АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 22ц-2786/11 Номер провадження 22-ц/1690/4528/11Головуючий у 1-й інстанції Васильєва Л.М. Доповідач ап. інст. ОСОБА_1
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 вересня 2011 року м. Полтава

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Полтавської області в складі:

Головуючого: Триголов В.М.

Суддів: Омельченко Л.М., Бондаревської С.М.

при секретарі: Ачкасової О.Н.

розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Полтаві цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2

на рішення Київського районного суду м.Полтави від 1.06. 2011 року

у справі за позовом ОСОБА_2 до Полтавського обласного інституту післядипломної освіти ім.. ОСОБА_3 про зобов»язання укласти договір, відшкодування матеріальної та моральної шкоди,-

Колегія суддів, заслухавши доповідь судді-доповідача апеляційного суду,-

В С Т А Н О В И Л А :

У грудні 2010 року позивач звернувся до суду із зазначеним позовом посилаючись на те, що

вона з 17.12.2002 року працювала методистом центру педагогічних інновацій та інформації у відповідача. В 2007 році, у зв*язку з потребою висококваліфікованих кадрів, колишнім ректором інституту вона була направлена на навчання в аспірантуру до Харківського регіонального інституту державного управління при Президентові України. Ректором був виданий гарантійний лист за вихідним № 1100 від 27.09.2007 року , згідно з яким після закінчення навчання, вона буде працевлаштована на посаду доцента кафедри менеджменту освіти у відповідача. У зв*язу з направленням на навчання вона була звільнена з роботи на підставі ст. 38 КЗпП України 15.11.2007 року, а вже 16.11.2007 року вона була зарахована на навчання до аспірантури за державним замовленням, де навчалась до 15.11.2007 року. Після закінчення навчання вона звернулась до відповідача за заявою про прийом її на роботу на 0.25% ставки доцента кафедри менеджменту освіти, але їй було відмовлено у прийомі на роботу на посаду доцента кафедри менеджменту освіти , та запропоновано 0.25% ставки доцента на кафедрі педагогічної майстерності. Вона погодилась на цю пропозицію, та написала заяву про прийом на роботу на цю посаду, але їй знову було відмовлено. Посилалась на те, що відмова відповідача в прийнятті її на роботу порушує вимоги діючого законодавства , спричинила їй моральні страждання , моральну та матеріальну шкоду. Просила задовольнити її позовні вимоги.

Рішенням Київського районного суду м. Полтави від 1.06. 2011 року в задоволенні позову було відмовлено.

В апеляційній скарзі апелянт прохає рішення суду скасувати, посилаючись на порушення судом першої інстанції вимог норм матеріального і процесуального права, та ухвалити нове рішення, яким позов задовольнити в повному обсязі.

Перевіривши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що вона підлягає відхиленню.

Згідно ч.1ст.308 ЦПК України, апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Відповідно до ст. 17 Положення про підготовку науково-педагогічних і наукових кадрів, затверджених постановою КМ України № 309 від 01.03.1999 року, чинним станом на час зарахування позивача на навчання , взаємозобов*язання аспіранта або докторанта, підготовка яких здійснюється за державним замовленням, та вищого навчального закладу, наукової установи визначається в типовій угоді, якою передбачається своєчасне закінчення роботи над дисертацією, працевлаштування після закінчення аспірантури або докторантури, забезпечення відповідних умов праці, надання впорядкованого житла ,тощо, та відповідальність сторін у разі невиконання умов типової угоди.

У відповідності до ст.60 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, в даному випадку ОСОБА_2 позовні вимоги по позовної заяві не обгрунтувала та не надала належних доказів для її задоволення.

Як вбачається з матеріалів справи, встановлено судом першої інстанції, з 17.12.2002 року ОСОБА_2 працювала методистом центру педагогічних інновацій та інформації Полтавського обласного інституту післядипломної освіти ім. М.В. Остроградського. У зв*язку з зарахуванням на денне навчання в аспірантуру Харківського регіонального інституту державного управління при Президентові України позивач 15.11.2007 року була звільнена з роботи на підставі ст. 38 КЗпП України. Після закінчення аспірантури позивач звернулась до відповідача з заявою про прийняття її на роботу на кафедру менеджменту освіти на 0.25% ставки доцента кафедри . У прийнятті на роботу на кафедру менеджменту освіти на 0.25% ставки доцента кафедри та листом № 1215 від 22.11.2010 року запропонував роботу на кафедрі педагогічної майстерності на 0.25% ставки доцента цієї кафедри . 24.11.2010 року ОСОБА_2 написала заяву про прийом її на роботу на 0.25% доцента кафедри педагогічної майстерності але виклала в ній додаткові умови, вимогу про подальше збільшення навантаження годин до повної ставки посади доцента цієї кафедри після захисту дисертації. Але Ії було відмовлено у прийнятті на роботу на зазначених у її заяві умовах ( лист №1243 від 26.11.2010 року, ).

Отже, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції прийшов до правильного висновку, про відмову в задоволенні позову, так як позивачем не надала суду першої інстанції доказів укладення угоди між нею та Харківським регіональним інститутом державного управління при Президентові України та Полтавського обласного інституту післядипломної освіти ім.. ОСОБА_3 в якому було б передбачено умову про працевлаштування позивачки після закінчення навчання в аспірантурі.

Доводи апеляційної скарги не містять відповідних доказів, які б спростували висновки суду першої інстанції.

За таких обставин, колегія судів приходить до висновку про те, що рішення постановлено судом першої інстанції з додержанням норм матеріального і процесуального права, в звязку з чим не вбачається підстав для скасування або зміни судового рішення.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 308, 315 ЦПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - відхилити.

Рішення Київського районного суду м.Полтави від 1.06. 2011 року - залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ протягом двадцяти днів шляхом подачі касаційної скарги.

Головуючий:

Судді

Апеляційного суду:

Копія згідно