№ 2-368/11
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

31 жовтня 2011 року м. Запоріжжя

Шевченківський районний суд м. Запоріжжя в складі:

головуючого судді Дмитрюк О.В.,

при секретарі Петрові С.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 (треті особи територіальна громада в особі ОСОБА_3 районної адміністрації Запорізької міської Ради, ОСОБА_4) про усунення перешкод, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернулась 14.12.2010 р. до суду з позовом про усунення перешкод. В позові зазначає, що 27.02.2008 р. нею та відповідачем за договором купівлі-продажу було придбано по ? частці нежитлової будівлі літ.А, А,, розташовану на земельній ділянці площею 721 м.кв., за адресою м.Запоріжжя, вул..Військбуд, 23б з метою організації та розташування торгівельно-кондитерського комплексу.

В період з 2008 р. зазначені споруди ними було реконструйовано та збудовано прибудову літ.А2, площею 446,3 м.кв., та вбиральню літ.В.

Будівництво зазначених обєктів нерухомості проводилося згідно проекту, узгодженого головним архітектором міста, про що свідчить протокол розгляду проектної документації № 371/106 від 24.11.2008 р.

Рішенням Запорізької міської Ради № 104/224 їм було надано дозвіл на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки за адресою м.Запоріжжя, вул..Військбуд, 23б, для розташування торгівельно-кондитерського комплексу. Також з метою введення в експлуатацію торгівельно-кондитерського комплексу ними було отримано експертний висновок ЗМУ ГУМНС України в Запорізькій області № 460 від 25.08.2010 р., згідно якого порушень вимог пожежної безпеки не виявлено, та висновок державної санітарно-епідеміологічної експертизи № 03/78 від 06.05.2010 р. про відповідність вимогам діючого санітарного законодавства України, та інші дозвільні документи.

Але з вересня 2010 р. між нею та відповідачем виник конфлікт з приводу оформлення зазначених споруд, оскільки вона мала намір отримати кредит під заставу своєї частини спірних будівель, а відповідач, зі свого боку не бажає, щоб будь-яка частина споруд була передана в іпотеку. Оскільки без згоди ОСОБА_2 неможливо ввести в експлуатацію спірні споруди, та оформити право власності, ОСОБА_1, посилаючись на ст.ст.331, 328, 376, 391, 392 ЦК України, за позовом просить зобовязати відповідача не чинити перешкод у здійсненні нею прав власника ? частини торгівельно-кондитерського комплексу за адресою м.Запоріжжя, вул..Військбуд, 23б; визнати за нею та відповідачем право власності по ? частці нежитлових будівель торгівельно-кондитерського комплексу, до складу якого входять: будівля кондитерського цеху літ.А, прибудова літ.А2, вбиральня літ.В, паркан № 2, ворота № 3.

Позивач та її представник в судовому засіданні позовні вимоги підтримали, просили їх задовольнити.

Відповідач в суді вирішення спору відніс на розсуд суду.

Представник відповідача ОСОБА_3 районної адміністрації Запорізької міської Ради в судове засідання не зявився, подав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, заперечує проти задоволення позовних вимог з підстав, викладених в письмових запереченнях (а.с.25).

Третя особа ОСОБА_4 в судове засідання не зявився, про день, час та місце розгляду справи повідомлявся у встановленому законом порядку, заяви про бажання приймати участь у розгляді справи до суду не надходило.

Вивчивши матеріали справи, заслухавши пояснення позивача та її представника, відповідача, приймаючи до уваги позицію представника третьої особи, суд вважає, що позов ОСОБА_1 підлягає задоволенню.

Судом встановлено, що позивач та відповідач є власниками, в рівних частках кожен майстерні літ.А, А,, що знаходяться в м.Запоріжжя, вул..Військбуд, 23б, розташованої на земельній ділянці площею 721 кв.м., на підставі договору купівлі-продажу від 07.02.2007 р., посвідченого приватним нотаріусом Запорізького міського нотаріального округу, зареєстрований в реєстрі за № 699 (а.с.7-8).

В період з 2008 р. зазначені споруди сторонами було реконструйовано та збудовано прибудову літ.А2 площею 446,3 м.кв., та вбиральню літ.В (а.с.11).

Будівництво зазначених обєктів нерухомості проводилося згідно проекту, узгодженого головним архітектором міста, про що свідчить протокол розгляду проектної документації № 371/106 від 24.11.2008 р. (а.с.18).

Рішенням Запорізької міської Ради № 104/224 від 06.10.2010 р. ОСОБА_1 та ОСОБА_2 надано дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки за адресою м.Запоріжжя, вул..Військбуд, 23б, для розташування торгівельно-кондитерського комплексу (а.с.10).

Також з метою введення в експлуатацію торгівельно-кондитерського комплексу ними було отримано експертний висновок ЗМУ ГУМНС України в Запорізькій області № 460 від 25.08.2010 р., згідно якого порушень вимог пожежної безпеки не виявлено (а.с.20), та висновок державної санітарно-епідеміологічної експертизи № 03/78 від 06.05.2010 р. про відповідність вимогам діючого санітарного законодавства України (а.с.19).

Рішенням Запорізької міської Ради № 109/14 від 05.10.2011 р. (а.с.53) передано в оренду ОСОБА_1 та ОСОБА_2 земельну ділянку площею 0,1170 га по вул..Військбуд, 23б для розташування торгівельно-кондитерського комплексу.

Відповідно до ч.3 ст..375 ЦК України право власника на забудову здійснюється ним за умови додержання архітектурних, будівельних, санітарних, екологічних та інших норм і правил, а також за умови використання земельної ділянки за її цільовим призначенням.

Ст..376 ЦК України передбачено, що житловий будинок, будівля, споруда, інше нерухоме майно вважаються самочинним будівництвом, якщо вони збудовані або будуються на земельній ділянці, що не була відведена для цієї мети, або без належного дозволу чи належно затвердженого проекту, або з істотними порушеннями будівельних норм та правил; на вимогу власника (користувача) земельної ділянки суд може визнати за ним право власності на нерухоме майно, самовільно побудоване на ньому, якщо це не порушує права інших осіб.

За викладених обставин, суд дійшов висновку про законність позовних вимог та обґрунтування їх доказами, що є підставою для задоволення позову.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 3, 10, 208, 209, 212, 213, 214, 215 ЦПК України, ст. ст.328, 331, 375-377 ЦК України, суд

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 (треті особи територіальна громада в особі ОСОБА_3 районної адміністрації Запорізької міської Ради, ОСОБА_4) про усунення перешкод задовольнити.

Зобовязати ОСОБА_2 не чинити перешкод ОСОБА_1 у здійсненні нею прав власника ? частини торгівельно-кондитерського комплексу за адресою: м.Запоріжжя, вул..Військбуд, 23б.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на ? частину нежитлових будівель торгівельно-кондитерського комплексу, а саме: на ? частину будівлі кондитерського цеху літ.А, ? прибудови літ.А2, ? частину вбиральні літ.В, ? частину паркана № 2, ? частину воріт № 3, що розташовані за адресою м.Запоріжжя, вул.Військбуд, 23б.

Визнати за ОСОБА_2 право власності на ? частину нежитлових будівель торгівельно-кондитерського комплексу, а саме: на ? частину будівлі кондитерського цеху літ.А, ? прибудови літ.А2, ? частину вбиральні літ.В, ? частину паркана № 2, ? частину воріт № 3, що розташовані за адресою м.Запоріжжя, вул.Військбуд, 23б.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Запорізької області шляхом подання через Шевченківський районний суд м.Запоріжжя протягом десяти днів після проголошення рішення суду апеляційної скарги. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя О.В. Дмитрюк