Справа № 2-141/11
У Х В А Л А

про залишення позовної заяви без руху

"07" грудня 2011 р. смт Розівка

Суддя Розівського районного суду Запорізької області Кущ Т.М., отримавши позовну заяву прокурора Куйбишевської міжрайонної прокуратури Запорізької області (далі прокурор) в інтересах держави в особі Розівської районної державної адміністрації Запорізької області (далі Розівська РДА) до ОСОБА_1 про визнання недійсним та скасування державного акта на право приватної власності на земельну ділянку, -

В С Т А Н О В И В :

09 листопада 2011 року прокурор в інтересах держави в особі Розівської РДА звернувся із зазначеним позовом до суду, посилаючись на те, що згідно державного акта на право власності на земельну ділянку серії ЯЕ №057281, виданого 19 січня 2009 року на підставі розпорядження Розівської РДА №134 від 12 квітня 2005 року, ОСОБА_1 на території Карло-Лібкнехтівської сільської ради Розівського району Запорізької області отримав у приватну власність земельну ділянку розміром 2,00 га для ведення особистого селянського господарства. Разом з тим, земельна ділянка була безпідставно вилучена із пасовищ та надана відповідачу у власність за відсутності затвердженого проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки. Прокурор просить суд визнати недійсним право власності і державний акт на право власності на земельну ділянку; зобовязати відділ Держкомзему в Розівському районі Запорізької області скасувати реєстрацію вищевказаного державного акта; зобовязати ОСОБА_1 повернути оригінал державного акта до відділу Держкомзему в Розівському районі Запорізької області, а також вилучити у нього вищезазначену земельну ділянку та повернути її власнику державі в особі Розівської РДА.

Вирішуючи питання про можливість відкриття провадження у справі, приходжу до висновку, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статті 119 ЦПК України.

Позовна заява повинна містити, зокрема, зміст позовних вимог; ціну позову щодо вимог майнового характеру.

Зазначені вимоги закону позивачем при складанні позовної заяви повною мірою не дотримані.

Відповідно до положень статті 10 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Частиною 1 статті 11 ЦПК України встановлено, що суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Згідно частини 1 статті 15 ЦПК України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи щодо захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають із цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин.

Від змісту позовної заяви залежать дії судді при вирішенні питання про відкриття провадження у справі і проведення подальших підготовчих дій для розгляду справи у судовому засіданні та при її розгляді по суті, у тому числі і про її судову юрисдикцію та підсудність, про залучення в процес інших осіб, дослідження доказів тощо.

Від змісту позовної заяви залежить позиція відповідача, котрий, як і позивач, має право на судовий захист, а для реалізації цього права має бути обізнаний з тим, які вимоги до нього заявлені, з яких підстав і якими доказами це підтверджується.

Цивільний процесуальний закон не вимагає від позивача правового обґрунтування позову, тобто посилання на норму права, яка регулює спірні правовідносини. Однак, позивач у будь-якому випадку повинен зазначити те право, захисту якого він вимагає, вважаючи його порушеним, невизнаним чи оспорюваним відповідачем.

Вже на стадії предявлення позову позивач зобовязаний виконувати вимоги щодо несення тягаря доказування і довести при предявленні позову певне коло фактів, що мають процесуальне значення. Мається на увазі доведення фактів наявності передумов права на предявлення позову та дотримання процесуального порядку його предявлення.

Так, за змістом позовної заяви вбачається, що прокурор в інтересах держави в особі Розівської РДА прохає визнати недійсним право власності і державний акт на право власності на земельну ділянку, яка перебуває у володінні відповідача. Разом з тим, слід зазначити, що згідно з частиною першою статті 125, частиною першою статті 126 ЗК України право власності та право постійного користування на земельну ділянку виникає після одержання її власником або користувачем документа, що посвідчує право власності чи право постійного користування земельною ділянкою, та його державної реєстрації. Право власності на земельну ділянку і право постійного користування земельною ділянкою посвідчується державними актами.

З огляду на наведене та з урахуванням положень статті 181 ЦК України право власності на земельну ділянку виникає в особи з моменту державної реєстрації такого права.

Поза увагою прокурора залишилась і та обставина, що державний акт на право власності на земельну ділянку є правовстановлюючим документом, який видається на підставі рішення відповідного органу місцевого самоврядування, тому вимога про скасування державного акта на право приватної власності на земельну ділянку є похідною й залежить від доведеності незаконності рішення органу місцевого самоврядування, на підставі якого виданий оспорюваний державний акт.

Відповідно до статей 15 та 16 ЦК України суд захищає порушене право особи у спосіб, встановлений законом, а в даному випадку обраний прокурором спосіб захисту визнання недійсним права власності, законом не передбачений.

Крім того, у заяві прокурор прохає зобовязати відділ Держкомзему в Розівському районі Запорізької області скасувати реєстрацію вищевказаного державного акта. Тобто суд вказує, що заявлена вимога зобовязального характеру, однак процесуальний статус відділу Держкомзему в Розівському районі Запорізької області як особи, яка повинна брати участь у справі (сторони, треті особи, представники сторін та третіх осіб), прокурором не визначений.

Також у позові прокурором заявлена вимога про вилучення у ОСОБА_1 земельної ділянки і повернення її власнику державі в особі Розівської РДА. Таким чином, дана вимога має майновий характер, а тому позовна заява повинна містити ціну позову.

За таких обставин, суд пропонує прокурору, який діє в інтересах держави в особі Розівської РДА скласти і подати нову позовну заяву із викладом змісту уточнених позовних вимог, а також із зазначенням ціни позову щодо вимог майнового характеру.

Відповідно до ст.121 ЦПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статті 119 цього Кодексу, постановляє ухвалу, в якій зазначаються підстави залишення заяви без руху, про що повідомляє позивача і надає йому строк для усунення недоліків.

На підставі викладеного, керуючись ст.121 ЦПК України, суддя -

У Х В А Л И В :

Позовну заяву прокурора Куйбишевської міжрайонної прокуратури Запорізької області в інтересах держави в особі Розівської районної державної адміністрації Запорізької області до ОСОБА_1 про визнання недійсним та скасування державного акта на право приватної власності на земельну ділянку, - залишити без руху.

Для усунення недоліків позовної заяви надати прокурору строк в межах 3 (трьох) днів з дня отримання ним ухвали.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя: Т.М.Кущ