Апеляційний суд Київської області
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31.01. 2010 року колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Київської області у складі:

головуючого : Воробйової Н.

суддів: Рудніченко О.М.,Касьяненко Л.І.

при секретарі : Бобку О.В.

розглянула у відкритому судовому засіданні в м.Києві цивільну справу за апеляційною скаргою виконавчого комітету Броварської міської ради Київської області на рішення Броварського міськрайонного суду Київської області від 14 жовтня 2010 року у справі за позовом виконавчого комітету Броварської міської ради Київської області до ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, треті особи-сектор ГІРФО Броварського МВ ГУ МВС України в Київській області, комунальне підприємство Броварської міської ради «Служба замовника» про визнання осіб такими, що втратили право користування жилим приміщенням та розірвання договору найму.

Встановила :

У травні 2010 року позивач звернувся до суду з названим позовом, посилаючись на те, що згідно з рішенням Броварської міської ради від 18.09.2008 року №880-45-05 «Про безоплатне прийняття у комунальну власність територіальної громади міста Бровари житлового фонду, що знаходиться на балансі ВАТ «Броварисільбуд» у комунальну власність територіальної громади м.Бровари було прийнято гуртожиток по вул..Грушевського,1 у м.Броварах.

В результаті здійснення заходів по встановленню законних підстав реєстрації та фактичного проживання мешканців гуртожитку встановлено, що відповідачі проживають у гуртожитку з 1996 року і на даний час зареєстровані в кімнаті №606/4.

Відповідачі вселені в гуртожиток в передбаченому законом порядку, з ними був укладений договір найму кімнати, вони несли усі обов»язки та мали права згідно з договором найму.

У ході перевірки проживання у гуртожитку відповідачів за участю дільничного інспектора Броварського МВ ГУ МВС України у Київській області, було встановлено, що в кімнаті №606/4 ніхто не проживає близько семи років.

Відповідачі постійно проживають за адресою ІНФОРМАЦІЯ_1. Даний будинок на праві власності належить ОСОБА_2 з 2001 року.

Позивач вважав, що відповідачі згідно ст..107 ЖК України втратили право користування кімнатою №606/4 у гуртожитку у зв»язку з вибуттям на постійне місце проживання в інше жиле приміщення в тому ж населеному пункті.

Просив задовольнити позов, визнати відповідачів такими, що втратили право користування жилим приміщенням та розірвати договір найму кімнати №606/4 у гуртожитку по вул..Грушевського,1 м.Бровари, Київської області.

Рішенням Броварського міськрайонного суду Київської області від 14 жовтня 2010 року позов задоволено частково.

Визнано ОСОБА_2,ОСОБА_3, ОСОБА_4 такими, що втратили право користування жилим приміщенням кімнати №606/4 у гуртожитку по вул..Грушевського,1 м.Бровари, Київської області з 2006 року.

В іншій частині вимог відмовлено.

В апеляційній скарзі позивач просить скасувати рішення суду з підстав невідповідності його нормам матеріального і процесуального права в частині відмови у задоволенні позовних вимог та ухвалити нове рішення про задоволення позову у повному обсязі.

Заслухавши доповідь судді апеляційного суду, пояснення осіб, які беруть участь у справі, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія вважає, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення з таких підстав.

По справі встановлено, що відповідно до свідоцтва про право власності на нерухоме майно від 12.12.2008 року гуртожиток за адресою м.Бровари, вул..Грушевського,1 перебуває у комунальній власності територіальної громади м.Бровари в особі Броварської міської ради.

Відповідачі проживали у зазначеному гуртожитку з 1996 року, вселилися в нього в порядку, передбаченому законодавством, з 07.11.2009 року за даною адресою зареєстровані постійно, з ними був укладений договір найму кімнати, вони несли усі обов»язки та мали права згідно з договором найму.

ОСОБА_1 працював у ВАТ «СПМК-511» з 16 грудня 1985 року по 03 січня 2001 року електромонтажником і був прописаний за даною адресою.

Шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 розірвано 10 серпня 2010 року.

Згідно ч.1 ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов»язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ст..107 ЖК України наймач або член його сім»ї, який вибув на інше постійне місце проживання, втрачає право користування жилим приміщенням з дня вибуття, незалежно від пред»явлення позову про це.

У відповідності до чинної судової практики щодо застосування Житлового кодексу України, на ствердження вибуття суд може брати до уваги будь-які фактичні дані, які свідчать про обрання стороною іншого постійного місця проживання- повідомлення про це в листах, розписка, переадресовка кореспонденції, утворення сім»ї в іншому місці, перевезення майна в інше жиле приміщення, виїзд в інший населений пункт, укладання трудового договору на невизначений строк тощо.

Відповідно до ч.2 ст.107 ЖК України у разі вибуття наймача та членів його сім»ї на постійне проживання до іншого населеного пункту або в інше жиле приміщення в тому ж населеному пункті договір найму жилого приміщення вважається розірваним з дня вибуття. Якщо з жилого приміщення вибуває не вся сім»я, то договір найму жилого приміщення не розривається, а член сім»ї, який вибув, втрачає право користування цим жилим приміщенням з дня вибуття.

Ухвалюючи рішення про відмову у задоволенні позову в частині вимог до ОСОБА_1 та в частині вимог про розірвання договору найму, суд обґрунтовано виходив з положень ст..ст.107 ЖК України та прийшов до обґрунтованого висновку, що позивач не надав належних доказів, що свідчать про те, що відповідач ОСОБА_1 вибув на інше постійне місце проживання або в інше жиле приміщення.

Посилання позивача на рапорт співробітника МВС ОСОБА_5 від 24.03.2010 року та Акт перевірки фактичного проживання громадян в гуртожитку від 09.03.2010 року, як на доказ того, що ОСОБА_1 вибув на інше місце проживання, обґрунтовано відхилені судом (а.с.27, 29).

Висновки суду відповідають вимогам закону та обставинам справи.

В апеляційній скарзі не приведено доводів, які б спростували висновки суду, викладені в рішенні.

Рішення суду ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права, підстав до його скасування при апеляційному розгляді справи не встановлено.

Керуючись ст..ст.307, 308 ЦПК України, колегія

Ухвалила :

Апеляційну скаргу відхилити.

Рішення Броварського міськрайонного суду Київської області від 14 жовтня 2010 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом двадцяти днів.

Головуючий -

Судді -