Іллінецький районний суд Вінницької області
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 березня 2011 року

Іллінецький районний суд Вінницької області в складі:

головуючого судді Димбіцького Ю.В.

при секретарі Телевань С.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Іллінці цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, Дашівської селищної ради Іллінецького району Вінницької області про визнання права власності на ? частину домоволодіння,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернулась до суду із зазначеним позовом, в якому вказала, що після розірвання в 1978 році шлюбу із ОСОБА_4 вона із 1982 року стала спів мешкати із ОСОБА_2 Спочатку вони проживали у належній їй квартирі, потім почали будувати окремий житловий будинок. Оскільки їхні взаємні відносини були сталими, притаманними подружжю, будувались на паритетних засадах, почуттях взаємної любові, поваги, допомоги і підтримки, будь-яких письмових угод щодо сімейних і майнових відносин вони не укладали.

На виділеній їм земельній ділянці по АДРЕСА_1 вони в період із 1986 по 1992 рік збудували житловий будинок і перейшли до нього жити. Будівництво цього житлового будинку вони проводили спільними коштами, спільною працею, з допомогою знайомих, родичів, дітей і батьків. Значною при цьому була допомога її батька інваліда війни І групи ОСОБА_5, який мав суттєві пільги із придбання будівельних матеріалів.

У 2010 році відносини між нею і відповідачем зіпсувались, часто стали виникати сварки і непорозуміння, 1 листопада 2010 року ОСОБА_2 побив її, внаслідок чого вона змушена була звертатись до міліції, і став виганяти із їхнього житлового будинку. Саме тоді вона дізналась, що відповідач оформив і зареєстрував право власності на житловий будинок тільки на себе. Зокрема, рішенням виконкому Дашівської селищної ради Іллінецького району від 23 квітня 2002 року № 28 ОСОБА_2 було надано дозвіл на оформлення на себе права власності на житловий будинок по АДРЕСА_1 23 жовтня 2002 року Дашівська селищна рада видала ОСОБА_2 свідоцтво про право власності на вказане домоволодіння.

Такі дії відповідача ОСОБА_2 і рішення відповідача Дашівської селищної ради Іллінецького району Вінницької області позбавили її права на частину спірного домоволодіння, яке, як вона вважає, є її із ОСОБА_2 спільною сумісною власністю, набутою ними за час спільного проживання спільною працею і спільними коштами.

На цей час вона продовжує проживати у житловому будинку по АДРЕСА_1, є зареєстрованою там. Вона вважає, що за нормами ст.ст.3, 74 СК України, ст.ст.368, 392 ЦК України і ст.17 чинного на час будівництва нею спільно із відповідачем житлового будинку Закону України «Про власність», майно, набуте чоловіком і жінкою, які проживають однією сім'єю, але не перебувають у шлюбі, належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено письмовим договором між ними. Вона вважає, що такі її права були порушені відповідачами. При цьому про порушення своїх прав вона дізналась лише 1 листопада 2010 року, пропустивши, таким чином, встановлений законом строк позовної давності для звернення до суду із поважної причини.

Тому вона просить суд поновити їй пропущений нею з поважної причини строк позовної давності для звернення до суду за захистом свого порушеного права, визнати протиправними і скасувати рішення виконавчого комітету Дашівської селищної ради Іллінецького району від 23 квітня 2002 року № 28 «Про оформлення права приватної власності на житловий будинок» і видане на його підставі Свідоцтво про право власності на житловий будинок із господарськими будівлями від 23 жовтня 2002 року на ім'я ОСОБА_2 та визнати за нею право власності на 1/2 частину домоволодіння АДРЕСА_1

Відповідач ОСОБА_2 в судовому засіданні позовні вимоги ОСОБА_1 визнав частково і пояснив, що він із 1980 року проживав спільно із нею, як із співмешканкою. В період із 1984 по 1989 роки вони на виділеній йому земельній ділянці збудували житловий будинок. Майже всі витрати по його будівництву були понесені ним особисто, участь позивача у цьому була вкрай незначною. Він вважає, що ОСОБА_1 дійсно має право на частину належного йому домоволодіння, але лише на 1/3 його частину, а не 1/2, відповідно до її фактичного внеску у будівництво. Визнаючи вимоги позивача щодо її права на 1/3 частину спірного домоволодіння, він просить суд відмовити їй у за задоволенні решти позовних вимог.

Відповідач Дашівська селищна рада Іллінецького району Вінницької області позовні вимоги ОСОБА_1 визнала повністю, про що подала до суду відповідного листа із проханням вирішити справу у відсутність її представника.

Заслухавши пояснення сторін, їхніх представників, показання свідків, дослідивши письмові докази, суд вважає, що позовні вимоги ОСОБА_1 слід задовольнити частково із наступних мотивів.

Правовідносини, що є предметом спору у цій справі за позовними вимогами ОСОБА_1, регулюються цивільним і сімейним законодавством України щодо права власності на майно та законодавством України про місцеве самоврядування щодо правових підстав і процедури скасування рішень органів місцевого самоврядування.

Зокрема, відповідно до ст.ст.368, 392 ЦК України, спільна власність двох або більше осіб без визначення часток кожного з них у праві власності є спільною сумісною власністю. Суб'єктами права спільної сумісної власності можуть бути фізичні особи, юридичні особи, а також держава, територіальні громади, якщо інше не встановлено законом. Майно, набуте подружжям за час шлюбу, є їхньою спільною сумісною власністю, якщо інше не встановлено договором або законом. Майно, набуте в результаті спільної праці та за спільні грошові кошти членів сім'ї, є їхньою спільною сумісною власністю, якщо інше не встановлено договором, укладеним у письмовій формі; Власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

За нормами ст.ст.3, 74 СК України, сім'ю складають особи, які спільно проживають, пов'язані спільним побутом, мають взаємні права та обов'язки. Подружжя вважається сім'єю і тоді, коли дружина та чоловік у зв'язку з навчанням, роботою, лікуванням, необхідністю догляду за батьками, дітьми та з інших поважних причин не проживають спільно. Дитина належить до сім'ї своїх батьків і тоді, коли спільно з ними не проживає. Права члена сім'ї має одинока особа. Сім'я створюється на підставі шлюбу, кровного споріднення, усиновлення, а також на інших підставах, не заборонених законом і таких, що не суперечать моральним засадам суспільства; якщо жінка та чоловік проживають однією сім'єю, але не перебувають у шлюбі між собою або в будь-якому іншому шлюбі, майно, набуте ними за час спільного проживання, належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено письмовим договором між ними.

Згідно ст.17 Закону України «Про власність» від 7 лютого 1991 року, що втратив чинність на підставі закону України «Про внесення змін та визнання такими, що втратили чинність, деяких законодавчих актів України у зв'язку з прийняттям Цивільного кодексу України» від 24 липня 2997 року, майно, придбане внаслідок спільної праці членів сім'ї, є їх спільною сумісною власністю, якщо інше не встановлено письмовою угодою між ними.

Як визначено у ст.59 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні», акти органів та посадових осіб місцевого самоврядування з мотивів їхньої невідповідності Конституції або Законам України визнаються незаконними в судовому порядку.

Судом визнаються встановленими наступні обставини у справі:

- 19 жовтня 1978 року позивач ОСОБА_1 розірвала шлюб із своїм попереднім чоловіком ОСОБА_4, взявши своє дошлюбне прізвище ОСОБА_1 (а.с.8);

- із 1982 року сторони у справі ОСОБА_1 і ОСОБА_2 стали проживати разом однією сім'єю в належній позивачу квартирі в АДРЕСА_1 (пояснення сторін, показання свідків ОСОБА_7, ОСОБА_6, ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10, ОСОБА_11.);

- рішенням № 19 виконкому Дашівської селищної ради депутатів трудящих Іллінецького району Вінницької області від 26 лютого 1985 року ОСОБА_2 була виділена земельна ділянка в АДРЕСА_1 площею 0,08 га для будівництва житлового будинку (а.с.15);

- 26 лютого 1985 року ОСОБА_2 виданий дозвіл на виконання будівельних робіт (а.с.17);

- в період із 1984 по 1989 роки ОСОБА_1 і ОСОБА_2, проживаючи разом і ведучи спільне усталене господарство, спільною працею відповідно до своїх фізичних можливостей, коштами і матеріалами сумісно і з допомогою найманих та запрошених людей збудували житловий будинок із господарськими будівлями АДРЕСА_1 (пояснення сторін, показання свідків ОСОБА_12, ОСОБА_13, ОСОБА_7, ОСОБА_6, ОСОБА_8, ОСОБА_14, ОСОБА_9, ОСОБА_10, ОСОБА_15, ОСОБА_11 і ОСОБА_16.)

- згідно характеристики будівель і споруд технічного паспорта спірного домоволодіння, житловий будинок із господарськими будівлями АДРЕСА_1 збудований в 1999 році (копія технічного паспорта житлового будинку);

- рішенням виконавчого комітету Дашівської селищної ради Іллінецького району Вінницької області від 23 квітня 2002 року № 28 «Про оформлення права приватної власності на житловий будинок» за ОСОБА_2 оформлено право приватної власності на один цілий житловий будинок та сарай, гараж в АДРЕСА_1 без зазначення номера (а.с.18);

- 23 жовтня 2002 року Дашівським селищним головою Іллінецького району Вінницької області на підставі рішення виконавчого комітету Дашівської селищної ради Іллінецького району Вінницької області від 23 квітня 2002 року № 28 «Про оформлення права приватної власності на житловий будинок» ОСОБА_2 видане Свідоцтво про право власності на один цілий житловий будинок з господарськими будівлями АДРЕСА_1, зареєстроване Тульчинським міжрайонним бюро технічної інвентаризації 23 жовтня 2002 року в реєстровій книзі № 13, за реєстровим № 1878;

- 2 листопада 2010 року ОСОБА_1 звернулась до Іллінецького РВ УМВС України у Вінницькій області із заявою про притягнення до відповідальності її чоловіка ОСОБА_2, який 1 листопада 2010 року вдома, по АДРЕСА_1 в ході сварки заподіяв їй тілесні ушкодження (а.с.10);

- згідно акта комісії Дашівської селищної ради Іллінецького району Вінницької області від 9 листопада 2010 року, ОСОБА_1 і ОСОБА_2 із 1992 року проживають в житловому будинку АДРЕСА_1, який побудували спільно, утримують домашнє господарство із свиней, курей і гусей (а.с.9);

- 26 листопада 2010 року ОСОБА_1 звернулась до суду із цим позовом.

Оцінюючи в сукупності встановлені обставини у справі в контексті наведених вище правових норм регулювання предмету спору, суд доходить наступних висновків.

В період із 1982 по 2010 рік сторони у справі ОСОБА_1 і ОСОБА_2 проживали разом, між ними мали місце усталені відносини, що притаманні подружжю. Такі їхні відносини тривали і на час набрання чинності Сімейним кодексом України, тому виниклий із них спір підлягає регулюванню також і нормами цього Кодексу.

Обсяг спільного нажитого майна сторін, наявного у них на час припинення спільного ведення господарства у 2010 році, складає спірне домоволодіння, джерелом його надбання була спільні праця, кошти і майно ОСОБА_1 і ОСОБА_2

Будь-яких письмових доказів того, що ОСОБА_1 в період спільного із ОСОБА_2 будівництва житлового будинку АДРЕСА_1 в 1984 - 1989 роках перебувала із ним у договірних відносинах, як то підряду, чи найму на виконання будівельних робіт, чи найму на виконання робіт із харчового обслуговування інших найманих працівників, по справі немає.

Тому суд вважає, що спірне майно є спільною сумісною власністю сторін. При цьому суд враховує визнання Дашівською селищною радою Іллінецького району протиправності своїх рішень щодо оформлення права власності на спірне домоволодіння лише за ОСОБА_2 і вважає за необхідне прийняти беззаперечне визнання позовних вимог до себе цим відповідачем органом місцевого самоврядування.

Суд враховує і приймає також часткове визнання позовних вимог до себе відповідачем ОСОБА_2, який визнає претензії ОСОБА_1 на право власності на спірне нерухоме майно, як на їхнє спільне майно, однак вважає, що позивачу пропорційно її вкладу належить лише 1/3 його частина. При цьому відповідач не навів і не надав суду будь-яких об'єктивних доказів і розрахунків визначення саме такої частки власності за позивачем.

З огляду наведеного суд вважає, що пропущений позивачем із поважної причини строк позовної давності для звернення до суду слід поновити, за позивачем ОСОБА_1 слід визнати право власності на ? частину спірного домоволодіння, як спільного сумісного із відповідачем майна, визнати протиправним і скасувати рішення виконкому Дашівської селищної ради Іллінецького району Вінницької області та видане на його підставі Свідоцтво про право власності на житловий будинок в частині визнання за відповідачем ОСОБА_2 права власності на ? частину спірного домоволодіння.

В решті позовних вимог щодо визнання протиправним і скасування в цілому рішення виконкому Дашівської селищної ради Іллінецького району Вінницької області та виданого на його підставі в цілому Свідоцтва про право власності на житловий будинок слід відмовити за їх безпідставністю, оскільки їх задоволення протиправно позбавило б відповідача ОСОБА_2 його законного права власності на 1/2 частину спірного домоволодіння.

Понесені позивачем судові витрати по справі слід стягнути із відповідача на її користь.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.256, 257, 261, 368, 392 ЦК України, ст.ст.3, 74 СК України, ст.17 Закону України «Про власність», ст.ст.209, 212 - 215 ЦПК України,

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити частково.

Поновити ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, пропущений нею з поважної причини строк позовної давності для звернення до суду із вимогою про захист свого порушеного права.

Визнати протиправним і скасувати рішення виконавчого комітету Дашівської селищної ради Іллінецького району Вінницької області від 23 квітня 2002 року № 28 «Про оформлення права приватної власності на житловий будинок» в частині оформлення права приватної власності на ? частину житлового будинку та сараю, гаража в АДРЕСА_1 без зазначення номера за ОСОБА_2.

Визнати протиправними і скасувати Свідоцтво про право власності ОСОБА_2 на один цілий житловий будинок з господарськими будівлями АДРЕСА_1, видане 23 жовтня 2002 року Дашівським селищним головою Іллінецького району Вінницької області на підставі рішення виконавчого комітету Дашівської селищної ради Іллінецького району Вінницької області від 23 квітня 2002 року № 28 «Про оформлення права приватної власності на житловий будинок», зареєстроване Тульчинським міжрайонним бюро технічної інвентаризації 23 жовтня 2002 року в реєстровій книзі № 13, за реєстровим № 1878, в частині посвідчення і реєстрації права власності ОСОБА_2 на ? частину житлового будинку з господарськими будівлями АДРЕСА_1

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, право власності на ? частину житлового будинку із господарськими будівлями АДРЕСА_1

В решті позовних вимог ОСОБА_1 відмовити за їх безпідставністю.

Стягнути із ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 171 грн. понесених нею судових витрат по справі.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Вінницької області шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення, а особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення через Іллінецький районний суд.

Головуючий: /підпис/