АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________
Категорія - відшкодування шкоди Доповідач : Тичкова О.Ю.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 листопада 2011 року судова колегія судової палати з цивільних справ апеляційного суду Харківської області в складі:

головуючого - судді Тичкової О.Ю.,

суддів колегії - ОСОБА_1, ОСОБА_2,

при секретарі - Колісник Я.В., Подпрядовій В.Г.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Харкові цивільну справу за апеляційними скаргами ОСОБА_3, ОСОБА_4

на рішення Чугуївського міського суду Харківської області від 17 червня 2011 року

у цивільній справі за позовом ОСОБА_5, який діє в інтересах ОСОБА_6, до відділу освіти виконкому Чугуївської міської ради Харківської області, треті особи - ОСОБА_3, ОСОБА_4, про відшкодування матеріальної та моральної шкоди,-

ВСТАНОВИЛА:

В травні 2010 року ОСОБА_5, який діє в інтересах неповнолітнього ОСОБА_6, звернувся до суду з позовом, в якому просив стягнути з відділу освіти виконкому Чугуївської міської ради Харківської області на свою користь 1393,53 грн. на відшкодування матеріальної шкоди та 150000,00 грн. на відшкодування моральної шкоди, завданої неповнолітньому ОСОБА_6

В обгрунтування позову зазначив, що 12.05.2006 року, в результаті недбалого ставлення до своїх професійних обовязків вчителя трудового навчання Чугуївської гімназії № 5 відділу освіти виконкому Чугуївської міської ради Харківської області ОСОБА_3 та інженера з охорони праці відділу освіти виконкому Чугуївської міської ради Харківської області ОСОБА_4, його неповнолітній син ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1, на уроці праці отримав травму ока, що віднесена до тілесних ушкоджень середньої тяжкості.

За даним фактом було порушено кримінальну справу. Вироком Чугуївського міського суду Харківської області від 11.12.2007 року, вироком Чугуївського міського суду Харківської області від 21.12.2009 року , зміненому ухвалою апеляційного суду Харківської області від 11.03.2010 року, ОСОБА_3 засуджений за ст. 137 ч. 2 КК України, ОСОБА_4 - за ст. 367 ч.1 КК України.

За наслідками зазначених злочинів його син ОСОБА_6 був змушений проходити курс лікування. Витрати на лікування склали 1393,53 грн. Також його сину було завдано моральну шкоду, що виразилась в його моральних та фізичних стражданнях з приводу пошкодження ока, порушенні його звичайних життєвих звязків, яку він оцінює в 150000,00 грн.

Представник відповідача позов не визнав, зазначивши, що позивачу вже надавалась матеріальна допомога та розмір відшкодування матеріальної та моральної шкоди є великим.

ОСОБА_3 подав суду письмові заперечення проти позову, в яких зазначив, що відшкодував батькам потерпілого матеріальну шкоду в розмірі 1000,00 грн., позовні вимоги є необгрунтованими, їх задоволення призведе до значного погіршення його матеріального становища.

ОСОБА_4 проти задоволення позову також заперечувала, посилалась на відсутність своєї вини у спричиненні шкоди здоров'ю ОСОБА_6

Рішенням Чугуївського міського суду Харківської області від 17 червня 2011 року позов задоволено частково, стягнуто з відділу освіти виконкому Чугуївської міської ради Харківської області на користь ОСОБА_5 в рахунок відшкодування матеріальної шкоди 1393,53 грн. та - моральної шкоди 12000,00 грн. В іншій частині позову відмовлено.

Не погодившись з рішенням суду, ОСОБА_3, ОСОБА_4 подали апеляційні скарги, в яких просять рішення скасувати, в задоволенні позову відмовити.

В обґрунтування апеляційних скарг ОСОБА_3 та ОСОБА_4 посилаються на неповне з'ясування судом обставин, що мають значення для справи, що призвело до ухвалення незаконного рішення.

Судова колегія, заслухавши доповідь судді, дослідивши матеріали справи та обговоривши наведені в скарзі доводи, вважає, що апеляційні скарги ОСОБА_3, ОСОБА_4 підлягають задоволенню частково з наступних підстав.

Як встановлено судом та вбачається з матеріалів справи 12.05.2006 року учню Чугуївської гімназії № 5 Чугуївської міської ради Харківської області ( надалі Гімназія) з вини ОСОБА_3, який працював вчителем трудового навчання Гімназії та ОСОБА_4, яка працювала інженером з охорони праці відділу освіти виконкому Чугуївської міської ради Харківської області ( надалі Відділ) було завдано шкоди у вигляді пошкодження здоровя середньої тяжкості.

Задовольняючи частково позов, суд першої інстанції керувався ст.ст.1166, 1167, 1172, 1195 ЦК України та виходив з того, що Відділ повинен відшкодувати позивачу шкоду завдану працівником Відділу та працівником Гімназії.

Проте, судова колегія повністю погодитися з зазначеним висновком суду не може.

Згідно даних свідоцтва про реєстрацію юридичної особи, Гімназія має статус юридичної особи, тому може бути позивачем та відповідачем у суді та самостійно виконувати покладені на неї обовязки.

Суд першої інстанції юридичного статусу Гімназії не зясував, дійшов до необгрунтованого висновку про відсутність її державної реєстрації та помилково не долучив її до участі у справі в якості відповідача.

За змістом ст.ст. 1172, 1190 ЦК України юридична або фізична особа відшкодовує шкоду, завдану їхнім працівником під час виконання ним своїх трудових (службових) обов'язків. Особи, спільними діями або бездіяльністю яких було завдано шкоди, несуть солідарну відповідальність перед потерпілим. За заявою потерпілого суд може визначити відповідальність осіб, які спільно завдали шкоди, у частці відповідно до ступеня їхньої вини.

Оскільки згідно вироків Чугуївського міського суду Харківської області від 11.12.2007 року та 21.12.2009 року, зміненому ухвалою апеляційного суду Харківської області від 11.03.2010 року, винними у вчинені злочинів, що потягли завдання шкоди малолітньому ОСОБА_6, визнано ОСОБА_3, який працював вчителем трудового навчання Гімназії та ОСОБА_4, яка працювала інженером з охорони праці Відділу, належними відповідачами за позовом про відшкодування завданої ОСОБА_6 шкоди повинні бути Відділ та Гімназія.

Можливість долучення гімназії до участі у справі на стадії апеляційного розгляду справи ЦПК України не передбачена.

Судова колегія вважає, що в даному випадку, враховуючи характер спору та юридичні наслідки його вирішення по суті, відповідно до ч.3 ст. 303 ЦПК України суд може вийти за межі апеляційної скарги, скасувавши рішення суду першої інстанції та ухвалити нове рішення про відмову у задоволенні позову до відділу освіти виконкому Чугуївської міської ради Харківської області.

Таке рішення суду не позбавляє позивача права звернутися до суду з відповідним позовом до належних відповідачів.

Відповідно до пп.1,4 ч.І ст. 309 ЦПК України підставою для скасування рішення суду першої інстанції і ухвалення нового рішення є неповне зясування судом обставин, що мають значення для справи, що призвело до порушення судом норм матеріального права.

Керуючись ст.,ст. 1172, 1190 ЦК України, ст.ст. 303, 304, п., п. 1, 4 ч. 1 ст. 309, ч. 2 ст. 314, ст.ст. 316, 317, 319 ЦПК України, судова колегія, -

ВИРІШИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 - задовольнити частково.

Апеляційну скаргу ОСОБА_4 - задовольнити частково.

Рішення Чугуївського міського суду Харківської області від 17 червня 2011 року - скасувати.

В задоволенні позову ОСОБА_5, який діє в інтересах ОСОБА_6, до відділу освіти виконкому Чугуївської міської ради Харківської області, про відшкодування матеріальної та моральної шкоди - відмовити.

Рішення суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту його проголошення і може бути оскаржене до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання ним законної сили.

Головуючий:

Судді: