АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________
Справа № 22-ц-4672/11 Головуючий суддя І інстанції Божко
Провадження № Суддя доповідач Карімова Л.В.
Категорія: Спори, що виникають із договорів надання послуг
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 вересня 2011 року судова колегія судової палати з цивільних справ апеляційного суду Харківської області в складі:

головуючого - Карімової Л.В.

суддів: Бурлака І.В.,

ОСОБА_1

при секретарі Коршун І.О.

розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Харкові апеляційну скаргу ОСОБА_2 на рішення Київського районного суду м. Харкова від 22 грудня 2010 року по справі за позовом Обєднання житлових кооперативів «Дом-сервіс» до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за утримання будинків та прибудинкової території та за зустрічним позовом ОСОБА_2 до Обєднання житлових кооперативів «Дом-сервіс» про відшкодування моральної шкоди,

ВСТАНОВИЛА:

ОСОБА_2 є власником квартири АДРЕСА_1, яка знаходиться в будинку, який обслуговує Обєднання житлових кооперативів «Дом-сервіс», членом якого є ОСОБА_2

Разом з ОСОБА_2 проживає її син ОСОБА_3, який зареєстрований в цій квартирі.

У липні 2010 року Обєднання житлових кооперативів «Дом-сервіс» (далі - ОЖК «Дом-сервіс») звернулося до ОСОБА_2, ОСОБА_3 з позовом про стягнення з них у солідарному порядку заборгованості за утримання будинків та прибудинкової території за період з 01.01.2005 року до 01.06.2010 року в сумі 1538 грн. 70 коп.

Позивач посилався на те, що відповідно до п.6.2.3. Статуту ОЖК «Дом-сервіс» відповідачі повинні щомісяця сплачувати комунальні платежі та внески на послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкової території за тарифами, які встановлені на загальних зборах ОЖК «Дом-сервіс» та погоджені з виконкомом Харківської міської ради.

На порушення вимог Статуту та п.5 ч.3 ст. 20 Закону України « Про житлово-комунальні послуги» відповідачі не в повному обсязі здійснювали оплату внесків на послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкової території і допустили заборгованість за ці послуги, яку повинні відповідно до ст.ст. 541,543 ЦК України сплатити в солідарному порядку.

При розгляді справи в суді першої інстанції представник позивача уточнив розмір позовних вимог і просив стягнути з відповідачів солідарно 1000грн. 90 коп. з урахуванням пільги ОСОБА_2 в розмірі 50% оплати комунальних послуг відповідно до Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту», виходячи з тарифу 0,67 грн. за 1 кв.м загальної площі житлового приміщення за період з 01.06.2007 року по 01.12.2008 року та з тарифу 1.00 грн. за 1 кв.м за період з 01.01.2009 р. до 01.10.2010 року, встановлених загальними зборами ОЖК «Дом-сервіс».

Відповідачі позов не визнали, посилаючись на те, що пільги по сплаті комунальних послуг, передбачені Законом України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту», має не тільки ОСОБА_2 як дружина померлого ветерана війни, але і син ОСОБА_3 як член її сім»ї.

ОСОБА_2 звернулася до суду з зустрічним позовом до ОЖК «Дом-сервіс» про стягнення моральної шкоди, яка їй спричинена у зв'язку з тривалим приниженням її честі і гідності, оскільки вважають її боржницею.

Рішенням Київського районного суду м. Харкова від 22 грудня 2010 року позов ОЖК «Дом-сервіс» задоволено: на його користь стягнуто з ОСОБА_2 та ОСОБА_3 солідарно заборгованість за утримання будинків та прибудинкової території 1000грн. 90 коп. В задоволенні зустрічного позову ОСОБА_2 відмовлено.

З ОСОБА_3 на користь держави стягнуто державне мито ( судовий збір) в сумі 51 грн.

Ухвалою Київського районного суду м. Харкова від 12 січня .2011 р. виправлена описка в зазначеному рішенні суду, вказана в його тексті сума заборгованості 815 грн. 90 коп.(а.с. 76).

Ухвалою Київського районного суду м. Харкова від 28 березня 2011 р. в рішенні Київського районного суду м. Харкова від 22 грудня 2010 року виправлені описки і резолютивна частина вказаного рішення суду викладена в такій редакції: позов ОЖК «Дом-сервіс» задоволено. Стягнуто з ОСОБА_2 та ОСОБА_3 солідарно на користь ОЖК «Дом-сервіс» заборгованість за утримання будинків та прибудинкової території 815 грн. 90 коп. В задоволенні зустрічного позову ОСОБА_2 відмовлено.

З ОСОБА_3 на користь держави стягнуто державне мито ( судовий збір) в сумі 51 грн.(а.с. 89).

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 просить скасувати рішення районного суду від 22.12.2010 р. та ухвалити нове про задоволення її позовних вимог. Посилається на невідповідність висновків суду обставинам справи, недоведеність тих обставин, які суд вважав встановленими, порушення судом норм матеріального права.

Зазначає, що судом не враховано, що ОСОБА_3 є членом її сім»ї і має право на пільги відповідно до вимог ст.ст. 2,10,15 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту», і відповідно до ст.. 2 цього Закону ці пільги не можуть бути скасовані без їх рівноцінної заміни.

Посилається й на те, що судом безпідставно не прийнято до уваги рішення загальних зборів членів ЖК «Околиця-5» від 27.05.2008 р. про затвердження тарифу по експлуатаційним витратам на утримання будинку та прибудинкової території в розмірі 0, 67 грн. за 1 кв.м загальної площі квартири з 01.06.2008 року, а не з 01.01.2006 року, що підтверджується підписами 125 мешканців, а після 27.05.2008 року загальні збори членів ЖК «Околиця-5» не проводилися, тому не було й підвищення зазначених тарифів, і заборгованості по експлуатаційним витратам у неї немає.

В суді апеляційної інстанції ОСОБА_3, який діє за себе особисто та на підставі довіреності від імені матері ОСОБА_2 підтримав апеляційну скаргу за вказаними в ній підставами.

ОЖК «Дом-сервіс» надало письмові заперечення проти апеляційної скарги, посилаючись на її безпідставність, оскільки нарахування розміру експлуатаційних витрат на утримання будинку та прибудинкової території проводилося відповідно до тарифів, затверджених загальними зборами та погоджено з виконкомом Харківської міської ради. Позивач зазначає, що відповідно до ст.. 10 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» від 22.10.1993 р. з доповненнями від 01.12.2005 року ОСОБА_3 не відноситься до кола членів сімей військовослужбовців, учасників бойових дій тощо. Вважають недоведеними вимоги ОСОБА_2 щодо спричинення їй моральної шкоди.

Вислухавши пояснення учасників процесу, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, судова колегія вважає, що скарга підлягає частковому задоволенню, а рішення суду першої інстанції зміні, виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 303 ЦПК України апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених в суді першої інстанції.

Як встановлено судом першої інстанції та не оспорювалося представником позивача, ОСОБА_3 як дружина померлого інваліда Великої Вітчизняної війни має право на 50% пільгу по сплаті за користування житлом та комунальними послугами відповідно до Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту».

Дана пільга надається в рамках норм, передбачених діючим законодавством, а саме 21 кв.м загальної площі на кожну особу, яка постійно мешкає в житловому приміщенні і має право на пільгу та додатково 10,5 кв.м на родину.

Син апелянта ОСОБА_2 ОСОБА_3 не підпадає під дію ст. 10 вказаного Закону в редакції від 22.10.1993 року та з урахуванням змін, внесеними Законом України від 01.12.2005 р. № 3174-1У, оскільки не є субєктом, віднесеним зазначеною правовою нормою до членів сімей військовослужбовців, які померли внаслідок поранень, контузій чи каліцтва або померлих учасників бойових дій.

При цьому судом першої інстанції на підставі вимог Законів України „Про державний бюджет, яки приймалися в період 2006-2010 рр. обґрунтовано зроблений висновок про те, що ОСОБА_3 не відноситься до членів сімї пільговика.

За таких обставин ОСОБА_3 не може отримувати вказану пільгу при нарахуванні розміру експлуатаційних витрат на утримання будинку та прибудинкової території.

Відповідно до вимог п.5 ч.3 ст. 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» від 24.06.2004 р. споживач зобовязаний оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом.

Відповідачі як споживачі послуг повинні сплачувати платежі та внески (квартирну плату ) ОЖК «Дом-сервіс» відповідно до вимог пунктів 2.1 та 6.2.3 його Статуту.

Згідно протоколу засідання Ради кооперативів ЖЕК ЖБК Київського району м. Харкова від 28.12.2005 р. та протоколу загальних зборів членів ЖК «Околиця-5» від 24.01.2006 р. був встановлений та затверджений тариф по експлуатаційним витратам

на послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкової території в розмірі 0,67 грн. за 1 кв.м загальної площі квартири члена житлового кооперативу, а за період з 01.01.2009 р. до 01.10.2010 р. затверджено тариф в розмірі 01,00 грн. за 1 кв.м загальної площі квартири члена житлового кооперативу , який погоджено з виконкомом Харківської міської ради, що підтверджується рішенням цієї ради від 03.06.2009 р. за № 242 (а.с. 7-8).

Доводи апелянта про те, що тариф в розмірі 0,67 грн. за 1 кв.м загальної площі квартири члена житлового кооперативу був встановлений тільки з 01.06.2008 року згідно рішення загальних зборів членів ЖК «Околиця-5» від 27.05.2008 р., що підтверджується копією протоколу № 1 цих зборів, наданих ОСОБА_2 та ОСОБА_3 до районного суду (а.с. 36), а до того часу існував тариф 0,37 коп. за 1 кв. метр загальної площі квартири члена житлового кооперативу, судова колегія не може прийняти до уваги, оскільки оригіналу протоколу таких зборів або належно-оформленої копії цього документу апелянтом до суду першої та апеляційної інстанції не надано.

Посилання представника апелянта ОСОБА_3 в судовому засіданні апеляційної інстанції на наявність підписів членів цього кооперативу на підтвердження рішення цих зборів не є відповідно до вимог ст.ст. 58-60 ЦПК України та положень Статуту позивача належними та допустимими доказами зазначених апелянтом обставин.

Доводи представника апелянта ОСОБА_3 в суді апеляційної інстанції про те, що тариф в розмірі 0,67 грн. за 1 кв.м загальної площі квартири члена житлового кооперативу, який був встановлений позивачем у 2006 році, є недійсним відповідно до рішення Харківської міської ради Харківської області 1 сесії 5 скликання від 19.04.2006 р. № 8/06 „Про скасування рішення виконавчого комітету Харківської міської ради від 21.09.2005 р. № 1127 „Про затвердження тарифів на послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій для житлово-експлуатаційних підприємств комунальної власності територіальної громади м. Харкова судова колегія вважає безпідставними, оскільки зазначене рішення Харківської міської ради стосується тільки будинків комунальної власності територіальної громади м. Харкова, до яких будинок, де проживають відповідачі ОСОБА_3 не відноситься.

Відповідно до вимог ст. 145 ЖК України повнолітні члени сімї члена житлового кооперативу повинні приймати участь в оплаті витрат по експлуатації і ремонту будинку ( квартири) і прибудинкової території.

Тому судом першої інстанції обґрунтовано стягнута заборгованість за утримання будинків та прибудинкової території у солідарному порядку з ОСОБА_2 та ОСОБА_3

Задовольняючи позов ОЖК «Дом-сервіс», суд першої інстанції правильно виходив з обставин справи та підстав виникнення спірних правовідносин, і обґрунтовано застосував до них норми матеріального права.

Між тим судова колегія вважає, що судом першої інстанції не застосовані до спірних правовідносин вимоги ст. 267 ЦК України, оскільки ОСОБА_3 просив застосувати строк позовної давності.

У звязку з цим рішення суду першої інстанції в цій частині підлягає зміні.

Як вбачається з позовних вимог ОЖК «Дом-сервіс» просив стягнути з відповідачів солідарно заборгованість за утримання будинків та прибудинкової території 1000грн. 90 коп. за період з 01.06.2007 р. по 01.10.2010 р., заявивши такі вимоги 20.07.2010 р. Тому з урахуванням вимог ст. 267 ЦПК України період, за який з відповідачів слід стягнути заборгованість, визначену на 11.06.2010 р. (а.с. 5), слід вираховувати з 01.08.2007 р. до 01.06.2010 р., і сума боргу, яка підлягає стягненню з відповідачів на користь позивача складатиме 688 грн.92 коп.

У звязку зі зміною рішення в цій частині підлягають скасуванню й ухвали Київського районного суду м. Харкова від 12.01.2011 р. та від 28.03.2011 р. про виправлення описок в цьому рішенні суду щодо суми стягнутої заборгованості за утримання будинків та прибудинкової території в сумі 815 грн.90 коп.

Відмовляючи у задоволенні зустрічного позову ОСОБА_2, районний суд виходив з того, що в судовому засіданні позивачем було доведено наявність заборгованості ОСОБА_2 та ОСОБА_3 за утримання будинків та прибудинкової території.

Судова колегія вважає, що рішення суду першої інстанції в частині відмови у задоволенні зустрічного позову ОСОБА_2 є законним і обґрунтованим, а доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції. Апелянтом не надано згідно ст.ст. 58-60 ЦПК України належних доказів на підтвердження спричинення їй моральної шкоди.

Рішення суду в цій частині слід залишити без змін.

Рішення районного суду щодо стягнення судових витрат також відповідає вимогам ст.ст.79, 80, 88 ЦПК України і підстав для його зміни чи скасування в цій частині також немає.

Керуючись ст.ст. 303,304, п.3 ч.1 ст. 307, ст.ст. 309, 313-314, 316, 317, 319, 324 ЦПК України, судова колегія

ВИРІШИЛА:

Апеляційну скаргу задовольнити частково.

Змінити рішення Київського районного суду м. Харкова від 22 грудня 2010 року, скасувавши його в частині стягнення з ОСОБА_2 та ОСОБА_3 солідарно на користь Обєднання житлових кооперативів «Дом-сервіс» заборгованість за утримання будинків і прибудинкової території в сумі 1000 грн.90 коп. та скасувати ухвали Київського районного суду м. Харкова від 12 січня 2011 року та від 28 березня 2011 року про виправлення в це рішення допущених помилок.

Позовні вимоги Обєднання житлових кооперативів «Дом-сервіс» задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 та ОСОБА_3 солідарно на користь Обєднання житлових кооперативів «Дом-сервіс» заборгованість за утримання будинків і прибудинкової території за період з 01.08.2007 року до 01.06.2010 року в сумі 688 (шістсот вісімдесят вісім) гривень 92 копійки.

В іншій частині рішення Київського районного суду м. Харкова від 22 грудня 2010 року залишити без змін.

Рішення апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення і може бути оскаржено в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання цим рішенням законної сили.

Головуючий:

Судді: