Справа № 2-502/11
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 вересня 2011 року Рокитнянський районний суд Київської області в складі:

головуючого - судці Литвина О.В.,

при секретарі - Штрикіну С.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт. Рокитне цивільну справу

за позовом ОСОБА_1 до комунального медичного закладу Рокитнянської районної ради Київської області «Рокитнянська центральна районна лікарня»

про стягнення компенсації на відрядження,

ВСТАНОВИВ:

Звернувшись до суду, позивач просить стягнути з відповідача на свою користь 950-00 грн. в рахунок компенсації за перебування у відрядженні, а точніше на курсах підвищення кваліфікації. В обгрунтування такої своєї вимоги посилається на те, що він перебуває у трудових відносинах з відповідачем і з 01.12.2005 року я працює на посаді лікаря загальної практики - сімейної медицини амбулаторії села Телешівка Рокитнянського району Київської області. Наказом № 49 від 08.11.2010 року відповідач направив його на курси підвищення кваліфікації в Національну медичну академію післядипломної освіти в м.Київ строком з 22.11.2010 року по 21.12.2010 року. Посилається, що ст. 122 КЗпП України встановлено, що при направленні працівників для підвищення кваліфікації з відривом від виробництва за ним зберігається місце роботи(посада) і провадяться виплати, передбачені законодавством. Постановою Кабінету Міністрів України від 28.06.1997 р. № 695 «Про гарантії і компенсації для працівників, які направляються для підвищення кваліфікації, підготовки, перепідготовки, навчання інших професій з відривом від виробництва» установлені мінімальні державні гарантії працівникам, які направляються для підвищення кваліфікації, порядок та розміри їх виплат.23.12.2010 року він здав в бухгалтерію відповідача авансовий звіт і посвідчення про відрядження. Відповідачем нарахована сума витрат, повязаних з направленням його для підвищення кваліфікації, яку останній має оплатити йому; і яка становить 950 грн.. До цього часу вище названа сума йому не виплачена. Головний бухгалтер лікарні обіцяла виплатити кошти при наявності їх на рахунку лікарні, однак після зміни головного бухгалтера установи йому відмовлено у виплаті. Тоді він звернувся до відповідача з письмовою заявою про виплату коштів, на що отримав лист від 25.08.2011 року, яким відповідач відмовився від проведення виплати, посилаючись на відсутність коштів. Вважає, що за таких обставин ця сума має бути стягнута з відповідача в судовому порядку.

Будучи належним чином повідомленим про день, час та місце розгляду справи, сторони у судове засідання не завилися, подавши натомість заяви, якими позивач позов підхримав, а відповідач не визнав та просили розглянути спір у їх відсутності.

За викладеного суд ухвалює провести розгляд справи у відсутності сторін спору, що узгоджується з положеннями ст. 169 ЦПК України.

Дослідивши отримані у справі письмові докази, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав.

В судовому засіданні встановлено, що позивач перебуває у трудових стосунках з Рокитнянською ЦРЛ, працюючи на посаді лікаря ЗПСМ амбулаторії с.Телешівка. В період з 22.11.2010 року по 21.12.2010 року включно знаходився у службовому відрядженні в м.Києві, а саме на курсах ПАЦ по загальній практиці - сімейній медицині відповідно до наказу відповідача №49 від 08.11.2010 року та путівки № 26.

За вимогами ст.122 КЗпП України при направленні працівників для підвищення кваліфікації з відривом від виробництва за ними зберігається місце роботи (посада) і провадяться виплати, передбачені законодавством.

Так, відповідно до п.1 постанови КМ України від 28.06.1997 року № 695 «Про гарантії і компенсації для працівників, які направляються на підвищення кваліфікації,підготовки, перепідготовки, навчання інших професій з відривом від виробництва» для працівників, які направляються для підвищення кваліфікації, підготовки, перепідготовки і навчання інших професій з відривом від виробництва (далі - навчання), встановлюються мінімальні державні гарантії і в тому числі гарантії оплати вартості проїзду працівника до місця навчання і назад та виплата добових за кожний день перебування в дорозі у розмірі, встановленому законодавством для службових відряджень. Іногороднім працівникам протягом першого місяця навчання добові виплачуються в розмірі, встановленому законодавством для службових відряджень, а в наступні місяці, до закінчення терміну навчання, тим, хто одержує заробітну плату у розмірі менше 6 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, виплачується стипендія в розмірі 20 відсотків добових.

Такі ж нарахування були проведені відповідачем і позивачу. Сума останніх склала 950-00 грн., але не була виплачена позивачу, що відповідно вказує на порушення його права з боку відповідача.

Вказана обставина стала приводом для звернення його за захистом свого порушеного права до суду та комісії по трудових спорах Рокитнянської ЦРЛ.

На час проведення судового засідання у справі комісією по трудових спорах Рокитнянської ЦРЛ було задоволено заяву ОСОБА_1 та винесено рішення про звернення до адміністрації Рокитняаської ЦРЛ із клопотанням про виплату позивачу заборгованих коштів.

За правилами ст.221 КЗпП України трудові спори розглядаються комісіями по трудових спорах та районними, районними у місті, міськими чи міськрайонними судами. При цьому у відповідності до ч. 1 ст.224 вказаного Кодексу комісія по трудових спорах є обов'язковим первинним органом по розгляду трудових спорів, що виникають на підприємствах, в установах, організаціях, за винятком спорів, зазначених у статтях 222, 232 цього Кодексу.

За вимогами ст.231 КЗпП України у районних, районних у місті, міських чи міськраионних судах розглядаються трудові спори за заявами працівника чи власника або уповноваженого ним органу, коли вони не згодні з рішенням комісії по трудових спорах підприємства, установи, організації (підрозділу).

Як вбачається із поданої до суду заяви позивача, останній не згідний з рішенням комісії по трудових спорах, зважаючи на ту обставину, що рішення комісії не зобовязує відповідача сплатити заборговані йому кошти.

Викладене вказує на обставину порушення відповідачем права на отримання компенсації за час перебування на курсах підвищення кваліфікації, яке підлягає судовому захисту шляхом задоволення позовних вимог. Розмір останньої в сумі 950-00 грн. відповідачем нарахований самостійно та не оспорюється.

Від сплати судового збору позивач звільнений, останній необхідно стягнути у відповідності до положень ст.88 ЦПК України на користь держави з відповідача в сумі 51-00 грн..

На підставі викладеного, керуючись ст. ст.122, 221, 222, 224, 231, 232 Кодексу законів про працю України, п.1 постанови КМ України від 28.06.1997 року № 695 «Про гарантії і компенсації для працівників, які направляються на підвищення кваліфікації,підготовки, перепідготовки, навчання інших професій з відривом від виробництва», ст.ст. 10, 11, 57-61, 88, 174, 212-215 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Стягнути з Рокитнянської центральної районної лікарні, р/р 0578 в УДК у Рокитнянському районі, МФО 821018, , на користь ОСОБА_2 950 (девятсот пятдесят) гривень 00 коп..

Звільнити позивача від сплати судового збору та стягнути останній в сумі 51-00 грн користь держави з Рокитнянської центральної районної лікарні, р/р 0578 в УДК у Рокитнянському районі, МФО 821018, .

Рішення може бути оскаржено до апеляційного суду Київської області через Рокитнянський районний суд шляхом подачі в десятиденний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги, а особами, які не були присутні при постановленні рішення, шляхом подання апеляційної скарги на протязі десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя О.В. Литвин