Рішення

Іменем України

11.03.2011 місто Маріуполь

Орджонікідзевський районний суд міста Маріуполя Донецької області у складі:

головуючого судді Мельник І.Г.,

при секретарі Догаєвій А.В.,

за участі: позивача (відповідача) ОСОБА_1, представника позивача (відповідача) ОСОБА_2, представника відповідача (позивача) АКБ „Форум - ОСОБА_3, третьої особи (позивача) ОСОБА_4,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Маріуполі справу: за позовами

ОСОБА_1 до Публічного Акціонерного товариства „Банк Форум про визнання недійсними кредитного договору та договору іпотеки від 10 вересня 2008 року, та про визнання і застосування наслідків його недійсності, третя особа: ОСОБА_4,

Публічного акціонерного товариства „Банку „Форум до ОСОБА_1, ОСОБА_4 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

ОСОБА_4 до Публічного Акціонерного товариства „Банк Форум про визнання недійсними кредитного договору та договору іпотеки від 10 вересня 2008 року, третя особа: ОСОБА_1, суд

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ПАТ «Банку Форум » про захист прав споживачів, визнання недійсними кредитного договору та договору іпотеки від 10 вересня 2008 року.

В обґрунтування заявлених вимог вказував на те, що кредитний договір між ним та АКБ „Форум був укладений на основі стандартної форми, запропонованої банком для будь-яких фізичних осіб. На час укладання даного кредитного договору ним банку була достовірно надана інформація про його фінансово-майновий стан та довідка про отримання доходу у національній валюті України за шість місяців, що передували місяцю отримання кредиту. Відповідно до п. 1.1 кредитного договору банк зобовязався надати йому кредитні кошти у розмірі 21 200 доларів США. Але фактично банк не виконав умов цього договору та надав йому кошти у сумі 15 000 доларів США. При цьому банк вимагає від нього сплати процентів у розмірі 13,5% річних за користування кредитом від суми 21 200 доларів США, тобто від розміру суми вказаної у договорі, а не від розміру суми кредиту, яку він фактично отримав. Термін погашення кредиту визначений до 10 вересня 2018 року. У забезпечення виконання боргових зобовязань за кредитним договором між ним, поручителем ОСОБА_4 та Банком був укладений договір іпотеки № 0360/08/15-Z(І) від 10 вересня 2008 року, відповідно до умов якого в іпотеку була передана квартира АДРЕСА_1. Укладений кредитний договір містить умови, які значно погіршують його становище, як споживача за споживчим кредитом по відношенню до умов, встановлених діючим законодавством України. Так, відповідач надавши кредит у доларах США порушив норми ст. 99 Конституції України, ст. 524 ЦК України, ст. 3 Декрету КМУ України «Про систему валютного регулювання і валютного контролю», ст.3 Закону України «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні». Підпунктами В, Г п. 4 ст. 5 Декрету встановлено, що для проведення резидентами валютних операцій потребує індивідуальної ліцензії на здійснення разової валютної операції на період, необхідний для здійснення такої операції. Крім того, на день укладання кредитного договору, іноземний курс валюти становив 1 долар США=4, 30 гривень, а на сьогоднішній день становить 8 гривень. Отже, існує істотна зміна становища щодо виконання боргових зобовязань, оскільки з підвищенням курсу долара, сума боргу значно зросла, у звязку з чим значно погіршився його фінансовий стан. Вважає, що використання відповідачем долара США, як предмету кредитування за споживчим кредитом, суперечить принципу справедливості, оскільки значно погіршує становище позичальника, як споживача порівняно з відповідачем в разі настання певних подій. Відповідно до п.2 ст. 18 Закону України «Про захист прав споживачів» просить визнати в цілому недійсними кредитний договір № 0360/08/15-Z від 10 вересня 2008 року, а також укладений на забезпечення виконання цього договору, договір іпотеки № 0360/08/15-Z(І) від 10 вересня 2008 року.

02 березня 2011 року від позивача ОСОБА_1 надійшла уточнююча позовна заява, в який він просить визнати недійсними кредитний договір та договір іпотеки від 10 вересня 2008 року та виключити з Державного реєстру іпотек запис від 10.09.2008 року про державну реєстрацію Договору іпотеки № 0360/08/15-Z(І) від 10 вересня 2008 року, виключити з Єдиного реєстру заборон відчуження обєктів нерухомого майна запис від 10.09.2008 року про державну реєстрацію заборони відчуження нерухомого майна за Договором іпотеки № 0360/08/15-Z(І) від 10 вересня 2008 року.

Позивач ОСОБА_5 акціонерне товариство „Банк Форум (далі ПАТ „Банк Форум) звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1, ОСОБА_4 з позовом про стягнення заборгованості за кредитним договором. В обґрунтування заявлених вимог посилався на те, що 10 вересня 2008 року між АКБ „Форум (правонаступником якого є ПАТ „Банк Форум) в особі Маріупольської філії та ОСОБА_1 був укладений договір № 0360/08/15-Z, відповідно до умов якого ОСОБА_1 був наданий кредит у сумі 21 200 доларів США строком до 10 вересня 2018 року. Позичальник ОСОБА_1, в свою чергу, прийняв на себе зобовязання повернути кредитні кошти шляхом щомісячного погашення відповідної частини кредиту та сплати відсотків у розмірі 13,5% річних згідно графіку в сумі не менше 198 доларів США на відкритий йому позичковий рахунок в Лівобережному відділенні МФ ПАТ „Банк Форум. В забезпечення виконання зобовязань за кредитним договором між АКБ „Форум (правонаступником якого є ПАТ „Банк Форум) в особі Маріупольської філії та ОСОБА_4 10 вересня 2008 року був укладений договір поруки № 0360/08/15-Z (ІІ), за умовами якого ОСОБА_4 поручається перед Банком за виконання ОСОБА_1 зобовязань за кредитним договором у повному обсязі всім своїм майном у випадку невиконання ним зобовязань, як солідарні боржники. Зокрема, між АКБ „Форум (правонаступником якого є ПАТ „Банк Форум) в особі Маріупольської філії та ОСОБА_1, ОСОБА_4 10 вересня 2008 року був укладений іпотечний договір № 0360/08/15-Z (І), посвідчений приватним нотаріусом м0360/08/15-Z (ІІ), Маріупольського міського нотаріального округу ОСОБА_6 за реєстровим № 4497, предметом якого є двокімнатна квартира АДРЕСА_2. У звязку з порушенням ОСОБА_1 умов кредитного договору, станом на 25 травня 2010 року заборгованість за кредитним договором становить 167 522, 44 гривень, що за курсом НБУ станом на 25 травня 2010 року (100 доларів США = 792, 55 гривень) становить 21 137, 14 доларів США, з яких: сума заборгованості за кредитом 161 386, 64 гривень, сума заборгованості за процентами 5401,94 гривень, сума пені 733,86 гривень, які просить стягнути з відповідачів ОСОБА_1 та ОСОБА_4 в солідарному порядку.

03 грудня 2010 року від Публічного акціонерного товариства „Банк Форум надійшла заява про збільшення позовних вимог, в якій вони просили стягнути з відповідачів ОСОБА_1 та ОСОБА_4 в солідарному порядку заборгованість за кредитним договором, яка станом на 16 листопада 2010 року становить 23 488, 14 доларів США, що за курсом НБУ станом на 16 листопада 2010 року 100 доларів США = 793, 27 гривень, складає 186 324, 17 гривень, з яких: сума заборгованості за кредитом 20 362, 96 доларів США, сума заборгованості за процентами 2 201,17 доларів США, сума пені 924,01 доларів США, а також сплачені судові витрати: судовий збір в сумі 1700 гривень та витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи в сумі 120 гривень.

08 листопада 2010 року до суду надійшла позовна заява ОСОБА_4 до ПАТ „Банку

Форум про визнання недійсними кредитного договору та договору іпотеки від 10 вересня 2008 року. В обґрунтування заявлених вимог посилалась на те, що 10 вересня 2008 року між ОСОБА_1 ОСОБА_6 АКБ „Форум (правонаступником якого є ПАТ „Банк Форум) був укладений кредитний договір, за яким вона є поручителем. Отже, у випадку наявності боргу за кредитом, вона повинна сплачувати банку свої кошти, що прямо стосується її інтересів. Зокрема в порядку забезпечення виконання боргових зобовязань за кредитним договором між ОСОБА_1, нею поручителем, та Банком був укладений договір іпотеки, згідно якого банку в іпотеку була передана квартира АДРЕСА_1. Вважає, що кредитний договір та договір іпотеки були укладені з порушенням вимог закону, оскільки у Банка немає індивідуальної ліцензії для здійснення конкретної разової валютної операції по наданню і одержанню ОСОБА_1 кредиту в іноземній валюті. Крім того, на день укладання кредитного договору, іноземний курс валюти становив 1 долар США=4, 30 гривень, а на сьогоднішній день становить 7,89 гривень. Отже, існує істотна зміна становища щодо виконання боргових зобовязань. Тобто з підвищенням курсу іноземної валюти, сума боргу значно зросла, яку їй, як поручителю необхідно сплачувати, що суперечить принципу справедливості Просила визнати недійсним кредитний договір № 0360/08/15-Z від 10 вересня 2008 року, а також укладений на забезпечення виконання цього договору, договір іпотеки № 0360/08/15-Z(І) від 10 вересня 2008 року.

У судовому засіданні позивач (відповідач) ОСОБА_1 підтримав свої позовні вимоги та вимоги третьої особи ОСОБА_4, заперечуючи проти позовних вимог ПАТ „Банк Форум. Вказував на те, що між ним та „Банком Форум був укладений кредитний договір, за яким йому був наданий кредит в сумі 21 200 доларів США строком до 10 вересня 2018 року. За його ініціативою з наданого кредиту банком було відраховано 6 000 доларів США в рахунок погашення його попереднього кредиту, який він також брав у даному банку. Останній платіж за кредитом був здійснений ним у березні 2010 року. У подальшому у звязку зі скрутним матеріальним становищем він не міг своєчасно погашати кредит, та протягом року платив лише проценти. На даний момент він не згодний з сумою заборгованості за тілом кредиту та процентами, яка за його розрахунками має бути значно менше.

Представник позивача (відповідача) ОСОБА_2, заперечуючи проти позову ПАТ «Банку Форум», підтримала вимоги, заявлені ОСОБА_1 та ОСОБА_4 Вказувала на те, що укладені договори є незаконними з моменту їх укладення, тому як на укладення валютних договорів потрібна індивідуальна ліцензія та письмовий дозвіл НБУ на видачу кредитів в іноземній валюті фізичним особам. Крім того, кредитний договір укладався строком до 2018 року, який повинен виконуватись ще сім років. Але банк звертається з вимогою про дострокове повернення всієї суми заборгованості, водночас не заявляючи вимоги про розірвання кредитного договору. З квитанції про погашення суми кредиту вбачається, що ОСОБА_1 платить в строк. Але з кредитного договору не вбачається з якої суми утримуються 13,5% річних. Тому вважають, що сума заборгованості повинна бути значно менша і з розрахунків позивача складати пеня за тілом кредиту -107,04 доларів США, процентами 130,15 доларів США.

Представник відповідача (позивача) ОСОБА_3, діюча на підставі довіреності, в судовому засіданні підтримала уточнені вимоги, заявлені ПАТ «Банк Форум» та дала пояснення, аналогічні, викладеним у позовній заяві. Заперечуючи проти позовів ОСОБА_1 та ОСОБА_4 вказувала на те, що укладання кредитних договорів у іноземній валюті не суперечить вимогам діючого законодавства. Уповноваженні банки на підставі банківської ліцензії та письмового дозволу на здійснення операцій з валютними цінностями мають право здійснювати операції з надання кредитів у іноземній валюті. ОСОБА_1 був наданий кредит, з суми якого за заявою самого ОСОБА_1 був погашений його діючий кредит, а залишок був виданий йому особисто. 27 лютого 2009 року ОСОБА_1 звернувся до банку, та з ним була укладена додаткова угода про надання відстрочки, яка діяла до 27 лютого 2010 року. Останній раз тіло кредиту була оплачено у січня 2009 року, а проценти 15 березня 2010 року, що дає право банку на дострокове стягнення кредиту в цілому.

Третя особа (позивач, відповідач) ОСОБА_4 свої позовні вимоги та позовні вимоги ОСОБА_1 підтримала у повному обсязі, заперечуючи проти позовних вимог ПАТ „Банку Форум. Зазначала, що з моменту отримання кредиту до теперішнього часу значно збільшився курс долара США, а відповідно й сума заборгованості, що значно погіршило їх матеріальне становище, та позбавило можливості своєчасно та належним чином погашати кредит.

Заслухавши пояснення осіб, що беруть участь у справі, допитавши свідка, дослідивши надані докази, суд вважає, що, позовні вимоги ОСОБА_1 та ОСОБА_4 задоволенню не підлягають , а позов ПАТ «Банк Форум » підлягають задоволенню, виходячи з наступного.

Як встановлено матеріалами справи, 10 вересня 2008 року між АКБ «Форум» та ОСОБА_1 був укладений кредитний договір № 0360/08/15-Z, за яким останній отримав кредит у розмірі 21 200 доларів США та прийняв на себе зобовязання повернути його в строк до 10 вересня 2018 року і сплачувати відсотки у розмірі 13,5% річних за користування ним у строки, встановлені цим договором.

Як поручитель по виконанню ОСОБА_1 своїх договірних зобовязань по кредиту виступила ОСОБА_4, з якою АКБ «Форум» 10 вересня 2008 року уклав договір поруки № 0360/08/15-Z (ІІ). За умовами цього договору ОСОБА_4 (поручитель) взяла на себе зобовязання перед АКБ «Форум» (кредитором) відповідати за зобовязаннями ОСОБА_1 (позичальника), які виникають з умов кредитного договору № 0360/08/15-Z від 10 вересня 2008 року, в повному обсязі цих зобовязань.

Крім того, в забезпечення взятих зобовязань за кредитним договором № 0360/08/15-Z, між АКБ „Форум, ОСОБА_4 та ОСОБА_1 10 вересня 2008 року був укладений іпотечний договір № 0360/08/15-Z (І), за яким останні передали в іпотеку належну їм на праві власності квартиру АДРЕСА_1.

Відповідач (позивач) ПАТ «Банк Форум» є правонаступником АКБ «Форум», зміна найменування юридичної особи проведена 19 квітня 2010 року Державною адміністрацією Дніпровського району міста Києва, що підтверджується свідоцтвом про державну реєстрацію юридичної особи серія А00 № 776058.

Згідно ст. 203 ЦК України зміст правочину не може суперечити ЦК України, іншим актам цивільного законодавства, а також моральним засадам суспільства.

Статтею 215 ЦК України встановлено, що підставою визнання правочину недійсним є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, встановлених ч.ч.1-3, 5,6 ст. 203 ЦК України. При цьому, якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним.

У відповідності зі ст. 99 Конституції України, грошовою одиницею України є гривня, у звязку з чим грошове зобовязання у договорі повинно бути виражено в національній валюті України. Дане положення в цілому кореспондується з ч.1 ст. 192 ЦК України, відповідно якої законним платіжним засобом, обовязковим до приймання за номінальною вартістю на всій території України, є грошова одиниця України гривня.

Відповідно до ч.1 ст. 524 ЦК України, зобовязання повинно бути виражене у грошовій одиниці України гривні. Згідно ч.2 ст. 524 ЦК України, сторони за договором можуть визначити грошовий еквівалент зобовязання в іноземній валюті. Згідно ч.2 ст. 533 ЦК України, якщо у зобовязанні визначено грошовий еквівалент в іноземній валюті, сума, що підлягає сплаті у гривнях, визначається за офіційним курсом відповідної валюти на день платежу, якщо інший порядок її визначення не встановлений договором або законом чи іншим нормативно-правовим актом.

Іноземна валюта, як засіб платежу, зокрема за зобовязаннями, відповідно до ч. 2 ст. 192 ЦК України може використовуватися в Україні лише у випадках, порядку та на умовах, встановлених законом. Згідно ч.3 ст. 533 ЦК України, використання іноземної валюти, а також платіжних документів в іноземній валюті при здійсненні розрахунків на території України за зобовязаннями допускається у випадках, порядку та на умовах, встановлених законом.

Правовідносини з надання кредиту регулюються параграфом 2 глави 71 ЦК України. Основним законодавчим актом, який регулює правовідносини у сфері валютного регулювання і валютного контролю є Декрет Кабінету Міністрів України від 19 лютого 1993 року «Про систему валютного регулювання і валютного контролю».

Згідно ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти.

Відповідно до ст. 49 Закону України «Про банки і банківську діяльність» до кредитних відносяться операції зазначені у п.3 ч.1 та у п.п. 3-7 ч.2 ст. 47 цього Закону, у тому числі розміщення залучених коштів від свого імені, на власних умовах та на власний ризик.

Отже, розміщення залучених коштів шляхом надання кредитів є однією з основних банківських операцій. В розумінні ст. 2 Закону України «Про банки і банківську діяльність» до коштів відносяться гроші у національній або іноземній валюті чи їх еквівалент. Надаючи кредит, банк розміщує залучені ним кошти, як у національній валюті (гривні) так й в іноземній валюті.

Статті 47, 49 Закону України «Про банки і банківську діяльність» визначають операції банків із розміщення залучених коштів на власний ризик як кредитні операції, незалежно від виду валюти, яка використовується.

При цьому, ст. 49 Закону України «Про банки і банківську діяльність» встановлено ряд обмежень і заборон, що стосується умов здійснення окремих банківських операцій. Натомість, приписи вказаної статті Закону не містять заборони на видачу кредитів у іноземній валюті (розміщення залучених коштів у іноземній валюті).

Відповідно до ч.1 ст. 5 Декрету Кабінету Міністрів України від 19 лютого 1993 року «Про систему валютного регулювання і валютного контролю» на здійснення валютних операцій національним банком видаються відповідні ліцензії.

Генеральні ліцензії видаються комерційним банкам та іншим фінансовим установам України, національному оператору поштового звязку на здійснення валютних операцій, що не потребують індивідуальної ліцензії на весь період дії режиму валютного регулювання.

Індивідуальні ліцензії видаються резидентам і нерезидентам на здійснення разової валютної операції на період, необхідний для здійснення такої операції.

Тобто, виходячи з зазначених вище норм, чинне законодавство допускає можливість визначення зобовязань у іноземній валюті, використання іноземної валюти в Україні, але визначає межі та конкретний порядок її використання.

Як вбачається з матеріалів справи, Національним банком України було видано Акціонерному комерційному банку „Форум банківську ліцензію № 62 від 03 грудня 2001 року та дозвіл № 62-3 від 03 грудня 2001 року на право здійснювати банківські операції, визначені частиною 1 та пунктами 5-11 частини 2 статті 47 Закону України „Про банки і банківську діяльність, зокрема на здійснення операцій з валютними цінностями, в тому числі з розміщення іноземної валюти на валютному ринку України.

Згідно п. «в» ч.4 ст. 5 Декрету, на який посилається позивач ОСОБА_1, індивідуальні ліцензії потребує зокрема здійснення операцій щодо надання і одержання резидентами кредитів в іноземній валюті, якщо терміни і суми таких кредитів перевищують встановлені законодавством межі. Тобто, індивідуальна ліцензія на проведення операцій по наданню і одержанню резидентами кредитів в іноземній валюті необхідна лише у випадку, якщо термін і суми кредитів перевищують встановлені законодавством межі.

На даний час законодавством не визначено межі термінів і сум надання (одержання) кредитів в іноземній валюті, тому операція з надання банками кредитів в іноземній валюті не потребує індивідуальної ліцензії.

У якості підстави для визнання договорів недійсними ОСОБА_1 посилався також на порушення одного із принципів цивільно-правових відносин, принципу справедливості.

Так, відповідно до ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. При цьому, істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Частина 1 ст. 1056 ЦК України встановлює, що розмір процентів та порядок їх сплати за договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів.

Одночасно, згідно до ст. 49 Закону України «Про банки та банківську діяльність» банк не може надавати кредити під процент, ставка якого є нижчою від процентної ставки за кредитами, які бере сам банк, і процентної ставки, що виплачується ним по депозитах. Виняток можна робити лише у разі, якщо при здійсненні такої операції банк не матиме збитків.

Як вбачається з матеріалів справи, при укладені кредитного договору ОСОБА_1 були відомі усі умови договорів та не існувало ніяких інших умов, які б примусили останнього прийняти умови на вкрай невигідних для себе умовах.

Доводи ОСОБА_1 та ОСОБА_4 стосовного того, що вони не могли передбачити зміну курсу валют, не можуть бути прийняті судом до уваги з наступних підстав.

Діючим законодавством не передбачений стабільний курс долара США до національної валюти гривні. Так, відповідно до ст. 36 Закону України «Про Національний банк України», офіційний курс гривні до іноземних валют встановлюється Національним банком.

Згідно з ч.1 ст. 8 Декрету валютні курси встановлюються Національним банком України за погодженням з Кабінетом Міністрів України.

Поряд з цим, Положення про встановлення офіційного курсу гривні до іноземних валют та курсу банківських металів, затвердженого постановою Правління Національного банку України № 496 від 12 листопада 2003 року, визначається, що офіційний курс гривні до іноземних валют, зокрема, до долара США установлюється щоденно. Для розрахунку курсу гривні до іноземних валют використовується інформація про котирування іноземних валют станом на останню дату. З наведеного можливо зробити висновок, що стабільність курсу гривні до іноземних валют законодавчо не закріплена.

Фундаментальними ознаками кредитного відношення є зворотність кредиту та платність кредитного зобовязання і сторони, з метою забезпечення захисту власних інтересів, вправі були застосовувати будь-які законні процедури для підвищення результативності й ефективності своїх дій, у тому числі враховувати специфічні конкретні умови на ринку валютного кредитування.

Таким чином, при укладенні договору в іноземній валюті (доларах США) та беручи на себе певні обовязки щодо погашення цього кредиту саме в доларах США, сторони за договором, перш за все позивач ОСОБА_1, повинні були усвідомлювати, що курс національної валюти України до долара США не є незмінним, та те, що зміна цього курсу можливо настане, а тому повинні були передбачити та врахувати підвищення валютного ризику за цим договором.

За викладених обставин, укладення кредитних договорів у іноземній валюті (доларах США) не суперечить вимогам діючого законодавства, а тому підстави для визнання їх недійсними відсутні.

При цьому, суд не вдається до обговорення супутніх вимог щодо визнання недійсними договорів іпотеки, оскільки не встановлено підстав для визнання недійсними кредитних договорів на забезпечення яких вони були укладені.

Розглядаючи позовні вимоги ПАТ «Банку Форум » про стягнення заборгованості за кредитними договорами, суд виходить з наступного.

Згідно з положеннями ст. ст. 526, 527 ЦК України зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, при цьому боржник зобовязаний виконати свій обовязок, а кредитор прийняти виконання зобовязання.

Вимоги ч.2 ст. 1050 ЦК України передбачають, якщо договором встановлений обовязок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати належних йому процентів.

Так допитана у якості свідка ОСОБА_7, яка є провідним економістом відділення 203 МФ ПАТ „Банку Форум, пояснила, що вона особисто оформляла ОСОБА_1 кредит. Ще у 2007 році позичальник звернувся до Банку для отримання кредиту під заставу квартири. Протягом року він регулярно погашав кредит та зарекомендував себе з позитивної сторони. У 2008 році він звернувся з проханням збільшити йому суму кредиту, але у звязку з тим, що в нього не було іншого майна, йому було запропоновано закрити попередній кредит та відкрити новий, що й було зроблено за його заявою. Після виникнення фінансових труднощів у позичальника, за його проханням була укладена додаткова угода про надання відстрочки, протягом якої він виплачував лише проценти, а суму кредиту розділили по всім датам погашення. Після закінчення строку відстрочки клієнт не став погашати заборгованість за кредитом. Щомісячне погашення заборгованості за кредитом зменшує тіло заборгованості та відповідно проценти. Проценти нараховують по формулі, пеня по тілу кредиту та по процентам однакова 0,2, яка береться від прострочки, а не від загальної заборгованості, яка може бути стягнута максимум за рік.

Відповідно до ч.1 ст. 554 ЦК України у разі порушення боржником зобовязання, забезпеченого порукою, боржник і його поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя.

Пунктом 3.1 договору поруки встановлена солідарна відповідальність поручителя і позичальника перед кредитором на всю суму заборгованості, встановлену на момент подання позовної заяви.

Законність укладення договору поруки стороною не оспорювалась.

За таких підстав, відповідачі ОСОБА_1, який не виконав взятих на себе зобовязань за кредитним договором № 0360/08/15-Z від 10 вересня 2008 року, і ОСОБА_4, як поручитель, несуть солідарну відповідальність перед позивачем ПАТ «Банк Форум».

Згідно наданих Банком розрахунків заборгованість за кредитним договором № 0360/08/15-Z від 10 вересня 2008 року, станом на 16 листопада 2010 року складає 23 488, 14 доларів США, що за курсом НБУ станом на 16 листопада 2010 року (100 доларів США = 793, 27 гривень) складає 186 324, 17 гривень, з яких сума заборгованості за кредитом 20 362, 96 доларів США, сума заборгованості за процентами 2 201,17 доларів США, сума пені 924,01 доларів США, які підлягають стягненню з відповідачів ОСОБА_1 та ОСОБА_4 у солідарному порядку.

Відповідно до ч.1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтвердженні судові витрати.

Як встановлено ст. 79 ЦПК України до судових витрат належить судовий збір та витрати повязанні з розглядом справи, зокрема, витрати на інформаційне-технічне забезпечення.

Таким чином, з відповідачів ОСОБА_1 та ОСОБА_4 підлягають стягненню сплачені ПАТ „Банк Форум при зверненні до суду з позовом про стягнення заборгованості за кредитним договором № 0360/08/15-Z від 10 вересня 2008 року, витрати по оплаті судового збору в сумі 1700 гривень та інформаційно-технічного забезпечення розгляду справи в сумі 120 гривень.

Крім того, з ОСОБА_1 в дохід держави підлягає стягненню судовий збір за розгляд майнового спору про визнання недійсним кредитного договору № 0360/08/15-Z від 10 вересня 2008 року та договору іпотеки № 0360/08/15-Z (І) від 10 вересня 2008 року, в сумі 1700 гривень.

З ОСОБА_4 в дохід держави підлягає стягненню судовий збір за розгляд майнового спору про визнання недійсним кредитного договору № 0360/08/15-Z від 10 вересня 2008 року та договору іпотеки № 0360/08/15-Z (І) від 10 вересня 2008 року, в сумі 1700 гривень та витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи в сумі 120 гривень.

На підставі ст. ст. 3, 203, 215, 192, 524, 533, 1054 ЦК України, положень Закону України «Про банки та банківську діяльність», Декрету Кабінету Міністрів України «Про систему валютного регулювання та валютного контролю», ст.18 Закону України «Про захист прав споживачів», ст..99 Конституції України, положень Закону України «Про Національний банк України», керуючись ст. ст. 10, 11, 60, 88, 209, 212, 214-215, 218 ЦПК України, суд,

ВИРІШИВ:

В задоволенні позову ОСОБА_1 до Публічного Акціонерного товариства „Банк Форум про визнання недійсними кредитного договору № 0360/08/15-Z та договору іпотеки 0360/08/15-Z (І) від 10 вересня 2008 року , та про визнання і застосування наслідків його недійсності, відмовити.

Стягнути з ОСОБА_1 в дохід держави судовий збір за розгляд майнового спору в розмірі 1700 гривень.

Позов Публічного акціонерного товариства „Банку „Форум до ОСОБА_1, ОСОБА_4 про стягнення заборгованості за кредитним договором № 0360/08/15-Z від 10 вересня 2008 року - задовольнити.

Стягнути солідарно з ОСОБА_1 та ОСОБА_4 на користь Публічного акціонерного товариства „Банк Форум в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором № 0360/08/15-Z від 10 вересня 2008 року 23 488, 14 доларів США, що у гривневу еквіваленті за курсом НБУ станом на 16 листопада 2010 року (розрахунок заборгованості) становить 186 324 (сто вісімдесят шість тисяч триста двадцять чотири) гривні 17 копійок.

Стягнути з ОСОБА_1 та ОСОБА_4 на користь Публічного акціонерного товариства „Банк Форум судові витрати: судовий збір у сумі 1700 гривень та витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи в сумі 120 гривень, в рівних частках.

В задоволенні позову ОСОБА_4 до Публічного Акціонерного товариства „Банк Форум про визнання недійсними кредитного договору № 0360/08/15-Z та договору іпотеки 0360/08/15-Z (І) від 10 вересня 2008 року відмовити.

Стягнути з ОСОБА_4 в дохід держави судовий збір за розгляд майнового спору в розмірі 1700 гривень, та витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи в сумі 120 гривень.

Рішення суду може бути оскаржене в апеляційному порядку до Апеляційного суду Донецької області через Орджонікідзевський районний суд міста Маріуполя шляхом подачі в 10-дений строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги.

Суддя ________________