Справа № 22-ц-2248/2011 Головуючий у I інстанції Меженнікова С.П.
Категорія цивільна Доповідач - Лакіза Г. П.
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 серпня 2011 року 16 серпня 2011 року

АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРНІГІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ у складі:

головуючого - суддіОСОБА_1,
суддів:ОСОБА_2, ОСОБА_3
при секретарі:ОСОБА_4
за участю:представника відповідача ОСОБА_5,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Чернігові цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_6 на рішення Чернігівського районного суду від 17 червня 2011 року по справі за позовом Публічного акціонерного товариства Банк Фінанси та Кредит до ОСОБА_6 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

в с т а н о в и в:

В апеляційній скарзі ОСОБА_6 просить оскаржуване рішення скасувати та ухвалити нове рішення, яким відмовити в позову.

Рішенням Чернігівського районного суду від 17 червня 2011 року позовні вимоги Публічного акціонерного товариства „Банк „Фінанси та Кредит до ОСОБА_6 про стягнення заборгованості за кредитним договором задоволено. Стягнуто з ОСОБА_6 на користь Публічного акціонерного товариства „Банк „Фінанси та Кредит заборгованість по Кредитному договору № 11_256-09/09-МФ від 26 вересня 2008 рокув сумі 53 087 (пятдесят три тисячі вісімдесят сім) грн. 44 коп., витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи в сумі 120 грн. та судовий збір в сумі 530 грн. 87 коп.

Доводи апеляційної скарги ОСОБА_6 зводяться до того, рішення судом ухвалене з порушенням норм процесуального права та з неправильним застосуванням норм матеріального права. В матеріалах справі відсутні належні та допустимі докази видачі готівкою кредитних коштів, відсутні і не досліджувалися судом оригінали документів про видачу кредиту. Також, на думку апелянта, поза увагою суду безпідставно залишився той факт, що копію позовної заяви та судову повістку на імя відповідача було повернуто до суду, оскільки їх було направлено не „Василію ОСОБА_6, а „Василю ОСОБА_6. Позивач свій позов не уточнював і наполягав на стягненні коштів з „Василя ОСОБА_6, тоді як позичальником є „Василій ОСОБА_6. Крім того, апелянт зазначає, що позивачем пропущено річний строк позовної давності щодо стягнення пені. Також апелянт зазначає, що суд необгрунтовано не задовольнив клопотання та заяви його представника про закриття провадження в справі, оскільки даний спір повинен вирішуватися в порядку господарського судочинства.

Вислухавши суддю-доповідача, пояснення представника відповідача ОСОБА_5, перевіривши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає відхиленню, а рішення суду - залишенню без змін з таких підстав.

Відповідно до ст. 308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без зміни, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням вимог матеріального і процесуального права. Не може бути скасоване правильне по суті і справедливе рішення лише з формальних міркувань.

По справі судом встановлено, що 26 вересня 2008 року між ВАТ Банк „Фінанси та Кредит та ОСОБА_6 було укладено Кредитний договір № 11_256-09/09-МФ (далі Договір) на суму 25000 грн. на умовах забезпеченості, поворотності, терміновості, платності, з оплатою за процентною ставкою 36% річних. Остаточний строк повернення кредиту до 25.09.2009 року (а.с.5-6). Відповідно до п.3.2. Договору ОСОБА_6 зобовязався в строк з 1 по 10 число кожного місяця здійснювати погашення кредиту в розмірі, встановленому Графіком зниження заборгованості (Додаток №1 до цього Договору). Згідно п.6.1. Договору за прострочення повернення кредиту та/або сплати процентів, Позичальник сплачує Банку пеню з розрахунку 1% від простроченої суми за кожний день прострочення. Зі змісту положень кредитного договору, укладеного між Банком та ОСОБА_6, вбачається, що сторони, підписавши даний договір, досягли згоди щодо всіх істотних умов, необхідних для кредитних договорів.

ОСОБА_6 в порушення умов Договору частково сплачував щомісячний платіж, встановлений Графіком зниження розміру заборгованості та повністю не повернув Кредитні ресурси у встановлений Договором строк, чим не виконав зобовязання за кредитним договором.

Відповідно до розрахунку суми боргу станом на 22 квітня 2011 року (а.с.58), ОСОБА_6 погашено заборгованості за основним боргом на загальну суму 3462 грн.82 коп., по відсоткам за користування кредитними коштами 3919 грн. Не сплаченою залишилась заборгованість за основним боргом 21537 грн. 18 коп., по відсоткам 16102 грн. 08 коп. Розмір нарахованої пені за несвоєчасне погашення кредиту та відсотків за користування кредитними коштами за період з 22.04.2010 року по 21.04.2011 року становить 15 448 грн. 18 коп. Загальна сума заборгованості по кредиту станом на 22.04.2011 року становить 53 087 грн. 44 коп. Даний розрахунок заборгованості підтверджується матеріалами справи, не спростований відповідачем, тому суд першої інстанції обгрунтовано стягнув з відповідача заборгованість за кредитним договором в сумі 53 087 грн. 44 коп.

Доводи апелянта про пропуск позивачем строку звернення до суду з позовною вимогою про стягнення неустойки (пені), не можуть бути прийняті судом, оскільки позивачем вимоги про стягнення неустойки (пені) в сумі 15448 грн. 18 коп. заявлені в межах річного строку позовної давності, встановленого чинним законодавством для вимог про стягнення неустойки.

Посилання апелянта як на підставу для відмови в задоволенні позову на відсутність належних та допустимих доказів видачі готівкою кредитних коштів не заслуговують на увагу, оскільки спростовуються наявною в матеріалах справи копією заяви на видачу готівки №98 від 26 вересня 2011 року, відповідно до якої ОСОБА_6 отримав кредитні кошти в сумі 25 000 гривень, про що мається його підпис (а.с.26). Також не може бути підставою для скасування рішення суду помилка в імені відповідача, яка мається в позовній заяві Банку, оскільки судом достеменно встановлено, що правовідносини за даним кредитним договором виникли у позивача саме з відповідачем ОСОБА_6, тому суд обгрунтовано стягнув суму боргу саме з нього.

Також не можуть бути прийняті судом доводи апелянта про те, що даний спір повинен вирішуватися в порядку господарського судочинства. Частиною 1 ст.1 ГПК України передбачено, що підприємства, установи, організації, інші юридичні особи (у тому числі іноземні), громадяни, які здійснюють підприємницьку діяльність без створення юридичної особи і в установленому порядку набули статусу суб'єкта підприємницької діяльності (далі - підприємства та організації), мають право звертатися до господарського суду згідно з встановленою підвідомчістю господарських справ за захистом своїх порушених або оспорюваних прав і охоронюваних законом інтересів, а також для вжиття передбачених цим Кодексом заходів, спрямованих на запобігання правопорушенням. Судом встановлено, і це підтверджується матеріалами справи, що кредитний договір укладено з фізичною особою ОСОБА_6, а не з фізичною особою-підприємцем, тому суд обгрунтовано відхилив клопотання про закриття провадження в справі.

Враховуючи вищезазначене, апеляційний суд приходить до висновку, що рішення суду першої інстанції є законним і обгрунтованим, постановленим з дотриманням норм матеріального і процесуального права, а доводи апеляційної скарги є необґрунтованими і не дають підстав для його скасування.

Керуючись ст.ст. 209, 218, 303, 307, 308, 313, 314, 315, 317, 319 ЦПК України апеляційний суд,

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_6 відхилити.

Рішення Чернігівського районного суду від 17 червня 2011 року залишити без змін.

Ухвала суду набирає законної сили з моменту її проголошення, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили.

Головуючий:Судді: