№2-284/11
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

7 лютого 2011 року Вишгородський районний суд Київської області в складі:

головуючого - судді Підкурганного В.В.

при секретарі - Грищенко І.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Вишгороді Київської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа - Комунальне підприємство житлового і комунального господарства, про поділ спільного майна та зустрічну позовну заяву ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про розподіл спільного майна, суд.

ВСТАНОВИВ:

позивачка звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 в якому просила поділити майно набуте у шлюбі із відповідачем, що належить їм на праві спільної сумісної власності, виділивши їй з сином у володіння і користування в квартирі АДРЕСА_4 площею 19,1 м2 та 20 м2, а відповідачу залишити ізольовану кімнату площею 19, 4 м2.

Кухню, коридор, лоджію, ванну кімнату і вбиральню залишити у загальномукористуванні.

Крім того, позивачка просила про зобов'язання Комунального підприємства житлового і комунального господарства розділити особовий рахунок квартирі АДРЕСА_1 на двох власників: на ОСОБА_1 та ОСОБА_2, про визнання її особистим майном автомобіль «Шкода Октавія» номер кузова НОМЕР_1, який був придбаний 27.12.2006 та стягнути із відповідача вартість зазначеного автомобіля у сумі 98481 грн.

Відповідач за первісним позовом звернувся до суду із зустрічною позовною заявою, відповідно до якої просив про виключення ? частини квартири АДРЕСА_1 із спільної сумісної власності колишнього подружжя та про визнання за ним права власності на ? частини цієї квартири.

Також, відповідач просив про розподіл іншого майна у запропонованому ним порядку, про стягнення з нього на користь позивачки ? частину вартості автомобіля Шкода Октавія» у розмірі 34142 грн. 73 коп. та про стягнення на його користь судових витрат.

У судовому засыданні представник позивача надав заперечення щодо зустрічної позовної заяви у якому просив про відмову у задоволенні зустрічного позову та уточнив позовні вимоги, відповідно до яких питання про визнання особистим майном позивачки автомобіля «Шкода Октавія» та стягнення із відповідача вартість зазначеного автомобіля у сумі 98481 грн. перед судом не ставилось. Крім того, було запропоновано власний варіант поділу іншою майна, набутого за час шлюбу.

У свою чергу, представник відповідача проти позову заперечив та просив відмовити у його задоволенні та просив про задоволення зустрічного позову його довірителя. Крім того, суду було подану заяву про збільшення позовних вимог в частині визначення майна, набутого сторонами під час перебування у шлюбі.

Зокрема, у судовому засіданні обсяг рухомого майна, що підлягає поділу, визначено наступний:

вбудована шафа в передпокоях;

плазмовий телевізор;

комплект супутникового телебачення;

ДВД програвач «Панасонік»;

пилосос «Електролюкс»;

розкладний диван-ліжко;

меч «Катана»;

велосипед «Команч»;

МП 3 плеєр

РК телевізор ТХ-20ЛА 60Р;

Вбудована шафа у спальні;

спальне ліжко з тумбами;

тумба у спальній кімнаті з люстерком;

дві стінні шафи;

фотоапарат «Кенон Д 40»;

відеокамеру «Соні ДВД 109Е»,

кухонний гарнітур,

мікрохвильова піч,

газова плита,

холодильник «Шарп»,

водонагрівач «Арістон»,

пральна машина «Індезит»,

кухонний стіл,

кухонний м'який куточок,

люстерко в передпокоях,

тумба для взуття з полицями,

водонагрівач.

Представник третьої особи - Комунального підприємства житлового і комунального господарства до судового засідання не з'явився, про час га місце розгляду справи належним чином повідомлений.

Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступних висновків.

Як вбачається з матеріалів справи 1 серпня 1998 року між сторонами по справі було укладено шлюб.

Однак, 18 листопада 2010 року рішенням Вишгородського районного суду шлюб між позивачкою та відповідачем було розірвано (а.с.7).

У шлюбі у подружжя ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1 року народився син ОСОБА_4.

Згідно пояснень сторін, після розірвання шлюбу син залишається проживати разом з матір'ю. Відповідач братиме участь у вихованні утриманні сина.

Відповідно до статті 1 ЦПК України завданнями цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

У частині 1 статті З ЦПК України закріплено право особи в порядку, встановленому ЦПК, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Коло правовідносин, з метою визначення і врегулювання яких сторони і вернулись до суду визначається положеннями Сімейного кодексу України.

Зокрема у частині 1 статті 1 СК України визначено, що Сімейний кодекс України визначає засади шлюбу, особисті немайнові та майнові права і обов'язки подружжя, підстави виникнення, зміст особистих немайнових і майнових прав та обов'язків батьків і дітей, усиновлювачів та усиновлених, інших членів сім'ї та родичів.

Право поділу майна дружини і чоловіка, що належить їм на праві спільної сумісної власності закріплено у частині 1 статті 69 СК України.

Так, статтею 60 Сімейного кодексу України визначено, що майно набуте подружжям за час шлюбу належить дружині та чоловіку на праві спільної сумісної власності. Вважається що кожна річ набута за час шлюбу є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя.

Таким чином, правовий режим права спільної сумісно власності поширюється на майно сторін, набуте ними під час шлюбу

В той же час, статтею 70 Сімейного кодексу України визначено, що у разі поділу майна, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором.

