Справа № 22-ц-108/11 Головуючий у 1 інстанції: Береза В.Р.
Провадження № 22-ц/1390/2296/11 Доповідач в 2-й інстанції: ОСОБА_1 Т. І. Категорія: 46
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 травня 2011 року колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Львівської області в складі:

головуючого-судді Богонюка М.Я.

суддів: Приколоти Т.І., Федоришина А.В.

при секретарі Качмар М.Я.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Миколаївського районного суду Львівської області від 27 листопада 2009 року по справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про поділ майна подружжя, -

ВСТАНОВИЛА:

Рішенням Миколаївського районного суду Львівської області від 27 листопада 2009 року позов задоволено. Проведено поділ майна, набутого сторонами в шлюбі.

Рішення суду оскаржив ОСОБА_2

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 просить рішення суду скасувати та направити справу на новий розгляд до суду першої інстанції. Апелянт вважає, що рішення суду ухвалене з порушенням норм матеріального та процесуального права, при неповно зясованих обставинах справи. Стверджує, що позивач не внесла до списку обєктів поділу нажите ними спільне майно, яке вона вивезла до своїх батьків. Зазначає, що для потреб сімї д ним було отримано у ВАТ КБ «Надра» кредит на суму 14 000 грн., разом з відсотками - 23 705, 28 грн. Даний кредит призначений для ремонту квартири. Зобовязання по кредиту ним виконані частково і не включені до обєктів поділу. Апелянт вказує, що також за кредитні кошти, які не повернуті в повному обємі, куплено компютер. Стверджує, що регулярно, в повному обсязі сплачує аліменти на утримання сина, а тому суд не мав підстав відступати від засад рівності часток подружжя.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи в межах доводів апеляційної скарги та заявлених позовних вимог, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу слід відхилити.

Встановлено, що сторони перебували в шлюбі, який розірвано 23 січня 2009 року. Після розірвання шлюбу відповідач залишився проживати в належній на праві власності внаслідок приватизації сторонам та двом їхнім дітям квартирі в с.Липівка Миколаївського району. Позивач з дітьми проживає у своїх батьків в с.Гамаліївка Пустомитівського району. Спільне майно подружжя знаходиться в квартирі, де проживає відповідач. Сторони не заперечують факту наявності спірного майна, яке ними придбано за час шлюбу.

Суд першої інстанції на підставі аналізу наявних у справі доказів виділив позивачу майно на суму 4 674,50 грн., відповідачу виділено майно на суму 2 709,93 грн.

Відповідно до ст. 60 СК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності. Кожна річ, набута за час шлюбу, вважається обєктом права спільної сумісної власності подружжя. Відповідно до ст. 70 цього Кодексу у разі поділу майна, що є обєктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними. При вирішенні спору про поділ майна суд може відступати від засад рівності часток подружжя за обставин, що мають істотне значення. За рішенням суду частка майна одного з подружжя може бути збільшена.

На підставі повного аналізу наявних у справі доказів суд зробив вірний висновок, що поділу підлягає майно, придбане сторонами за час спільного проживання як подружжя та мотивував свій висновок про відступ від рівності часток сторін, з яким слід погодитися, оскільки такий відповідає матеріалам справи, є обґрунтованим і справедливим.

Колегія суддів вважає, що висновки суду ґрунтуються на аналізі зібраних по справі доказів. На спростування цих висновків відповідач доказів не надав.

З висновками суду слід погодитися, оскільки ним правильно визначено характер спірних правовідносин та встановлено дійсні обставини справи. Доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду.

Колегія суддів вважає, що оскаржуване рішення ухвалене судом першої інстанції з додержанням норм матеріального і процесуального права. Підстави для скасування рішення Миколаївського районного суду Львівської області від 27 листопада 2009 року відсутні, а тому апеляційну скаргу слід відхилити.

Керуючись ст. 303, п.1 ч.1 ст.307, ст. 308, ст. 313, ч.1 п.1 ст.314, ст.315, 319 ЦПК України, колегія суддів,

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити.

Рішення Миколаївського районного суду Львівської області від 27 листопада 2009 року залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання ухвалою законної сили.

Головуючий:

Судді: