Справа № 2034/2 4058/11
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

09 листопада 2011 року сел. Покотилівка

Харківський районний суд Харківської області у складі:

головуючого Ільїної Г.І.,

за участю секретаря Андросової Г.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в селищі Покотилівка цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, Мерефянської міської ради Харківського району про визнання права власності на садибу в порядку спадкування за законом та забудови, -

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом про визнання за нею в цілому права власності на садибу, розташовану за адресою: місто Мерефа Харківського району Харківської області, в'їзд Павлова, 37, в порядку забудови, а також після чоловіка ОСОБА_4 в порядку спадкування за законом.

В обґрунтування позову зазначила, що право власності на садибу та зокрема житловий будинок за адресою: м. Мерефа Харківського району Харківської області, в-д. Павлова, буд. № 37 в БТІ не зареєстровано. 21.06.1972 року архітектором Харківського району її чоловікові ОСОБА_4 було надано дозвіл на виконання будівельних робіт за вказаною адресою. 30.06.1972 року між виконкомом Харківської районної ради та ОСОБА_4 було укладено договір про надання в безстрокове користування земельної ділянки для будівництва індивідуального житлового будинку на праві особистої власності. За вказаним договором ОСОБА_4, на підставі рішення виконкому Харківської районної ради № 737 від 25.05.1972 року, було надано на праві безстрокового користування земельну ділянку в місті Мерефа по в-ду. Павлова № 37, загальною площею 600 кв.м. Забудовник ОСОБА_4 був зобов'язаний побудувати на наданій земельній ділянці житловий будинок, сарай, вбиральню, за типовим проектом № 346/3 та проектом забудови, виданим тех.бюро архітектора Харківського району.

В період з 1972 1977 роки подружжям було побудовано житловий будинок, зазначений в матеріалах інвентарної справи БТІ літ. А-1 та господарські будівлі, а саме: сарай Б, вбиральня В. Житловий будинок та господарські будівлі було прийнято в експлуатацію, що підтверджується актом від 16.01.1978 року, який затверджено рішенням Мереф'янської міської ради № 13 від 25.05.1978 року.

07.05.1973 року між позивачем та ОСОБА_4 було зареєстровано шлюб, в звязку з чим ОСОБА_1 вважає, що вищезазначений будинок відповідно до ст. 22 КПШС та ст. 60 СК України є спільною сумісною власністю подружжя. Впродовж подружнього життя зі змінами складу родини (народження дітей, їх зростання та змін вже у їх складах сімей) в них виникла необхідність у переобладнаннях вже існуючих будівель, прибудові інших та побудові будівель та споруд господарського призначення.

На замовлення позивача КП «Харківське районне бюро технічної інвентаризації» було виготовлено технічний паспорт на зазначений житловий будинок № 37 по вїзду Павлова в місті Мерефа Харківського району Харківської області станом на 30.10.2010 року.

30.09.2011 року КП «Архітектурне бюро Харківського району» було виготовлено обстеження стану забудови садиби, з метою визначення її відповідності містобудівним вимогам, відповідно до висновків якого в результаті проведенні будівництва та прибудов маються відхилення від проектної документації але загалом вони відповідають вимогам ДБН В.2.2-15-2005 «Житлові будинки. Основні положення». Також вказано про необхідність отримання письмової згоди на розташування споруд від сусідів з якими межує земельна ділянка позивача про відсутність з їх боку будь-яких претензій з приводу розташування та збереження вищезазначених будівель та споруд. Така згода була отримана в присутності нотаріуса.

При забудові присадибної земельної ділянки № 37 по в-ду Павлова в м. Мерефа не порушена червона лінія по в-ду Павлова та лінія регулювання забудови, що відповідає містобудівним вимогам.

ОСОБА_4 помер 09.05.2010 року. Спадкоємцями 1-ї черги за законом після нього стали позивач та їх спільні діти ОСОБА_2 та ОСОБА_3 Позивач прийняла спадщину оскільки постійно проживала разом з чоловіком на день його смерті, крім того звернулась з відповідною заявою до нотаріальної контори.

Відповідачі ОСОБА_2 та ОСОБА_3 відмовилися від спадщини, зробивши відповідні заяви до нотаріальної контори у встановлений законом строк.

Позивач в судове засідання не зявилась, подала до суду заяву, в якій зазначає, що свої позовні вимоги підтримує, просить справу розглядати за її відсутністю.

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не зявився, позовні вимоги визнав повністю, справу просив розглядати в його відсутність, про що подав відповідну заяву до суду.

Відповідач ОСОБА_3 в судове засідання не зявився, позовні вимоги визнав повністю, справу просив розглядати в його відсутність, про що подав відповідну заяву до суду.

Представник Мерефянської міської ради Харківського району в судове засідання не зявився, просив справу розглядати в його відсутність, не заперечував проти задоволення позову, покладається на розсуд суду при вирішенні справи по суті, про що подав відповідну заяву до суду.

Виходячи з наведеного, та з того, що в матеріалах справи є достатньо даних про права та взаємовідносини сторін, суд вважає можливим розглянути справу за відсутності сторін та ухвалити рішення в справі в попередньому судовому засіданні.

Матеріалами справи встановлені такі факти та відповідні ним правовідносини.

Згідно довідки Харківського БТІ від 04.11.2010 року будинок № 37 по вїзду Павлова в місті Мерефа не зареєстровано (а.с. 8).

21 червня 1972 року архітектором Харківського району ОСОБА_4 було надано дозвіл на виконання будівельних робіт на земельній ділянці 37 по вїзду Павлова в місті Мерефа на підставі рішення виконкому Харківського району № 737 від 25.05.1972 року (а.с. 9)

Договором від 30.06.1972 року між виконкомом Харківської районної ради та ОСОБА_4 останньому була надана в безстрокове користування земельна ділянка в місті Мерефа по в-ду Павлова № 37, загальною площею 600 кв.м., для будівництва індивідуального житлового будинку на праві особистої власності. Забудовник ОСОБА_4 був зобов'язаний побудувати на наданій земельній ділянці житловий будинок, сарай, вбиральню, за типовим проектом № 346/3 та проектом забудови, виданим тех.бюро архітектора Харківського району (а.с. 11-12).

Житловий будинок та господарські будівлі за вищевказаною адресою було прийнято в експлуатацію приймальною комісією, що підтверджується актом від 16.01.1978 року, який затверджено рішенням Мереф'янської міської ради № 13 від 25.05.1978 року (а.с. 13). В матеріалах інвентарної справи БТІ значиться, що побудовані житловий будинок літ. А-1 та господарські будівлі, а саме: сарай Б, вбиральня В (а.с. 14-18).

07 травня 1973 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_4 було зареєстровано шлюб, що підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу серії І-СІ № 264964 та штампом в паспорті (а.с. 6, 19).

В період шлюбу подружжям були побудовані: літня кухня літ. «З», площею 12,1 м.кв.; погріб літ. «з», площею 6,8 м.кв.; сарай літ. «Ж» площею 15 м.кв.; вбиральня літ. «У» площею 1,7 м.кв.; навіс літ. «Н» площею 30,1 м.кв.; колонка літ. «К»; сарай літ. «Л» площею 6,7 м.кв.; літній душ літ. «М» площею 3,3 м.кв.; гараж літ. «Г» площею 22,8 м.кв.; підвал літ. «Гп» площею 23,4 м.кв.; ворота літ. «N-2» площею 7,02 м.кв.; прибудова літ. «А 2-1» площею 28,4 м.кв.; зливна яма літ. «Я»; колонка літ. «К1»; ворота літ. «N-3» площею 5,94 м.кв.

КП «Харківське районне бюро технічної інвентаризації» було виготовлено технічний паспорт на зазначені господарські споруди та житловий будинок № 37 по вїзду Павлова в місті Мерефа Харківського району Харківської області станом на 30.10.2010 року (а.с. 41-44).

30.09.2011 року КП «Архітектурне бюро Харківського району» було виготовлено обстеження стану забудови садиби, з метою визначення її відповідності містобудівним вимогам, відповідно до висновків якого в результаті проведенні будівництва та прибудов маються відхилення від проектної документації, але загалом вони відповідають вимогам ДБН В.2.2-15-2005 «Житлові будинки. Основні положення». Вказано про необхідність отримання письмової згоди на розташування споруд від сусідів, з якими межує земельна ділянка про відсутність з їх боку будь-яких претензій з приводу розташування та збереження вищезазначених будівель та споруд. Така згода позивачем була отримана в присутності нотаріуса. Розташування інших споруд, будівель та прибудов виконане без порушень вимог ДБН360-92** «Містобудування. Планування і забудова міських та сільських поселень». При забудові присадибної земельної ділянки № 37 по в-ду Павлова в м. Мерефа не порушена червона лінія по в-ду Павлова та лінія регулювання забудови, що відповідає містобудівним вимогам (а.с. 27-35).

Відповідно до ч. 5 ст. 376 ЦК України на вимогу власника (користувача) земельної ділянки суд може визнати за ним право власності на нерухоме майно, яке самочинно збудоване на ній, якщо це не порушує права інших осіб.

Згідно з ч. 2 ст. 331 ЦК України право власності на новостворене нерухоме майно (житлові будинки, будівлі, споруди тощо) виникає з моменту завершення будівництва (створення майна).

Статтею 60 СК України встановлено, що майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної.

Відповідно до ст. 70 СК України уразі поділу майна, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором.

Тому ОСОБА_1 та ОСОБА_4, як забудовникам, повинно належати по ? частині будинку з господарськими спорудами на земельній ділянці № 37 по в-ду Павлова в м. Мерефа, кожному.

ОСОБА_4 помер 09.05.2010 року, що підтверджується копією про смерть серії І-ВЛ № 268901 (а.с. 20).

Спадкоємцями першої черги за законом після нього відповідно до ст. 1261 ЦК України є дружина ОСОБА_1 та діти ОСОБА_2 та ОСОБА_3

Як вбачається з відповіді Першої державної нотаріальної контори Харківського району Харківської області від 29.07.2011 року вих. № 01-14/2115 після ОСОБА_4, який помер 09 травня 2010 року, в шестимісячний строк до держнотконтори з заявами про відмову від прийняття спадщини на користь дружини спадкодавця ОСОБА_1 звернулися діти померлого ОСОБА_2 та ОСОБА_3. Заяви про прийняття або про відмову від прийняття спадщини від інших спадкоємців до держноткори не поступали. Заповіти від імені ОСОБА_4 нотаріально не посвідчувались. Свідоцтво про право на спадщину держнотконторою не видавалось (а.с. 50).

Таким чином ОСОБА_1 в порядку ст. 1268, 1270 ЦК України прийняла спадщину після смерті чоловіка ОСОБА_4 у вигляді ? частини будинку з господарськими спорудами на земельній ділянці № 37 по в-ду Павлова в м. Мерефа.

На підставі вищенаведеного суд вважає вимоги ОСОБА_1 обґрунтованими, такими, що відповідають вимогам закону, і підлягають задоволенню та за нею необхідно визнати право власності в цілому на житловий будинок з господарськими спорудами як за забудовником та в порядку спадкування за законом після чоловіка ОСОБА_4, який помер 09.05.2010 року.

Судові витрати суд залишає за рахунок позивача.

Керуючись ст. ст. 10, 11, 60, 88, 209, 212-215 ЦПК України, ст. ст. 331, 376, 1216, 1261, 1268, 1270 ЦК України, суд, -

В И Р І Ш И В :

Позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 право власності в цілому на житловий будинок, прибудови та господарські споруди, розташовані за адресою: Харківська область, Харківський район, місто Мерефа, в'їзд Павлова, будинок 37, а саме: житловий будинок літ. А-1; прибудови «А1-1», площею 22,4 кв.м., «А2-1», площею 28,4 кв.м.; господарські будівлі: літню кухню літ. «З», площею 12,1 м.кв.; погріб літ. «з», площею 6,8 м.кв.; сарай літ. «Ж» площею 15 м.кв.; вбиральню літ. «У» площею 1,7 м.кв.; навіс літ. «Н» площею 30,1 м.кв.; колонку літ. «К»; сарай літ. «Л» площею 6,7 м.кв.; літній душ літ. «М» площею 3,3 м.кв.; гараж літ. «Г» площею 22,8 м.кв.; підвал літ. «Гп» площею 23,4 м.кв.; ворота літ. «N-2»; зливну яму літ. «Я»; колонку літ. «К1»; ворота літ. «N-3», огорожу літ. «N-1».

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Харківської області через суд першої інстанції шляхом подачі в десятиденний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги.

Суддя: Г.І. Ільїна