Справа №22-ц-1128/11 Головуючий у суді у 1 інстанції - Мальована-Когер
Номер провадження 22-ц/2463/11 Суддя-доповідач - ОСОБА_1
УХВАЛА

і м е н е м У к р а ї н и

14 червня 2011 року м. Суми

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Сумської області в складі:

головуючого-судді - Криворотенка В. І.,

суддів - Рибалки В. Г. , Таран С. А. ,

за участю секретаря - Чуприни В.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні апеляційного суду цивільну справу за апеляційною скаргою представника ОСОБА_2 - ОСОБА_3

на рішення Зарічного районного суду м. Суми від 06 квітня 2011 року

у справі за позовом Публічного акціонерного товариства «Сведбанк» до ОСОБА_2 про стягнення кредитної заборгованості,

встановила:

Рішенням Зарічного районного суду м. Суми від 06 квітня 2011 року позовні вимоги ПАТ «Сведбанк» задоволені.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ПАТ «Сведбанк» 67631,29 грн. заборгованості за кредитним договором.

Вирішено питання щодо судових витрат.

Не погоджуючись із зазначеним рішенням суду представник ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить скасувати рішення суду першої інстанції і ухвалити нове рішення про відмову у задоволенні позову. Зазначає, що рішенням Зарічного районного суду м. Суми від 15.02.2007 року з відповідача вже було стягнуто пеню за прострочення виконання зобовязання по кредиту. Крім того, представник відповідача вказує про сплив строку позовної давності в один рік щодо стягнення пені.

Заслухавши суддю доповідача, пояснення сторін у справі, дослідивши матеріали справи, перевіривши рішення суду в межах доводів апеляційної скарги і вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає виходячи з наступного.

Як встановлено судом і вбачається з матеріалів справи 28.10.2005 року між ОСОБА_2 та ПАТ «Сведбанк» був укладений кредитний договір (а.с. 10-12), відповідно до якого банк зобов'язався надати відповідачу кредит у розмірі 70 000 грн. на строк з 28.10.2005 року по 27.10.2006 року зі сплатою 21% річних, а відповідач зобов'язався повернути вказаний кредит та сплачувати відсотки за користування ним.

ОСОБА_2 належним чином умови кредитного договору не виконував. Рішенням Зарічного районного суду м. Суми від 15.02.2007 року з відповідача на користь позивача було стягнуто заборгованість у розмірі 51359,34 грн. (а.с. 13), дане рішення набрало законної сили та було передано на виконання до Зарічного ВДВС.

Відповідно до інформаційного листа Зарічного ВДВС Сумського міського управління юстиції № 22257 від 27.10.2010 року рішення суду від 15.02.2007 року ОСОБА_2 було виконане 27.10.2010 року шляхом сплати заборгованості у розмірі 51902,93 грн. (в тому числі судові витрати) та вказані кошти були зараховані на розрахунковий рахунок позивача платіжним дорученням № 3737 від 27.10.2010 року (а.с. 14).

Вказані факти з достатньою повнотою встановлені судом першої інстанції на підставі належним чином зібраних, досліджених та оцінених доказів.

Відповідно до ст. 308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без зміни, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Суд першої інстанції вірно зясував спірні правовідносини, всебічно встановив обставини, що мають значення для справи у відповідності з ч. 1 ст. 212 ЦПК України.

Вирішуючи даний спір місцевий суд виходив з того, що рішенням Зарічного районного суду м. Суми від 15.02.2007 року кредитний договір не розривався, він продовжував діяти до повного погашення заборгованості а тому вимоги позивача щодо стягнення пені за час виконання рішення є обґрунтованими.

Твердження апелянта про те, що рішенням Зарічного районного суду м. Суми від 15.02.2007 року з відповідача вже було стягнуто пеню за прострочення виконання зобовязання по кредиту, а тому вона нараховуватись знову не може, є необґрунтованим.

Відповідно до ч. 4 ст. 631 ЦК України закінчення строку договору не звільняє сторони від відповідальності за його порушення, яке мало місце під час дії договору.

Згідно ст. 599 ЦК України зобовязання припиняється виконанням, праведним належним чином.

Як вбачається з матеріалів справи рішенням Зарічного районного суду Сумської області від 15.02.2007 року з ОСОБА_2 на користь банку було стягнуто кредитну заборгованість в тому числі і пеню за період з 28.10.2005 р. по 27.11.2006 рік, а вимоги банку щодо стягнення пені в даній справі нараховані за період з 29.11.2009 р. по 28.10.2010 р., тобто вже за зовсім інший період, а тому дії банку є цілком правомірними.

Твердження представника відповідача щодо пропуску позивачем річного строку позовної давності в частині вимог про стягнення пені, також не може бути підставою для зміни чи скасування судового рішення.

Відповідно до ст. 256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Частиною 1,2 статті 258 ЦК України встановлено, що для окремих видів вимог законом може встановлюватися спеціальна позовна давність: скорочена або більш тривала порівняно із загальною позовною давністю. Позовна давність в один рік застосовується, зокрема, до вимог про стягнення неустойки (штрафу, пені).

Згідно ч. 1 ст. 264 ЦК України перебіг позовної давності переривається вчиненням особою дій, що свідчить про визнання нею свого боргу або іншого обовязку.

Як вбачається з матеріалів справи пеня банком нарахована за період з 29.11.2009 р. по 28.10.2010 року, 27.10.2010 року позивач визнаючи свої зобовязання за кредитним договором сплатив заборгованість в розмірі 51359,34 грн. На протязі року після даних дій ОСОБА_2 банк звернувся до суду з позовом.

Інші доводи апеляційної скарги також висновків суду не спростовують.

За таких обставин, коли суд ухвалив рішення з дотриманням норм матеріального і процесуального права підстав для його зміни чи скасування колегія суд дів не вбачає.

Керуючись ст. 303, п.1 ч.І ст. 307, ст.ст. 308, 313, 314, 315, 317,319 ЦПК України, колегія суддів,-

ухвалила:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_2 - ОСОБА_3 відхилити.

Рішення Зарічного районного суду м. Суми від 06 квітня 2011 року в даній справі залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і з цього часу протягом двадцяти днів може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Головуючий -

Судді -