Справа № 2-205/11
Провадження № б/п
РІШЕННЯ

Іменем України

29.11.2011 року Києво-Святошинський районний суд Київської області у складі головуючого судді Усатова Д.Д. при секретарях Смик М.М., Шевчук О.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Боярської міської ради, ОСОБА_2 про скасування рішення та державного акту на право власності на земельну ділянку, визнання права власності на земельну ділянку та за зустрічним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про усунення перешкод у оформленні спадщини,-

в с т а н о в и в :

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом, посилаючись на те, що 10.05.2000 року ним було придбано за договором купівлі-продажу 21/50 частина житлового будинку №33 по вул.Миру у м.Боярка. Інші 29/50 частин належали ОСОБА_3. Після звернення до виконкому Боярської міської ради ОСОБА_1 отримав відповідь від 03.11.2000 року №3/49-697, з якої довідався про те, що ОСОБА_3 у 1997 році отримала у власність всю земельну ділянку за названою адресою, площею 0,07 га, згідно рішення виконкому Боярської міської ради від 04.08.1997 року.

17.05.2007 року Боярською міською радою було видано державний акт на право власності на земельну ділянку серії ЯЕ №107893.

02.06.2010 року ОСОБА_3 померла. На випадок смерті залишила заповіт, яким все своє майно заповідала ОСОБА_2

Неодноразово змінював позовні вимоги, останній раз просив скасувати рішення виконкому Боярської міської ради від 04.08.2000 року в частині передачі ОСОБА_3 у власність земельної ділянки площею 0,0706 га по вул.Миру, 33 у м.Боярка, визнати недійсним державний акт про право власності, виданий ОСОБА_3, визнати за ним право власності на частину земельної ділянки пропорційно частині у праві власності у будинку.

ОСОБА_2 подала зустрічний позов про усунення перешкод у оформленні спадщини, де просила заборонити ОСОБА_1 чинити дії, направлені на перешкоджання оформленню спадщини ОСОБА_2 на успадковане нерухоме майно, а саме 29/50 частин житлового будинку та земельної ділянки площею 0,0706 га у м.Боярка. вул.Миру, 33, зобовязати ОСОБА_1 вчинити дії з відновлення права ОСОБА_2 на оформлення спадщини, допустити інженера БТІ для обстеження домоволодіння та відізвати з нотаріальної контори заяву про зупинення оформлення права на спадщину ОСОБА_2

Посилалась на те, що отримала у спадок частину житлового будинку та земельну ділянку протягом розгляду справи у суді, вже після відкриття провадження у справі. Не може оформити спадщину після померлої ОСОБА_3, оскільки ОСОБА_1 подав до Києво-Святошинської районної державної нотаріальної контори заяву про зупинення дій з отриманням свідоцтва на спадщину за заповітом після ОСОБА_3 до розгляду справи у суді, та не допустив інженера БТІ на територію своєї частини будинку.

ОСОБА_1 та його представник в судовому засіданні свій позов підтримали, просили задовольнити. Проти зустрічного позову заперечували просили відмовити.

ОСОБА_2 та її представник в судовому засіданні проти первинного позову заперечували, просили відмовити. Свій позов підтримали, просили задовольнити. Просили застосувати позовну давність до вимог ОСОБА_1, оскільки він з 2000 року знав про існування оспорюваного ним рішення виконкому Боярської міської ради, про що сам подав докази у справу.

Представник Боярської міської ради Київської області в судове засідання не зявився повторно, про час та місце слухання справи був повідомлений належним чином, про причини неявки суд не повідомляв.

Заслухавши пояснення сторін, вивчивши матеріали справи, суд приходить до висновку про відмову у задоволенні обох позовів, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що 10.05.2000 року ОСОБА_1 було придбано за договором купівлі-продажу 21/50 частина житлового будинку №33 по вул.Миру у м.Боярка, що підтверджується наявним у справі договором, посвідченим нотаріально, та який не оспорюється сторонами. Інші 29/50 частин належали ОСОБА_3 на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом від 13.05.1976 року.

Після звернення у тому ж 2000 році до виконкому Боярської міської ради ОСОБА_1 отримав відповідь від 03.11.2000 року №3/49-697, з якої довідався про те, що ОСОБА_3 у 1997 році отримала у власність всю земельну ділянку за названою адресою, площею 0,07 га, згідно рішення виконкому Боярської міської ради від 04.08.1997 року.

17.05.2007 року Боярською міською радою було видано державний акт на право власності на земельну ділянку серії ЯЕ №107893 на земельну ділянку площею 0,0706 га по вул.Миру, 33 у м.Боярка, на імя ОСОБА_3

02.06.2010 року ОСОБА_3 померла. На випадок смерті залишила заповіт, яким все своє майно заповідала ОСОБА_2 Дійсність заповіту сторонами не оскаржувалась.

Названі вище обставини підтверджуються всіма наявними у справі доказами та не спростовувались сторонами протягом розгляду справи по суті.

Реалізуючи свої законні права, ОСОБА_2 подала заяву до нотаріальної контори про прийняття спадку після ОСОБА_3, але не може отримати свідоцтво про право на спадщину, оскільки ОСОБА_1 звернувся до нотаріальної контори з заявою, де просив зупинити видачу документів до розгляду справи у суді, та не допустив представника БТІ на свою частину будинку.

Згідно ч.4 ст.120 ЗК України до особи, яка придбала житловий будинок, будівлю або споруду, переходить право власності на земельну ділянку, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення, у розмірах, встановлених договором. Якщо договором про відчуження житлового будинку, будівлі або споруди розмір земельної ділянки не визначено, до набувача переходить право власності на ту частину земельної ділянки, яка зайнята житловим будинком, будівлею або спорудою, та на частину земельної ділянки, яка необхідна для їх обслуговування.

Ст.257 ЦК України загальна позовна давність 3 роки. Оскільки ОСОБА_1 у 2000 році точно знав про існування рішення виконкому Боярської міської ради про надання земельної ділянки у власність ОСОБА_3, суд має відмовити у задоволенні його вимог, застосувавши її положення.

Однак, оскільки ОСОБА_2 отримала спадщину після ОСОБА_3 за умови вже існуючого спору з ОСОБА_1, та саме під час розгляду справи по суті він звернувся до нотаріальної контори з заявою про зупинення дій до вирішення спору судом, а також враховуючи те, що судом не зійснювались заходи забезпечення позову, суд вважає, що недопущення ОСОБА_1 представника БТІ на свою частину будинку, як і надання заяви до нотаріальної контори не порушує прав ОСОБА_2 на отримання спадщини. Тому у задоволенні її позову також слід відмовити.

Втім, слід зазначити, що у разі здійснення ОСОБА_1 перешкод у отриманні ОСОБА_2 спадку ОСОБА_3 вже після набрання чинності рішенням суду, у ОСОБА_2 зявиться підстава для звернення з позовом про поновлення порушених прав.

Згідно ст.10 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим кодексом. Згідно ст.57 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обгрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно ч.1 ст.60 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених ст.61 цього кодексу. Згідно ч.4 цієї ж статті доказування не може грунтуватися на припущеннях.

Керуючись ст. 257 ЦК України, ст.ст.60, 209, 212-215 ЦПК України, суд,-

в и р і ш и в :

У задоволенні позовів відмовити.

Рішення може бути оскаржене до Апеляційного суду Київської області протягом 10 днів з дня після його проголошення.

Суддя: Д. Д. Усатов