Справа № 22-ц-1831/2011 Провадження № 22-ц/15/11 Категорія цивільнаГоловуючий у I інстанції - Литвиненко І.В. Доповідач - Євстафіїв О. К.
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08 липня 2011 року м. Чернігів

АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРНІГІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ у складі:

головуючого - суддіОСОБА_1,
суддів:ОСОБА_2, ОСОБА_3,
при секретарі:ОСОБА_4,
за участю:представника ПАТ „РОДОВІД БАНК головного юрисконсульта сектору правового забезпечення відділення „Чернігівське регіональне управління ОСОБА_5,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Чернігові апеляційні скарги ОСОБА_6 та Публічного акціонерного товариства «РОДОВІД БАНК» на рішення Деснянського районного суду м. Чернігова від 18 травня 2011 року по справі за позовом ОСОБА_6 до Публічного акціонерного товариства «РОДОВІД БАНК» про стягнення суми грошового вкладу, упущеної вигоди та пені,

в с т а н о в и в:

У січні 2011 р. ОСОБА_6 предявив позов до ПАТ «РОДОВІД БАНК», в якому, після уточнення позовних вимог, остаточно просив стягнути з відповідача 15000 грн. 00 коп. суми грошового вкладу, 833 грн. 00 коп. втраченої вигоди і 1500 грн. 00 коп. пені за прострочення переказу коштів. Свої вимоги позивач обґрунтовував тим, що 25.11.2009 р. він уклав з відповідачем договір банківського вкладу. Згідно з цим договором він розмістив у банку грошові кошти в сумі 15000 грн. 00 коп. строком до 25.11.2010 р., зі сплатою йому 24% річних. 25.11.2010 р. банк безпідставно відмовив йому у поверненні суми вкладу. У звязку з цим у цей же день 25.11.2010 р. він подав банку доручення на переказ суми вкладу на його депозитний рахунок в Укрексімбанку, але ПАТ «РОДОВІД БАНК» це його доручення не виконало. Після цього він двічі 29.11.2010 р. і 06.12.2010 р. давав такі ж доручення ПАТ «РОДОВІД БАНК», але останнє їх теж не виконало. Конкретної відповіді про причини неповернення йому вкладу і невиконання його доручень на переказ суми вкладу до Укрексімбанку ПАТ «РОДОВІД БАНК» не надало. У разі повернення йому відповідачем вкладу в обумовлений у договорі строк він розмістив би ці кошти в Укрексімбанку під 14,7% річних. Тож шляхом неповернення суми вкладу в обумовлений договором строк відповідач завдав йому збитків у вигляді втраченої вигоди, що виразилася у неможливості розміщення неповернутих коштів у сумі 15000 грн. 00 коп. в Укрексімбанку під 14,7% річних, яка за період з 25.11.2010 р. по 12.04.2011 р. становить 833 грн. 00 коп. Крім того, за порушення ПАТ «РОДОВІД БАНК» строку виконання доручення про переказ коштів до Укрексімбанку ПАТ «РОДОВІД БАНК» має сплатити йому пеню в розмірі 0,1% від суми простроченого платежу за кожен день прострочення, але не більш ніж 10% суми переказу, тобто 1500 грн. 00 коп.

Оскаржуваним рішенням позов частково задоволено: з ПАТ «РОДОВІД БАНК» на користь ОСОБА_6 стягнуто 15000 грн. 00 коп. суми вкладу, 833 грн. 00 коп. на відшкодування втраченої вигоди і 120 грн. 00 коп. на відшкодування судових витрат, у задоволенні вимог про стягнення пені за прострочення переказу коштів відмовлено; з ПАТ «РОДОВІД БАНК» до бюджету стягнуто 158 грн. 33 коп. судового збору.

В апеляційній скарзі ОСОБА_6 просить скасувати дане рішення в частині відхилення його вимог про стягнення з відповідача пені за невиконання останнім його доручення про переказ коштів і задовольнити ці вимоги. Доводи скарги зводиться до того, що ОСОБА_6 ініціював переказ коштів за допомогою належного документа платіжного доручення, тобто у відповідності до норм чинного законодавства. Отже висновок суду про невідповідність наданого ним банку розрахункового документа встановленим інструкцією НБУ вимогам є помилковим.

ПАТ «РОДОВІД БАНК» у своїй апеляційній скарзі просить скасувати рішення по цій справі та відмовити ОСОБА_6 у задоволенні позову. При цьому воно посилається на наступне.

І на час закінчення депозитного договору з ОСОБА_6, і на даний час у ПАТ «РОДОВІД БАНК» діє тимчасова адміністрація. У звязку з цим виплата грошових коштів вкладникам здійснюється в порядку, встановленому спільною постановою Кабміну України та НБУ від 30.03.2011 р. № 323, згідно з якою з 31.03.2011 р. припинено виплати за вкладним та поточними рахунками фізичних осіб через мережу відділень та банкомати АТ «РОДОВІД БАНК» для підготовки та передачі реєстрів вкладників ПАТ «РОДОВІД БАНК» до ВАТ «Ощадбанк».

Суду не надано доказів спричинення банком позивачеві збитків у вигляді втраченої вигоди. Зокрема не є таким доказом укладений між ОСОБА_6 і Укрексімбанком договір банківського вкладу.

У справі нема доказів здійснення позивачем доручення про переказ коштів у належній формі.

У судовому засіданні представник ПАТ «РОДОВІД БАНК» підтримала подану ним апеляційну скаргу, а апеляційну скаргу ОСОБА_6 просила відхилити за безпідставністю.

ОСОБА_6 у письмових запереченнях на апеляційну скаргу ПАТ «РОДОВІД БАНК» просить її відхилити за безпідставністю.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення учасника судового розгляду, дослідивши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційних скарг, суд вважає, що апеляційна скарга ПАТ «РОДОВІД БАНК» підлягає відхиленню, а апеляційна скарга ОСОБА_6Ю підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного.

Постановляючи рішення, суд І інстанції виходив з того, що на порушення укладеного сторонами договору банк 25.11.2010 р. не видав ОСОБА_6 його грошовий вклад, у звязку з чим банк зобовязаний повернути цей вклад ОСОБА_6, що шляхом неповернення останньому банківського вкладу в обумовлений договором строк банком спричинена позивачеві втрачена вигода внаслідок неможливості розміщення позивачем цього ж вкладу в Укрексімбанку під 14,7% річних, та що відсутні підстави для стягнення з відповідача на користь ОСОБА_6 пені за невиконання доручення останнього про переказ коштів. З даними висновками неповністю погоджується апеляційний суд.

Так, по справі встановлено наступне.

23.11.2009 р. сторонами укладено договір строкового банківського вкладу «Довіра+» № ДРГ.262.ДВ+12-802/11-2009 (його копія на а.с. 8-9). Згідно з цим договором відповідач прийняв від позивача на строковий депозитний рахунок грошові кошти в сумі 15000 грн. 00 коп., які зобовязався повернути 25.11.2010 р. За повний строк зберігання вказаної суми вкладу відповідач зобовязався нарахувати й виплатити позивачеві 24% річних від суми вкладу. Відповідач, серед іншого, зобовязувався на вимогу позивача повернути вклад та виплатити проценти за вкладом на умовах та в строки, встановлені даним договором, виконувати належним чином доручення позивача, повязані з рухом грошових коштів на рахунку в порядку та при дотриманні вимог, встановлених цим договором, чинним законодавством, включаючи нормативно-правові акти Національного банку України. В договорі також обумовлено, що у разі порушення банком строку повернення вкладу, вказаного у вимозі вкладника, банк сплачує на вимогу останнього пеню у розмірі 0,1% від суми вкладу за кожен день прострочення, але не більш ніж 1% від суми вкладу.

Всупереч укладеному сторонами договору відповідач 25.11.2010 р. не повернув належний позивачеві вклад. У звязку з цим в цей же день останній подав керівникові філії «Чернігівське регіональне управління» ПАТ «РОДОВІД БАНК» заяву, в якій просив повернути його вклад у сумі 15000 грн. 00 коп. або шляхом видачі готівкою, або шляхом перерахування коштів на його ж депозитний рахунок в АТ «Укрексімбанк». У цій заяві ОСОБА_6 вказав, що отримувачем цього грошового переказу є він же, номер рахунку отримувача, вказав МФО банку отримувача і код ЄДРПОУ, а також № депозитного договору між ним та АТ «Укрексімбанк» (копія даної заяви на а.с. 11).

29.11.2010 р., 06.12.2010 р. і 14.12.2010 р. ОСОБА_6 подавав заяви керівникові філії «Чернігівське регіональне управління» ПАТ «РОДОВІД БАНК», у яких висував вимоги про повернення йому вкладу або про перерахування його до АТ «Укрексімбанк», а також вимагав відшкодувати йому втрачену вигоду внаслідок неможливості розміщення неотриманої ним суми вкладу в АТ «Укрексімбанк» (їх копії на а.с. 12, 13, 15, 16-20, 21). На ці заяви начальник відділення «Чернігівське регіональне управління» ПАТ «РОДОВІД БАНК» дав ОСОБА_6 відповіді (вих. № 149-11-Б.Б./211 від 03.12.2010 р. (а.с. 14) і вих. № 149-11-Б.Б/3 від 05.01.2011 р. (а.с. 22), сенс яких полягає в тому, що виплата грошових коштів клієнтам банку з рахунків здійснюється згідно з записом у електронній черзі, у якій ОСОБА_6 має зареєструватися, шляхом перерахування на відповідний поточний рахунок вкладника, або через каси відділень банку відповідно до добових обмежень. У цих відповідях також зазначено, що форма розрахункового документа для перерахування коштів у національній валюті має відповідати Інструкції про безготівкові розрахунки в Україні в національній валюті, яка затверджена постановою Правління Національного банку України від 21.01.2004 р. № 22.

25.11.2010 р. між ОСОБА_6 і ПАТ «Державний експортно-імпортний банк України» укладено договір, згідно з яким банк прийняв від ОСОБА_6 вклад у первинному розмірі 15000 грн. 00 коп. на строк 371 календарний день з процентною ставкою на вклад 14,7% річних. В цьому договорі також зазначено, що банк погоджується на поповнення даного рахунку вкладником або іншими особами для вкладника (копія цього договору на а.с. 23).

З встановленого випливають наступні висновки.

Згідно з ч. 3 ст. 1058 ЦК України, до відносин банку та вкладника за рахунком, на який внесений вклад, застосовуються положення про договір банківського рахунка (глава 72 ЦК України), якщо інше не встановлено главою 71 цього Кодексу або не випливає із суті договору банківського вкладу. З суті укладеного сторонами договору інше не випливає. У главі 71 ЦК України врегульовано лише правові наслідки несвоєчасного зарахування на рахунок клієнта грошових коштів, їх безпідставного списання банком з рахунка клієнта або порушення банком розпорядження клієнта про перерахування грошових коштів (ст. 1073). Отже суд І інстанції обґрунтовано застосував для вирішення спору між сторонами норми глави 51 ЦК України.

У разі порушення зобовязань настають правові наслідки, передбачені ст. 611 ЦК України, зокрема обовязок відшкодувати збитки (п. 4 ч. 1). Пунктом 2 ч. 2 ст. 22 ЦК України передбачено, що до збитків відносяться також і доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушено (упущена вигода). По справі належними й допустимими доказами доведено, що у разі повернення 25.11.2010 р. відповідачем позивачеві вкладу він міг би укласти з АТ «Укрексімбанк» договір банківського вкладу і з цієї ж дати отримувати за цим договором 14,7% річних. Отже є вірним висновок місцевого суду про те, що шляхом неповернення ОСОБА_6 банківського вкладу в обумовлений договором строк йому банком спричинена втрачена вигода внаслідок неможливості розміщення цього ж вкладу в Укрексімбанку під 14,7% річних. Розмір даної втраченої вигоди і позивачем, і місцевим судом визначено вірно, її належним чином обраховано як у позовній заяві, так і у мотивувальній частині оскаржуваного рішення.

Висновок суду І інстанції про необхідність відмови у задоволенні позову ОСОБА_6 до ПАТ «РОДОВІД БАНК» про стягнення пені за невиконання доручення останнім про переказ коштів є невірним.

Так, з зазначених вище заяв ОСОБА_6 прямо й конкретно вбачається, що він вимагав від банку повернути його вклад шляхом здійснення переказу цього вкладу в сумі 15000 грн. 00 коп. на його ж депозитний рахунок в АТ «Укрексімбанк». У цих заявах вказані всі реквізити, необхідні для здійснення даного переказу платіжним дорученням, форма якого затверджена Інструкцією про безготівкові розрахунки в Україні в національній валюті, що затверджена постановою правління НБУ від 21.01.2004 р. № 22 (додаток № 2). Частина 2 ст. 55 Закону України «Про банки і банківську діяльність» приписує, що банк зобовязаний докладати максимальних зусиль для уникнення конфлікту інтересів працівників банку і клієнтів. Отже на виконання цього припису працівники ПАТ «РОДОВІД БАНК» зобовязані були надати ОСОБА_6 бланк платіжного доручення, форма якого відповідала б вищезгаданій Інструкції…, і розяснити, що для виконання доручення про переказ суми його грошового вкладу до Укрексімбанку він має заповнити саме цей або такий бланк платіжного доручення. Проте даний обовязок працівники ПАТ «РОДОВІД БАНК» не виконали, що призвело до невиконання ПАТ «РОДОВІД БАНК» доручення ОСОБА_6 про переказ його вкладу у сумі 15000 грн. 00 коп. на його ж депозитний рахунок в Укрексімбанку. Цей висновок випливає з пояснень позивача і заперечень відповідача на позов. Крім того, у згаданих вище відповідях ОСОБА_6 ПАТ «РОДОВІД БАНК» не посилається на неможливість виконання ним доручення ОСОБА_6 на переказ його вкладу на депозитний рахунок в Укрексімбанку у звязку з невідповідністю форми поданого ним доручення тій формі, що затверджена названою вище Інструкцією…, а лише констатує, що форма розрахункового документа для перерахування коштів у національній валюті має відповідати цій Інструкції…

Статтею 8 Закону України «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні» передбачено, що банк зобовязаний виконати переказ коштів протягом операційного часу банку, а якщо замовлення переказу здійснено після закінчення операційного часу не пізніше наступного робочого дня, якщо інше не встановлено договором між сторонами. Договором між сторонами по даній справі інше не встановлено. Отже за період прострочення ПАТ «РОДОВІД БАНК» виконання вимог (доручення) ОСОБА_6 про повернення вкладу в сумі 15000 грн. 00 коп. шляхом його переказу на депозитний рахунок в АТ «Укрексімбанк» з 26.11.2010 р. по 12.04.2011 р. на користь ОСОБА_6 з ПАТ «РОДОВІД БАНК» належить стягнути пеню у такій сумі: 15000 грн. 00 коп. х 0,1% х 138 днів = 2070 грн. 00 коп., але максимально передбачений п. 5.2 договору між ними розмір пені за порушення банком строку повернення вкладу, вказаного у вимозі вкладника, становить не більш ніж 1% від суми вкладу, тобто 15000 грн. 00 коп. х 1% = 150 грн. 00 коп.

Доводи апеляційної скарги ПАТ «РОДОВІД БАНК» вищенаведеного не спростовують.

Так, у постанові Кабміну України від 30.03.2011 р. № 323 зазначено, що ПАТ «РОДОВІД БАНК» 31.03.2011 р. припиняє виплати за зобовязаннями перед фізичними особами за вкладами, складає реєстр вкладів для передачі Ощадбанку. Ощадбанк починає виплату коштів за вкладами фізичним особам за їх зверненням на підставі реєстру вкладів та внутрішніх документів Ощадбанку не пізніше ніж у місячний строк після припинення виплат ПАТ «РОДОВІД БАНК» (п. 4). Мінфін України разом з НБУ в установленому законом порядку забезпечує вжиття заходів щодо укладення між ПАТ «РОДОВІД БАНК» та Ощадбанком договору відчуження ПАТ «РОДОВІД БАНК» зобовязань перед фізичними особами за вкладами та активів Ощадбанку (п/п 1 п. 5). Доказів того, що ПАТ «РОДОВІД БАНК» включив вклад позивача до реєстру для передачі Ощадбанку і передав його Ощадбанку, що між ПАТ «РОДОВІД БАНК» та Ощадбанком укладено договір, за яким зобовязання перед ОСОБА_6 за вкладом та активи відчужено Ощадбанку, суду не надано.

В силу ст. 78 Закону України «Про банки і банківську діяльність» введення у ПАТ «РОДОВІД БАНК» тимчасової адміністрації не є підставою для відхилення вимог ОСОБА_6

Всі інші доводи апеляційної скарги ПАТ «РОДОВІД БАНК» вищеописаного не спростовують.

Таким чином оскаржуване рішення в частині відмови у задоволенні позову про стягнення пені за прострочення переказу коштів підлягає скасуванню з постановленням рішення про задоволення цих вимог у сумі 150 грн. 00 коп., а в іншій частині воно має бути залишене в силі.

Крім того, у звязку з частковим задоволенням позовних вимог про стягнення з відповідача пені, з останнього до бюджету має бути стягнуто судовий збір у сумі: (15000 грн. 00 коп. + 833 грн. 00 коп. + 150 грн. 00 коп. загальний розмір задоволених позовних вимог) х 1% = 159 грн. 83 коп. відповідно ставки, встановленої п/п „а п. 1 ст. 3 Декрету Кабміну України „Про державне мито. Тож оскаржуване рішення в частині стягнення з ПАТ «РОДОВІД БАНК» судового збору на користь держави теж підлягає скасуванню з постановленням в цій частині рішення про його стягнення у належній сумі.

У порядку ч. 5 ст. 88 ЦПК України з ПАТ «РОДОВІД БАНК» належить стягнути:

- на користь ОСОБА_6 - сплачені ним витрати з інформаційно-технічного забезпечення розгляду справи в сумі 120 грн. 00 коп. за подання апеляційної скарги,

- до бюджету судовий збір у сумі 25 грн. 50 коп. у звязку з частковим задоволенням апеляційної скарги ОСОБА_6

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст. 307, 309 ч. 1 п. 4, 314, 316 ЦПК України, ч. 3 ст. 1058 ЦК України, ст. 8 Закону України «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні», ч. 2 ст. 55 Закону України «Про банки і банківську діяльність», суд

В И Р І Ш И В:

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства «РОДОВІД БАНК» відхилити, апеляційну скаргу ОСОБА_6 задовольнити частково.

Рішення Деснянського районного суду м. Чернігова від 18 травня 2011 року скасувати в частині відмови у задоволенні позову про стягнення пені і стягнення судового збору на користь держави; позовні вимоги в частині стягнення пені частково задовольнити.

Стягнути з Публічного акціонерного товариства «РОДОВІД БАНК» на користь ОСОБА_6 150 (сто пятдесят) грн. 00 коп. пені.

Стягнути з Публічного акціонерного товариства «РОДОВІД БАНК» на користь держави 159 (сто пятдесят девять) грн. 83 коп. судового збору.

В іншій частині дане рішення суду залишити без змін.

Стягнути з Публічного акціонерного товариства «РОДОВІД БАНК» на користь ОСОБА_6 120 (сто двадцять) грн. 00 коп. на відшкодування судових витрат.

Стягнути з Публічного акціонерного товариства «РОДОВІД БАНК» 25 (двадцять пять) грн. 50 коп. судового збору на користь держави.

Рішення набирає законної сили з моменту його проголошення, але воно може бути оскаржене до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання ним законної сили.

Головуючий:Судді: