АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Категорія: спадкові Доповідач: Колтунова А.І.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 грудня 2011 року колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Харківської області в складі:

Головуючого Колтунової А.І.,

суддів Ларенка В.І., Міненкової Н.О.

при секретарі Моторній Ю.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Харкові цивільну справу за апеляційною скаргою представника ОСОБА_1 ОСОБА_2 Вячеславовича на рішення Московського районного суду м.Харкова від 02 листопада 2011 року за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 за участю третьої особи ОСОБА_4 про усунення від права на спадкування обовязкової частки у спадщини та за зустрічним позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1 за участю третьої особи ОСОБА_4 про визнання права власності на обовязкову частку у спадщині, -

ВСТАНОВИЛА:

14 липня 2010 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_3, третя особа: ОСОБА_4, про усунення від права на спадщину.

Позивач посилався на ті обставини, що його батькам ОСОБА_5 та ОСОБА_6 на праві спільної сумісної власності належала квартира № 50 буд. № 40 «А» по вул. Тимурівців в м.Харкові.

08 липня 1997 року його мати ОСОБА_7 зробила заповіт, відповідно до якого вона заповіла йому все належне їй майно, у тому числі вищевказана квартира.

01 вересня 2010 року ОСОБА_6 померла.

Після її смерті у встановлений законом строк він звернувся до 11-ї Харківської державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини за заповітом.

Його батько ОСОБА_4, який як непрацездатний чоловік, має право на обовязкову частку у спадщині після смерті дружини, відмовився від своєї частки на його користь.

Також, йому стало відомо, що його сестра по матері ОСОБА_3 звернулася до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини на обовязкову частку у спадщині, як непрацездатна дитина померлої.

Але, ОСОБА_3 протягом десяти років не спілкувалася з матірю, не надавала їй ні матеріальної, ні фізичної допомоги, хоча мати хворіла на астму, у неї був перелом шийки стегна, через що вона не могла самостійно пересуватися та піклуватися про себе.

Усі турботи про матір взяли на себе вони з батьком.

У звязку із чим, позивач вважав, що відповідач не має права на обовязкову частку у спадщину після смерті матері ОСОБА_6, як така, що ухилялася від надання допомоги останній, яка через хворобу та похилий вік знаходилася у безпорадному стані.

Відповідач ОСОБА_8 позовні вимоги не визнала, предявила зустрічний позов, в якому просить визнати право власності на 1/12 частку квартири № 50 буд. № 40 «А» по вул. Тимурівців в м.Харкові, посилаючись на ті обставини, що вона у встановленому законом порядку прийняла спадщину після смерті матері, однак, оформити спадщину в нотаріальному порядку не змогла, оскільки її право оспорюється позивачем.

Рішенням Московського районного суду м.Харкова від 02 листопада 2011 року в задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до ОСОБА_3 за участю третьої особи - ОСОБА_4 про усунення від права на спадкування обовязкової частки у спадщині, відмовлено.

В задоволенні позовних вимог ОСОБА_3 до ОСОБА_1 за участю третьої особи - ОСОБА_4 про визнання права власності на 1/12 частку квартири № 50 буд. № 40 «А» по вул. Тимурівців в м.Харкові в порядку спадкування після смерті її матері, ОСОБА_6, померлої 01 березня 2010 року відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить рішення суду скасувати, ухвалити нове рішення, яким його позовні вимоги задовольнити, а у зустрічному позові ОСОБА_3 відмовити, посилаючись на ті обставини, що рішення суду ухвалене з порушенням нормам матеріального права, висновки суду не відповідають фактичним обставинам по справі.

В суді апеляційної інстанції ОСОБА_1, його представник та третя особа ОСОБА_4 підтримували апеляційну скаргу.

ОСОБА_3 та її представник заперечували проти задоволення апеляційної скарги.

Заслухавши доповідь судді, пояснення сторін та їх представників, перевіривши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відмовляючи в задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 про усунення ОСОБА_3 від права на спадщину після смерті її матері ОСОБА_6, суд першої інстанції виходив з того, що позивач не надав достовірних доказів на підтвердження того, що відповідач умисно ухилялася від обовязку забезпечувати допомогу спадкодавцю.

Померла ОСОБА_6 мешкала з чоловіком, який надавав їй допомогу, у звязку з чим суд прийшов до висновку, що спадкодавець не перебувала у безпорадному стані.

Відповідач, як і позивач, бували у матері, за можливістю надавали їй допомогу.

Колегія суддів погоджується з даними висновками суду, так як вони зроблені у відповідністю із зібраними по справі доказами, вимогами ч.5 ст. 1224, ч.3 ст. 1235, 1241 ЦК України.

Судом встановлено, підтверджується письмовими доказами, не оспорюється сторонами, що першого вересня 2010 року померла ОСОБА_6, внаслідок чого відкрилася спадщина на ? частину квартири № 50 буд. № 40 «А» по вул. Тимурівців в м.Харкові.

Спадкоємцями першої черги після її смерті є її діти ОСОБА_1 та ОСОБА_3, її чоловік ОСОБА_4.

За заповітом від 08 липня 1997 року ОСОБА_6 заповіла все своє майно ОСОБА_1.

На момент смерті ОСОБА_6 її донька ОСОБА_3 була непрацездатною за віком.

Відповідно до ч.5 ст. 1224 ЦК України, особа може бути усунена від права на спадкування за законом, якщо судом буде встановлено, що вона ухилялася від надання допомоги спадкодавцеві, який через похилий вік, тяжку хворобу або тяжке каліцтво, був у безпорадному стані.

Відповідно до змісту зазначеної норми закону, суди під час вирішення такої справи, згідно з вимогами ст. 214 ЦПК України повинні встановити як факт ухилення особи від надання спадкодавцеві допомоги, так і потребу спадкодавця в допомозі цієї особи.

Під безпорадним станом слід розуміти безпомічність особи, неспроможність її своїми силами через похилий вік, тяжку хворобу або каліцтво фізично та матеріально самостійно забезпечувати умови свого життя.

У звязку з чим ця особа потребує стороннього догляду, допомоги та піклування.

Ухилення особи від надання спадкодавцеві, який потребував допомоги, полягає в умисних діях чи бездіяльності особи, спрямованих на уникнення від обовязку забезпечити підтримку та допомогу спадкодавцю.

Тобто, ухилення повязане з винною поведінкою особи, яка усвідомлювала свій обовязок, мала можливість його виконувати, але не вчиняла необхідних дій.

Зясувалося судом першої інстанції й питання, чи потребував спадкодавець допомоги, від спадкоємця за умови отримання її від інших осіб і мав спадкоємець змогу надавати таку допомогу. За змістом ч.5 ст. 1224 ЦК України, лише при одночасному настанні цих обставин і доведеності зазначених фактів у їх сукупності спадкоємець може бути усунений від права на спадщину.

Судом першої інстанції викладені обставини були перевірені.

Суд першої інстанції прийшов до правильного висновку, що правові підстави, при яких ОСОБА_3 може бути усунена від права на спадкування за законом при розгляді справи встановлені не були.

Крім того, згідно із ч.3 ст. 1234 ЦК України, не можна позбавити від права спадкування осіб, які мають право на обовязкову частку у спадщині. Чинність заповіту щодо осіб, які мають право на обовязкову частку у спадщині, встановлюються на час відкриття спадщини.

Відповідно до ст. 1241 ЦК України, незалежно від змісту заповіту, неповнолітні, повнолітні непрацездатні діти спадкодавця, непрацездатна вдова (вдівець) та непрацездатні батьки спадкують половину частки, яка належала б кожному з них у разу спадкування за законом.

У звязку з чим, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції обґрунтовано задовольнив зустрічні позовні вимоги ОСОБА_3, визнавши за нею право власності на 1/12 частину спірної квартири.

Рішення суду першої інстанції ухвалене з дотриманням норм матеріального та процесуального права.

Доводи, викладені в апеляційній скарзі, були предметом розгляду суду першої інстанції, висновків суду не спростовують.

У звязку з чим не вбачається правових підстав для скасування рішення суду і задоволення апеляційної скарги.

Керуючись : ст. ст. 303, 304, п.1 ч.1 ст. 307, ст. 308, ст. 313, п.1 ч.1 ст.314, ст. 315, ст. 317, ст. 319 ЦПК України, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 відхилити.

Рішення Московського районного суду м.Харкова від 02 листопада 2011 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили негайно, однак може бути оскаржена безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з моменту її проголошення.

Головуючий суддя

Судді -