Справа № 2-640/11
РІШЕННЯ

іменем України

24 листопада 2011 року м. Носівка

Носівський районний суд Чернігівської області в складі:

головуючого судді Дикого В.М.,

за участі секретаря с/з ОСОБА_1,

позивача ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Носівського районного суду Чернігівської області цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до Хотинівської сільської ради Носівського району про визнання права власності на житловий будинок,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_2 подав до Носівського районного суду позовну заяву про визнання права власності на житловий будинок, розташований в с. Хотинівка Носівського району, вул. Лесі Українки, 34. Свої вимоги позивач обґрунтовував тим, що 18 вересня 2002 року померла його мати ОСОБА_3. 8 травня 2011 року помер його батько ОСОБА_4, який володів вказаним спадковим будинком. Позивач та його сестра ОСОБА_5 є спадкоємцями за заповітом після смерті батька. ОСОБА_5 відмовилася від прийняття спадщини, подавши відповідну заяву до нотаріальної контори. Позивач спадщину прийняв, подавши заяву про прийняття спадщини до нотаріальної контори, але отримати свідоцтво про право на спадщину він не має змоги, тому що спадкодавець за життя не зареєстрував майнові права на будинок. Тому позивач просив визнати за ним право власності на житловий будинок судовим рішенням.

У судовому засіданні позивач ОСОБА_2 підтримав позов та пояснив, що він не може оформити право власності на житловий будинок через відсутність правовстановлюючих документів.

Представник відповідача, Хотинівської сільської ради Носівського району, у судове засідання не зявився. Голова сільської ради направив до суду заяву, у якій вказав, що позовні вимоги визнає повністю та просив справу розглянути без участі представника відповідача.

Вислухавши пояснення позивача, дослідивши письмові докази, які містяться в справі, суд приходить до наступного.

Відповідно до положень абзацу 6 пункту 11 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 14 від 18 грудня 2009 року «Про судове рішення у цивільній справі», за змістом частини четвертої статті 174 ЦПК у разі визнання відповідачем позову, яке не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд у мотивувальній частині рішення може вказати лише про визнання позову та прийняття його судом.

Відповідно до положень абзацу 3 пункту 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 2 від 12 червня 2009 року «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції», у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без зясування і дослідження інших обставин справи.

Відповідач без застережень визнав позов в повному обсязі. Оцінивши представлені докази, суд приходить до висновку, що визнання позову не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, а тому суд приймає визнання відповідачем позову та задовольняє позов.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 174, 208, 209, 212-215 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Визнати за ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, право власності на житловий будинок з надвірними будівлями вартістю 121807 гривень, який розташований в с. Хотинівка Носівського району Чернігівської області, вул. Лесі Українки, 34.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом десяти днів з дня його проголошення.

Суддя В.М. Дикий