Справа №22-ц-4743/11Головуючий у І інстанціїОСОБА_1
Категорія43Доповідач у 2 інстанції Корзаченко
УХВАЛА

Іменем України

16 серпня 2011 року колегія судової палати в цивільних справах Апеляційного суду Київської області в складі :

головуючого Лащенка В.Д.

суддів Корзаченко І.Ф. Сліпченка О.І.

при секретарі Соловйову А.В.

розглянула у відкритому судовому засіданні в місті Києві цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Білоцерківського міськрайонного суду від 16 травня 2011 року у справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про вселення та усунення перешкод у користуванні жилим приміщенням та зустрічним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про визнання такою, що втратила право користування жилим приміщенням, -

встановила:

15 грудня 2010 року ОСОБА_3 звернулася до суду з позовом в своїх інтересах та інтересах неповнолітньої дочки ОСОБА_4 до ОСОБА_2 про вселення та усунення перешкод у користуванні жилим приміщенням. Позов обгрунтовувала тим, що вона перебувала в шлюбі з відповідачем з 26 лютого 1998 року по 25 жовтня 2010 року. Вона та її дочка від першого шлюбу ОСОБА_4 проживали з відповідачем у будинку за адресою: вул. Радянська 15, с. Терезине Білоцерківського району, 3/10 частини якого належать відповідачу. 27 червня 2010 року внаслідок зловживання чоловіком алкогольними напоями та постійних сварок вона була вимушена піти з дочкою з будинку. У вересні 2010 року позивачка з дочкою повернулася до будинку, але відповідач перешкодив їм зайти до будинку, змінивши замки на дверях. Позивачка просила вселити її з неповнолітньою дочкою у 3/10 частини спірного будинку та зобов'язати усунути перешкоди у користуванні жилим приміщенням.

Відповідач ОСОБА_5 предявив зустрічний позов про визнання позивачки та її дочки такими, що втратили право користування жилим приміщенням у 3/10 частинах зазначеного будинку з тих підстав, що вони вибули на постійне проживання у ІНФОРМАЦІЯ_1.

Рішенням Білоцерківського міськрайонного суду від 16 травня 2011 року позов ОСОБА_3 задоволено. Постановлено вселити ОСОБА_3 разом із її неповнолітньою дочкою ОСОБА_4 у 3/10 частини житлового будинку за адресою: вул. Радянська 15. смт. Терезине Білоцерківського району Київської області. Зобовязати відповідача усунути перешкоди в користуванні позивачці з дочкою зазначеним жилим приміщенням.

У задоволені зустрічного позову відмовити.

В апеляційній скарзі відповідач ОСОБА_2 просить скасувати рішення суду з підстав невідповідності висновків суду обставинам справи та недоведеності обставин, які суд вважав встановленими.

Апеляційну скаргу необхідно відхилити з таких підстав.

Встановлено, що сторони перебували в шлюбі з 26 лютого 1998 року по 25 жовтня 2010 року.

Позивачка з її неповнолітньою дочкою ОСОБА_4 проживали у належних відповідачу 3/10 частинах будинку по вул. Радянська 15, с. Терезине Білоцерківського району.

Відповідно до ч. 4 ст. 156, ч. 2 ст. 64 Житлового кодексу України, до членів сім'ї власника будинку (квартири) належать дружина, діти і батьки.

Таким чином, позивачка та її донька до моменту залишення будинку та розірвання шлюбу були членами сім'ї власника та мали право користування жилим приміщенням у частині будинку.

27 червня 2010 року позивачка дочкою залишила спірну частину будинку внаслідок неприязних відносин із відповідачем.

Восени 2010 року позивачка намагалася повернутися до будинку, але відповідач перешкоджає їй у користуванні жилим приміщенням.

Відповідач в засіданні суду першої інстанції визнав, що перешкоджає позивачці у користуванні жилим приміщенням, вважаючи, що вона втратила право користування цим приміщенням.

Відповідно до ч. 4 ст. 156 Житлового кодексу України припинення сімейних відносин з власником будинку не позбавляє колишніх членів сімї права користування займаним приміщенням.

Предявивши позов про визнання позивачки з дочкою такими, що втратили право користування жилим приміщенням з тих підстав, що вони вибули на постійне проживання у село Глушки, відповідач не надав доказів того, що жиле приміщення у с. Глушки є постійним місцем проживання для позивачки з дитиною.

За таких обставин відповідач не довів того, що позивачка та її неповнолітня дочка втратили право на користування спірним жилим приміщенням.

З урахуванням наведеного суд дійшов правильного висновку про наявність підстав для задоволення первісного позову та відсутність підстав для задоволення зустрічного позову.

Викладені в апеляційній скарзі доводи не спростовують висновків суду.

Суд ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права і підстави для його скасування відсутні.

Керуючись ст. 308, 315 ЦПК України, колегія,-

ухвалила:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити. Рішення Білоцерківського міськрайонного суду від 16 травня 2011 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення і може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий Судді