Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 березня 2011 року місто Маріуполь

Орджонікідзевський районний суд міста Маріуполя Донецької області у складі:

головуючого судді Вайновський А. М.,

при секретарі Григор А.Г.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Маріуполі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання недійсними свідоцтв про право на спадщину за законом, визнання права власності,

треті особи Четверта маріупольська державна нотаріальна контора, приватний нотаріус Маріупольського міського нотаріального округу ОСОБА_3, -

В С Т А Н О В И В:

У листопаді 2010 року позивач звернувся до суду із позовом до відповідача про визнання недійсними свідоцтв про право на спадщину за законом, визнання права власності. В обґрунтування вимог зазначав, що 30 березня 2008 року померла його дружина та матір відповідача - ОСОБА_4, після смерті якої залишилось спадкове майно у вигляді квартири АДРЕСА_1. В період зареєстрованого шлюбу із ОСОБА_4 вони набули права власності на квартиру АДРЕСА_2. В подальшому, а саме 14.03.2001 року він із дружиною подарували зазначену квартиру ОСОБА_5 та ОСОБА_6 Натомість отримали дві квартири: квартиру АДРЕСА_3, а також квартиру АДРЕСА_4, право власності на які було зареєстровано на імя ОСОБА_4 11.05.2006 року ОСОБА_4 подарувала синові ОСОБА_2 квартиру АДРЕСА_4. При цьому право позивача на частку зазначеної квартири, як набутої в період зареєстрованого шлюбу, враховано не було. Крім того, 11.11.2008 року відповідачем було отримано свідоцтво про право власності на спадщину за законом після смерті ОСОБА_4, а саме на ? частку квартири АДРЕСА_3. Вважає, що таким розподілом спадкового майна суттєво порушено його законні права. Просив визнати недійсним договір дарування квартири АДРЕСА_4, посвідчений приватним нотаріусом ОСОБА_3 від 11.05.2006 року за реєстровим № 1440, визнати частково недійсним свідоцтво про право на спадщину № 1-1382, видане на його імя від 11.11.2008 року, а також припинити право власності ОСОБА_2 у квартирі АДРЕСА_3.

В ході судового розгляду справи позивачем ОСОБА_1 було змінено та уточнено позовні вимоги, в остаточній редакції яких просив визнати недійсними: свідоцтво про право на спадщину за законом № 1-1382, видане на його імя від 11.11.2008 року, а також свідоцтво про право на спадщину за законом № 1-1383, видане на імя відповідача ОСОБА_2 від 11.11.2008 року. Крім того, просив визнати за ним право власності на ? частку обєкту спільної сумісної власності подружжя квартири № 42 в будинку № 69 в проспекту Перемоги в міста Маріуполі, а також визнати за ним право власності на ? частку зазначеної квартири в порядку спадкування за законом першої черги після смерті дружини ОСОБА_4

Позивач ОСОБА_1 у судове засідання не прибув, письмово просив розглянути справу у його відсутність. Зазначив, що позовні вимоги остаточної редакції підтримує у повному обсязі.

Відповідач ОСОБА_2 у судове засідання не прибув, надавши заяву про розгляд справи у його відсутність, в якій зазначив, що позовні вимоги в остаточній редакції визнає у повному обсязі та не заперечує проти їх задоволення.

Третя особа приватний нотаріус Маріупольського міського нотаріального округу ОСОБА_3, у судове засідання не прибув з невідомих суду причин, про час і місце розгляду справи повідомлявся своєчасно та належним чином.

Представник третьої особи Четвертої маріупольської державної нотаріальної контори у судове засідання не прибув, просив розглянути справу у його відсутність..

Дослідивши матеріали справи, суд вважає позов таким, що підлягає задоволенню за наступних підстав.

Згідно зі свідоцтвом про смерть серії І-НО № 276757, виданого Орджонікідзевським відділом РАЦС Маріупольського МУЮ Донецької області від 31.03.2008 року, ОСОБА_4 померла 30 березня 2008 року, про що вчинено актовий запис № 481.

Згідно зі свідоцтвом про укладення шлюбу серії ІІ-НО № 254648, виданим Будинком одруження виконкому міської ОСОБА_3 народних депутатів м. Жданова від 21.11.1974 року, ОСОБА_1 та ОСОБА_4 перебували у зареєстрованому шлюбі, актовий запис № 4615.

Паспортними даними позивача встановлено, що цей шлюб не розривався до дня смерті ОСОБА_4

Відповідно до свідоцтва про народження серії І-НО № 239659, виданого повторно Жовтневим відділом РАЦС Маріупольського МУЮ Донецької області від 13.11.2008 року, ОСОБА_2 народився 01 червня 1964 року. Батьками зазначені: батьком ОСОБА_7, матірю ОСОБА_4.

