Єдиний унікальний номер 2-117/12
Номер провадження 2/2408/121/12
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27.01.2011 року

Першотравневий районний суд м. Чернівці в складі:

Головуючого судді: Войтуна О.Б.,

при секретарі: Чаглей Н.А.

за участю:

представника позивача: ОСОБА_1

представника відповідача ОСОБА_2: ОСОБА_3

представників ТОВ «Машзавод: ОСОБА_4

ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Чернівці справу за позовом ОСОБА_6 до ОСОБА_2, Товариства з обмеженою відповідальністю «Машзавод» про визнання договору недійсним, -

В С А Н О В И В

Позивач ОСОБА_6 звернулась в суд з позовною заявою до ОСОБА_2, Товариства з обмеженою відповідальністю «Машзавод» про визнання договору недійсним.

Просила суд визнати недійсним договір від 08.04.2002 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Машзавод» та ОСОБА_2.

В судовому засіданні представник позивачки позовні вимоги підтримав та дав пояснення аналогічні позовній заяві.

Представники ТОВ «Машзавод» заперечували проти задоволення позову вказуючи на те, що спірний договір не обмежує та не порушує права та інтереси позивачки. Також вказала, що умови договору були узгоджені між сторонами договору і ними не оспорювались. Також заперечували проти того, що спірний договір є договором застави, як стверджував представник позивачки. Вважають, що спірний договір є змішаним і містить елементи трудового договору та поручительства. Крім того вказували, що спірний договір сторонами за взаємною згодою було розірвано, а тому відсутній предмет спору.

Представник ОСОБА_2 заперечував проти задоволення позову та повністю підтримав надані ним письмові пояснення по справі.

Суд заслухавши пояснення сторін по справі, дослідивши докази по справі, суд вважає що в позові слід відмовити, при цьому виходить з наступного.

Судом встановлено, що ОСОБА_6, перебувала у шлюбі із ОСОБА_2 з 2000 по 2007 рік.

24.04.2002 року, ОСОБА_2 була придбана квартира за адресою: м. Чернівці, вул. Білоруська, 32/83, що підтверджується договором купівлі-продажу квартири (а.с.6).

21 серпня 2003 року приватним нотаріусом було видано свідоцтво про право власності, яким було посвідчено право власності в ? частці на квартиру № 83 по вул. Білоруській в буд. № 32 в м. Чернівці за мною, ОСОБА_6 (а.с.7).

21 серпня 2003 року ОСОБА_2, подарував ОСОБА_6 ? частку на квартиру № 83 по вул. Білоруській в буд. № 32 в м. Чернівці, яка належала йому на праві спільної сумісної власності (а.с.8).

З 21 серпня 2003 року ОСОБА_6 стала єдиним власником квартири № 83 по вул. Білоруській в буд. № 32 в м. Чернівці (а.с.9).

В 2008 році Товариством з обмеженою відповідальності «Машзавод» звернулось з позовною заявою до ОСОБА_6 та її колишнього чоловіка про визнання договору дарування частини квартири недійсним (а.с.10). При цьому, ТОВ «Машзавод» посилається на договір від 08.04.2002 року (а.с.14).

Відповідно до п. 3.3 договору від 08.04.2002 р. ОСОБА_2 зобов'язувався не відчужувати квартиру № 32 по вул. Білоруській в м. Чернівці. Відповідно до п. 3.4. договору від 08.04.2002 р. в разі порушення ОСОБА_2 умов договору, ТОВ «Машзавод» має право одержати задоволення шляхом звернення стягнення на квартиру.

За результатом розгляду даної справи рішенням Першотравневого районного суду м. Чернівці від 11 червня 2009 року визнано недійсним договір дарування ? ідеальної частки квартири АДРЕСА_1, укладений 21.08.2003 року між ОСОБА_7 та ОСОБА_8.(а.с.44)

Відповідно до ч.3 ст.61 ЦПК України обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній справі, що набрало законної сили не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі сторони або особа , щодо якої встановлені ці обставини.

Відповідно до ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Тобто, на думку суду підставою для захисту є порушення, невизнання або оспорювання цивільного права особи, яка звернулась за захистом.

Позивачка, обґрунтовуючи свій позов, посилається на те, що спірний договір «обмежує право ОСОБА_2 на вільне розпорядження належним йому майном та на вільне здійснення ним своєї трудової діяльності».

При цьому позовна заява ОСОБА_6 не містить посилання на докази того, що спірний договір будь-яким чином обмежує або порушує права або інтереси самої Позивачки, даних доказів позивачка не надала під час судового засідання.

Крім того, як установлено судом Позивачка не є стороною Договору від 08.04.2002р. Укладаючи Договір від 08.04.2002р., сторони (ТОВ «Машзавод» та ОСОБА_2Є.) визначили умови, за яких ТОВ «Машзавод» виступить майновим поручителем перед АППБ «Аваль» за ОСОБА_9 по кредитному договору.

Договором від 08.04.2002р. на Позивачку не покладається жодних обов'язків.

Умови Договору від 08.04.2002р. ніяким чином не обмежують права або інтереси ОСОБА_6

Зокрема, спірний Договір не порушує право власності Позивачки на належне їй майно (в тому числі і право спільної сумісної власності на квартиру АДРЕСА_2, яка згодом була придбана ОСОБА_2Є за Договором купівлі-продажу від 24.04.2002р на кредитні кошти під час шлюбу з Позивачкою).

Цей договір не містить заборону для ОСОБА_6А, як співвласниці квартири АДРЕСА_2, відчужувати квартиру (або її частину).

Спірний договір був передумовою поручительства ТОВ «Машзавод», з яким ОСОБА_2 перебував в трудових відносинах, перед АППБ «Аваль» по кредитному договору.

Отже на думку суду, Договір від 08.04.2002р. не стосується прав та інтересів Позивачки. А отже, в неї відсутні підстави для судового оскарження цього правочину.

Крім того, на момент укладання Договору від 08.04.2002р. ОСОБА_2 знав, яку саме квартиру він буде придбавати. Умови майбутнього Договору купівлі продажу квартири АДРЕСА_2 були погоджені ним з попереднім власником ОСОБА_10

Відповідно до ч.3 ст.61 ЦПК України обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній справі , що набрало законної сили не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті саме сторони або особа , щодо якої встановлені ці обставини.

Рішенням Першотравневого районного суду від 11 червня 2009р. по справі №2-99/2009р. встановлено, що в зв'язку з пошкодженням оригіналу договору від 08.04.2002р. начальником юридичного відділу ТОВ «Машзавод» ОСОБА_11 в 2006р. був виготовлений дублікат цього договору. При виготовленні нового примірника договору було допущені автоматичні помилки, а саме: по тексту замість квартири по вул. «Білоруській» було вказано квартиру по вул. «Білоусова».

Вказані обставини підтвердив представник ТОВ «Машзавод» та не заперечував ОСОБА_2

Таким чином, на думку суду, посилання Позивача на описки, які є в спірному договорі щодо адреси квартири, придбаної на кредитні кошти, в жодному випадку не є підставою для визнання його недійсним.

Стосовно тверджень Позивачки, що Договір від 08.04.2002р. по своїй суті є договором застави і потребує нотаріального посвідчення, суд вважає, що вони є безпідставні і при цьому виходить з наступного.

Відповідно до ч.2 ст. 628 ЦК України сторони мають право укласти договір, в якому містяться елементи різних договорів (змішаний договір).

На думку суду договір від 08.04.2002р. по своїй суті є змішаним договором, який містить елементи трудового договору, договору поручительства, договору займу, а тому вказаний договір не підлягає нотаріальному посвідченню.

Крім того, відповідно до угоди про розірвання договору від 10.02.2011 року договір від 08.04.2002 року було сторонами за взаємною згодою. Таким чином, на момент розгляду справи відсутній предмет спору, оскільки на думку суду визнати недійсним можна лише діючий договір, який створює для сторін правові наслідки.

На підставі наведеного та керуючись ст. 628 ЦК України, Законом України «Про захист прав споживачів», ст.ст.3-4,57-60,64,66,130,208-209,212-215,218,223,294-295 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В :

В задоволенні позову ОСОБА_6 до ОСОБА_2, Товариства з обмеженою відповідальністю «Машзавод» про визнання договору недійсним - відмовити.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Чернівецької області через Першотравневий районний суд м. Чернівці шляхом подачі в 10-денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги.

Суддя Першотравневого

районного суду м.Чернівці О. Б. Войтун