АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 22ц-717/11 Головуючий у 1-й інстанції Романюк Доповідач ап. інст. ОСОБА_1
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 березня 2011 року м. Полтава

Колегія суддів судової палати з цивільних справ апеляційного суду Полтавської області в складі:

Головуючого - судді Прядкіної О.В.

Суддів Дряниці Ю.В.,Пилипчук Л.І.

При секретарі Лимар О.М.

розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Полтаві цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2

на рішення Гадяцького районного суду Полтавської області від 26 червня 2006р.

по справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про визнання права власності на частину будинку з надвірними будівлями, встановлення порядку користування жилим будинком та присадибною земельною ділянкою та зустрічним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про виселення з будинку та визнання права власності на жилий будинок

судова колегія, заслухавши доповідь судді-доповідача апеляційного суду ОСОБА_1, -

В С Т А Н О В И Л А :

Рішенням Гадяцького районного суду Полтавської області від 29 грудня 2010р. відновлено втрачене судове провадження за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про визнання права власності на частину будинку з надвірними будівлями, встановлення порядку користування жилим будинком та присадибною земельною ділянкою та зустрічним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про виселення з будинку та визнання права власності на жилий будинок.

Рішенням Гадяцького районного суду Полтавської області від 26 червня 2006р. позовні вимоги ОСОБА_3 задоволено.

Визнано незаконним рішення № 112-1 від 20.04.2006р. виконавчого комітету Гадяцької міської ради "Про оформлення права приватної власності на квартиру АДРЕСА_1 на ОСОБА_2.

-2-

Визнано частково недійсним свідоцтво про право власності на нерухоме майно, видане виконавчим комітетом Гадяцької міської ради 3 травня 2006р.на ім"я ОСОБА_2.

Проведено розподіл будинковолодіння,розташованого у м.Гадячі по вул.О.Кобилянської,62 між сторонами по варіанту № 1 відповідно до висновку судово-технічної експертизи.

Виділено в користування та визнати право власності за ОСОБА_3 на 13/48 частин будинковолодіння по вул.О.Кобилянської,62 в м.Гадячі : частину будинку площею 16,7 кв.м, що складається з житлової кімнати 1-7 площею 15,1 кв.м та кладової 1-10 площею 1,6 кв.м вартістю 4554,09 грн., що заштриховано червоним кольором.

Із господарських будівель : літню кухню літ .С вартістю 1280 грн., саж з мансардою літ.Д вартістю 1585 грн.,погріб літ.с-1 вартістю 980 грн.,1/2 туалету літ. Г вартістю 105 грн., загальною вартістю 8504,09 грн.

Виділено в користування ОСОБА_2 частину будинку площею 16,7 кв.м, що складається з житлової кімнати 1-6 площею 10,4 кв.м та передню 1-8 площею 6,3 кв.м вартістю 4554,09 грн., що заштриховано синім кольором.

Із господарських будівель : гараж літ.В вартістю 1208грн.,майстерню літ.Б вартістю 1365 грн.,погріб літ.б,вартістю 972грн.,сарай літ.Е вартістю 158 грн., 1/2 туалету літ. Г вартістю 105 грн., загальною вартістю 8362,09 грн.

Залишено в спільному користуванні сторін коридор 1-1,вбиральню 1-2,кухню 1-3 та коридор 1-9.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 різницю вартості суми домоволодіння від належних часток в розмірі 141 грн.

Зобов"язано ОСОБА_3 установити зверний блок та влаштувати перегородку з кімнати 1-9 в кладовку 1-10, ОСОБА_2 Яковича- улаштувати перегородку з кімнати 1-9 в кімнату 1-8.

Виділено в користування ОСОБА_3 земельну ділянку, що на плані розподілу земельної ділянки по варіанту №1 заштриховано червоним кольором, площею 198,63 кв.м,що складається з ділянки 1 площею 82,92 кв.м та частини ділянки площею 115,77 кв.м в межах 7,63 м вздовж паркану біля сараю літ.Е - 9,50м вздовж правого краю паркану і в одному метрі від нього, 19,20 м від лівого верхнього кута садиби вздовж садиби Шатохіної і обмежується лінією,з"єднуючою ці дві точки.

Виділено в користування ОСОБА_2 земельну ділянку, що на плані розподілу земельної ділянки по варіанту №1 заштриховано синім кольором, площею 198,63 кв.м,що складається з решти ділянки 3 площею 119,17 кв.м та ділянку площею 79,46 кв.м.

Двір площею 865 кв.м залишено в спільному користуванні.

Відмовлено в задоволенні позовних вимог ОСОБА_2 про виселення ОСОБА_3.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 витрати по сплаті державного мита в сумі 167,55 грн.,витрати по оплаті експертизи 150 грн. та за надання юридичної допомоги адвоката 500 грн.

Додатковим рішенням цього ж суду від 31 серпня 2006р. з ОСОБА_2 стягнуто на користь держави витрати розмірі 37 грн. на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи.

Рішення оскаржене ОСОБА_2, який просить його скасувати та направити на новий судовий розгляд, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права.

-3-

Колегія суддів, перевіривши справу в межах заявлених вимог і апеляційного оскарження, приходить до висновку про задоволення апеляційної скарги з таких підстав :

Судом першої інстанції встановлено та підтверджується матеріалами справи, сторони перебували у шлюбі з 22 лютого 1989р. по 08 лютого 1999р. (а.с.82).

До укладання шлюбу 04 серпня 1987р. ОСОБА_2 придбав 13/24 частин будинку по вул.О.Кобилянської,62 в м.Гадячі, а 29 листопада 1999р. отримав Державний акт про право приватної власності на землю площею 0,0865га за вказаною адресою.

Позивач ОСОБА_3 вказує на те, що з відповідачем проживала з жовтня 1986р. без реєстрації шлюбу та разом з ним придбали назване житло.

Місцевий суд, визнавши спільною сумісною власністю подружжя ОСОБА_3 частину будинку по вул.О.Кобилянської,62 в м.Гадячі, керувався нормами Сімейного Кодексу України, який набув чинності 1 січня 2004р.

Однак погодитись з таким висновком суду не можна, виходячи з наступного.

Суд не звернув увагу на те, що законодавством , що існувало станом на 1986-1987 роки не передбачалось створення спільної сумісної власності осіб, які не перебувають у шлюбі. На підтвердження такої власності необхідно укладання відповідної угоди про її створення. Таких доказів суду надано не було.

Згідно із ч. 1 ст. 22 Кодексу про шлюб та сімю України майно, нажите подружжям за час шлюбу, є його спільною сумісною власністю. Кожен із подружжя має рівні права володіння користування і розпорядження цим майном.

Відповідно до ч. ч. 2, 3 ст. 29 КпШС України поділ спільного майна подружжя може бути проведений як під час перебування в шлюбі, так і після розірвання шлюбу.

Таким чином, 13/24 частин будинку по вул.О.Кобилянської,62 в м.Гадячі є власністю ОСОБА_2, що придбана ним до укладання шлюбу з позивачкою і розподілу між подружжям у рівних частках не підлягає.

У зв»язку з цим рішення районного суду про визнання за ОСОБА_3 права власності на 13/48 частин будинковолодіння по вул.О.Кобилянської,62 в м.Гадячі та виділення їй у користування частини будинку та господарських споруд підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення про відмову в задоволенні позовних вимог в цій частині.

Помилкове застосування судом першої інстанції положень Сімейного Кодексу України призвело і до невірного визнання незаконним рішення № 112-1 від 20.04.2006р. виконавчого комітету Гадяцької міської ради "Про оформлення права приватної власності на квартиру АДРЕСА_1 на ОСОБА_2 та свідоцтва про право власності на нерухоме майно від 3 травня 2006р. на його ім»я, так як правовстановлюючим документом на спірне житло є договір купівлі-продажу від 04 серпня 1987р. Тому рішення суду в цій частині також підлягає скасуванню.

Позовні вимоги ОСОБА_3 підлягають задоволенню в частині розподілу сараю, який був побудований під час спільного проживання сторін згідно рішення виконавчого комітету Гадяцької міської ради від 21.05.1991р. (а.с.96) та позначений в технічному паспорті від 01.03.2006р. літ. «Д», на який слід визнати право власності за ОСОБА_3 на ? частини.

-4-

Позовні вимоги ОСОБА_3 про встановлення порядку користування земельною ділянкою не підлягають задоволенню, так як земельна ділянка по вул.О.Кобилянської,62 в м.Гадячі згідно Державного акту про право приватної власності на землю від 29 листопада 1999р. належить ОСОБА_2

Позивач відповідно до ст.11 ЦПК України визначила межі позовних вимог та не просила визнати його незаконним,у зв»язку з чим відсутні і підстави дл задоволення її вимог.

Щодо зустрічного позову про виселення ОСОБА_3, суд вірно відмовив в задоволенні цих вимог ОСОБА_2

Однак при цьому колегія суддів звертає увагу на те, що підставами для своїх вимог ОСОБА_2 визначає ст.ст.168,169 ЖК України (а.с.80-81), що є безпідставним, так як договір найму між сторонами не укладався, а вони в будинку мешкали як члени сім»ї.

Незгода відповідача з проживанням колишнього члена сім»ї суперечить положенням ст.9 ч.4 ЖК України, яка передбачає, що ніхто не може бути виселений із займаного жилого приміщення або обмежений у праві користування ним інакше як з підстав і в порядку,прередбаченому законодавством.

Відповідно до ч.4 ст.156 ЖК України припинення сімейних відносин з власником будинку (квартири) не позбавляє їх права користування займаним приміщенням.

Таким чином, підстави для виселення ОСОБА_3 відсутні.

Прохання апеляційної скарги про направлення справи на новий розгляд, не грунтується на підставах , визначених діючим цивільно-процесуальним законодавством України.

Керуючись ст.303,304,309 ч.1 п.п.3,4,316 ЦПК України, колегія суддів,-

В И Р І Ш И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити частково.

Рішення Гадяцького районного суду Полтавської області від 26 червня 2006р. скасувати в частині задоволення позовних вимог ОСОБА_3 про визнання права власності на частину будинку з надвірними будівлями, встановлення порядку користування жилим будинком , присадибною земельною ділянкою та визнання незаконними рішення виконавчого комітетуГадяцької міської ради, свідоцтва про право власності на нерухоме майно.

Ухвалити в цій частині нове рішення.

Позовні вимоги ОСОБА_3 задовольнити частково, визнавши за нею право власності на ? частини сараю літ. «Д» по вул.О.Кобилянської,62 в м.Гадячі.

В задоволенні інших вимог відмовити.

Рішення Гадяцького районного суду Полтавської області від 26 червня 2006р. залишити без змін в частині відмови в задоволенні позовних вимог ОСОБА_2 про виселення ОСОБА_3.

Рішення набирає законної сили з моменту проголошення і може бути оскаржене протягом 20 днів шляхом подачі касаційної скарги до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

С У Д Д І