Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26.12.2011 Справа №2-8746/11

Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області в складі:

головуючого Грицака Р.М.

за участю секретаря Кунець Н.Р.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Тернополі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 з обмеженою відповідальністю Західпрофбуд про зміну формулювання причин звільнення, стягнення заборгованості по заробітній платі, середнього заробітку за час вимушеного прогулу та повернення свідоцтва про підвищення кваліфікації,

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернувся в суд з позовом до відповідача ОСОБА_2 з обмеженою відповідальністю Західпрофбуд про зміну формулювання причин звільнення, стягнення заборгованості по заробітній платі, середнього заробітку за час вимушеного прогулу та повернення свідоцтва про підвищення кваліфікації, посилаючись на те, що наказом № 28 від 11.08.2011 року його звільнено з роботи з посади виконроба у звязку із втратою довіря за п. 2 ст. 41 КЗпП України. Вважає звільнення незаконним, оскільки обліком матеріальних цінностей для бригади по здійсненню будівельних робіт на обєкті займався замовник будівництва, роботи по обєкту будівництва були закінчені 08 серпня 2011 року та ним була написана заява на звільнення за згодою сторін. Крім цього йому не вчасно було видано трудову книжку та не повернуто свідоцтво про підвищення кваліфікації. Просить формулювання причини звільнення за п. 2 ст. 41 КЗпП визнати незаконним, формулювання причини звільнення змінити та вважати ОСОБА_1 звільненим за п. 1 ст. 36 КЗпП за згодою сторін, стягнути з відповідача 12725 грн. 27 коп. заборгованості по заробітній платі, 4032 грн. 76 коп. середнього заробітку за час вимушеного прогулу та зобовязати відповідача повернути свідоцтво про підвищення кваліфікації.

В судовому засіданні позивач та його представник позовні вимоги підтримали, посилаючись на обставини викладені в позовній заяві.

Представник відповідача проти позову заперечив та суду пояснив, що товариство звільнило позивача з роботи в звязку з втратою довіря, а саме за грубе порушення виробничої дисципліни та викрадення документів. Крім цього зазначив, що позивачу виплачувалась заробітна плата і в даний час заборгованість по заробітній платі становить 1042 грн. 40 коп., просить в задоволенні позовних вимог відмовити.

Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають до часткового задоволення виходячи з наступних підстав:

ОСОБА_1 31.05.2010 року згідно наказу №17 прийнятий на роботу в ТзОВ Західпрофбудна посаду виконроба.

Згідно наказу директора ТзОВ Західпрофбуд№27 від 04.08.2011 року, в звязку з відсутністю фінансування будівництва наказано припинити усі роботи по обєкту. Відповідальному виконробу ОСОБА_1 прийняти від бригади всі матеріальні цінності, скласти відомість залишку матеріалів, підписати акти виконаних робіт по фактично зробленим обсягам, виконати консервацію незавершених ділянок роботи.

Наказом №28 від 11.08.2011 року ОСОБА_1 звільнено з роботи за втрату до нього довіри, а саме за грубе невиконання наказу керівника №27 від 04.08.2011 року на підставі ч. 2 ст. 41 КЗпП України.

Відповідно до п. 2 ст. 41 КЗпП України трудовий договір з ініціативи власника або уповноваженого ним органу може бути розірваний у випадку винних дій працівника, який безпосередньо обслуговує грошові, товарні або культурні цінності, якщо ці дії дають підстави для втрати довір'я до нього з боку власника або уповноваженого ним органу.

Пленум Верховного Суду України Постановою від 6.11.1992 року Про практику розгляду судами трудових спорівроз'яснив, що звільнення з підстав втрати довір'я (п.2 ст. 41 КЗпП України) суд може визнати обґрунтованим, якщо працівник, який безпосередньо обслуговує грошові або товарні цінності (зайнятий їх прийманням, зберіганням, транспортуванням, розподілом тощо), вчинив умисно або необережно такі дії, які дають власнику або уповноваженому ним органу підстави для втрати до нього довір'я (зокрема, порушення правил проведення операцій з матеріальними цінностями). При встановленні у передбаченому законом порядку факту вчинення працівником, хабарництва й інших корисливих правопорушень ці працівники можуть бути звільнені з підстав втрати довір'я до них і в тому випадку, коли зазначені дії не пов'язані з їх роботою. Звільнення не може бути визнано правильним, якщо воно проведено лише внаслідок загальної оцінки поведінки працівника, не підтвердженої конкретними фактами.

В судовому засіданні представником відповідача (крім наказу №27 від 04.08.2011 року та заяви про вчинення злочину адресованої прокурору м.Тернополя) не представлено жодного доказу та не підтверджено конкретними фактами щодо вчинення ОСОБА_1 умисних чи з необережності дій щодо порушення правил проведення операцій з матеріальними цінностями.

Згідно довідки ТзОВ Західпрофбудзаборгованість підприємства по заробітній платі ОСОБА_1 становить 1042 грн. 40 коп., яка не виплачена у звязку з неповерненням товарно-матеріальних цінностей, які знаходились на будмайданчику.

За період зазначений позивачем у позовній заяві, а саме з 01.02.2011 року по 10.08.2011 року, останньому нарахована заробітна плата в сумі 6372 грн. 40 коп., із яких 5330 грн. виплачена позивачу, що підтверджується довідкою ТзОВ Західпрофбудвід 16.12.2011 року.

Згідно довідки ТзОВ Західпрофбудвід 16.12.2011 року середньомісячна заробітна плата ОСОБА_1 становить 1037 грн. 16 коп.

Разом з тим, на вимогу суду представником відповідача не представлено відомостей нарахування та виплати заробітної плати ОСОБА_1 чи інших доказів, які б підтверджували виплату та отримання останнім заробітної плати вказаної у довідці.

Не представлено також позивачем доказів щодо розміру нарахованої заборгованості по заробітній платі в сумі 12727 грн. 27 коп.

А тому суд вважає, що позовні вимоги в частині стягнення заборгованості по заробітній платі підлягають до часткового задоволення в сумі 6372 грн. 40 коп.

Також суд вважає, що підлягає до стягнення в користь позивача середній заробіток за час вимушеного прогулу за період зазначений в позовній заяві з 11.08.2011 року по 10.10.2011 рік в сумі 2074 грн. 32 коп.

Не підлягають до задоволення вимоги позивача щодо повернення йому відповідачем свідоцтва про підвищення кваліфікації, оскільки його знаходження у відповідача не підтверджено жодними доказами.

З врахуванням вищенаведених обставин, суд приходить до переконання, що в даному випадку порушені права позивача відповідачем, а тому позовні вимоги підлягають до часткового задоволення, шляхом визнання звільнення ОСОБА_1 за п. 2 ст. 41 КЗпП незаконним, змінивши формулювання причин звільнення та слід вважати ОСОБА_1 звільненим за п. 1 ст. 36 КЗпП ( за згодою сторін) з 11 серпня 2011 року. Зобовязати ОСОБА_2 з обмеженою відповідальністю Західпрофбуд внести відповідні зміни щодо причин звільнення у трудову книжку ОСОБА_1 та стягнути з ОСОБА_2 з обмеженою відповідальністю Західпрофбуд в користь ОСОБА_1 заборгованість по заробітній платі в сумі 6372 грн. 40 коп. та середній заробіток за час вимушеного прогулу в сумі 2074 грн. 32 коп., відмовивши в задоволенні решти позовних вимог.

Керуючись ст. 10, 60, 88, 213, 215, 294 ЦПК України, ст. ст. 41, 47, 115, 117, 232, 233, 235 КЗпП України, суд

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити частково.

Звільнення ОСОБА_1 за п. 2 ст. 41 КЗпП визнати незаконним, формулювання причини звільнення змінити та вважати ОСОБА_1 звільненим за п. 1 ст. 36 КЗпП з 11 серпня 2011 року.

Зобовязати ОСОБА_2 з обмеженою відповідальністю Західпрофбуд внести відповідні зміни щодо причин звільнення у трудову книжку ОСОБА_1.

Стягнути з ОСОБА_2 з обмеженою відповідальністю Західпрофбуд в користь ОСОБА_1 заборгованість по заробітній платі в сумі 6372 грн. 40 коп.

Стягнути з ОСОБА_2 з обмеженою відповідальністю Західпрофбуд в користь ОСОБА_1 середній заробіток за час вимушеного прогулу в сумі 2074 грн. 32 коп.

В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Стягнути з ОСОБА_2 з обмеженою відповідальністю Західпрофбуд в користь держави судовий збір в сумі 188 грн. 20 коп.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Рішення суду може бути оскаржене до апеляційного суду Тернопільської області через Тернопільський міськрайонний суд шляхом подання апеляційної скарги на рішення суду протягом десяти днів з дня його проголошення.

Головуючий суддяОСОБА_3