Апеляційний суд Івано-Франківської області
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 жовтня 2011 року м. Івано-Франківськ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Івано-Франківської області в складі:

головуючого-судді Фединяка В.Д.

суддів: Шишка А.І., Соколовського В.М.

секретаря Сідорука А.О.

з участю ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про припинення права власності на частку у спільному майні та зустрічним позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 і ОСОБА_3 про стягнення грошової компенсації за частку у майні та відшкодування моральної шкоди за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Коломийського міськрайонного суду від 10 травня 2011 року, -

В С Т А Н О В И Л А :

У березні 2010 року ОСОБА_2 звернулась в суд із уточненим позовом, мотивуючи свої вимоги тим, що їй та ОСОБА_3 і ОСОБА_1 на праві спільної часткової власності належить однокімнатна квартира №2 загальною площею 41,9 кв.м. по вул. Г.Мазепи, 54 у м. Коломиї. Після розірвання шлюбу з відповідачем 18.11.2002 року, вона з двома неповнолітніми дітьми залишилась проживати у вказаній квартирі. ОСОБА_1 в цій квартирі не проживає, а проживає у ІНФОРМАЦІЯ_1 у цьому ж місті, яка належить йому на праві приватної власності. За згодою відповідача у 2009 році вона зробила ремонт зайнятої нею квартири і вартість цієї квартири за висновком експерта становить 168426 грн. До проведення ремонту вартість зазначеної квартири становила 23548 грн. Посилаючись на те, що частка відповідача у квартирі є незначною і не може бути виділена в натурі, спільне користування квартирою є неможливим через неприязні стосунки з

_______________________________________________________________________________

Справа №22-ц-991/2011 головуючий у 1інст. ОСОБА_4

Категорія 46 суддя-доповідач ОСОБА_5

відповідачем після розірвання шлюбу, а також на те, що таке припинення не завдасть істотної шкоди його інтересам, оскільки після розірвання шлюбу відповідач вибув на інше постійне місце проживання, на підставі ст. 365 ЦПК України позивачка просилаприпинити право власності відповідача на 1/3 частину квартири з присудженням з неї на його користь відповідної грошової компенсації.

Під час розгляду справи ОСОБА_1 звернувся в суд із зустрічним позовом до ОСОБА_2 і ОСОБА_3, вимоги якого 18 квітня 2011 року уточнив і на підставі ст. 364 ЦК України просив стягнути з відповідачів 56142 грн. грошової компенсації за 1/3 частину квартири АДРЕСА_1 та 3500 грн. оплачених за проведення будівельно-технічної експертизи, вказуючи на те, що зазначена квартира знаходиться на першому поверсі і не має технічної можливості реально виділити йому 1/3 частину цієї квартири в натурі. Крім цього, просив стягнути з ОСОБА_2М 10000 грн. у відшкодування моральної шкоди, яка заподіяна йому чиненням перешкод в користуванні спірною квартирою внаслідок чого він переносить моральні страждання та зобовязати відповідачку повернути належне йому майно, яке знаходиться у кладовці квартири зайнятою відповідачкою.

Рішенням Коломийського міськрайонного суду від 10 травня 2011 року частково задоволено позов ОСОБА_2 Припинено право власності на 1/3 частку квартири №2, що по вул. Мазепи №54 в м.Коломиї, яка належала ОСОБА_1 і визнано за ОСОБА_2 право власності на 1/3 частку вказаної квартири №2, що по вул. Мазепи №54 в м.Коломиї з о6овязковим внесенням ОСОБА_2 на депозитний рахунок ТУ ДСА в Івано-Франківській області грошової компенсації у розмірі 3665/три тисячі шістсот шістдесят пять/ грн.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 3665/три тисячі шістсот шістдесят пять/ грн. компенсації за 1/3 частини квартири №2, що по вул. Мазепи №54 в м. Коломиї.

Цим же рішенням зобовязано ОСОБА_2 та ОСОБА_3 повернути ОСОБА_1 речі з кладовки квартири АДРЕСА_2 належні позивачу.

У задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 ставить питання про скасування оскаржуваного рішення з направленням справи на новий судовий розгляд, посилаючись на те, що суд неповно зясував обставини справи, дав неправильну оцінку поданим доказам, допустив порушення норм матеріального і процесуального права, тому ухвалив помилкове рішення.

У судовому засіданні ОСОБА_1 підтримав доводи апеляційної скарги, просить їх задовольнити.

Заслухавши доповідь судді, пояснення осіб, які беруть участь у справі, дослідивши матеріали справи та перевіривши відповідно до ст. 303 ЦПК України наведені у скарзі доводи, колегія суддів дійшла висновку про часткове задоволення апеляційної скарги з таких підстав.

Задовольняючи позов ОСОБА_2 і припиняючи право власності ОСОБА_1 на 1/3 частину квартири №2, що по вул. Мазепи №54 в м.Коломиї та визнаючи за ОСОБА_2 право власності на 1/3 частку вказаної з о6овязковим внесенням ОСОБА_2 на депозитний рахунок ТУ ДСА в Івано-Франківській області грошової компенсації у розмірі 3665/три тисячі шістсот шістдесят пять/ грн., суд першої інстанції виходив з того, що відповідач забезпечений житлом, у спірній квартирі не проживає, його частка в цій квартирі є незначною, має заборгованість з оплати комунальних послуг і з врахуванням ч.3 ст. 70 Сімейного кодексу України суд збільшив частку позивачки у зазначеній квартирі.

Задовольняючи частково позов ОСОБА_1 і зобовязуючи ОСОБА_2 та ОСОБА_3 повернути ОСОБА_1 належні йому речі з кладовки квартири АДРЕСА_3, суд першої інстанції виходив з того, що такі речі належать позивачу на праві власності.

Висновок суду є передчасним і погодитись з ним не можна.

Відповідно до чч. 1 і 2 ст. 213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Згідно з вимогами ст. 214 цього Кодексу під час ухвалення рішення суд вирішує, зокрема, питання про те, які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин та яка правова норма підлягає застосуванню до спірних правовідносин.

У силу положень ст. ст. 21, 24, 41 Конституції, ст. ст. 319, 358 ЦК всі громадяни є рівними у своїх правах, усім власникам забезпечуються рівні умови здійснення цих прав, в тому числі щодо захисту права спільної часткової власності.

Виходячи із цих положень, правовий режим спільної часткової власності визначається гл. 26 ЦК з урахуванням інтересів усіх її учасників. Володіння, користування і розпорядження частковою власністю здійснюється за згодою всіх співвласників, а за відсутності згоди спір вирішується судом.

Незалежно від розміру часток співвласники при здійсненні зазначених правомочностей мають рівні права.

Відповідно до ч. 1 ст. 364 ЦК кожен зі співвласників спільної часткової власності має право на виділ у натурі частки, що є у спільній частковій власності. За неможливості такого виділу у зв'язку з неподільністю речі (ч. 2 ст. 183 цього Кодексу) співвласник, який бажає виділу, має право на одержання від інших співвласників грошової або іншої матеріальної компенсації вартості його частки.

Виходячи з аналізу зазначеної норми права у взаємозв'язку з положеннями ст. ст. 21, 24, 41 Конституції, ст. ст. 316, 317, 319, 358, 361 ЦК, слід дійти висновку, що право співвласника на виділ частки зі спільного майна шляхом отримання грошової компенсації вартості частки в майні не може бути обмежене іншими співвласниками і з таким його правом співвласника кореспондується обов'язок інших співвласників сплатити грошову компенсацію частки, розмір якої визначається з дійсної вартості майна на час розгляду судом справи.

Так, зазначеною нормою передбачено, що обов'язковою умовою призначення грошової компенсації є лише згода співвласника, який заявив вимоги про виділ частки. При цьому не передбачається обов'язковість згоди інших співвласників на такий виділ та залежність від мотивів (перешкоди в користуванні спільним майном (квартирою), забезпечення іншим житлом), з яких власник має намір реалізувати своє право на виділ.

Згідно ст. 365 ЦК України право особи на частку у спільному майні може бути припинене за рішенням суду на підставі позову інших співвласників, якщо: 1) частка є незначною і не може бути виділена в натурі; 2) річ є неподільною; 3) спільне володіння і користування майном є неможливим; 4) таке припинення не завдасть істотної шкоди інтересам співвласника та членам його сім'ї.

Суд постановляє рішення про припинення права особи на частку у спільному майні за умови попереднього внесення позивачем вартості цієї частки на депозитний рахунок суду.

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_2, ОСОБА_3 та ОСОБА_1 на праві спільної часткової власності у рівних частках належить однокімнатна квартира №2 загальною площею 41,9 кв.м. по вул. Г.Мазепи, 54 у м. Коломиї, яка ними приватизована відповідно до вимог Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду». У цій квартирі починаючи з 2002 року проживають ОСОБА_2 та ОСОБА_3 Зазначені обставини підтверджуються копією свідоцтва по право власності на спірну квартиру, визнаються сторонами і відповідно ч.1 ст.61 ЦПК України не підлягають доказуванню.

Відповідно висновку експерта №091 судово-будівельної експертизи від 25 травня 2010 року, немає технічної можливості реального поділу однокімнатної квартири АДРЕСА_1 та виділення в натурі 1/3 частини цієї квартири з влаштуванням окремого входу (а.с.106).

Інформацію щодо вартості цієї квартири, зазначену висновку експерта №091 судово-будівельної експертизи від 25 травня 2010 року суд відхиляє, оскільки така вартість ним визначена без внутрішнього огляду цієї квартири, що не заперечують сторони.

Згідно висновку №813 будівельно-технічної експертизи від 17 серпня 2011 року, ринкова вартість квартири АДРЕСА_4 станом на 28 листопада 2009 року до проведення капітального ремонту складає 74905 грн.

Ринкова вартість квартири АДРЕСА_4 на день оцінки 30 вересня 2011 року становить 133622 грн.

Судом встановлено, що до початку проведення капітального ремонту спірної квартири, ОСОБА_2 12.08.2009 року повідомила ОСОБА_1 про необхідність проведення ремонту цієї квартири (а.с.18). Проте відповідач не бажав приймати участь в проведенні такого ремонту. Даного факту ОСОБА_1 не заперечує.

Враховуючи те, що ОСОБА_1 не затрачав коштів на проведення капітального ремонту спірної квартири, суд бере за основу при вирішенні даного спору ринкову вартість квартири АДРЕСА_4 станом на 28 листопада 2009 року у розмірі 74905 грн. до проведення капітального ремонту цієї квартири.

Оскільки спірна квартира належить ОСОБА_2, ОСОБА_3 та ОСОБА_1 на праві спільної часткової власності у рівних частках по 1/3 частині кожному, то вартість кожної частини становить 24968 грн. 33 коп. (74905 : 3 = 24968,33).

Встановлено, що ОСОБА_2 ставлячи питання про припинення права ОСОБА_1 на частку у спільному майні попередньо не внесла на депозит суду 24968 грн. 33 коп. вартості його частки.

У звязку з цим ОСОБА_2 слід відмовити у задоволенні позову, так як відповідно ч.2 ст. 365 ЦК України припинення права особи на частку у спільному майні може бути на підставі ч.1 ст.365 цього Кодексу і за умови попереднього внесення позивачем вартості цієї частки на депозитний рахунок суду.

Разом з тим, позов ОСОБА_1 підлягає частковому задоволенню і стягненню з ОСОБА_6 грошової компенсації за належну частку у спільному майні, оскільки згідно ч.1ст.364 ЦК України обов'язковою умовою призначення грошової компенсації є лише згода співвласника, який заявив вимоги про виділ частки.

ОСОБА_3 не заперечує про сплату такої компенсації ОСОБА_3 Г,М. і визнання за нею права власності на цю частину майна.

Вимоги ОСОБА_1 про стягнення 10000 грн. у відшкодування моральної шкоди та повернення майна задоволенню не підлягають, оскільки не встановлено вини відповідачів у заподіянні позивачу такої шкоди і ним не зазначено, яке саме майно та його вартість знаходиться у відповідачів.

Згідно зі змістом чч. 1, 5 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо суд апеляційної або касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 307,309,313,314,316,317 ЦПК України, колегія суддів ,-

В И Р І Ш И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково. Рішення Коломийського міськрайонного суду від 10 травня 2011 року скасувати.

Ухвалити нове рішення.

Відмовити ОСОБА_2 у задоволенні позову до ОСОБА_1 про припинення права власності на 1/3 частину квартири АДРЕСА_5.

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 і ОСОБА_3 задовольнити частково. Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 24968 грн. 33 коп. грошової компенсації за належну йому 1/3 частину квартири АДРЕСА_1 та визнати за ОСОБА_2 право власності на цю частину квартири.

Стягнути з ОСОБА_2 на коритсь ОСОБА_1 1750 грн. за проведення експертизи і 546 грн. 50 коп. за надання юридичної допомоги.

У решті позовних вимог відмовити.

Рішення набирає чинності з моменту проголошення, однак може бути оскаржене в касаційному порядку протягом двадцяти днів безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ з часу набрання законної сили.

ОСОБА_7 ОСОБА_5

Судді: А.І. Шишко

ОСОБА_8