Апеляційний суд Одеської області
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 вересня 2011р. м. Одеса

Колегія суддів судової палати з цивільних справ апеляційного суду Одеської області у складі: головуючого судді Сидоренко І.П., суддів Погорєлової С.О., Сєвєрової Є.С., при секретарі Пугачовій Н.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційні скарги Одеської міської ради на рішення Суворовського районного суду м. Одеси від 06 липня 2007р. і на ухвали Суворовського районного суду м. Одеси від 01 жовтня 2010р. про розяснення рішення Суворовського районного суду м. Одеси від 06 липня 2007р. по справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, Суворовської районної адміністрації, до першої і восьмої Одеської держаної нотаріальної контори про визнання рішень Суворовського райвиконкому недійсними, частково недійсними свідоцтва про право власності та договору дарування, розподіл спадщини, внесення змін у свідоцтво про право на спадщину за законом, усунення перешкод у користуванні спадковим майном, визначення порядку користування земельною ділянкою; та за позовом третьої особи, що заявляє самостійні вимоги на предмет спору ОСОБА_3 до ОСОБА_1, ОСОБА_2 про розподіл домобудівництва й земельної ділянки, -

встановила:

25 березня 2002року ОСОБА_1 звернувся до суду із зазначеним позовом, посилаючись на те, що відповідач у справі ОСОБА_2, який є його рідним братом, самовільно розпорядився спадковим майном, уклавши договір дарування на користь своєї дружини - ОСОБА_4

В обґрунтування позову ОСОБА_1 вказав, що 25 липня 2000р. помер їх батько - ОСОБА_5. Після смерті батька відкрилася спадщина, яка складає з будинковолодіння з надвірними спорудами, розташовані по вулиці Дунаєвського № 67 в місті Одесі. Позивач зазначив, що їх батько за життя не змінював розмір належних йому на праві власності ідеальних часток у спірному будинковолодінні.

Позивач ОСОБА_1 просив визнати недійсним рішення Суворовського районного виконавчого комітету № 342 від 19 травня 1995р., рішення Суворовського районного виконавчого комітету № 939 від 20 жовтня 1990р, яким затверджено розрахунок ідеальних часток співвласників; визнати частково недійсним свідоцтво про право особистої власності на 63/100 частки будинковолодіння, видане на ім'я ОСОБА_2; визнати частково недійсним договір дарування 63/100 часток будинковолодіння від 17 січня 1996р.

Позивач ОСОБА_1 просив суд поділити спадкове майно, внести зміни до свідоцтва про право на спадщину за законом та усунути перешкоди в користуванні спадковим майном.

У листопаді 2003р. ОСОБА_6 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_1, ОСОБА_2 про залучення її до участі у справі, як третьої особи, що заявляє самостійні вимоги про поділ будинковолодіння і земельної ділянки по вулиці Дунаєвського, 67 у місті Одесі з урахуванням її права власності на частину будинку, права користування земельною ділянкою. У червні 2004р. ОСОБА_3 доповнила позовні вимоги та просила провести поділ будинковолодіння з урахуванням існуючої часткової власності, а саме: ОСОБА_1 - 18,5/100частин, ОСОБА_2 - 18,5/100частин та ОСОБА_6 - 63/100частин спірного будинковолодіння.

Справа №22ц-3555/2011 Категорія 7-у

Головуючий по першій інстанції ОСОБА_7 .

Доповідач суддя Сидоренко І.П..

Рішенням Суворовського районного суду м. Одеси від 6 липня 2007р. позов ОСОБА_1 задоволено (том 1 а.с.206-210).

Суд визнав недійсним рішення виконавчого комітету Суворовської районної ОСОБА_3 народних депутатів № 342 від 19 травня 1995р. за заявою ОСОБА_5 про внесення змін у рішення РВК від 20 серпня 1982р. №401/1 «Про розрахунок ідеальних часток між співвласниками будинку №67 по вулиці Дунаєвського», а саме: виключення надвірних будівель літ. «Ж» гаража, літ. «Е» і «З» сараї з ідеальної частки ОСОБА_5 і передачі в користування з правом особистої власності його синові - ОСОБА_2

Суд визнав недійсним рішення виконавчого комітету Суворовської районної ради народних депутатів від 20 жовтня 1995р. № 939 «Про розрахунок ідеальних часток співвласників будинку № 67 по вулиці Дунаєвського про затвердження розрахунку ідеальних часток співвласників у будинку № 67 по вул. Дунаєвського» за ОСОБА_5 37/100 частин будинку, а за ОСОБА_2 63/100 частини будинку.

Суд визнав частково недійсним свідоцтво про право особистої власності від 2листопада 1995р. на 63/100 частини будинку № 67 по вул. Дунаєвського на імя ОСОБА_2, видане на підставі рішення виконавчого комітету Суворовської районної ради народних депутатів від 20.10.1995р. №939 та визнав дійсним зазначене свідоцтво в частині права власності ОСОБА_2 на 29/100 частин будинку № 67 по вул. Дунаєвського в м. Одесі, літ. «Б».

Суд визнав частково недійсним договір дарування 63/100 частин будинку № 67 по вул. Дунаєвського в м. Одесі від 17 січня 1996р., згідно з яким ОСОБА_2 подарував 63/100 частини зазначеного будинку ОСОБА_3, посвідчений державним нотаріусом Першої Одеської державної нотаріальної контори, зареєстрований у реєстрі за №1-164, визнавши дійсним договір у частині дарування 29/100 частин зазначеного будинку.

Внесено зміни до свідоцтва про право на спадщину за законом від 15 серпня 2001р. на імя ОСОБА_1, посвідченого державним нотаріусом Восьмої Одеської державної нотаріальної контори, зареєстрованого в реєстрі за №2-2212, спадкова справа №58/2001p., а саме: спадкоємцем майна ОСОБА_5, який помер 25 липня 2000р., вважати в 1/2 його частці сина - ОСОБА_1; спадкове майно, на яке видане свідоцтво, вважати таким, що складається з 71/100 частини будинку № 67 по вул. Дунаєвського в м. Одесі.

Внесено зміни до свідоцтва про право на спадщину за законом від 26 липня 2001р. на імя ОСОБА_2О, посвідченого державним нотаріусом Восьмої державної нотаріальної контори, зареєстрованого в реєстрі за №1922, спадкова справа №58/2001р., а саме: спадкоємцем майна ОСОБА_2, який помер 25 липня 2000р., вважати в 1/2 його частці сина - ОСОБА_2: спадковим майном, на яке видане свідоцтво вважати таким, що складається з 71/100 частини будинку № 67 по вул.Дунаєвського в м. Одесі, поділено спадкове майно (що збереглося в натурі).

Судом визнано право власності на житлову кімнату 1-5 площею 16,5кв.м літ. «А» у будинку № 67 по вулиці Дунаєвського в м. Одесі вартістю 16298грн. за ОСОБА_1

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 відсутню частину в спадковій частці, а саме грошову компенсацію в розмірі 35314грн.

Судом визначено порядок користування земельною ділянкою по вулиці Дунаєвського, 67 у м. Одесі, виходячи з фактичної площі земельної ділянки 874кв.м; співвласникам ОСОБА_1 і ОСОБА_2 з рівними частками, цільні ідеально належні земельні ділянки, кожному зі спадкоємців площею 437кв.м, межі по розділу, що обумовлюють порядок користування ділянками сторін, визначено в такій спосіб: від фасадної межі по прямій лінії загальною довжиною 41,6 м до перетинання із затильною межею ділянки на відстані 8,3 м від правої бічної межі з вул. Штильної.

Суд зобов'язав кожного зі співвласників: ОСОБА_1 і ОСОБА_2 забезпечити взаємний доступ до зовнішньої стіни літ. «З» і літ. «Б» на період ремонтних робіт. Зобов'язано ОСОБА_2 і ОСОБА_4 не перешкоджати ОСОБА_1 у користуванні, володінні й розпорядженні спадковим майном - кімнатою 1-5 житловою площею 16,5кв.м літ. «А» у будинку № 67 по вул. Дунаєвського в м. Одесі.

У задоволенні позову ОСОБА_4 відмовлено.

Ухвалою апеляційного суду від 21 січня 2009р. вказане рішення суду залишено без змін (том 1 а.с.452-454). Ухвалою Верховного Суду України від 19 травня 2010р. рішення суду першої інстанції від 06 липня 2007р. і ухвала апеляційного суду від 21 січня 2009р. залишені без змін (том 1 а.с.493-495).

27 серпня 2010р. ОСОБА_3 звернулася до суду з заявою про розяснення рішення суду від 06 липня 2007р. з визначенням частки домоволодіння, яке належить їй в даний час (том 2 а.с.92-93).

Ухвалою суду від 01 жовтня 2010р. було розяснено рішення суду від 06 липня 2007р., та зазначено, що ОСОБА_3 належить право власності на 29/100частин домоволодіння №67 по вулиці Дунаєвського в м. Одесі (том 2 а.с.103-105).

27 серпня 2010р. ОСОБА_2 звернувся до суду з заявою про розяснення рішення суду від 06 липня 2007р. з визначенням частки домоволодіння, яке належить йому в даний час (том 2 а.с.94-95).

Ухвалою суду від 01 жовтня 2010р. було розяснено рішення суду від 06 липня 2007р., та зазначено, що ОСОБА_2 належить право власності на 71/200частини домоволодіння №67 по вулиці Дунаєвського в м. Одесі в порядку спадкування за законом після померлого 25 липня 2000року батька ОСОБА_5 (том 2 а.с.106-108).

Ухвалою апеляційного суду від 01 липня 2011р. Одеській міській раді поновлено строк на апеляційне оскарження рішення суду від 06 липня 2007р. і ухвал суду від 01 жовтня 2010р.

В апеляційних скаргах Одеська міська рада вказала, що рішенням суду від 06 липня 2007р. порушені права та інтереси Одеської міської ради, яка не була залучена до участі у справі, а ухвалами суду від 01 жовтня 2010р. про розяснення рішення суду від 06 липня 2007р. за заявами ОСОБА_3 і ОСОБА_2 фактично ухвалено нове рішення, яке також стосується прав і інтересів Одеської міської ради, в той час як Одеська міська рада не була залучена до участі у справі ( том 2 а.с.124-129, 192-196).

Заслухавши суддю-доповідача, представника Одеської міської ради, позивача ОСОБА_1, його представника, відповідача ОСОБА_3, обговоривши доводи апеляційних скарг, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційне провадження по апеляційним скаргам Одеської міської ради необхідно закрити з наступних підстав.

З матеріалів справи вбачається, що суд першої інстанції, задовольнивши позовні вимоги ОСОБА_1, прийшов до правильного висновку, що внаслідок дій відповідача ОСОБА_2 незаконно було зменшено розмір ідеальної частки спадкодавця - ОСОБА_5, а в подальшому ОСОБА_2 укладено договір дарування 63/100 часток будинковолодіння на користь своєї дружини - ОСОБА_4

Верховний Суд України, розглянувши касаційну скаргу ОСОБА_3, також вказав, що постановлені у справі рішення є законними й обґрунтованими, ухваленими на основі повно та всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилалися як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Доводи апеляційних скарг Одеської міської ради не дають підстав для висновку, що під час розгляду справи суд першої інстанції допустив порушення норм процесуального або матеріального права. Наведені в апеляційних скаргах доводи висновків суду не спростовують.

Так, апелянт вважає, що суд першої інстанції фактично визнав право власності на самочинне будівництво, що підтверджується доданим Одеською міською радою до апеляційної скарги технічним паспортом, виданим 28 жовтня 2010року на імя ОСОБА_2 том 2 а.с.130-139.

Судом апеляційної інстанції не може бути прийнятий до уваги вищевказаний технічний паспорт з тих підстав, що він виданий вже після ухвалення рішення суду, яке відбулося 06 липня 2007року. В даному паспорту вказані самочинно побудовані або переобладнані приміщення під літерою «Л», в той час, як судом першої інстанції згідно рішення суду вирішувалися питання, повязані з приміщеннями під літерою «А» і «Б».

Судом першої інстанції було встановлено, що спадкодавцю ОСОБА_5 належало зведене ним ціле домобудівництво по вулиці Дунаєвського, 67 під літерою «А» на підставі рішення виконкому Суворовської районної ради народних депутатів №443/5 від 21 серпня 1981р. «Про приймання в експлуатацію будинку №67 по вулиці Дунаєвського від ОСОБА_5М.», затвердження акту приймання в експлуатацію й видачі свідоцтва про право власності (том 1 а.с.115-116).

Рішенням Суворовської районної ради народних депутатів за №401/1 від 20.08.1982р. затверджений розрахунок ідеальних часток співвласників домоволодіння №67 по вулиці Дунаєвського й визнане право власності за ОСОБА_5 на 71/100частину домоволодіння (літера «А»), за місцевими радами на 29/100частин домоволодіння (літера «Б»), без закріплення за місцевими радами земельної ділянки (а.с.117-118).

Доводи апелянта відносно того, що суд вирішив питання про визнання права власності на самочинно збудований будинок також спростовуються відповідними свідоцтвами про право на спадщину за законом.

Державний нотаріус Восьмої Одеської державної нотаріальної контори видала 26липня 2001р. за реєстром №2-1922 і 15 серпня 2001р. за реєстром №2-2212 свідоцтва про право на спадщину за законом на імя ОСОБА_5 і ОСОБА_1 після їх померлого 25.07.2000року батька ОСОБА_5 на спадкове майно, яке складається з 37/100частей домоволодіння під №57 по вулиці Дунаєвського в м. Одесі, що складає в цілому із двох камених жилих будинків під літерою А, Б жилою площею 52,9кв.м. і надвірних споруд: В літня кухня, Г- котельна, Д навіс, Е, З сараї, И вбиральня, №1-5 огорожа, 1 мощення, П цистерна, які розташовані на земельній ділянці розміром 778кв.м. Вказана частина домоволодіння належить померлому на підставі свідоцтва про право власності, яке видане ЖКО виконкому Суворовської райради народних депутатів 02 листопада 1995р. (том 1 а.с.45, 121).

Вказані свідоцтва про право на спадщину за законом зареєстровані належним чином в органах БТІ.

Нотаріус видає свідоцтво про право на спадщину лише за довідкою БТІ та не має право видавати свідоцтво про право на спадщину на самочинно збудоване майно, а органи БТІ не мають право зареєструвати самочинно збудоване. На підставі вищевказаних свідоцтв, слід зазначити, що нотаріус видала законне свідоцтво, яке на законних підставах зареєстровано в органах БТІ.

Вирішення питання щодо визнання порядку користування земельною ділянкою, не дає підстав вважати, що рішенням суду від 06 липня 2007року, яке оскаржується, порушенні права та обов'язки Одеської міської ради, оскільки судом першої інстанції фактично вирішено спір про порядок користування земельної ділянки, яка не перебуває у власності територіальної громади.

Судова колегія також не погоджується з доводами апелянта відносно того, що суд першої інстанції ухвалами суду від 01 жовтня 2010р. про розяснення рішення суду від 06липня 2007р. за заявами ОСОБА_3 і ОСОБА_2 фактично ухвалив нове рішення, яке також стосується прав і інтересів Одеської міської ради.

Судом першої інстанції в рішенні суду від 06 липня 2007р. фактично визнано право ОСОБА_3 на 29/100частин спірного будинку, шляхом визнання дійсним договору дарування на її імя. Також визнано право на спадкове майно і за ОСОБА_1 і ОСОБА_2 шляхом внесення змін до свідоцтв про право на спадщину раніше виданих нотаріусом на їх імя. Але це не достатньо для реєстрації їх прав на вказане майно. Тому суд першої інстанції обґрунтовано задовольнив заяви ОСОБА_3 і ОСОБА_2 про розяснення рішення суду від 06 липня 2007р. та зазначив, що ОСОБА_3 належить право власності на 29/100частин домоволодіння №67 по вулиці Дунаєвського в м. Одесі, а ОСОБА_2 належить право власності на 71/200частини домоволодіння №67 по вулиці Дунаєвського в м. Одесі в порядку спадкування за законом після померлого 25 липня 2000року батька ОСОБА_5 (том 2 а.с.106-108).

В даному випадку судом першої інстанції ніякого нового рішення суду прийнято не було.

Враховуючи, що Одеська міська рада не надала ніяких доказів відносно того, що рішенням Суворовського районного суду м. Одеси від 06 липня 2007р. і ухвалами суду від 01жовтня 2010р. порушені права та інтереси Одеської міської ради, а також враховуючі те, що правові підстави для участі Одеської міської ради у справі відсутні, слід закрити апеляційне провадження за апеляційними скаргами Одеської міської ради на рішення Суворовського районного суду м. Одеси від 06 липня 2007року і на ухвали суду від 01жовтня 2010р. по справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, Суворовської районної адміністрації, до першої і восьмої Одеської держаної нотаріальної контори про визнання рішень Суворовського райвиконкому недійсними, частково недійсними свідоцтва про право власності та договору дарування, розподіл спадщини, внесення змін у свідоцтва про право на спадщину за законом, усунення перешкод у користуванні спадковим майном, визначення порядку користування земельною ділянкою; та за позовом третьої особи, що заявляє самостійні вимоги на предмет спору ОСОБА_3 до ОСОБА_1, ОСОБА_2 про розподіл домобудівництва й земельної ділянки.

Керуючись ст.ст.303, 304, 315, 317, 319 ЦПК України, судова колегія, -

ухвалила:

Апеляційне провадження по апеляційним скаргам Одеської міської ради на рішення Суворовського районного суду м. Одеси від 06 липня 2007р. і на ухвали Суворовського районного суду м. Одеси від 01 жовтня 2010р. про розяснення рішення Суворовського районного суду м. Одеси від 06 липня 2007р. закрити.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом двадцяти днів з дня її проголошення.

Головуючий І.П.Сидоренко

Судді Є.С.Сєвєрова

ОСОБА_8