Петропавлівський районний суд Дніпропетровської області
Справа № 2-930/2011 р.
РІШЕННЯ

Іменем України

16 грудня 2011 року Петропавлівський районний суд Дніпропетровської області в складі:

головуючої судді Ніколаєвої І. К.

при секретарі Карпенко С. М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт. Петропавлівка цивільну справу за позовом

ОСОБА_1 до ОСОБА_2 сільської ради

про визнання права власності на спадкове майно за заповітом

ВСТАНОВИВ:

До суду звернулася ОСОБА_1 з позовом про визнання права власності на спадкове майно за заповітом до відповідача ОСОБА_2 сільської ради.

В обґрунтування позовних вимог позивач вказує, що 17 травня 2011 року померла ОСОБА_3, після смерті якої відкрилася спадщина у вигляді житлового будинку № 23 по вул. Піонерська в с. Хороше, Петропавлівського району, Дніпропетровської області.

За життя ОСОБА_3 склала заповіт відповідно до якого все належне їй майно де б воно не було та з чого б воно не складалося, усі майнові права та обовязки, заповіла їй ОСОБА_1, що підтверджується заповітом від 15.09.2009 року посвідченим секретарем виконавчого комітету ОСОБА_2 сільської ради Петропавлівського району, Дніпропетровської області, та зареєстрованим в реєстрі за № 34.

Відповідно до діючого законодавства позивач звернулася до приватного нотаріуса Петропавлівського районного нотаріального округу Дніпропетровської області з заявою про прийняття спадщини за заповітом на вказаний вище житловий будинок після смерті ОСОБА_3, однак нотаріусом у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на житловий будинок їй було відмовлено, оскільки необхідно надати нотаріусу правовстановлюючий документ на житловий будинок, що підтверджується листом нотаріуса від 28.11.2011 року № 660/02-14. В листі нотаріус також порекомендувала у разі відсутності правовстановлюючого документу на будинок звернутися до суду для оформлення спадщини.

За життя ОСОБА_3 сама збудувала вказаний житловий будинок, будівництво якого було завершено в 1962 році, оскільки на той час ніяких офіційних дозволів на будівництво житлових будинків не надавали, а достатньо було лише дозволу сільської ради, то відповідно і після закінчення будівництва будинок не вводився в експлуатацію та не був виготовлений правовстановлюючий документ на будинок. Після закінчення будівництва ОСОБА_3 весь час проживала в будинку, ніхто її право власності на вказаний житловий будинок до суду не оспорив.

Згідно довідки виконкому ОСОБА_2 сільської ради від 29.11.2011 року № 979 ОСОБА_3 дійсно на день смерті була власником будинку за адресою: вул. Піонерська, № 23 в с. Хороше, Петропавлівського району, Дніпропетровської області.

Відповідно до висновку відділу містобудування, архітектури, та житлово-комунального господарства Петропавлівської РДА від 28.11.2011 року № 41 фактичне розташування домоволодіння по Піонерська, № 23 в с. Хороше, Петропавлівського району, Дніпропетровської області відповідає існуючий містобудівній документації; земельна ділянка на якій розташований житловий будинок з господарськими спорудами знаходиться в межах населеного пункту с. Хороше відноситься до території індивідуальної присадибної забудови; всі будівлі знаходяться в межах червоних ліній вулиці, не перетинають інженерні мережі та відповідають ДБН 360-92 «Містобудування. Планування і забудова міських і сільських поселень». В висновку даний відділ також вказує, що проти задоволення позову, щодо спадкування домоволодіння ОСОБА_3 не заперечують.

Від спадщини у вигляді житлового будинку позивач не відмовлялася, фактично її прийняла, проте через відсутність правовстановлюючого документу на будинок не може оформити спадкове майно на свої ім'я та розпоряджатися ним на правах власника, а тому змушена звернутися до суду з даним позовом.

Крім неї спадкоємиці за заповітом, право на обовязкову частку у спадщині має донька померлої ОСОБА_4, яка відмовляється від належної їй частини спадщини, що підтверджується її письмовою заявою від 14 липня 2011 року посвідченою секретарем виконавчого комітету ОСОБА_2 сільської ради та наданою нотаріусу 18.07.2011 року.

Позивач в судове засідання надала письмову заяву з проханням розглянути справу у її відсутність, позов підтримує в повному обсязі, просить його задовольнити.

Від відповідача надійшла заява з проханням розглянути справу без участі їх представника.

Третя особа відділ містобудування та архітектури Петропавлівської РДА, будучи повідомленими належним чином в судове засідання не з'явились.

Вивчивши матеріали справи суд вважає, що позов підлягає задоволенню в повному обсязі.

Судом встановлено, що 17 травня 2011 року померла ОСОБА_3, після смерті якої відкрилася спадщина у вигляді житлового будинку № 23 по вул. Піонерська в с. Хороше, Петропавлівського району, Дніпропетровської області, що підтверджується свідоцтвом про смерть.

Згідно з ч. 1 ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав і обовязків від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Згідно зі ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

За життя ОСОБА_3 склала заповіт відповідно до якого все належне їй майно де б воно не було та з чого б воно не складалося, усі майнові права та обовязки, заповіла позивачеві ОСОБА_1, що підтверджується заповітом від 15.09.2009 року посвідченим секретарем виконавчого комітету ОСОБА_2 сільської ради Петропавлівського району, Дніпропетровської області, та зареєстрованим в реєстрі за № 34.

Відповідно до діючого законодавства позивач звернулася до приватного нотаріуса Петропавлівського районного нотаріального округу Дніпропетровської області з заявою про прийняття спадщини за заповітом на вказаний вище житловий будинок після смерті ОСОБА_3, однак нотаріусом у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на житловий будинок їй було відмовлено, оскільки необхідно надати нотаріусу правовстановлюючий документ на житловий будинок, що підтверджується листом нотаріуса від 28.11.2011 року № 660/02-14. В листі нотаріус також порекомендувала у разі відсутності правовстановлюючого документу на будинок звернутися до суду для оформлення спадщини.

За життя ОСОБА_3 сама збудувала вказаний житловий будинок, будівництво якого було завершено в 1962 році, оскільки на той час ніяких офіційних дозволів на будівництво житлових будинків не надавали, а достатньо було лише дозволу сільської ради, то відповідно і після закінчення будівництва будинок не вводився в експлуатацію та не був виготовлений правовстановлюючий документ на будинок. Після закінчення будівництва ОСОБА_3 весь час проживала в будинку, ніхто її право власності на вказаний житловий будинок до суду не оспорив.

Згідно довідки виконкому ОСОБА_2 сільської ради від 29.11.2011 року № 979 ОСОБА_3 дійсно на день смерті була власником будинку за адресою: вул. Піонерська, № 23 в с. Хороше, Петропавлівського району, Дніпропетровської області.

Відповідно до висновку відділу містобудування, архітектури, та житлово-комунального господарства Петропавлівської РДА від 28.11.2011 року № 41 фактичне розташування домоволодіння по Піонерська, № 23 в с. Хороше, Петропавлівського району, Дніпропетровської області відповідає існуючий містобудівній документації; земельна ділянка на якій розташований житловий будинок з господарськими спорудами знаходиться в межах населеного пункту с. Хороше відноситься до території індивідуальної присадибної забудови; всі будівлі знаходяться в межах червоних ліній вулиці, не перетинають інженерні мережі та відповідають ДБН 360-92 «Містобудування. Планування і забудова міських і сільських поселень». В висновку даний відділ також вказує, що проти задоволення позову, щодо спадкування домоволодіння ОСОБА_3 не заперечують.

Відповідно до ч. 1 ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її на час відкриття.

Від спадщини у вигляді житлового будинку позивач не відмовлялася, фактично її прийняла, проте через відсутність правовстановлюючого документу на будинок не може оформити спадкове майно на свої ім'я та розпоряджатися ним на правах власника.

Крім позивача спадкоємиці за заповітом, право на обовязкову частку у спадщині має донька померлої ОСОБА_4, яка відмовляється від належної їй частини спадщини, що підтверджується її письмовою заявою від 14 липня 2011 року посвідченою секретарем виконавчого комітету ОСОБА_2 сільської ради та наданою нотаріусу 18.07.2011 року.

Відповідно до ст. 1273 ЦК України спадкодавець за заповітом або за законом може відмовитися від прийняття спадщини протягом шестимісячного строку. Заява про відмову від прийняття спадщини подається нотаріусу за місцем відкриття спадщини.

Відповідно до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Відповідно до ч. 2 ст. 328 ЦК України право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону, або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 212-214 ЦПК України, ст. 328, 1216, 1217, 1218, 1268, 1273 ЦК України, суд

ВИРІШИВ:

Цивільний позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 сільської ради про визнання права власності на спадкове майно за заповітом задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1, як за спадкоємцем за заповітом, право власності на спадкове майно, а саме на житловий будинок № 23 по вул. Піонерська в с. Хороше, Петропавлівського району, Дніпропетровської області, що належав ОСОБА_3, яка померла 17.05.2011 року.

Рішення суду може бути оскаржено до апеляційного суду Дніпропетровської області.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя І. К. Ніколаєва