При вирішенні спору про поділ майна суд може відступити від засади рівності часток подружжя за обставин, що мають істотне значення, зокрема якщо один із них не дбав про матеріальне забезпечення сім'ї, приховав, знищив чи пошкодив спільне майно, витрачав його на шкоду інтересам сім'ї.

За рішенням суду частка майна дружини, чоловіка може бути збільшена, якщо з нею, ним проживають діти, а також непрацездатні повнолітні син, дочка, за умови, що розмір аліментів, які вони одержують, недостатній для забезпечення їхнього фізичного, духовного розвитку та лікування.

Позивачка звернувшись до суду із позовом про поділ спільного майна фактично просила про визначення порядку користування квартирою, що є спільною власністю сторін.

Відповідно до статті 60 ЦПК кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі.

Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір.

Судом вжито заходів для реалізації зазначеного обов'язку сторонами у ході розгляду справи у суді.

В той же час, жодних доказів що підтверджують правомірність позиції позивачки стосовно спірної квартири суду не надано.

Тому, вимога позивачки про виділення їй з сином у володіння і користування в квартирі АДРЕСА_1 ізольовані кімнати площею 19,1 м2 та 20 м2, а відповідачу залишити ізольовану кімнату площею 19, 4 м2., кухню, коридор, лоджію, ванну кімнату і вбиральню залишити у загальному користуванні.та про зобов'язання Комунального підприємства житлового і комунального господарства розділити особовий рахунок квартирі АДРЕСА_1 на двох власників задоволенню не підлягає.

В свою чергу, в обґрунтування власної позиції, представник відповідача маючись на положення статті 57 СК України, наполягав на виключенні ? частини квартири із спільної сумісної власності колишнього подружжя.

Зокрема, представник позивача зазначив, що відповідач мав у власності квартиру у м. Вишгороді до вступу у шлюб. Частина коштів, отриманих від продажу ї квартири були використані для придбання нової квартири, яка і є одним із спірних об'єктів майнового розподілу ОСОБА_4.

Зазначений факт було підтверджено позивачкою.

Однак судом встановлено, що відповідно до поданих до матеріалів справидокументів, продаж квартири відповідача було здійснено за 10000 гривень у той час як квартира АДРЕСА_2 придбавалась подружжям за 56537 грн (а.с.14), що у п'ять з половиною разів перевищує суму коштів, отриманих у результаті ; кладення договору, предметом якого було відчуження квартири відповідача, що належала йому на підставі права приватної власності до укладення шлюбу зпозивачкою. Зазначене сторонами не заперечувалось.

Таким чином, підстав для виключення ? частини квартири із спільного майна подружжя суд не вбачає.

Крім того, виходячи з викладеного, визначених законом підстав для відступу від принципу рівності при визначені часток у майні, що належить бувшим у подружжі сторонам на правовому титулі права спільної сумісної власності, суд не вбачає.

Стосовно вимоги відповідача за первісним позовом про стягнення з нього на користь позивачки половини вартості автомобіля «Шкода Октавія» у розмірі 34142 грн. 73 коп.автомобіля, то судом зазначається наступне.

Позовної вимоги щодо автомобіля «Шкода Октавія», що придбавався подружжям ОСОБА_4 у 2006 році позивачем не заявлено.

Відповідач наділений правом та можливістю здійснити виплати у добровільному порядку. Тому зазначена позовна вимога задоволенню не підлягає.

В частині розподілу іншого майна, судом встановлено правомірність таких іимог стосовно часткового задоволення вимоги про поділ майна за пропозицією відповідача. Оскільки такий перелік та вартість спірного майна погоджено сторонами у судовому засіданні.

На підставі викладеного та керуючись статтями 209-215 ЦПК України, суд,

ВИРІШИВ.

відмовити у задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа - Комунальне підприємство житлового і комунального господарства, про поділ спільного майна.

Зустрічний позов ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про розподіл спільного майна - задовольняти частково.

Визнати за ОСОБА_2 право власності на ? квартири АДРЕСА_3, за ОСОБА_1 визнати право власності на ? квартири АДРЕСА_1.

Розділити спільне майно виділивши ОСОБА_2:

Вбудовану шафу в передпокоях:

Плазмовий телевізор;

Комплекс сукутникового телебачення;

ДВД програвач «Панасонік»;

Пилосос «Електролюкс»;

Розкладний диван-ліжко;

Меч «Катана»;

Велосипед «Команч»;

МП 3 плеєр

ОСОБА_1 виділити:

РК телевізор ТХ-20ЛА 60Р;

Вбудовану шафу у спальні;

Спальне ліжко з тумбами;

Тумбу у спальній кімнаті з люстерком;

Дві стінні шафи;

Фотоапарат «Кенон Д 40»;

Відеокамеру «Соні ДВД 109Е».

Інше майно, а саме кухонний гарнітур, мікрохвильова піч, газова плита, холодильник «Шарп»,

водонагрівач «Арістон», пральна машина «Індезит», кухоннийстіл, кухонний м'який куточок, люстерко в передпокоях, тумба для взуття з полицями, водонагрівач - залишити у спільному користуванні ОСОБА_2 таОСОБА_1.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 судові витрати у розмірі 120 грн.

Решта позовних вимог задоволенню не підлягають.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом десяти днів здня його проголошення.

Суддя