Справа № 22-ц-2119/2011 Головуючий у I інстанції Гордієць Л.В.
Категорія цивільна Доповідач - Лакіза Г. П.
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 серпня 2011 року

АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРНІГІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ у складі:

головуючого - суддіОСОБА_1,
суддів:ОСОБА_2, ОСОБА_3,
при секретарі:ОСОБА_4
за участю:представника ОСОБА_5 ОСОБА_6,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Чернігові цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_5 на рішення Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області від 18 травня 2011 року в справі за позовом ОСОБА_7 до Ніжинської міської ради про визначення додаткового строку на прийняття спадщини,

в с т а н о в и в:

В квітні 2011 року ОСОБА_7 звернулася з позовом до Ніжинської міської ради про визначення додаткового строку на прийняття спадщини після померлої матері ОСОБА_8, та батька ОСОБА_9.

Свої вимоги ОСОБА_7 мотивувала тим, що 13 листопада 2007 року померла її мати ОСОБА_8, а 05.08.1987 року помер її батько ОСОБА_9, які проживали в ІНФОРМАЦІЯ_1. Після смерті батька спадщину у вигляді частини вказаного житлового будинку з надвірними будівлями прийняла її мати, оскільки на час його смерті проживала за вищевказаною адресою. 15 квітня 2011 року позивачка звернулася до Ніжинської міської державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, однак їй було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, оскільки вона пропустила шестимісячний строк на подачу заяви про прийняття спадщини.

ОСОБА_7 також зазначала, що строк для прийняття спадщини вона пропустила з поважних причин. Протягом шести місяців після відкриття спадщини у м. Ніжині був відсутній міський державний нотаріус, а для отримання консультації та подання документів необхідно було особисто звертатися до Чернігівського обласного нотаріального архіву. Крім того, позивачка зазначала, що є людиною похилого віку, тривалий час хворіла і на момент відкриття спадщини та протягом подальших семи місяців лікувалася, внаслідок хвороби отримала другу групу інвалідності. Всі ці обставини, на думку позивача, є підставою для визначення їй додаткового строку на прийняття спадщини.

Оскаржуваним рішенням Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області від 18 травня 2011 року позовні вимоги ОСОБА_7 задоволено. Визначено ОСОБА_7 додатковий строк для подачі заяви в нотаріальну контору про прийняття спадщини, яка відкрилася після смерті її матері ОСОБА_8, померлої 13 листопада 2007 року, та батька ОСОБА_9, померлого 05 серпня 1987 року, терміном два місяці з моменту набрання судовим рішенням законної сили.

В апеляційній скарзі ОСОБА_5 просить оскаржуване рішення скасувати та ухвалити нове рішення, яким відмовити в задоволенні позову повністю.

Доводи апеляційної скарги зводяться до того, що суд ухвалив рішення при неповному зясуванні обставин, які мають суттєве значення для правильного вирішення справи.

Зокрема, ОСОБА_5 посилається на те, що до участі в справі залучений неналежний відповідач, оскільки вона фактично прийняла спадщину відповідно до ст.1268 ЦК України і почала здійснювати дії по оформленню спадкового майна, а тому повинна бути відповідачем у даній справі. Крім того, на думку апелянта, суд вирішив питання про її права та обовязки без її участі. Суд безпідставно взяв до уваги посилання позивача в позовній заяві на те, що протягом шести місяців у м. Ніжині був відсутній нотаріус та що у звязку з поганим станом здоровя вона не мала змоги звернутися до нотаріальної контори, оскільки це не підтверджено жодними доказами. Заяву про прийняття спадщини можна було подати через приватного нотаріуса або через органи місцевого самоврядування.Заслухавши суддю-доповідача, пояснення представника апелянта, дослідивши матеріали справи і обговоривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, а рішення суду скасуванню з ухваленням нового рішення про відмову у задоволенні позову, виходячи з наступного.

Задовольняючи позов і визначаючи ОСОБА_7 додатковий строк для подачі заяви в нотаріальну контору про прийняття спадщини, суд першої інстанції виходив з того, що позивачка пропустила строк на подачу заяви в нотаріальну контору про прийняття спадщини з поважних причин, оскільки в травні 2008 року вона перебувала на амбулаторному лікуванні, що підтверджується довідкою поліклінічного відділення Ніжинської ЦРЛ за №84 від 14.03.2011 року (а.с.11), і на даний час є інвалідом другої групи загального захворювання, що підтверджується довідкою МСЕК №436970 від 07.09.2010 року, копія якої знаходиться на а.с.12.

Проте з таким висновком суду першої інстанції не може погодитися апеляційний суд, оскільки судом першої інстанції допущена неповнота зясування істотних обставин справи, порушено норми процесуального та матеріального права, а висновки не відповідають фактичним обставинам.

Так, апеляційним судом встановлено, що спадкоємцем першої черги після смерті ОСОБА_8 та ОСОБА_9, крім позивачки ОСОБА_7, є також ОСОБА_5 (дівоче прізвище - ОСОБА_9), дочка спадкодавців ОСОБА_8 та ОСОБА_9 та рідна сестра позивачки ОСОБА_7, що підтверджується свідоцтвом про народження ОСОБА_10, копія якого знаходиться на а.с.47, і свідоцтвом про укладення шлюбу між ОСОБА_11 і ОСОБА_10, копія якого знаходиться на а.с.46.

Відповідно до ч.3 ст.1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст.1270 ЦК України, він не заявив про відмову від неї.

ОСОБА_5 постійно проживала та була зареєстрована зі своїми батьками як за їхнього життя так і на час їх смерті в будинку №29 по вул.Піонерській в м.Ніжині, що підтверджується довідками №1475 та №1476 від 20 червня 2011 року, копії яких знаходяться на а.с.48,49, а тому відповідно до положень ч.3 ст.1268 ЦК України вважається такою, що прийняла спадщину після померлих батьків.

Відповідно до п.24 Постанови Пленуму Верховного Суду №7 від 30 травня 2008 року „Про судову практику у справах про спадкування відповідачами у справах про визначення додаткового строку для прийняття спадщини є спадкоємці, які прийняли спадщину. При відсутності інших спадкоємців за заповітом і за законом, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини, а також відмови від її прийняття відповідачами є територіальні громади в особі відповідних органів місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини.

Таким чином, судом першої інстанції задоволено позов, заявлений до неналежного відповідача - Ніжинської міської ради, без залучення належного відповідача ОСОБА_12, внаслідок чого було вирішено питання про права та обовязки особи, яка не була залучена до участі у справі. Зазначені порушення норм процесуального та матеріального права призвели до неправильного вирішення справи.

Вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку для прийняття спадщини, суд повинен дослідити поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, повязані з обєктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Сама по собі та обставина, що ОСОБА_7 є інвалідом другої групи, та те, що вона перебувала на амбулаторному лікуванні з 12.05.2008 року по 16.05.2008 року не може вважатися поважною причиною пропуску строку звернення із заявою про прийняття спадщини. Згідно відповіді КЛПЗ „Ніжинська центральна міська лікарня ім. М.Галицького №862 від 05.08.2011 р., наданої на адвокатський запит, за даними архіву лікарні ОСОБА_7 в період з 01.11.2007 року по 01.06.2008 року на стаціонарному лікуванні не знаходилася. Відповідно до табелів виходу на роботу ОСОБА_7, яка працювала головною медичною сестрою КЛПЗ „Ніжинська центральна міська лікарня ім. М.Галицького, за період з 01.11.2007 року по 01.06.2008 року, в листопаді 2007 року ОСОБА_7 пропрацювала 22 робочих дні, в грудні 2007 року 21 робочий день, в січні 2008 року 21 робочий день, в лютому 2008 року 21 робочий день, в березні 2008 року 20 робочих днів, в квітні 2008 року 20 робочих днів, а в травні 2008 року - 19 робочих днів, в тому числі вона працювала з 12 по 16 травня 2008 року, хоча згідно довідки Ніжинської ЦРЛ за №84 від 14.03.2011 року в цей час вона перебувала на амбулаторному лікуванні. За таких обставин посилання позивачки на те, що за станом здоровя вона не мала змоги у термін, встановлений законом, звернутися до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини, спростовуються зазначеними вище доказами. Крім того, відповідно до пункту 207 Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, письмова заява про прийняття спадщини може бути надіслана поштою.

Враховуючи наведене, апеляційна скарга підлягає задоволенню, а рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення про відмову в задоволенні позовних вимог ОСОБА_7 до Ніжинської міської ради про визначення додаткового строку на прийняття спадщини.

Керуючись ст. 1272 ЦК України, ст.ст. 303, п.3 ч.1 ст.307, п.п.3-4 ч.1 ст.309, ст.ст. 313, 314, 316, 317, 319 ЦПК України, апеляційний суд,

В И Р І Ш И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_5 задовольнити.

Рішення Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області від 18 травня 2011 року скасувати.

В задоволенні позову ОСОБА_7 до Ніжинської міської ради про визначення додаткового строку на прийняття спадщини відмовити.

Рішення набирає законної сили з моменту його проголошення, але може бути оскаржене в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий:Судді: