Справа №22ц-3874,2011р. Головуючий в 1-й інстанції
ОСОБА_1.Л.
Категорія: 51 Доповідач Пузанова Л.В.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

2011 року вересня місяця «13»дня колегія суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду Херсонської області в складі:

Головуючого Пузанової Л.В.

Суддів: Стародубця М.П., Фурман Т.Г.

при секретарі Гусєвій К.Л.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Херсоні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Комсомольського районного суду м.Херсона від «17»березня 2011 року в справі

за позовом

ОСОБА_2 до відкритого акціонерного товариства «Кримський содовий завод»про зобовязання вчинити певні дії,

В С Т А Н О В И Л А:

У серпні 2008 року ОСОБА_2 звернулася до суду з позовом до відкритого акціонерного товариства «Кримський содовий завод»про зобовязання вчинити певні дії, зазначаючи, що з 1 квітня 1985 року до 7 травня 1999 року вона працювала на підприємстві відповідача на посаді роздавальника нафтопродуктів, робота на якій дає право на пільгову пенсію відповідно до Списку №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, зайнятість в яких дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 11 березня 1994р. №162 «Про затвердження списків виробництв, робіт, професій, посад і показників, зайнятість в яких дає право на пенсію за віком на пільгових умовах». Позивачка просила зобовязати ВАТ «Кримський содовий завод»видати їй довідку про пільговий характер роботи за Списком №2.

Справа слухалася судами неодноразово.

Останнім рішенням суду від 17 березня 2011 року у задоволенні позову відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 просить рішення суду скасувати і ухвалити нове рішення про задоволення заявлених нею позовних вимог, зазначаючи, що висновки суду не відповідають обставинам справи і не обґрунтовані законом.

Письмові заперечення на апеляційну скаргу до суду не надходили. В судовому засіданні представник відповідача доводи скарги не визнала, а рішення суду просила залишити без змін.

Заслухавши доповідача, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах, визначених ст. 303 ЦПК України, колегія суддів прийшла до висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з таких підстав.

Судом встановлено, що з 1 квітня 1985 року до 7 травня 1999 року позивач працювала у ВАТ «Кримський содовий завод»на посадах: роздавальника нафтопродуктів автотранспортного цеху, старшого роздавальника нафтопродуктів автотранспортного цеху, старшого комірника автотранспортного цеху.

Відповідач вважає, що посада, яку займала ОСОБА_2 не відноситься до пільгової для призначення пенсії за Списком №2, тому відмовив їй у видачі довідки про те, що посада, яку вона займала, дає їй право на одержання пенсії на пільгових умовах.

Відповідно до ст. 49 КЗпП України власник або уповноважений ним орган зобовязаний видати працівникові на його вимогу довідку про його роботу на підприємстві, в установі, організації із зазначенням спеціальності, кваліфікації, посади, часу роботи і розміру заробітної плати.

Уточнюючу довідку, передбачену п.20 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993р. №637, роботодавець видає у разі відсутності у трудовій книжці відомостей, що визначають право працівника на пенсію на пільгових умовах.

Зазначена довідка підтверджує саме спеціальний стаж роботи та її характер, при відсутності в трудовій книжці працівника відомостей про стаж роботи, що визначають право на пенсію на пільгових умовах, а не про право особи на пільгову пенсію.

Пунктом 3 Порядку застосування Списків №1 і №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників при обчисленні стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затвердженого наказом Міністерства праці та соціальної політики України від 18 листопада 2005 року №383, визначено, що при визначенні права на пенсію за віком на пільгових умовах застосовуються списки, що чинні на період роботи особи. Дана норма також передбачена ст.100 Закону України «Про пенсійне забезпечення».

Отже, на період роботи ОСОБА_2 з 1985 року до 1999 року право на пільгове пенсійне забезпечення визначалося за Списками №1 і №2, затвердженими не тільки постановою Кабінету Міністрів України від 11 березня 1994 року №162, але й постановою Ради Міністрів СРСР від 22 серпня 1956 року №1173, постановою Кабінету Міністрів СРСР від 26 січня 1991 року №10, постановою Кабінету Міністрів України від 17 листопада 1997 року.

Проте в жодному із наведених Списків право на пільгове пенсійне забезпечення професії роздавальника нафтопродуктів і комірника нафтопродуктів не підтверджується, а зазначена в постанові Кабінету Міністрів України від 11 березня 1994 року професія роздавальника нафтопродуктів стосується робітників залізничного транспорту, зайнятих в пунктах наливу та зливу сервісної нафти та їдких речовин, тоді як позивач працювала в автотранспортному цеху ВАТ «Кримський содовий завод».

Враховуючи наведені вище обставини та вимоги діючого в Україні законодавства щодо підтвердження спеціального стажу роботи та щодо права на пільгове пенсійне забезпечення і зважаючи на те, що за результатами проведеної відповідачем в 1992 році та в 1999 році атестації робочих місць в переліку робочих місць, виробництв, робіт, професій, цехів та посад щодо яких підтверджено право на пільгове пенсійне забезпечення за Списками №1 і №2, не значиться посада, яку займала позивач, колегія суддів погоджується з висновком суду про відсутність передбачених законом підстав для зобовязання ВАТ «Кримський содовий завод»видати ОСОБА_2 уточнюючу довідку про спеціальний стаж роботи, що визначає її право на пенсію на пільгових умовах.

Висновки суду відповідають обставинам справи в межах наданих сторонами та досліджених в судовому засіданні доказів і нормам матеріального права, що регулюють спірні правовідносини.

Доводи апеляційної скарги не ґрунтуються на законі, належних доказах, і, як такі, що висновки суду не спростовують, підлягають відхиленню з наведених вище підстав.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 303,307,308 ЦПК України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити.

Рішення Комсомольського районного суду м.Херсона від 17 березня 2011 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з дня її проголошення і може бути оскаржена в касаційному порядку протягом двадцяти днів до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуючий: підпис

Судді: два підписи

Копія вірна:

Суддя: Л.В.Пузанова

бт.