АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________
Категорія- визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням
Головуючий 1 інст. - Бутенко В.М.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 листопада 2011 року судова колегія судової палати з цивільних справ апеляційного суду Харківської області в складі:

головуючого Карімової Л.В.,

суддів Бурлака І.В.,

ОСОБА_2,

при секретарі ГопкоА.М.

розглянула у відкритому судовому засіданні в місті Харкові цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 на рішення Ізюмського міськрайонного суду Харківської області від 02 вересня 2011 року по справі за позовом ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 до ОСОБА_6, сектор громадянства, імміграції та реєстрації фізичних осіб Ізюмського МВ ГУМВС України в Харківській області про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням,

ВСТАНОВИЛА:

Спірним є жилий будинок, розташований в місті Ізюм по вулиці Комінтерна № 157, співвласниками якого є позивачі: ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 та син відповідача ОСОБА_6 - ОСОБА_7

У травні 2011 року позивачі: ОСОБА_3 та її сини - ОСОБА_4 та ОСОБА_5 звернулися до суду в порядку ст. 391 ЦК України з позовом до ОСОБА_6 про визнання такою, що втратила право користування жилим приміщенням у вищезазначеному будинку.

Посилалися на те, що відповідачка зареєстрована в цьому будинку, але з квітня

2010року не проживає в ньому без поважних причин. Реєстрація ОСОБА_6 в будинку перешкоджає їм оформити субсидію.

Просили зобовязати СГІРФО в м. Ізюмі анулювати реєстрацію ОСОБА_6 в зазначеному будинку.

Відповідач ОСОБА_6 позов не визнала, посилаючись на те, що з 1987 року вона з сімєю проживає в спірному будинку, де знаходиться належне їй майно. Однак у звязку з хворобою матері, яка проживає в м. Краматорськ та потребує догляду, виїжджає до неї 4-5 днів на тиждень.

Зазначала також, що позивачі перешкоджають їй проживати та користуватися спірним будинком.

Рішенням Ізюмського міськрайонного суду Харківської області від 02 вересня

2011року у задоволенні позову ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 до ОСОБА_6, СГІРФО Ізюмського МВ ГУМВС України в Харківській області про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 просять скасувати це рішення суду та ухвалити нове рішення про задоволення їх позовних вимог в повному обсязі.

Посилаються на невідповідність висновків суду обставинам справи, недоведеність тих обставин, які суд вважав встановленими, неправильне застосування судом норм матеріального та процесуального права.

Зазначають, що судом не враховано, що факт не проживання відповідачки в спірному будинку підтверджений довідкою за підписом голови квартального комітету від 11.05.2011 р. та заявленими ними свідками : ОСОБА_8 та ОСОБА_9, яких суд не допитував.

Вказують, що коротка Л.В. не зареєстрована в спірному будинку і в ньому відсутні речі відповідачки, яка також відмовляється нести витрати на комунальні послуги.

Вислухавши пояснення учасників процесу, які зявилися до суду апеляційної інстанції, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, судова колегія вважає, що скарга задоволенню не підлягає, виходячи з наступного.

Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з відсутності правових підстав для визнання ОСОБА_6 такою, що втратила право користування спірним будинком, в якому зареєстрована та проживає і в якому знаходиться її майно, а тимчасова відсутність відповідачки в цьому будинку викликана поважними причинами.

Судова колегія погоджується з такими висновками суду, оскільки вони ґрунтуються на законі та матеріалах справи.

Останні свідчать про те, що позивачі: ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 та син відповідача ОСОБА_6 - ОСОБА_7 є співвласниками будинку № 157, який розташований в місті ОСОБА_8 по вулиці Комінтерна в місті Ізюмі.

Відповідач ОСОБА_6 зареєстрована в цьому будинку як член сімї співвласника будинку і проживає в ньому з 09 січня 1997 року.

Зазначені обставини підтверджуються дослідженими судом першої інстанції довідками за підписом начальника СГІРФО Ізюмського МВ ГУМВС України в Харківській області та витягом з домової книги.

У звязку з цим посилання апелянтів на те, що відповідачка не зареєстрована в спірному будинку є безпідставними.

Факт проживання ОСОБА_6 в спірному будинку та тимчасові виїзди з нього до хворої матері, підтвердили в судовому засіданні й свідки ОСОБА_10, ОСОБА_7, ОСОБА_11, які також зазначили, що між позивачами та відповідачкою часто виникають конфлікти з приводу користування будинком.

Зазначені обставини також підтверджуються копією постанови від 02.09.2010 р. Ізюмського МВ ГУМВС України в Харківській області про відмову у порушенні кримінальної справи за ст. 296 КІ< України у відношенні ОСОБА_12 та ОСОБА_6, згідно якої в ході перевірки заяв вказаних осіб встановлено, що 30.08.2010 р. між ними в спірному будинку, де вони проживають виник конфлікт з приводу користування цим будинком.

Вказана постанова з викладеними в ній обставинами не скасована в установленому законом порядку.

Таким чином судом першої інстанції обгрунтовано зроблений висновок про те, що позивачі всупереч вимогам ст.ст. 11,58-60 ЦПК України не надали доказів про порушення відповідачкою їх право власності, користування та розпорядження спірним будинком.

Доводи апелянтів про те, що відсутність ОСОБА_6 в спірному будинку підтверджена довідкою від 11.05.2011 р. за підписом голови квартального комітету не можуть бути прийняті до уваги, оскільки зазначена довідка складена без огляду будинку і не містить зазначення обставин, які стали підставами для складання такої довідки.

Посилання апелянтів на те, що судом першої інстанції не були допитані свідки ОСОБА_8 та ОСОБА_9, не є підставою для скасування рішення, оскільки таке клопотання позивачі не заявляли в судовому засіданні суду першої інстанції в порядку, установленому ЦПК України, не заявлялося таке клопотання й апелянтом ОСОБА_4 при розгляді справи судом апеляційної інстанції.

Судова колегія вважає, що доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, рішення якого ухвалене відповідно до вимог матеріального та процесуального права, що є підставою згідно ст. 308 ЦПК України для відхилення апеляційної скарги.

Керуючись ст.ст. 303, 304, п.іч.1 ст. 307, ст.ст. 313-315,317, 319, 324 ЦПК України, судова колегія

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу відхилити.

Рішення Ізюмського міськрайонного суду Харківської області від 02 вересня

2011року залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили негайно після її проголошення і може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання цією ухвалою законної сили.

Головуючий:

Судді: