Дрогобицький міськрайонний суд Львівської області
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02 листопада 2011 року Дрогобицький міськрайонний суд Львівської області в складі:

головуючої-судді Павлів З.С.

при секретарі Михавко І.І.

з участю представників ОСОБА_2, ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Дрогобичі цивільну справу за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_5 про розірвання шлюбу, -

в с т а н о в и в:

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідачки про розірвання шлюбу. Позов мотивує тим, що 12.01.2006 року уклав шлюб з ОСОБА_5, який зареєстрований відділом реєстрації актів цивільного стану м. Дрогобича Дрогобицького міськрайонного управління юстиції у Львівській області, актовий запис за №11. До офіційної реєстрації шлюбу, ІНФОРМАЦІЯ_1, у них народився син ОСОБА_6.

З 1999 року по теперішній час він в Україні майже не проживає, а тільки періодично відвідує рідних та близьких, що доводиться копією його закордонного паспорти. Спільного господарства з відповідачкою вони ніколи не вели і не ведуть, спільного майна з 1999 року не нажили. У зв'язку з численними конфліктами, починаючи з червня 2006 року по даний час між ними припинено будь - який зв"язок. Відповідачка неодноразово зверталася до суду з позовами до нього. Шлюб існує формально і зберегти його неможливо. На його думку, позивачка не цікавиться його особистим життям, вони фактично є чужими людьми. Вважає, що шлюб розпався, і сімейні стосунки відновленими бути не можуть.

Представник позивача ОСОБА_2 в судовому засіданні позицію свого довірителя підтримав та доповнив, що ОСОБА_4 має намір створити іншу сім"ю. Сторони тривалий час не проживають разом. Твердження відповідачки не стосуються того, що вона кохає позивача. Складається враження, що ОСОБА_5 хоче з помсти не дати чоловікові розлучення. Волевиявлення позивача підтверджується відповідними нотаріально завіреними документами. ОСОБА_4 робив все для збереження сім"ї, але всі спроби виявилися марними, примирення між подружжям неможливе. Щодо представництва у даній справі, вважає, що заборона стосується тільки звернення від імені позивача з позовом до суду про розірвання шлюбу його представником. В даному випадку заява подана особисто позивачем, а щодо подальшої заборони участі представника у даній категорії справ, то така ЦПК не передбачена. Просить позов задоволити, винести рішення про розірвання шлюбу між ОСОБА_4 та ОСОБА_5

Відповідач ОСОБА_5 заперечила проти розірвання шлюбу, посилаючись на те, що не вважає, що ОСОБА_4 їй чужий. Вони разом навчалися, мають спільну дитину. Вважає, що розірвання шлюбу буде суперечити її майновим правам та інтересам дитини, яка потребує присутності батька в сім"ї. Востаннє бачила позивача в 2008 році, коли він з"явився до школи до сина. Свого часу зверталася до суду з позовом про позбавлення батьківських прав позивача для того, щоб пробудити у ньому батьківські почуття. Позов було залишено без розгляду. Фактичних шлюбних відносин з чоловіком не підтримують, не проживають за однією адресою разом з листопада 2007 року. Позивач не здійснював дій для примирення. У 2008 році ОСОБА_4 вже подавав заяву про розірвання шлюбу, після того, як вона звернулася до суду із заявою про стягнення аліментів. Хоче, щоб позивач прибув до суду особисто для того, щоб з"ясувати з ним стосунки, оскільки по телефону він відразу посилається на те, що не має коштів на рахунку. Однак, авіаперевізники здійснюють постійно рейси, тому вважає, що у позивача немає перешкод у приїзді на Україну. Вважає, що ОСОБА_4 звернувся з даним позовом до суду, оскільки нею подано позов про стягнення заборгованості по аліментах.

Представник відповідача - ОСОБА_3 підтримав позицію своєї довірительки та доповнив, що позивач з 1999 року по даний час фактично перебуває за кордоном і уникає контактів з дружиною, тому стосунки між ними є нез"ясованими. Позивач вже двічі звертався до суду із заявами про розірвання шлюбу. Суди двічі ухвалювали рішення про особисту явку позивача, однак останній так і не з"явився. Спроби ОСОБА_5 зберегти шлюб пов"язані з бажанням належно забезпечити матеріальний стан дитини. Судові витрати по справі сплачувалися представником позивача, а не ОСОБА_4 особисто, тому викликає сумнів те, що позивач особисто подавав позовну заяву до суду і особисто підписував її. Нотаріусом в Королівстві Іспанія було посвідчено на заяві від імені ОСОБА_4 підпис ОСОБА_4, і більше будь - яких даних про цю особу не наведено. Тому вважає, що дана позовна заява може бути розглянута тільки за особистої участі позивача.

Вислухавши пояснення учасників судового розгляду, дослідивши матеріали справи та оцінивши їх в сукупності, суд приходить до переконання, що позовні вимоги підлягають до задоволення виходячи з наступного:

Як вбачається зі свідоцтва про шлюб, серія НОМЕР_1, виданого відділом реєстрації актів цивільного стану м. Дрогобичі Дрогобицького міськрайонного управління юстиції Львівської області, 12.01.2006 року зареєстровано шлюб між ОСОБА_4 та ОСОБА_5

Згідно свідоцтва про народження серія НОМЕР_2, ІНФОРМАЦІЯ_1 народився ОСОБА_6, батьками якого є ОСОБА_4 та ОСОБА_5.

Відповідно до ч. 1 ст. 110 Сімейного кодексу України, позов про розірвання шлюбу може бути пред"явлений одним із подружжя.

Згідно заяви від 30.06.2011 року, ОСОБА_4, з причини перебування за межами України, просить даний позов розглядати за його відсутності, Позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Надання суду додаткових пояснень під час розгляду справи покладає на свого представника - ОСОБА_2

Згідно заяви ОСОБА_4 від 02.08.2011 року, підпис якого посвідчено нотаріусом колегії міста Валенсії з резиденцією в столиці, ОСОБА_7, позивач просить справу розглядати у його відсутності, позовні вимоги щодо розірвання шлюбу підтримує, надання суду додаткових пояснень покладає на свого представника ОСОБА_2

Відповідно до ч. 1 ст. 38 Цивільного процесуального кодексу України, сторона, третя особа, особа, яка відповідно до закону захищає права, свободи чи інтереси інших осіб, а також заявник та інші заінтересовані особи в справах окремого провадження (окрім справ про усиновлення) можуть брати участь у цивільній справі особисто або через представника.

Суд критично оцінює твердження відповідачки про те, що особисте з"ясування стосунків з позивачем може посприяти збереженню сім"ї, оскільки, як вбачається з позовної заяви, пояснень представника позивача ОСОБА_2, ОСОБА_5 та її представника ОСОБА_3, ОСОБА_4 з 1999 року практично постійно перебуває за межами України, подружжя не проживає разом з 2007 року, востаннє чоловік та дружина спілкувалися особисто у 2008 році. Крім цього, протягом останніх років позивач неодноразово звертався до суду з позовом про розірвання шлюбу.

Вислухавши пояснення сторін, перевіривши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позов слід задоволити, оскільки сторони не підтримують шлюбних відносин та не ведуть спільного господарства протягом тривалого часу, їхній шлюб існує формально, а тому збереження сім'ї є неможливим.

Одночасно, зважаючи на те, що відповідач ОСОБА_5 заперечила проти розірвання шлюбу з позивачем з тих підстав, що дане буде суперечити її та їхнього спільного сина ОСОБА_6 майновим інтересам, суд вважає за необхідне роз"яснити, що відповідно до ч. 1 ст. 192 Сімейного кодексу України, розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути збільшений за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров"я когось із них. Той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, зобов"язаний брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей, її хворобою тощо) ( ч. 1 ст. 185 Сімейного кодексу України). Крім цього, у випадку наявності підстав, передбачених ч. 2 , 3, 4 ст. 75 Сімейного кодексу України, ч. 1, 2 ст. 76 Сімейного кодексу України, відповідач має право розглянути можливість звернення до суду з позовом щодо стягнення аліментів з позивача в свою користь та з позовом щодо розподілу спільного майна подружжя (при наявності такого).

Керуючись ст. ст. 10, 11, 38, 60, 174, 209, 212, 214-215 ЦПК України, ч. 2 ст. 104,ч. 3 ст. 105 , ст.ст. 110, 112 СК України, суд, -

в и р і ш и в :

Позов задоволити.

Розірвати шлюб між ОСОБА_4 та ОСОБА_5, зареєстрований 12 січня 2006 року відділом реєстрації актів цивільного стану міста Дрогобича Дрогобицького міськрайонного управління юстиції у Львівській області, актовий запис №11.

Рішення суду, після набрання ним чинності, направити відділу РАЦСу міста Дрогобича Дрогобицького міськрайонного управління юстиції Львівської області для реєстрації факту розірвання шлюбу.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Львівської області через суд першої інстанції шляхом подачі в 10-денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги, з подачею її копії до апеляційної інстанції.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя