Справа № 2-1040/11
21 січня 2011 року Кіровський районний суд міста Дніпропетровська у складі:
головуючого судді - Казака С.Ю.
при секретарі - Бабка Г.Г.
за участю позивачки - ОСОБА_1
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Дніпропетровську цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю ФЛЖ ЛЮКСпро визнання договору недійсним, стягнення матеріальної та моральної шкоди,-
В судовому засіданні позивачка позовні вимоги підтримала та, посилаючись на викладені в позовній заяві обставини, просила задовольнити останню в повному обсязі.
Представник відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю ФЛЖ ЛЮКСв судове засідання не зявився, про причини неявки не повідомив. Про день та час слухання справи повідомлявся у відповідності до ч5 ст.74 ЦКП України належним чином за адресою місцезнаходження, що зазначена в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців.
З урахуванням зазначеного та думки позивачки, судом у відповідності до ст.ст.169,224 ЦПК України було ухвалено про розгляд справи в заочному порядку.
Суд, заслухавши пояснення позивачки, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з наступних підстав.
Судом встановлено, що 16.07.2008 року між ДП ФЛЖ ЛЮКС КРЕДОта ОСОБА_1 було укладено попередній договір №003013 відповідно до п.1.1 якого ДП ФЛЖ ЛЮКС КРЕДОприймає на себе обовязок забезпечити укладення договору Про участь у системі отримання товаруміж ТОВ ФЛЖ ЛЮКСта ОСОБА_1 у відповідності до умов цього договору, а ОСОБА_1 приймає на себе обовязок укласти в наступному договір Про участь у системі тримання товарз Товариством з обмеженою відповідальністю ФЛЖ ЛЮКС(далі ТОВ ФЛЖ ЛЮКС) у відповідності з його умовами.
Відповідно до п.2.1 цього договору ОСОБА_1 повинна була сплатити ДП ФЛЖ ЛЮКС КРЕДОгарантійну суму, що складає договірну плату за послуги та становить 7000 грн. (а.с.11).
Згідно квитанції №24 від 16.07.2008 року ОСОБА_1 було сплачено обумовлену п.2.1 договору суму в розмірі 7000 грн. (а.с.16).
16.07.2008 року між ТОВ ФЛЖ ЛЮКСта ОСОБА_1 було укладено договір №003013 про участь у система отримання товару відповідно до п.2.1 якого набувач (ОСОБА_1А.) доручає, а координатор (ТОВ ФЛЖ ЛЮКС) зобовязується за оплату надавати послуги на користь набувача, спрямовані на придбання товару, вартість та характеристика якого зазначено в реєстраційній картці, в порядку, визначеному Умовами Системи отримання товару, що є Додатком №2 до договору, а саме: сформувати Товариство Набувачів товарів, організувати процес отримання товарних сертифікатів набувачами, здійснити своєчасну оплату вартості товару на користь набувача з Фонду товариства набувачів та організувати передачу товару у власність набувач (а.с.8-9,10).
Згідно квитанцій №158 від 26.08.2008 року та №84 від 13.08.2008 року позивачкою відповідно до умов договору було сплачено 1117 грн. 34 коп. авансового платежу та 558 грн. 67 коп. щомісячного платежу відповідно (а.с.17,18).
В жовтні 2008 року на звернення позивачки до ТОВ ФЛЖ ЛЮКСщодо розірвання договору, товариством останній було надано відповідь, що в звязку з викраденням з рахунків компанії значної суми коштів, що належала клієнтам товариства, та, в звязку з цим, фінансової неспроможності товариства, взаєморозрахунки будуть проведені при надходженні грошей на рахунок (а.с.19).
Відповідно до ч.1 ст.202 ЦК України правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або
припинення цивільних прав та обов'язків.
Відповідно до ч.ч.1,2,4,5 ст.203 ЦК України зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також моральним засадам суспільства. Особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності. Правочин має вчинятися у формі, встановленій законом. Правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним.
Відповідно до ч.2 ст.207 ЦК України правочин, який вчиняє юридична особа, підписується особами, уповноваженими на це її установчими документами, довіреністю, законом або іншими актами цивільного законодавства, та скріплюється печаткою.
Відповідно до ч.ч.1,3 ст.215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені ч.ч.1-3,5,6 ст.203 цього Кодексу.
Якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин).
Відповідно до ч.ч.1,2 ст.216 ЦПК України недійсний правочин не створює юридичних наслідків, крім тих, що пов'язані з його недійсністю.
У разі недійсності правочину кожна із сторін зобов'язана повернути другій стороні у натурі все, що вона одержала на виконання цього правочину, а в разі неможливості такого повернення, зокрема тоді, коли одержане полягає у користуванні майном, виконаній роботі, наданій послузі, - відшкодувати вартість того, що одержано, за цінами, які існують на момент відшкодування.
Якщо у зв'язку із вчиненням недійсного правочину другій стороні або третій особі завдано збитків та моральної шкоди, вони підлягають відшкодуванню винною стороною.
Відповідно до ст.236 ЦК України нікчемний правочин або правочин, визнаний судом недійсним, є недійсним з моменту його вчинення. Якщо за недійсним правочином права та обов'язки передбачалися лише на майбутнє, можливість настання їх у майбутньому припиняється.
Як вбачається з договору №003013 від 16.07.2008 року між сторонами фактично укладення договір про надання послуг на придбання товару.
Відповідно до ч.1 ст.901 ЦК України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов'язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або
здійснення певної діяльності, а замовник зобов'язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.
Разом з тим, зазначений вище договір не містить визначення конкретного товару, послуги на придбання якого повинні бути надані відповідачем, його виду, особливих властивостей, вартості, місця знаходження, строків виконання договору.
Договори від 16.07.2008 року підписано від імені відповідача ОСОБА_2 без зазначення її посади та повноважень на право укладання та підписання договорів від імені ТОВ ФЛЖ ЛЮКСта ДП ФЛЖ ОСОБА_3.
З урахуванням зазначених вище обставин, суд приходить до висновку, що оспорюваний договір №003013 від 16.07.2008 року укладено без дотримання вимог ст.ст.203,207 ЦК України та останній у відповідності до ч.3 ст.215 ЦК України слід визнати недійсним, задовольнивши позовні вимоги в цій частині.
В звязку з визнанням недійсним укладеного договору у відповідності до ст.216 ЦК України з ТОВ ФЛЖ Люксна користь позивачки також слід стягнути суму в розмірі 7000 грн., сплачену позивачкою за надання послуг по укладенню договору та 1117 грн. 34 коп. авансового платежу і 558 грн. 67 коп. щомісячного платежу, плачених відповідно до умов договору, а також 88 грн. 17 коп. банківської комісії, сплаченої позивачкою за перерахування вказаних вище сум на рахунок відповідача. Всього з відповідача на користь позивачки слід стягнути суму в розмірі 8764 грн. 18 коп.
Що стосується позовних вимог про стягнення з відповідача на підставі ст.ст.230,625 ЦК України інфляційних та витрат за користування коштами в сумі 4758 грн. 93 коп. та 529 грн. 32 коп., відповідно, то в цій частині в задоволенні позовних вимог позивачці слід відмовити, як таких, що не ґрунтуються на законі, оскільки зазначені ст.ст.230,625 ЦК України не підлягають застосуванню до спірних правовідносин.
Відповідно до ч.ч.1,2 ст.23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає: 1) у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я; 2) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім'ї чи близьких родичів; 3) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку із знищенням чи пошкодженням її майна; 4) у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи.
Оскільки в ході судового розгляду позивачка не надала належних доказів щодо заподіяння їй моральної шкоди внаслідок будь-яких дій відповідача, в розумінні ст.23 ЦК України, суд вважає, що позовні вимоги ОСОБА_1 в цій частині також не підлягають задоволенню.
Відповідно до ст.88 ЦПК України з ТОВ ФЛЖ ЛЮКСна користь ОСОБА_1 слід стягнути сплачені останньою при подачі позовної заяви судовий збір в сумі 78 грн. 50 коп. та витрати з інформаційно-технічного забезпечення розгляду справи в сумі 120 грн., а всього 198 грн. 50 коп. судових витрат.
Також з ТОВ ФЛЖ ЛЮКСна користь держави слід стягнути недоплачений позивачкою при подачі позову судовий збір пропорційно до заявлених вимог в сумі 9 грн. 14 коп.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст.23,202,203,207,215,216,236,901 ЦК України, ст.ст.10,11,57-60,88,169,212-215,224-226 ЦПК України, суд,
Позовну заяву ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю ФЛЖ ЛЮКСпро визнання договору недійсним, стягнення матеріальної та моральної шкоди - задовольнити частково.
Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю ФЛЖ ЛЮКСна користь ОСОБА_1 8764 грн. 18 коп.
Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю ФЛЖ ЛЮКСна користь ОСОБА_1 судовий збір в сумі 78 грн. 50 коп. та витрати з інформаційно-технічного забезпечення розгляду справи в сумі 120 грн., а всього 198 грн. 50 коп. судових витрат.
Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю ФЛЖ ЛЮКСна користь держави судовий збір в сумі 9 грн. 14 коп.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку на подачу апеляційної скарги.

Рішення суду може бути оскаржено до апеляційного суду Дніпропетровської області через Кіровський районний суд м.Дніпропетровська шляхом подачі протягом десяти днів з дня проголошення рішення апеляційної скарги. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Суддя: ОСОБА_4