Відповідно до ст. 60 Сімейного кодексу України (далі за текстом СК України) майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини самостійного заробітку (доходу).

Відповідно до ст. 63 СК України дружина та чоловік мають рівні права на володіння, користування і розпорядження майном, що належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено домовленістю між ними.

Аналогічні положення встановлені ст. 22 Кодексу про шлюб та сімю України (в редакції 1969 року).

Відповідно до ст. 70 СК України та за змістом ст. 372 ЦК України у разі поділу майна, що є обєктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором.

Як вбачається з договору купівлі-продажу, посвідченого приватним нотаріусом Маріупольського міського нотаріального округу ОСОБА_8 від 14.03.2001 року, зареєстрованого Маріупольським БТІ від 14.03.2001 року за реєстраційним № 35407, ОСОБА_4 набула права власності на нерухоме майно квартиру АДРЕСА_3.

Встановлено, що між ОСОБА_4 та ОСОБА_1 за життя будь-якої домовленості щодо розподілу часток у праві спільної сумісної власності визначено не було, шлюбний договір між ними не укладався, і дана обставина не спростовувалась відповідачем ОСОБА_2 в ході розгляду справи.

Отже, в сенсі наведених норм та викладених обставин квартира АДРЕСА_3, що була набута ОСОБА_4 за життя в період зареєстрованого із ОСОБА_1 шлюбу є обєктом права їх спільної сумісної власності.

Відповідно до ч. 1 ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Згідно із ч. 1 ст. 1267 ЦК України частки у спадщині кожного із спадкоємців за законом є рівними.

Встановлено, що в провадженні Четвертої маріупольської нотаріальної контори знаходилась спадкова справа № 610 до майна ОСОБА_4, померлої 30 березня 2008 року.

11 листопада 2008 року зазначеною нотаріальною конторою спадкоємцям першої черги за законом майна померлої ОСОБА_4 її чоловіку - ОСОБА_1 та її сину - ОСОБА_2 було видано свідоцтва про право на спадщину за законом № 1-1382 та № 1-1383 на ? частку квартири АДРЕСА_3, кожному.

Згідно із ч. 1 ст. 1301 ЦК України свідоцтво про право на спадщину визнається недійсним за рішенням суду, якщо буде встановлено, що особа, якій воно видане, не мала права на спадкування, а також в інших випадках, встановлених законом.

Таким чином, беручи до уваги той факт, що нотаріальною конторою при видачі свідоцтв про право на спадщину за законом не було враховане право ОСОБА_1 на частку спадкового нерухомого майна, як обєкта спільної сумісної власності подружжя, дані свідоцтва про право на спадщин визнаються судом недійсними.

З урахуванням наведеного суд приходить до висновку про обґрунтованість позову ОСОБА_1, а тому не вбачає підстав для відмови у його задоволенні.

Визнання предявленого позову відповідачем ОСОБА_2 не суперечить вимогам чинного законодавства, не порушує права, свободи чи законні інтереси інших осіб.

На підставі ст.ст. 1261, 1267, 1301 ЦК України, ст.ст. 60, 61, 63, 70 Сімейного кодексу України, керуючись ст.ст. 10, 11, 60, 174, 209, 212-215 ЦПК України, суд -

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 задовольнити.

Визнати недійсним свідоцтво про право на спадщину за законом після смерті ОСОБА_4, померлої 30 березня 2008 року, видане Четвертою маріупольською державною нотаріальною конторою від 11 листопада 2008 року, реєстровий № 1-1382, на імя ОСОБА_1.

Визнати недійсним свідоцтво про право на спадщину за законом після смерті ОСОБА_4, померлої 30 березня 2008 року, видане Четвертою маріупольською державною нотаріальною конторою від 11 листопада 2008 року, реєстровий № 1-1383, на імя ОСОБА_2.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на ? частки обєкту спільної сумісної власності подружжя квартири АДРЕСА_3.

Визнати за ОСОБА_1 в порядку спадкування за законом першої черги після смерті ОСОБА_4, померлої 30 березня 2008 року, право власності на ? частки спадкового майна квартири АДРЕСА_3.

Визнати за ОСОБА_2 в порядку спадкування за законом першої черги після смерті ОСОБА_4, померлої 30 березня 2008 року, право власності на ? частки спадкового майна квартири АДРЕСА_3.

Рішення суду може бути оскаржено в апеляційному порядку до Апеляційного суду Донецької області через Орджонікідзевський районний суд міста Маріуполя шляхом подачі в десятиденний строк з дня його проголошення апеляційної скарги.

Суддя _________________________