Справа № 22-ц-1424/2011 Провадження № 22-ц/187/11 Категорія цивільнаГоловуючий у I інстанції Логвіна Т.В. Доповідач - Демченко Л. М.
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 травня 2011 року м. Чернігів

АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРНІГІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ у складі:

головуючого - суддіОСОБА_1,
суддів:ОСОБА_2, ОСОБА_3,
при секретарі:ОСОБА_4,
за участю:представника відповідача ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовом) засіданні в приміщенні суду цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_6 на рішення Деснянського районного суду м. Чернігова від 15 березня 20! 1 року по справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю „Молодіжний Житловий Комплекс" до ОСОБА_6 про стягнення боргу,

в с т а н о в и в:

В апеляційній скарзі ОСОБА_7 просить скасувати рішення Деснянського районного суду м. Чернігова від 15 березня 20! 1 року та винести нове рішення, яким відмовити в задоволенні позовних вимог в повному обсязі, посилаючись на неповне з'ясування судом обставин , що мають значення для справи, а також на порушення судом норм матеріального та процесуального права.

Рішенням Деснянського районною суду м. Чернігова від 15 березня 201 1 року позовні вимоги задоволено, стягнуто з ОСОБА_7 на користь ТОВ „Молодіжний Житловий Комплекс1" заборгованість по оплаті за послуги з утримання будинку та прибудинкової території в сумі 4203 грн. 36 коп. , а також стягнуто судові витрати.

Ухвалою Деснянського районного суду м. Чернігова від 04 квітня 2011 року виправлено описку в рішенні Деснянського районного суду м. Чернігова від 15 березня 2011 року шляхом виклад' резолютивної частини рішення в наступній редакції: „Стягнути з ОСОБА_7 на користь ГОВ „Молодіжний Житловий Комплекс" заборгованість по оплаті за послуги з утримання будинку та прибудинкової території в сумі 4654 грн. 64 коп., 5! грн. у відшкодування сплаченого судового збору та 30 грн. у відшкодування сплачених втрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи, а всього 4735 грн. 64 коп.".

Доводи апеляційної скарги зводяться до того, що в матеріалах сира відсутні докази щодо наявності / позивача статусу балансоутримувача будинку

№ 151 про проспекту Перемоги в м. Чернігові, а також відсутні докази наявності договірних відносин щодо утримання даного майна, тому вважає, що надані позивачем довідки ЄДРПОУ не містять жодної інформації про визначення діяльності з надання тих чи інших житлово-комунальних послуг.

Також апелянт зазначає, що між ним та ТОВ „Молодіжний Житловий Комплекс" договір про надання житлово-комунальних послуг не укладався всупереч ст. 26 Закону України „Про житлово-комунальні послуги" та ст. 526 ЦК України.

Крім того, як вказує апелянт, жодних доказів фактичного виконання робіт, що виконуються в рамках надання послуг з утримання будинків, позивачем не надано, а тому вважає, що здійснення нарахування плати за такі послуги є не обґрунтованими.

Заслухавши доповідача, пояснення представника відповідача, дослідивши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає відхиленню, виходячи з наступних підстав.

Відповідно до ст. 303 ЦПК України під час розгляд)' справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених в суді першої інстанції.

Судом по справі встановлено, що ОСОБА_7 є власником квартири АДРЕСА_1 (а.с.7).

Балансоутримувачем зазначеного будинку є ТОВ „Молодіжний Житловий Комплекс".

Постановивши рішення про задоволення позовних вимог, суд першої інстанції виходив з того, що позивач надає послуги з утримання будинків, а відповідач користується послугами позивача, а тому зобов'язаний оплачувати за отримані послуги.

Такий висновок суду підтверджується матеріалами справи та відповідає вимогам закону.

Як вбачається з матеріалів справи позивач в установленому порядку згідно із затвердженими тарифами надає послуги з утримання будинків та прибудинкової території, проте відповідачем надані послуги не оплачувалися, внаслідок чого за період з 22.02.2008 року по 31.01.2011 року виникла заборгованість в сумі 4654 грн. 64 коп., що підтверджується розрахунком заборгованості (а.с. 73).

Дійсно, відповідно до ч.1 ст.19 Закону України „Про житлово-комунальні послуги" ( далі Закон) відносини між учасниками договірних відносин у сфері житлово-комунальних послуг здійснюються виключно па договірних засадах, а відповідно до частин 1-3 ст. 32 зазначеного Закону плата за житлово-комунальні послуги нараховується щомісячно відповідно до умов договору.

Проте, доводи апеляційної скарги про наявність підстав для скасування рішення суду в зв'язку з відсутністю договору не можуть бути підставою для її задоволення і скасування рішення суду, виходячи з наступного.

Відповідно до ст.382 ЦК України квартира в житловому будинку є об'єктом права власності, і власникам квартири у дво або багатоквартирному

житловому будинку належать на праві спільної сумісної власності приміщення загального користування, опорні конструкції будинку, механічне, електричне, сантехнічне та інше обладнання за межами або всередині квартири, яке обслуговує більше однієї квартири, а також споруди, будівлі призначені для забезпечення потреб усіх власників квартир.

Виходячи ж зі змісту статей 322 та 360 ЦПК України, відповідач ОСОБА_7 як власник квартири, який с співвласником багатоквартирного будинку зобов'язаний утримувати майно, що йому належить та брати участь у витратах на управління, утримання та збереження спільного майна.

Аналогічний обов'язок власника квартири в багатоквартирному будинку брати участь у загальних витратах, пов'язаних з утриманням будинку і його прибудинкової території відповідно до своєї частки у майні будинку закріплено і в п.2 ст.10 Закону України „Про приватизацію державного житлового фонду".

При цьому розмір плати за утримання будинків і споруд та прибудинкових територій встановлюється в залежності від капітальності, рівня облаштування та благоустрою. Відповідно до ч 3 ст. 31 Закону органи місцевого самоврядування затверджують ціни/тарифи па житлово-комунальні послуги в розмірі економічно обґрунтованих витрат на їх виробництво.

Тарифи на комунальні послуги затверджені рішеннями виконавчого комітету Чернігівської міської ради від 22 січня 2007 року № 8 та від 15.09.2008 року № 251 зі змінами та доповненнями, якими затверджено обов'язковий перелік послуг з утримання будників і споруд та прибудинкових територій.

Крім того, відповідно до ст. 322 ЦК України тягар утримання майна лежить на власнику.

Згідно п.1 ч. З ст. 20 Закону саме споживач зобов'язаний укласти договір на надання житлово-комунальних послуг, підготовлений виконавцем на основі типового договору та оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом.

Відповідно до пункту 2 Правил користування приміщеннями житлових будинків, затвердженої постановою Кабінет) Міністрів України від 8 жовтня 1992 року №572 ( в редакції постанови Кабінету Міністрів України від 24 січня 2006 року №45) користування приміщеннями житлових будинків здійснюється згідно з свідоцтвом на право власності або договором найму (оренди), а згідно пункту 7 власник зобов'язаний укласти договір на надання житлово-комунальних послуг та оплачувати надані житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або зважаючи на те. що договір про надання послуг між сторонами не укладався, ОСОБА_7. є споживачем послуг, а тому зобов'язаний сплачувати за послуги по утриманню житла, що надаються ТОВ „Молодіжний Житловий Комплекс"', оскільки в сил) ст. 11 ЦК України зобов'язання виникають не лише з підстав передбачених законодавством, зокрема з угод, а також з дій громадян і організацій, які в силу загальних засад і змісту цивільного законодавства породжують цивільні нрава і обов'язки, а фактично між сторонами виникли цивільно-правові відносини.

Таким чином, доводи апеляційної скарги про те, що за відсутності договірних правовідносин між сторонами не може виникати обов'язок відповідача тю оплаті наданих позивачем послуг та ненадання таких послуг

позивачем, є безпідставні і не можуть бути взяті до уваги.

Доказів того, що такі послуги позивач не надає, відповідачем не надано ні суду першої інстанції, ні суду апеляційної інстанції, тому доводи апелянта щодо неотримання певних послуг або отримання їх неналежної якості не можуть бути взяті до уваги апеляційним судом.

Враховуючи викладене, апеляційний суд погоджується з висновком суду першої інстанції про необхідність задоволення позовних вимог, виходячи з положень ст. 162 ЖК України, який повністю ґрунтується на матеріалах справи та вимогах чинного законодавства.

Інші доводи апеляційної скарги не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального чи процесуального права, які призвели або могли призвести до неправильного вирішення справи і спростовуються матеріалами справи.

При вирішенні спору судом першої інстанції правильно визначено характер спірних правовідносин, закон, який підлягає застосуванню, всі встановлені факти ґрунтуються на повно та всебічно досліджених доказах, оцінка яких проведена у відповідності до положень ст. ст. 57-66 ЦПК України.

За таких обставин, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга підлягає відхиленню, а рішення суду залишенню без змін, оскільки воно ухвалено з додержанням норм матеріального та процесуального права, а доводи апеляційної скарги не містять передбачених законом підстав для його скасування.

Керуючись ст. ст. 303. 307, 308, З1З- 315. 317, 3 19, 324 ЦПК України, апеляційний суд,

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_6 - відхилити.

Рішення Деснянського районного суду м. Чернігова від і 5 березня 2011 року - залишити без зміни.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий:Судді: