Справа № 22ц-2344/2011 Головуючий у I інстанції Бечко Є.М.
Категорія цивільна Доповідач - Лакіза Г. П.
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 жовтня 2011 року 21 жовтня 2011 року

АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРНІГІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ у складі:

головуючого - суддіОСОБА_1,
суддів:ОСОБА_2, ОСОБА_3,
при секретарі:ОСОБА_4
за участю:представника відповідача ОСОБА_5 ОСОБА_6, представника позивача ОСОБА_7,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Чернігові цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_5 на рішення Деснянського районного суду м. Чернігова від 11 квітня 2011 року по справі за позовом Публічного акціонерного товариства „УкрСиббанк до ОСОБА_8, ОСОБА_5, ОСОБА_9 про стягнення заборгованості за кредитним договором, та за зустрічним позовом ОСОБА_8, ОСОБА_5, ОСОБА_9 до Публічного акціонерного товариства „УкрСиббанк про визнання недійсними договорів про надання кредитуё договорів поруки та іпотеки, -

в с т а н о в и в:

В апеляційній скарзі ОСОБА_5 просить скасувати рішення Деснянського районного суду м. Чернігова від 11 квітня 2011 року та ухвалити нове рішення у справі, посилаючись на неповноту зясування судом першої інстанції всіх обставин по справі, порушення норм процесуального та матеріального права.

За доводами апеляційної скарги, судом першої інстанції не повністю досліджено умови укладеного 03.07.2008 р. між ним та позивачем договору про надання споживчого кредиту. Зокрема, цим договором детально визначено права та обовязки сторін, в тому числі і процедура дострокового повернення кредиту на вимогу банку (у разі визнання терміну повернення кредиту таким, що настав). Апелянт вважає, що банком грубо порушено вказану умови, оскільки жодного листа (цінного з описом та повідомленням) з вимогою достроково повернути кредит чи усунути допущені порушення умов укладеного договору він не отримав. Банком не було надано суду доказів навіть відправлення йому такого листа. Зважаючи на наведене, вимогу банку про стягнення з нього всієї суми кредиту апелянт вважає передчасною, протиправною та такою, що не повинна була бути задоволена судом. Вважає правомірним стягнення з нього лише суми не сплаченої в строк станом на 30.06.2009 р. заборгованості за кредитом в розмірі 2 286, 30 доларів США, що складається з: простроченої суми основного боргу 795,45 доларів США, прострочених процентів за користування кредитом 1 395, 49 доларів США, пені з простроченої суми основного боргу 35, 72 доларів США, пені з прострочених процентів 59, 64 доларів США. При цьому до кінця судового розгляду справи ним додатково було сплачено банку 1250 доларів США. З урахуванням зазначеного, ОСОБА_5 вважав, що стягненню з нього підлягає лише заборгованість в розмірі: 2 286, 30 1 250 = 1036,30 доларів США, що за курсом НБУ станом на 24.03.2011 р. становить 8238, 59 грн.

Також апелянт вважає, що поза увагою суду першої інстанції залишились умови договору поруки № 31205Р124 від 20.12.2006 р. , а саме, пункти 2.2. та 2.3., відповідно до яких банк повинен був спочатку звернутись до нього, як до поручителя, з вимогою погасити заборгованість по оплаті боржником ОСОБА_8 належних строкових платежів по кредиту, що могло вирішити спір без судового розгляду. Оскільки жодного листа (рекомендованого) з вимогою виконати зобовязання за договором поруки, з вказівкою розрахункових рахунків для переказу коштів та суми заборгованості, він від банку не отримав до цього часу, в нього і на даний час не виникли перед банком обовязки погасити заборгованість ОСОБА_8

Крім того, ОСОБА_5 вважає, що судом першої інстанції безпідставно відмовлено в задоволенні зустрічного позову ОСОБА_8, ОСОБА_5, ОСОБА_9 до ПАТ „УкрСиббанк про визнання недійсними договорів про надання кредитуё договорів поруки та іпотеки.

Рішенням Деснянського районного суду м. Чернігова від 11 квітня 2011 року позов ПАТ „УкрСиббанк задоволений. Стягнуто солідарно з ОСОБА_8, ОСОБА_5, ОСОБА_9 на користь Публічного акціонерного товариства „УкрСиббанк:

- заборгованість за договором про надання споживчого кредиту №0 від 03.07.2008 року в розмірі 20 770, 94 доларів США,

- заборгованість за договором про надання споживчого кредиту №0 від 20.12.2006 року в розмірі 61 166, 39 доларів США,

що разом становить 81 937 доларів 33 центи США, що за курсом НБУ складає 650 951, 12 грн.

Стягнуто солідарно з ОСОБА_8, ОСОБА_5, ОСОБА_9 на користь ПАТ „УкрСиббанк 1700 грн. у відшкодування судового збору, 120 грн. у відшкодування витрат на ІТЗ судового розгляду, а разом 1820 грн.

В задоволенні позову ОСОБА_8, ОСОБА_5, ОСОБА_9 до ПАТ „УкрСиббанк про визнання недійсними договорів про надання кредитуё поруки та іпотеки відмовлено.

На вказане судове рішення відповідачем ОСОБА_8 була подана апеляційна скарга, яка була відхилена ухвалою апеляційного суду Чернігівської області від 08 липня 2011 року (том 2, а.с.221-226).

В засідання апеляційного суду відповідач ОСОБА_5 не зявився повторно, будучи належним чином повідомленим про час та місце слухання справи, а тому апеляційний суд вважає за необхідне відхилити його повторне клопотання про відкладення судового розгляду справи, та розглянути справу без його участі, за участі його представника ОСОБА_6

Відповідачі ОСОБА_8 та ОСОБА_9 неодноразово повідомлялись про час та місце слухання справи за місцем їх проживання, проте судові повістки повернулись не врученими за закінченням терміну зберігання, в звязку з чим апеляційним судом було вжито заходів щодо повідомлення їх через сина - відповідача ОСОБА_5, що підтверджується розпечаткою телефонограми та витягом з журналу реєстрації телефонограм апеляційного суду Чернігівської області. Зважаючи на наведене, апеляційний суд вважає, що відповідачі ОСОБА_8 та ОСОБА_9 ухиляються від явки до апеляційного суду, і розгляд справи належить провести без їх участі.

Вислухавши доповідь судді апеляційного суду, пояснення учасників судового розгляду та дослідивши матеріали справи, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

По справі встановлено, що 20.12.2006 року між ОСОБА_8 та ПАТ „УкрСиббанк був укладений договір про надання споживчого кредиту №0, відповідно до умов якого ОСОБА_8 отримав у Банку кредит у вигляді відновлювальної кредитної лінії у іноземній валюті на суму 56 500 доларів США на період до 19.12.2016 року зі сплатою 13,3 % річних за користування коштами, згідно графіку погашення (т.1 а.с.113-117).

В забезпечення виконання умов кредитного договору № 0, між ОСОБА_5, ОСОБА_9 та ПАТ „УкрСиббанк були укладені договори поруки № 32205Р124 та № 31205Р123 (т.1 а.с.120-121), за якими поручителі зобовязувались перед Кредитором відповідати за невиконання ОСОБА_8 усіх його зобовязань, що виникли з договору про надання споживчого кредиту.

Крім того, 03.07.2008 року між ОСОБА_5 та ПАТ „УкрСиббанк був укладений договір про надання споживчого кредиту № 0, відповідно до умов якого ОСОБА_8 отримав у позивача кредит у іноземній валюті на суму 16 000 доларів США на період до 02.07.2018 року зі сплатою 15 % річних за користування коштами, згідно графіку погашення В той же день також були укладені договори поруки № 31205Р204 та № 31205Р205 з ОСОБА_8 та ОСОБА_9, які зобовязувались як поручителі відповідати перед кредитором за невиконання позичальником ОСОБА_5 усіх його зобовязань, що виникають з договору про надання споживчого кредиту (т.1 а.с.13-14).

З метою забезпечення виконання кредитних договорів, 20.12.2006 року був укладений іпотечний договір № 31205Z105, та 03.07.2008 року - іпотечний договір № 31205Z120, за якими іпотекодавцями ОСОБА_8, ОСОБА_5 і ОСОБА_9 була передана Банку в іпотеку трикімнатна квартира АДРЕСА_1, що належить на праві власності ОСОБА_8, ОСОБА_5 і ОСОБА_9 у рівних частинах (т.2 а.с.30).

В судовому засіданні встановлено, що позичальники ОСОБА_8 та ОСОБА_5 належним чином були ознайомлені з умовами договорів, погодилися з умовами договорів, які є обовязковими до виконання.

Проте позичальники своїх зобовязань за кредитними договорами №№ 0 та 0 не виконали, не здійснювали платежів в рахунок погашення суми кредиту та нарахованих відсотків, що призвело до виникнення заборгованості та нарахування відсотків і пені.

Оскільки боржники ОСОБА_8 та ОСОБА_5 прострочили виконання грошових зобовязань за кредитними договорами, то у відповідності із положеннями ст.ст. 625, 1050 ЦК України за вимогою кредитора вони зобовязані сплатити всю суму боргу, з урахуванням встановлених договорами наслідків прострочення виконання боржниками грошових зобовязань.

Відповідно до положень ст. 554 ЦК України боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, а тому у звязку з порушенням боржниками зобовязання, забезпеченого порукою, суд першої інстанції обґрунтовано стягнув заборгованість за договорами про надання споживчого кредиту в солідарному порядку з боржників та поручителів.

Банком ретельно дотримані умови укладених договорів щодо порядку дострокового повернення кредиту за вимогою банку та порядку предявлення вимог до поручителів. Зокрема, Банком були направлені ОСОБА_8, ОСОБА_5 і ОСОБА_9 письмові вимоги про необхідність сплатити заборгованість за кредитними договорами, з наведенням відповідного розрахунку, та попередженням про те, що у випадку не усунення порушень на 32-й день з дня отримання вимоги Банк вважає термін повернення кредиту таким, що настав. Вручення відповідачам зазначених вимог підтверджується наданими банком ксерокопіями повідомлень про вручення рекомендованих поштових відправлень, що містяться на зворотній стороні письмових вимог (том 1, а.с.38-40, 154-156).

Доводи апеляційної скарги щодо безпідставності відмови в задоволенні зустрічного позову ОСОБА_8, ОСОБА_5, ОСОБА_9 до ПАТ „УкрСиббанк про визнання недійсними договорів про надання кредитуё договорів поруки та іпотеки, не можна визнати обґрунтованими з наступних підстав.

Відповідно до ст. 192 ЦК України іноземна валюта може використовуватися в Україні у випадках і в порядку, встановлених законом. Тобто згідно законодавства, обіг іноземної валюти в Україні визначається вимогами спеціального законодавства.

Відповідно до п.2.3 Положення про порядок видачі банкам банківських ліцензій, письмових дозволів та ліцензій на виконання окремих операцій, що затверджене Постановою Правління НБУ № 275 від 17.07.2001 р., за наявності банківської ліцензії та за умови отримання письмового дозволу Національного банку, банки мають право здійснювати операції з надання кредитів в іноземній валюті. Операція з надання Банками кредитів в іноземній валюті не потребує індивідуальної ліцензії.

По справі встановлено, що ПАТ „УкрСиббанк має банківську ліцензію Національного банку України № 75 та дозвіл № 75-2 від 24 грудня 2001 р. на здійснення банківських операцій з валютними цінностями (т.2 а.с.113-115).

Відповідно до положень ст.ст. 47, 49 Закону України „Про банки і банківську діяльність на підставі банківської ліцензії банки мають право здійснювати такі банківські операції як розміщення залучених коштів від свого імені, на власних умовах та власний ризик. Коштами, відповідно до даного Закону, є гроші у національній або іноземній валюті чи їх еквіваленті.

Відповідно до умов укладених між сторонами Договорів про надання споживчого кредиту за № 0 та № 0 кредит надавався в іноземній валюті доларах США.

Позичальниками кредитні договори були підписані без зауважень щодо надання кредиту в іноземній валюті чи щодо інших умов договору.

Зважаючи на наведене, апеляційний суд прийшов до висновку про те, що Банком не було допущено порушень вимог чинного законодавства при проведенні банківських операцій в іноземній валюті (доларах США) при укладенні кредитних договорів з позичальниками ОСОБА_8 і ОСОБА_5

Також ОСОБА_8, ОСОБА_5 і ОСОБА_9 не довели наявності підстав для визнання недійсними договорів поруки та іпотеки, з умовами яких вони були ознайомлені та прийняли вказані умови, власноруч їх підписали.

Таким чином, доводи апеляційної скарги не спростовують правильності висновків суду першої інстанції та не містять підстав для скасування ухваленого рішення.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 308, 313, 314, 315, 317, 319 ЦПК України, апеляційний суд,

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_5 - відхилити.

Рішення Деснянського районного суду м. Чернігова від 11 квітня 2011 року - залишити без змін.

Ухвала суду набирає законної сили з моменту її проголошення, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого Спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили.

Головуючий:Судді: