АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________
Справа № 22-ц - 7654/2011 р. Головуючий
Категорія - із соціальних виплат І інстанції - ОСОБА_1
Доповідач - Бурлака І. В.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 квітня 2011 року. м. Харків.

Судова колегія судової палати з цивільних справ апеляційного суду Харківської області в складі: Головуючого - судді: Бурлака І.В.,

суддів : Карімової Л.В., Яцини В.Б.,

розглянувши у письмовому провадженні справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на постанову Балаклійського районного суду Харківської області від 16 квітня 2010 року по справі за позовом ОСОБА_2 до Управління праці та соціального захисту населення Балаклійської районної державної адміністрації Харківської області про визнання бездіяльності протиправною та зобов'язання вчинити певні дії,

В СТАНОВИЛА:

У лютому 2010 року ОСОБА_2 звернулася до суду з зазначеним позовом до Управління праці та соціального захисту населення Балаклійської районної державної адміністрації Харківської області з посиланням на те, що вона перебувала на обліку в Управлінні праці та соціального захисту населення Балаклійської районної державної адміністрації Харківської області. У серпні 2006 року вона звернулася до відповідача з заявою про призначення їй соціальної допомоги у зв'язку з народженням доньки Дар'ї, ІНФОРМАЦІЯ_1, а у лютому 2008 року - з заявою про призначення їй соціальної допомоги у зв'язку з народженням доньки ОСОБА_3, 22.01.2008 року. Як застрахована особа в системі загальнообов'язкового державного соціального страхування вона отримувала допомогу по догляду за дітьми до досягнення ними трирічного віку. Оскільки відповідач нараховував та виплачував їй допомогу в меншому розмірі, ніж передбачено діючим законодавством, просила визнати дії відповідача протиправними; зобов'язати відповідача призначити, здійснити перерахунок та виплатити їй допомогу по догляду за донькою Дар'єю до досягнення нею трирічного віку у розмірі прожиткового мінімуму для дітей віком до 6 років з 01 січня 2007 року по 11 серпня 2009 року та на доньку ОСОБА_3 - з 01 квітня 2008 року по 01 лютого 2010 року.

Постановою Балаклійського районного суду Харківської області від 16 квітня 2010 року в задоволенні позову позивачу - відмовлено.

Не погоджуючись з судовим рішенням, ОСОБА_2 1.1. подано апеляційну скаргу, в якій просила рішення скасувати та ухвалити нове рішення, яким задовольняти п позов. При цьому посилалася на порушення норм матеріального та процесуального права і як доводи апеляційної скарги виклала позовні вимоги.

Відовідно до п.1.ч.1.ст.197 КАС України розгляд справи за апеляційною скаргою здійснено в письмовому провадженні, підстав призначення справи до апеляції розгляду в судовому засіданні немає.

Судова колегія, заслухавши судцю-доповідача, дослідивши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги вважає за необхідне апеляційну скаргу ОСОБА_2 1.1. - відхилити, судове рішення - залишити без змін з наступних підстав.

Відмовляюючи ОСОБА_2 в задоволенні позову в частині зобовязання відповідача здійснити перерахунок та виплату їй недоплаченої допомоги за період з01.07.2007 року по 08.07.2007 року та з серпня 2008 року, суд першої інстанції обгрунтовано виходив з того, що нарахування та виплата вказаної допомоги в цей період здійснювалася позивачці відповідно до вимог діючого на той час законодавства.

Судом встановлено і підтверджується матеріалами справи, що ОСОБА_2 1.1. має доньку ОСОБА_2 Д,Р., ІНФОРМАЦІЯ_1 та доньку ОСОБА_3,ІНФОРМАЦІЯ_2, перебуває на обліку в Управлінні праці та соціального захисту населення Балаклійської районної державної адміністрації Харківської області і як застрахована особа в системі загальнообов' язкового державного соціального страхування вона отримує допомогу по догляду за дітьми до досягнення ними трирічного віку, (а.с.7).

Посилання ОСОБА_2 на те, що розмір допомоги не відповідав діючому законодавству, судовою колегією не приймаються, оскільки як вбачається з матеріалів справи ОСОБА_2 виплачувалася щомісяця допомога на доньку Дарю та на доньку ОСОБА_3 з 01 січня 2007 року по 08 липня 2007 року відповідно до абзацу 3 ч.3 ст. 57 Закону України «Про Державний бюджет України на 2007 рік» від 19.12.2006 року № 489-У та з серпня 2008 року в розмірі 130,00 грн. на кожну дитину відповідно до пп.7 п.23 розділу 2 Закону України «Про Державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України» від 28.12.2007 року, (а.с.7).

Ухвалюючи постанову, суд першої інстанції, з висновком якого погодилася судова колегія, правильно зазначив, що відповідач, здійснюючи з 01.01.2007 року по08.07.2007 року та з серпня 2008 року щомісяця виплату допомоги по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку у розмірах, встановлених вказаними Законами, правомірно діяв, на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначено діючим законодавством України, тому підстав для скасування або зміни судового рішення в цій частині не вбачається.

Відмовляючи позивачці в задоволенні позову в частині зобовязання відповідача здійснити перерахунок та виплату їй недоплаченої допомоги за період з09.07.2007 року по 31.12.2007 року, суд першої інстанції виходив з того, що позивачкою строк для звернення до суду пропущено.

Статтею 99 Кодексу адміністративного судочинства України, який діяв на час розгляду справи в суді першої інстанції, встановлено річний строк звернення до адміністративного суду.

Як вбачається з матеріалів справи позивачка звернулася до суду за захистом своїх прав 23.02.2010 року, (а.с.1).

Відповідно до ст. 100 КАС України пропущення строку звернення до адміністративного суду є підставою для відмови у задоволенні адміністративного позову за умови, якщо на цьому наполягає одна із сторін. Якщо суд визнає причину пропущення строку звернення до суду поважною, адміністративна справа розглядається і вирішується в порядку, встановленому цим Кодексом.

Статтею 100 Кодексу адміністративного судочинства України визначені наслідки пропущення строків звернення до адміністративного суду.

Відповідно до ч. 1 ст. 100 Кодексу адміністративного судочинства України пропущення строку звернення до адміністративного суду є підставою для відмови у задоволенні адміністративного позову за умови, якщо на цьому наполягає одна із сторін.

Як вбачається із матеріалів справи відповідач наполягав на відмові в задоволенні позову з підстав пропущення строку для звернення до адміністративного суду, встановленою ст.99 Кодексу адміністративного судочинства України ( а.с. 16). Доказів поважності пропуску строку матеріали справи не містять.

Таким чином колегія суддів погоджується з висновком суду стосовно того, що позивачем без поважних причин пропущено строк звернення до суду з позовом про зобовязання відповідача призначити та здійснити їх перерахунок допомоги по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку з 09.07.2007 року по31.12.2007 року і вважає його законним та обгрунтованим.

У звязку з чим судова колегія залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову суду - без змін. Доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують.

Керуючись ст. ст. 195,195-1, 197, п. 1 ч. 1 ст. 198, ст. 200, п. 1 ч. 1 ст. 205, ст. ст. 206,207 КАС України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - відхилити.

Постанову Балаклійського районного суду Харківської області від 16 квітня 2010 року - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копії особам, які беруть участь у справі, та може бути оскаржена шляхом подання касаційної скаргибезпосередньо до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів після набрання законної сили.

Головуючий-суддя:

Судді: