Кагарлицький районний суд Київської області
справа № 2-264/11
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

01 квітня 2011 року Кагарлицький районний суд Київської області

в складі: головуючого - судді Шевченко І.І.

при секретарі Губенко А.П.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Кагарлик справу за позовом ОСОБА_1 до Кагарлицької міської ради Київської області, третя особа: Кагарлицька районна державна нотаріальна контора Київської області, Управління Держкомзему в Кагарлицькому районі про визнання права власності на земельну ділянку в порядку спадкування за законом, -

в с т а н о в и в:

позивач просить суд визнати за нею, ОСОБА_1, в порядку спадкування, право власності на земельну ділянку площею 0,0541 га з цільове призначення якої для ведення особистого селянського господарства, яка розташована в м. Кагарлик по вул.. Кутузова, 16 Київської області в порядку успадкування за законом після смерті ОСОБА_2, який помер 13.08.2009 року, посилаючись на те, що 13.08.2009 року помер її чоловік, ОСОБА_2, що стверджується копією свідоцтва про смерть.

Про те, що ОСОБА_2 дійсно був її чоловіком, стверджується копією свідоцтва про одруження.

Згідно ст. 1261 ЦК України вона являється спадкоємницею першої черги за законом після смерті свого чоловіка . А тому після смерті чоловіка вона оформила на себе спадщину у вигляді ? частини спадкового житлового будинку з господарськими спорудами, розташований в м. Кагарлику по вул. Кутузова, 16, який належав чоловікові на праві власності, що стверджується копією свідоцтва про право на спадщину за законом від 01.12.2010 року.

Але, крім ? частини житлового будинку, який належав її чоловікові, у нього було спадкове майно у вигляді земельної ділянки, площами 0,0541 га, розташована біля спадкового житлового будинку по вул. Кутузова, 16 , на яку був виготовлений державний акт на чоловіка, але вже після його смерті 21 жовтня 2009 року і виданий їй на руки, що стверджується копією держаного акту .

Оскільки державний акт виготовлений після смерті чоловіка, вона не можу на нього отримати через нотаріуса свідоцтво про право на спадщину за законом, в зв'язку з цим вона вимушена звернутися до суду з даною заявою, оскільки іншим визнати за собою право власності на земельну ділянку вона не в змозі.

Представник відповідача проти задоволення позовних вимог позивача не заперечувала, оскільки у відповідача немає ніяких для цього підстав.

Представник третьої особи в особі Кагарлицької районної державної нотаріальної контори Київської області в засідання суду не зявилася та подала до суду заяву, в якій просить розгляд справи проводити у відсутність представника і з даною заявою згідні.

Представник третьої особи в особі Управління Держкомзему в Кагарлицькому районі в засідання суду не зявився, про час і місце розгляду справи був повідомлений завчасно, про що в матеріалах є розписка про отримання судової повістки, причини неявки в суд не повідомив, а тому суд вважає, що ухвалює рішення на підставі наявних в справі матеріалів.

Вислухавши позивача, яка не заперечує проти заочного розгляду справи, вивчивши матеріали справи суд вважає за необхідне заявлений позов задовольнити.

В судовому засіданні суд встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини.

13.08.2009 року помер чоловік позивача, ОСОБА_2, що стверджується копією свідоцтва про смерть.

Про те, що ОСОБА_2 дійсно був чоловіком позивача, стверджується копією свідоцтва про одруження.

Згідно ст. 1261 ЦК України позивач являється спадкоємницею першої черги за законом після смерті свого чоловіка. Спадщина ним фактично прийнята шляхом звернення з заявою про її прийняття до нотаріуса Кагарлицької районної держнотконтори та оформленням спадкових прав на частину спадкового майна. А тому після смерті чоловіка позивач оформила на себе спадщину у вигляді ? частини спадкового житлового будинку з господарськими спорудами, розташований в м. Кагарлику по вул. Кутузова, 16, який належав спадкодавцеві на праві приватної власності, що стверджується копією свідоцтва про право на спадщину за законом від 01.12.2010 року.

Про те, оформити спадкові права на земельну ділянку після смерті спадкодавця позивач не має змоги, так як згідно частини 1 статті 125 Земельного кодексу України право власності на земельну ділянку виникає після одержання її власником документа, що посвідчує право власності на земельну ділянку, та його державної реєстрації, а відповідно до частини 1 статті 126 цього Кодексу, право власності на земельну ділянку посвідчується державним актом.

За життя спадкодавець в установленому порядку не встиг отримати Державний акт на право відсутній правовстановлюючий документ на неї , який би підтверджував це майнове право.

За таких умов, коли право власності спадкодавця на земельну ділянку, виникло після його смерті, нотаріальна контора не може визнати право позивача спадкоємця на спадкову земельну ділянку, яка законом віднесена до нерухомого майна.

Крім цього, позивачу відмовлено у видачі оригінала державного акта на вказану земельну ділянку так як вона не являюся на даний час її власником, а її власник помер.

Враховуючи, що власник нерухомого майна, спадкодавець чоловік позивача, помер і згідно частини 4 ст. 25 ЦПК України його цивільна правоздатність припинилася в момент смерті, він не може отримати Державний акт на право власності на земельну ділянку чи належним чином уповноважити другу особу здійснити вказану вище дію, виникла необхідність звернутися до суду для визнання права власності на об'єкт нерухомості , земельну ділянку площею 0,0541 га у межах згідно з планом, яка розташована на території Кагарлицької міської ради, з цільовим призначенням - ведення особистого селянського господарства, яка згідно Державного акта на земельну ділянку виготовленим Кагарлицькою РДА 20.10.2009 року та належала ОСОБА_2 в порядку успадкування, за позивачем, спадкоємцем за законом.

Згідно ст. 328 Цивільного кодексу України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів.

Згідно ст. 392 Цивільного кодексу України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності, а тому вважає, що є всі підстави для задоволення позовних вимог позивача та визнає за ОСОБА_1, в порядку спадкування, право власності на земельну ділянку площею 0,0541 га з цільове призначення якої для ведення особистого селянського господарства, яка розташована в м. Кагарлик по вул.. Кутузова, 16 Київської області в порядку успадкування за законом після смерті ОСОБА_2, який помер 13.08.2009 року.

На підставі викладеного та керуючись постановою Пленуму Верховного Суду України № 7 від 16.04.2004 року «Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ», ст.. ст. 78, 81, 88, 116, 118, 125, 126, 152 Земельного кодексу України, ст. 1218, 1225 ЦК України, ст.ст. 10, 60, 61, 88, 212, 213, 214, 215, 218 ЦПК України суд, -

в и р і ш и в:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до Кагарлицької міської ради, третя особа: Кагарлицька районна державна нотаріальна контора Київської області, Управління Держкомзему в Кагарлицькому районі про визнання права власності на земельну ділянку в порядку спадкування за законом - задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1, в порядку спадкування, право власності на земельну ділянку площею 0,0541 га з цільове призначення якої для ведення особистого селянського господарства, яка розташована в м. Кагарлик по вул.. Кутузова, 16 Київської області в порядку успадкування за законом після смерті ОСОБА_2, який помер 13.08.2009 року.

Рішення набирає чинності відповідно до ч. 1 ст. 223 ЦПК України.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Київської області через Кагарлицький районний суд протягом десяти днів з дня проголошення, а особами , які брали участь у справі і не були присутніми в судовому засіданні протягом 10 днів з дня отримання копії рішення.

Суддя І.І. Шевченко