Справа № 22-ц-1796/11 Головуючий у І інстанції Дзюба Н.М.
Провадження № Доповідач у 2 інстанції ОСОБА_1
Категорія 19 06.04.2011
РІШЕННЯ

Іменем України

6 квітня 2011 року колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Київської області в складі :

головуючого: Яворського М.А.

суддів: Ігнатченко Н.В., Сліпченко О.І.

при секретарі : Сашко Я.С.

розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Макарівського районного суду Київської області від 11 жовтня 2010 року у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення коштів.

Заслухавши доповідь судді апеляційного суду, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів,-

ВСТАНОВИЛА:

У жовтні 2009 року ОСОБА_2 звернувся до суду з зазначеним позовом.

Свої вимоги обґрунтовував тим, що 10 листопада 2006 року ОСОБА_4 отримав від позивача кошти в сумі 3000 дол. США в якості завдатку за продаж земельної ділянки, яка належала його матері ОСОБА_5 та розташована в межах Макарівської селищної ради. Розпискою від 10.11.2006 року було підтверджено факт передачі грошей у присутності свідків ОСОБА_6 та ОСОБА_7 Станом на 16.10.2009 року вказана земельна ділянка не була відчуджена позивачеві через відсутність у її власника ОСОБА_8 правовстановлюючих документів. Не зважаючи на численні вимоги позивача повернути гроші, відповідач відмовляється їх повертати. Просить суд стягнути на користь позивача грошові кошти в сумі 40517 грн.21 коп. В уточненнях до позовних вимог просить постановити рішення яким стягнути з відповідача грошові кошти в сумі 40724 грн.

Рішенням Макарівського районного суду Київської області від 11 жовтня 2010 року позивачу відмовлено в задоволенні позовних вимог.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 просить рішення суду скасувати, оскільки вважає, що воно необґрунтоване, оскільки судом не було повно та всебічно зясовано усі обставини справи.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги, заявлених позовних вимог, відповідно до правил ст. 303 ЦПК України, колегія суддів вважає що апеляційна скарга підлягає до задоволення, з наступних підстав.

Відмовляючи в задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції, виходив із того, що отримана відповідачем сума є завдатком а не авансом, внесеним позивачем.

Проте з таким висновком суду погодитись не можна.

Як встановлено судом, і не заперечується сторонами у справі, що між позивачем ОСОБА_2 та відповідачем ОСОБА_3 10.11.2006 року відбулась домовленість щодо майбутньої купівлі продажу земельної ділянки яка була надана матері відповідача ОСОБА_5, але державний акт на яку ще не був виготовлений. Для того, щоб прискорити процес виготовлення державного акту на цю земельну ділянку позивачем ОСОБА_2 було передано відповідачу гроші в сумі 3000 дол. США, про що свідчить розписка відповідача. Пізніше ОСОБА_2 відмовився купувати дану земельну ділянку, але відповідач ОСОБА_3 отримані від відповідача гроші не повернув.

Як вбачається з матеріалів справи, договір купівлі-продажу земельної ділянки у встановленому законом порядку між сторонами не був укладений як на час передачі спірної грошової суми, так і на теперішній час, а тому і зобовязання, на підтвердження якого та на забезпечення виконання якого має бути виданий завдаток не виникло взагалі (частина 1 статті 570 Цивільного кодексу України).

У звязку з цим, за своєю правовою природою сума, яку просить стягнути позивач є не завдатком, а авансом, а тому підлягає поверненню на загальних умовах, передбачених статтею 1212 ЦК України.

Відповідно до частини 1 статті 533 Цивільного Кодексу України грошове зобовязання має бути виконане у гривнях.

Згідно даних Національного банку України станом на 06.04.2011 року офіційний курс НБУ складав 796,47 гривень за сто доларів США.

З огляду на викладене, судове рішення ухвалене з порушенням норм матеріального і процесуального права, а тому підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення про задоволення позову.

Відповідно до вимог ст.88 ЦПК України з відповідача необхідно стягти на користь держави державне мито.

На підставі викладеного і керуючись статтями 303, 307, 309, 314, 316, 325, 327 Цивільного процесуального кодексу України, колегія суддів судової палати у цивільних справах, -

ВИРІШИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити.

Рішення Макарівського районного суду Київської області від 11 жовтня 2010 року скасувати та ухвалити нове рішення.

Позовні вимоги ОСОБА_2 задовольнити частково.

Сягти з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 23 894 (двадцять три тисячі вісімсот девяносто чотири) гривни 10 копійок та 120 гривень витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи в суді.

Сягти з ОСОБА_3 на користь держави державне мито в розмірі 238 гривень.

Рішення набирає законної сили з моменту проголошення і може бути оскаржено у касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ України протягом двадцяти днів.

Головуючий: М.А. Яворським

Судді: Н.В. Ігнатченко

ОСОБА_9