Дата документу Справа №
АПЕЛЯЩИНИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 22-4961 2011 рік Головуючий у 1 інстанції
ОСОБА_1 Доповідач: Бєлка В.Ю.
УХВАЛА ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 вересня 2011 року м. Запоріжжя

Колегія суддів судової палати з цивільних справ апеляційного суду Запорізької області у складі:

Головуючого: Бєлки В.Ю.

Суддів: Кримської О.М.

ОСОБА_2

При секретарі: Череватій О.В. Розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_3 на рішення Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 25 лютого 2011 року по справі за позовом ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6 в своїх інтересах та в інтересах неповнолітнього ОСОБА_7 до ОСОБА_3, територіальної громади м. Запоріжжя з особі уповноваженого органу Запорізької міської ради, ОП ЗМБТІ про припинення права власності, визнання недійсним запису реєстрації прав власності на нерухоме майно, витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно, технічний паспорт, зобов'язання ОП ЗМБТІ скасувати державну реєстрацію, визнання права проживання та користування,

ВСТАНОВИЛА:

ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6 в своїх інтересах та в інтересах неповнолітнього ОСОБА_7 звернулись до суду з позовом до ОСОБА_3, територіальної громади м. Запоріжжя в особі уповноваженого органу Запорізької міської ради, ОП ЗМБТІ з зазначеним позовом посилаючись на те, що починаючи з квітня 1974 року по жовтень 1998 року ОСОБА_4 працював на Мокрянському кам'яному кар'єрі газоелектрозварником, має двадцять п'ять років шкідливого стажу, позивачі є акціонерами ВАТ «Мокрянський кам'яний кар'єр». З 12 жовтня 1979 року ОСОБА_4 був прийнятий на облік по місцю роботи для отримання житла, що підтверджується списком працівників Мокрянського кам'яного кор'єру п/о Запоріжнерудпром», прийнятих на облік за місцем роботи для отримання житлової площі станом на 1.01.1994 року. З 1992 року по 1997 рік Мокрянський кам'яний кар'єр брав дольову участь в будівництві будинку № 13 по вул. Рязанській в м. Запоріжжі. Згідно протоколу № 3 розподілу квартир в даному будинку від 5.02.1998 року кар'єру були виділені 23 квартири, у тому числі і квартира № 53. На підставі протоколу № 3 засідання профспілкового комітету ВАТ «Запоріжнерудпром» від 5.03.1998 року ОСОБА_4 та його сім'я з чотирьох чоловік , була виділена трикімнатна квартира № 53. У 1998 році вони вселились у зазначену квартиру, де і проживають по цей час. Всі розрахункові книжки щодо сплати житлово-комунальних

послуг, за електроенергію, газопостачання та договори оформлені на ім'я ОСОБА_4 та його сім'єю проводяться відповідні сплати. .

Посилаючись на зазначені обставини просили суд позов задовольнити.

Рішенням Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 25 лютого 2011 року позов задоволено.

Припинено право власності ОСОБА_3 на квартиру АДРЕСА_1.

Визнано недійсним запис № 40496 в книгу 293 реєстрації прав власності на нерухоме майно за ОСОБА_3, витяг про реєстрацію права власності на нерухоме майно № 13109831 від 29.12.2006 року та технічний паспорт інвентарний номер № 49737 на ім'я ОСОБА_3 та їх скасовано.

Зобов'язано ОП «Запорізьке МБТІ» скасувати державну реєстрацію за ОСОБА_3 право власності на нерухоме майно - квартиру АДРЕСА_2.

Визнано за ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7 право на проживання та користування квартирою № 53 в будинку № 13 по вул. Рязанській в м. Запоріжжі.

У апеляційній скарзі ОСОБА_3 зазначає, що рішення суду постановлено з порушенням норм матеріального та процесуального права. Просить рішення суду скасувати та ухвалити нове, яким у задоволенні позову відмовити.

Вислухавши доповідь судді, пояснення осіб, що з'явились вивчивши апеляційну скаргу та матеріали справи, колегія вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 308 ЩІК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням вимог матеріального і процесуального права.

Не може бути скасоване правильне по. суті і справедливе рішення суду з одних лише формальних міркувань.

Розглядаючи спір, судова колегія вважає, що районний суд повно і всебічно дослідив і оцінив обставини по справі, надані сторонами докази, правильно визначив юридичну природу спірних правовідносин і закон їх регулює.

Судом встановлено і підтверджено матеріалами справи, що ВАТ «Мокрянський кам'яний кар'єр» був власником 23 квартир, у тому числі і квартири АДРЕСА_3, що підтверджується рішенням арбітражного суду Запорізької області від 15.06.1998 року. Право власності на спірну квартиру зареєстровано в ОП ЗМБТІ. Відповідно до протоколу № 5 спільного засідання об'єднаної профспілки та адміністрації підприємств ВАТ «МКК», ТОВ «МКК-3», ЗАТ «УПТК «МКК» від 24.04.1999 року було вирішено питання про клопотання перед зборами акціонерів про розподіл квартир по вул. Рязанській у м. Запоріжжі, серед першочерговиків був ОСОБА_3 Спірну квартиру було вирішено виділити ОСОБА_4 на сім'ю з чотирьох осіб на спільному засіданні від 5.03.1998 року керівників та голів профспілкових комітетів -пайщиків по розподілу житла в будинку № 13 про вул. Рязанській в м. Запоріжжі, а на зборах акціонерів ВАТ «Мокрянський кам'яний кар'єр» від 15.07.1999 року було прийнято рішення подарувати квартиру ОСОБА_3

Рішенням Коумнарського районного суду м. Запоріжжя від 29.11.2006 року було задоволено позов ОСОБА_3 про визнання договору дійсним дарування та визнання права власності за ОСОБА_3 на спірну квартиру. На підставі цього рішення ОСОБА_3 зареєстрував на своє ім'я право власності на спірну квартиру в ОП ЗМБТІ. Рішення суду від 29.11.2006 року було скасовано апеляційною інстанцією.

З урахуванням того, що рішення суду, на підставі якого ОСОБА_3 зареєстрував право власності на спірну квартиру скасовано, суд дійшов обґрунтованого висновку про те, що вимоги про припинення права власності ОСОБА_3 на квартиру

№ 53 в будинку № 13 по вул. Рязанській в м. Запоріжжі, визнання недійсним запису № 40496 в книгу 293 реєстрації прав власності на нерухоме майно за ОСОБА_3, витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно № 13109831 від 29.12.2006 року та технічного паспорту інвентарний номер № 49737 на ім'я ОСОБА_3 та їх скасування, підлягають задоволенню.

Колегія вважає, також і правильним рішення суду першої інстанції щодо вимог ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7 про визнання права на проживання у спірній квартирі, оскільки встановив, що отримали вони зазначену квартиру на законних підставах, та постійно в ній проживають більше ніж десять років.

Підстав для скасування рішення суду колегія не вбачає.

Доводи апеляційної скарги досліджені судом першої інстанції з висновками якого погоджується і колегія, нових доводів, крім тих, що суд розглянув справу за відсутності ОСОБА_3, що не є підставою для скасування рішення суду, не наведено. Крім того, ОСОБА_3, будучи належним чином повідомлений про час та місце розгляду його апеляційної скарги в судове засідання не з'явився, а направив заяву про розгляд справи за його відсутності.

Таким чином, судова колегія вважає, що доводи апеляційної скарги суттєвими не являються і не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального чи процесуального права, які призвели або могли призвести до неправильного вирішення справи.

Керуючись ст. ст. 307, 308, 317 ЦПК України, колегія суддів,

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 відхилити, а рішення Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 25 лютого 2011 року по цій справі залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили негайно і може бути оскаржена до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня її проголошення.

Головуючий:

Судді: