Дата документу Справа №
Апеляційний суд Запорізької області
Справа № 22 - 2037 / 2011 р. Головуючий у 1 інстанції: Щаслива О.В.
Суддя-доповідач: ОСОБА_1
У Х В А Л А

Іменем України

« 24 » травня 2011 року. м. Запоріжжя.

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Запорізької області у складі:

Головуючого: Онищенко Е.А.

Суддів: Подліянова Г.С..

ОСОБА_2

При секретарі: Бабенко Т.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_3 в особі представника ОСОБА_4 на рішення Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 03 лютого 2011 року по справі за позовом ОСОБА_5 до ОСОБА_6, ОСОБА_3, третя особа сектор у справах громадянства, імміграції та реєстрації фізичних осіб Шевченківського РВ ЗМУ ГУМВС України у Запорізькій області, про усунення перешкод у здійсненні права власності, виселення.

В С Т А Н О В И Л А:

У квітні 2010 року ОСОБА_5 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_6, ОСОБА_3 про усунення перешкод у здійсненні права власності, виселення.

В позові зазначив, що 09.03.2009 року між ним, ОСОБА_5, та ОСОБА_6 був укладений договір купівлі-продажу квартири АДРЕСА_1. Даний договір був посвідчений приватним нотаріусом Запорізького міського нотаріального округу ОСОБА_7.

Відповідно до п. 8 договору купівлі-продажу від 09.03.2009 року відповідачка по справі зобов'язалася до 09 квітня 2010 року передати позивачу зазначене житло, вільне від речей домашньої обстановки та вжитку, а також звільнити відчужувану квартиру від проживання та реєстрації інших осіб.

Зазначене зобов'язання відповідач ОСОБА_6 виконала не у повному обсязі: хоча в квартирі ніхто не проживає, проте там до теперішнього часу знаходяться особисті речі відповідача ОСОБА_3, який перебуває на реєстрації у спірному житлі, а також періодично з'являється в квартиру, заявляючи, що він не має наміру її звільняти. Перебування відповідача на реєстрації у належному позивачеві житлі створює перешкоди для нього у здійсненні права власності. Позивач змушений нести видатки з житлово-комунальних послуг виходячи з кількості зареєстрованих в квартирі осіб, зберігати речі відповідача, терпіти вчинювані ним скандали, коли він в стані сп'яніння приходить до квартири.

Позивач просить суд усунути перешкоди у здійсненні ОСОБА_5 права власності на квартиру АДРЕСА_1 шляхом виселення ОСОБА_3 з квартири АДРЕСА_1 з припиненням його реєстрації за вказаною адресою.

Рішенням Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 03.02.2011 року позов задоволено. Усунено перешкоди у здійсненні ОСОБА_5 права власності на квартиру АДРЕСА_2. Виселено з припиненням реєстрації за вищенаведеною адресою ОСОБА_3

Не погоджуючись з рішенням суду, ОСОБА_3 подав апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права, просить рішення суду скасувати та ухвалити нове рішення про відмову в задоволенні позову.

Заслухавши у засіданні апеляційного суду суддю - доповідача, пояснення учасників апеляційного розгляду, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції та обставини справи в межах доводів апеляційної скарги і вимог, заявлених в суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню виходячи з наступного.

Згідно зі ст.303 ЦПК України під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Згідно зі ст.. 308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права. Не може бути скасоване правильне по суті і справедливе рішення суду з одних лише формальних міркувань.

Судом установлено, що на підставі договору купівлі-продажу від 09.03.2010 року, який посвідчений нотаріусом Запорізького міського нотаріального округу ОСОБА_7, ОСОБА_8 купив у ОСОБА_6 квартиру АДРЕСА_3. Право власності на зазначену квартиру зареєстровано за ОСОБА_8 Запорізьким міжміським бюро технічної інвентаризації за № 19075040 від 10.03.2010 року (а.с.5-7, а.с. 16).

В п. 8 вищезазначеного договору зазначено, що продавець зобовязаний передати квартиру вільну від речей домашньої обстановки та вжитку, звільнити відчужувану квартиру від проживання та реєстрації інших осіб не пізніше 09.04.2010 року.

В зазначеній квартирі перебуває на реєстраційному обліку ОСОБА_3, про що свідчить довідка начальника ЄРЦ № 001011 (а.с. 10).

Відповідно до ст.. ст.. 317, 319, 391 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном. Власник володіє, користується та розпоряджається своїм майном на власний розсуд, він має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

Суд першої інстанції врахував фактичні обставини справи та вимоги закону і обґрунтовано визнав, що вимоги позивача про усунення перешкод у користуванні квартирою підлягають задоволенню.

Доводи апеляційної скарги про те, що ОСОБА_3 є власником вищезазначеної квартири, оскільки ОСОБА_6 незаконно набула право власності на неї, тому не мала законних підстав продавати її ОСОБА_5, не заслуговують на увагу, оскільки апелянт не надав суду доказів, які б достовірно свідчили про незаконність договору купівлі-продажу квартири № 4686 від 17.06.2007 року, укладеного між ОСОБА_3 та ОСОБА_6

Натомість, з матеріалів справи вбачається, що вищезазначений договір був посвідчений нотаріально.

Право власності на вищезазначену квартиру за ОСОБА_6 було зареєстровано Орендним підприємством Запорізьке міжміське бюро технічної інвентарізації 30.12.2009 року на підставі дубліката договору купівлі-продажу № 4686 від 17.06.07 року, який був виданий 27.12.2009 року за № 6750 приватним нотаріусом Запорізького міського нотаріального округу ОСОБА_9 (а.с. 7).

На підставі наведеного, колегія суддів вважає, що судом повно і всебічно зясовані обставини справи, висновки відповідають цим обставинам і набутим доказам, характер правовідносин між сторонами визначений правильно, норми матеріального і процесуального права при розгляді спору не порушені, застосовані правильно, ухвалено законне і обґрунтоване рішення, а доводи апеляційної скарги є неспроможними і необґрунтованими та не спростовують висновків суду.

Керуючись ст.ст.303, 307, 308, 313, 314, 315, 317 ЦПК України, колегія суддів

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 в особі представника ОСОБА_4 відхилити.

Рішення Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 03 лютого 2011 року по цій справі залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення, проте може бути оскаржена до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий:

Судді: