кодексу, яка нараховується від дня, коли речі мали бути повернуті, до дня їх фактичного повернення позикодавцеві, незалежно від сплати процентів, належних йому

відповідно до статті 1048 цього Кодексу.

2. Якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу.

З матеріалів справи вбачається, що 27 липня 2009 р. ОСОБА_2 за усним дорученням ОСОБА_4 уклала від імені останнього з ОСОБА_1 договір позики.

Згідно цього договору ОСОБА_4 позичив у ОСОБА_1 220000,00 (двісті двадцять тисяч) доларів США з умовою сплати 5% на місяць та зобовязався повернути отримані в позику гроші до 31 грудня 2009 року. В цей же день ОСОБА_2 отримала від ОСОБА_5 220000,00 (двісті двадцять тисяч) доларів США, про що написала письмову розписку (а. с.8).

Та обставина, що ОСОБА_2, укладаючи договір позики, діяла за дорученням та в інтересах ОСОБА_4 підтверджується розпискою, яку власноручно написав останній 31 липня 2009 року (а. с.9).

Дані обставини відповідач визнав в ході розгляду справи 16 квітня 2010 року.

Зокрема, як вбачається з протоколу судового засідання від 16 квітня 2010 року (а. с. 25) відповідач ОСОБА_4 позов предявлений ОСОБА_1 до нього визнав та пояснив, що позичив в позивача 220000,00 (двісті двадцять тисяч) доларів США, які для нього отримала ОСОБА_2 від ОСОБА_1 та передала йому. Зазначений борг не зміг повернути через матеріальні труднощі. Розписку про отримання вказаної грошової суми написав власноручно без будь - якого примусу та тиску.

Оскільки ОСОБА_4 в попередньому судовому засіданні визнав позов, то відповідно до ч. 4 статті 130 ЦПК України суд першої інстанції ухвалив рішення про задоволення позовних вимог.

За таких обставин колегія суддів вважає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з дотримання норм матеріального та процесуального права, підстав для його скасування немає.

Посилання апелянта щодо того, що ОСОБА_4 давав інші пояснення в суді першої інстанції і це може бути підтверджено при прослуховуванні запису фіксації судового засідання технічними засобами спростовується тим, що фіксація судового засідання технічними засобами взагалі не здійснювалася, а вівся протокол судового засідання, про що було відомо відповідачу ОСОБА_4

Інші доводи апеляційної скарги висновків суду також не спростовують.

Керуючись статтями 307, 308 ЦПК України колегія суддів ухвалила:

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_4 відхилити.

Рішення Шевченківського районного суду м. Чернівці від 16 квітня 2010 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили.

Головуючий:

Судді: