Броварський міськрайонний суд Київської області
справа № 2-217/2011
РІШЕННЯ

Іменем України

(ЗАОЧНЕ)

14 квітня 2011 року Броварський міськрайонний суд Київської області в складі: головуючої судді Радзівіл А.Г.

при секретарі Ковальчук Н.В., Жеребець I.A.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Бровари цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа: Броварська міська державна нотаріальна контора Київської області про визнання права власності на спадкове майно,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до Броварського міськрайонного суду Київської області з позовною заявою до ОСОБА_2, третя особа: Броварська міська державна нотаріальна контора Київської області про визнання права власності на спадкове майно.

Свій позов обґрунтовував тим, що 11 листопада 2007 року померла його мати - ОСОБА_3. Внаслідок смерті матері відкрилась спадщина на 12/ частину квартири за №16 в будинку 5 по вулиці М. Лагунової в м. Бровари, що належала покійній на підставі Свідоцтва про право власності /б/н/ від 18.01.1996 року виданого представництвом фонду держмайна в м. Бровари.

Заповіт ОСОБА_3 залишила на імя позивача. Після смерті матері позивач звернувся до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, і, відповідно, отримав Свідоцтво про право на спадщину за заповітом за №1-1816 на 3/8 частини квартири за №16 в будинку 5 по вулиці М. Лагунової в м. Бровари Київської області. На 1/8 частину спірної квартири нотаріус свідоцтво не видав, оскільки до кола спадкоємців, які мають право на обовязкову частку в спадщині входив батько позивача - ОСОБА_4, який на момент смерті своєї дружини був непрацездатним.

15 листопада 2009 року помер батько позивача - ОСОБА_4. Внаслідок його смерті відкрилась спадщина на 1/2 частину квартири за №16 в будинку 5 по вулиці М. Лагунової в м. Бровари, що належала померлому на підставі Свідоцтва про право власності /б/н/ від 18.01.1996 року виданого Представництвом фонду держмайна в м. Бровари, а також на 1/8 частину цієї ж квартири, яку померлий фактично успадкував після смерті своєї дружини, оскільки був зареєстрований разом з нею. Заповіт батько залишив на імя позивача.

Відповідно до ст. 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті.

04 грудня 2009 року позивач звернувся із заявою про прийняття спадщини до нотаріальної контори. Відповідач по справі ОСОБА_2, є рідним братом позивача, також звернувся із заявою про прийняття спадщини. Дана заява надійшла через поштове відділення, особисто у нотаріуса ОСОБА_2 присутній не був, свідоцтво про своє народження, а також довідок про свою можливу непрацездатність не надав, тому нотаріус не міг встановити чи відноситься він до кола осіб, які мають право на обовязкову частку у спадщині. Нотаріус неодноразово надсилав листи відповідачу з проханням приїхати та надати необхідні документи, але відповідач до нотаріуса не приїздив.

У зв'язку з даними обставинами нотаріус відмовив позивачу у видачі свідоцтва про право власності на спірне майно і позивач позбавлений можливості оформити право на спадщину за заповітом на належну спадкодавцеві частину квартири відповідно до вимог статей 1296 та 1297 Цивільного кодексу України. В судовому засіданні представник позивача ОСОБА_1 - ОСОБА_5 позовні вимоги підтримала в повному обсязі, суду надала пояснення аналогічні змісту позовної заяви.

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не зявився, хоча і був повідомлений належним чином. Суд неодноразово надсилав відповідачу повістки про виклик до суду за адресою місця реєстрації відповідно до довідки наданої Адресно-довідковим бюро ГУ МВС України в Житомирській області.

Відповідно до вимог статті 74 ЦПК України було розміщено оголошення про виклик відповідача в газеті Урядовий курєр від 29.03.2011 року та в газеті Житомирщина від 29.03.2011 року.

Суд вислухавши представника позивача, дослідивши письмові матеріали справи, суд приходить до обґрунтованого висновку про необхідність задоволення позовних вимог, виходячи з наступного.

11 листопада 2007 року померла мати позивача - ОСОБА_3 Внаслідок її смерті відкрилась спадщина на 1/2 частину квартири за №16 в будинку 5 по вулиці М. Лагунової в м. Бровари, яка їй належала на підставі свідоцтва про право власності /б/н/ від 18.01.1996 року виданого Представництвом фонду держмайна в м. Бровари. Заповіт померла залишила на імя ОСОБА_1.

Після смерті матері позивач звернувся до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, і, відповідно, отримав свідоцтво про право на спадщину за заповітом за №1-1816 на 3/8 частини квартири за №16 в будинку 5 по вулиці М. Лагунової в м. Бровари Київської області. На 1/8 частину спірної квартири нотаріус свідоцтво не видав, оскільки до кола спадкоємців, які мають право на обовязкову частку в спадщині входив батько позивача - ОСОБА_4, який на момент смерті своєї дружини був непрацездатним, а також був зареєстрований з померлою за однією адресою.

15 листопада 2009 року помер батько позивача - ОСОБА_4. Внаслідок його смерті відкрилась спадщина на 1/2 частину квартири за №16 в будинку 5 по вулиці М. Лагунової в м. Бровари, яка йому належала на підставі Свідоцтва про право власності /б/н/ від 18.01.1996 року виданого Представництвом фонду держмайна в м. Бровари. Заповіт померлий залишив на імя свого сина ОСОБА_1. Відповідно до ст. 1223 право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. За даними зі Спадкового реєстру заповіт не змінений і не скасований. Внаслідок подання позивачем заяви про прийняття спадщини було заведено спадкову справу за №626/2009 після смерті ОСОБА_4.

Протягом шести місяців після смерті ОСОБА_4 із заявою про прийняття спадщини звернувся також відповідач по даній справі ОСОБА_2 який є сином померлого. У звязку з цим нотаріус не видав свідоцтво про право на спадщину за заповітом після смерті ОСОБА_4 на імя позивача по справі, оскільки відповідач по справі може мати право на обовязкову частку в спадщині після свого батька.

Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обовязків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Відповідно до ст. 1235 ЦК України заповідач може призначити своїми спадкоємцями одну або кілька фізичних осіб, незалежно від наявності у нього з цими особами сімейних, родинних відносин, а також інших учасників цивільних відносин.

Як вбачається з матеріалів справи, зокрема із заповіту від 20 лютого 2007 року, ОСОБА_4 усе своє майно заповів позивачу по справі. Відповідно до вимог статті 1241 ЦК України неповнолітні, непрацездатні діти спадкодавця, непрацездатні вдова (вдівець) та непрацездатні батьки спадкують незалежно від змісту заповіту, половину частки, яка належала б кожному з них в разі спадкування за законом (обовязкова частка). Відповідач по справі є повнолітнім сином померлого ОСОБА_4, відомостей щодо своєї непрацездатності відповідачем по справі надано не було ні державному нотаріусу, ні суду, а отже ОСОБА_2 при наявності заповіту не може бути спадкоємцем після свого батька. Таким чином єдиним спадкоємцем в даній ситуації є позивач - ОСОБА_1.

Керуючись ст. ст. 212-215, 224, 226 ЦПК України, ст. ст. 1216, 1217, 1223, 1235, 1270, 1296, 1297 ЦК України, суд -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити повністю.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на 5/8 частин квартири за №16 в будинку 5 по вулиці М. Лагунової в м. Бровари Київської області в порядку спадкування за заповітом.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.

Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя Радзівіл А.Г.