Справа № 2/2506/1061/11
У Х В А Л А

26 квітня 2011 року м. Чернігів

Деснянський районний суд міста Чернігова у складі:

головуючого судді Коверзнева В.О.,

при секретарі Лєсковій О.В.,

з участю: сторін, представника позивача адвоката ОСОБА_1, представника відповідача двоката ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні заяви ОСОБА_3 про вжиття заходів забезпечення її позову до ОСОБА_4 про поділ майна, а також про призначення по справі судової експертизи,

третя особа без самостійних вимог щодо предмету спору публічне акціонерне товариство Укрсоцбанк,

в с т а н о в и в:

21.01.2011 року позивач ОСОБА_3 звернулася до суду з позовом до відповідача ОСОБА_4 про визнання за нею права власності на 2/3 частини спільного сумісного майна подружжя, зокрема на:

- 9/25 частин будинку № 162 по вулиці 1 Травня в місті Чернігові;

- меблевий магазин Бояриня, розташований за адресою: м. Чернігів, вул. 1 Травня, 162, разом із земельною ділянкою площею 0.0448 га за цією ж адресою;

- меблеву фабрику Бояриня/цех А-2 площею 1149 м2/, розташовану за адресою: м. Чернігів, вул. Індустріальна, 11Б;

- квартиру АДРЕСА_1;

- а також на транспортні засоби: автомобіль ІФА, реєстраційний номер А НОМЕР_1; автомобіль ГАЗ, реєстраційний номер НОМЕР_2; автомобіль КАМАЗ, реєстраційний номер НОМЕР_3; автомобіль ФОРД-СІЄРА, реєстраційний номер НОМЕР_4; автомобіль ВАЗ (реєстраційний номер не вказала); причеп, реєстраційний номер НОМЕР_5.

Додатково просила провести поділ вказаного вище спірного майна та виділити їй у власність меблевий магазин Бояриня, розташований за адресою: м. Чернігів, вул. 1 Травня, 162, разом із земельною ділянкою площею 0.0448 га за цією ж адресою, а також на квартиру АДРЕСА_1. Решту майна просила залишити у власності відповідача.

У судовому засіданні позивач подала заяву про вжиття заходів забезпечення позову шляхом накладення арешту на спірне майно. В обґрунтування заяви послалася на те, що відповідач може до ухвалення рішення на власний розсуд розпорядитися спільним майном, що зробить неможливим виконання рішення суду.

Крім того, позивач подала заяву про призначення по справі судової експертизи для визначення дійсної вартості спірного майна, а також для визначення часу укладання відповідачем договорів позики. Дану заяву позивач мотивує тим, що визначення вартості спірного майна необхідно для вирішення питання про його поділ, а встановлення дати укладення договорів позики для вирішення питання достовірності цих договорів.

Відповідач з приводу задоволення заяви про забезпечення позову послався на розсуд суду, а з приводу призначення судової експертизи заперечував, з тих підстав, що на його думку спірне майно не належить позивачу на праві спільної сумісної власності, а тому не підлягає поділу.

Представник третьої особи у судове засідання не зявилася, при цьому надіслала заяву про розгляд справи за її відсутності.

Заслухавши пояснення та дослідивши матеріали справи суд дійшов наступного висновку.

Згідно частини 3 статті 151 ЦПК України забезпечення позову допускається, якщо невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Таким чином, підставою для вжиття заходів забезпечення позову є доведення особою, яка звертається до суду з відповідною заявою, існування обставин, які свідчать про можливість в подальшому невиконання або утруднення виконання рішення суду без застосування таких заходів.

Втім, позивачем не надано суду достатніх доказів на підтвердження існування зазначених вище обставин, а також наявності у сторін права власності на транспортні засоби, що перелічені в заяві про забезпечення позову. Крім того, позивач не вказала реєстраційні номера транспортних засобів, що унеможливлює їх ідентифікацію і належність певній особі.

В силу положень частини 1 статті 143 цього Кодексу призначення судової експертизи являється необхідним для зясування обставин, що мають значення для справи і потребують спеціальних знань у галузі науки, мистецтва, техніки, ремесла тощо, якими суд не володіє.

Втім, суд вважає, що вирішення даного спору наявність спеціальних знань не потребується.

Вищевикладене в сукупності є безумовною підставою для відмови в задоволенні поданих заяв.

Керуючись статтями 143, 151, 153, 208 210, 293 Цивільного процесуального кодексу України, рішенням Конституційного Суду України від 28.04.2010 року № 12-рп/2010, суд

у х в а л и в:

у задоволенні заяви ОСОБА_3 про вжиття заходів забезпечення позову відмовити.

У задоволенні заяви ОСОБА_3 про призначення по справі судової експертизи відмовити.

Ухвала суду в частині відмови в задоволенні заяви про забезпечення позову може бути оскаржена до Апеляційного суду Чернігівської області протягом пяти днів з дня її проголошення, в порядку встановленому статтею 294 ЦПК України.

Головуючий: