Справа № 2-449/2011 рік
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(заочне)

27 травня 2011 року м. Долина

Долинський районний суд Івано-Франківської області в складі:

головуючого - судді Керніцького І.І.,

. з участю секретаря - Оленюк Т.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у місті Долині справу за позовом публічного акціонерного товариства « Брокбізнесбанк» до ОСОБА_1 про розірвання кредитного договору та стягнення боргу за договором кредиту, -

встановив :

Позивач просить суд постановити рішення, яким розірвати кредитний договір №3791/6 від

05.10.2007. Стягнути з ОСОБА_2, 04.07.1979 року ародження, ідент. Код НОМЕР_1 на користь ПАТ «Брокбізнесбанк» в особі Івано-Франківської філії АТ «Брокбізнесбанк» кредитну заборгованість на суму 7 401,63 доларів США, що на час закладення позову за курсом НБУ складає еквівалент 58 794 грн. 85 коп. та стягнути всі витрати по справі.

Свої вимоги мотивує тим, що відповідно до умов кредитного договору за №3791/6 від 05.10.2007 Івано-Франківська філія АТ «Брокбізнесбанк (стара назва АБ «Брокбізнесбанк») (надалі позивач) надала ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1 (надалі відповідач) кредит в сумі 7 545 доларів США для придбання автомобіля згідно рахунку №27 від

01.10.2007. Отримувану суму кредиту відповідач зобов'язався погашати щомісячно згідно графіку по 126 долари США з кінцевим терміном погашення до 04.10.2012 та щомісячно, до 15 числа, наступного місяця, сплачувати відсотки у розмірі 12,5% річних за користування кредитом. Для забезпечення повернення кредиту банком прийнято договір застави транспортного засобу №3873 від 05.10.2007. Відповідно до п.4.2.6. кредитного договору та п.14 договору застави відповідач зобов'язався застрахувати предмет застави на користь позивача. Починаючи з серпня 2008 року, відповідач не сплачує кредит, а з травня 2009 року належним чином не виконує взятих на себе зобов'язань щодо сплати відсотків за його користування та страхування предмету застави. З метою досудового врегулювання спору на адресу відповідача 15.01.2009, 05.03.2009, 30.06.2009. 16.03.2010 та 21.12.2010 було надіслано претензійні листи відповідно за №15/01-10/6. №05/03/6, №942, №287 та №1594 з вимогою погасити кредитну заборгованість, застрахувати предмет застави на користь позивача та попереджено про дострокове розірвання кредитного договору у випадку не виконання вимог позивача. Претензійні листи відповідач залишив без відповіді, заборгованість погасив частково, предмет застави не застрахував. Відповідач 21.05.2010 подав до банку заяву, якою зобов'язався в травні 2011 року провести погашення заборгованості. У зазначений термін взятих зобов'язань не виконав. Станом на 16.02.2011 заборгованість по кредитному договору №3791/6 від 05.10.2007 складає 7 401,63 доларів США, з яких: заборгованість за кредитом - 6 050 доларів США; заборгованість за відсотками - 1 351,63 доларів США.

Представник позивача в судове засідання не прибув, однак звернувся до суду з письмовою заявою в якій просить суд справу розглядати в його відсутності, позовні вимоги підтримує, не заперечує щодо заочного розгляду справи.

Відповідач ОСОБА_3 в судове засідання не прибув, про причини своєї неявки суд не повідомив, незважаючи на те, що про час та місце розгляду справи судом був повідомлений у встановленому законом порядку про що свідчить повідомлення, розміщене в засобах масової інформації.

Суд, вивчивши матеріали справи, дослідивши наявні в ній письмові докази приходил, до висновку, що даний позов підлягає до частковою задоволення, виходячи з наступного.

> Відповідно до ст. 526 ЦК України - зобовязання має виконуватися належним чином

відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до умов кредитного договору за №3791/6 від 05.10.2007 Івано-Франківська філія АТ «Брокбізнесбанк (стара назва АБ «Брокбізнесбанк») (надалі позивач) надала ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1 (надалі відповідач) кредит в сумі 7 545 доларів СІЛА для придбання автомобіля згідно рахунку №27 від 01.10.2007. Отримувану суму кредиту відповідач зобов'язався погашати щомісячно згідно графіку по 126 долари США з кінцевим терміном погашення до 04.10.2012 та щомісячно, до 15 числа, наступного місяця, сплачувати відсотки у розмірі 12,5% річних за користування кредитом.

Для забезпечення повернення кредиту банком прийнято договір застави транспортного засобу №3873 від 05.10.2007. Відповідно до п.4.2.6. кредитного договору та п.14 договору застави відповідач зобов'язався застрахувати предмет застави на користь позивача.

Згідно ч.2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового

зобовязання, на вимогу кредитора зобовязаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Відповідно до розрахунку заборгованості по кредиту загальна сума заборгованості станом на 26.11.2010 року становить 7401,63 доларів США, що в перерахунку на національну валюту становить 58794,85 гривень, в тому числі: заборгованості по кредиту - 6050 доларів США та несплаченої заборгованості по відсотках за користуванням кредитом в сумі 1351,63 доларів США.

Таким чином, в судовому засіданні встановлено, що відповідач ОСОБА_2 не в повній мірі виконав своє зобовязання перед позивачем по виконанню умов кредитного договору, а тому даний позов слід задоволити, стягнувши з відповідача по справі заборгованість по кредитному договору, з виплатою передбачених відсотків у вказаних розмірах.

Як вбачається з диспозиції ст. 651 ЦК України договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом.

В ході розгляду даної справи встановлено, що відповідач по справі не сплачуючи тривалий час заборгованість по кредиту та відсотків за користування кредитними коштами порушує істотні умови договору кредитної лінії за № 3791/6 від 15.10.2007 року, а тому цей договір між сторонами слід розірвати.

Питання судових витрат суд вирішує у відповідності з вимогами ст. 88 Цивільного процесуального кодексу України.

На підставі ст. ст. 526, 625, 651 Цивільного кодексу України, керуючись ст. ст. 208, 209, 213,215,226 Цивільного-процесуального кодексу України, суд, -

РІШИВ:

Позов задоволити.

Розірвати договір кредитної лінії за № 3791/6 від 05.10.2007 року, укладеного між Івано-Франківською філією публічного акціонерного товариства «Брокбізнесбанк (попередня назва АБ «Брокбізнесбанк») та ОСОБА_2.

Стягнути з ОСОБА_2, 04.07.1979 року ародження, ідент. Код НОМЕР_1 на користь ПАТ «Брокбізнесбанк» в особі Івано-Франківської філії АТ «Брокбізнесбанк» кредитну заборгованість на суму 7 401,63 доларів США, що на час закладення позову за курсом НБУ складає еквівалент 58 794 грн. 85 коп.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь публічного акціонерного товариства «Брокбізнесбанк» 587,95 (тисячу сімсот) гривень державного мита та 120 (сто двадцять) гривень витрат, повязаних з інформаційно-технічним забезпечення розгляду справи судом.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подано протягом десяти днів з часу його проголошення до Апеляційного суду Івано-Франківської області через Долинський районний суд. Особи, які брали участь у справі, однак не були присутні підчас проголошення судового рішення можуть оскаржити рішення суду першої інстанції в апеляційному порядку на протязі десяти днів з часу отримання копії цього рішення.

Суддя