Справа № 2-1820/11
РІШЕННЯ

Іменем України

29.12.2011 року Києво-Святошинський районний суд Київської області в складі головуючої судді Медвідь Н.О.

при секретарі Остролуцькій Ю.М.

розглянувши у судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 примусового виконання рішень Відділу державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Київській області, ОСОБА_3, третя особа ПАТ КБ «Правекс Банк» про визнання права на майно та звільнення майна з-під арешту, -

в с т а н о в и в:

Позивач ОСОБА_4 звернулася до суду з позовом до відповідача ОСОБА_2 примусового виконання рішень Відділу державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Київській області, ОСОБА_3 про визнання права на майно та звільнення майна з-під арешту, посилаючись на те, що 04.10.2010 року головним державним виконавцем підрозділу примусового виконання рішень відділу державної виконавчої служби Головного управління юстиції в Київській області ОСОБА_5 було відкрито виконавче провадження про примусове виконання виконавчого напису нотаріуса № 11, виданого 22.01.2010 року приватним нотаріусом КМНО ОСОБА_6 про звернення стягнення на житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами, земельну ділянку загальною площею 0,1689 га, що знаходяться за адресою: Київська область, Києво-Святошинський район, с. Петропавлівська Борщагівка, вул. Молодіжна, 22-24. За рахунок коштів, виручених від реалізації нерухомого майна необхідно задовольнити вимоги ПАТ КБ «Правекс-Банк» в г розмірі 7 808 341,25 грн. за договором про відкриття кредитної лінії: позичальником за вказаним договором є її чоловік - ОСОБА_3 Для забезпечення виконання договору про відкриття кредитної лінії між відповідачем ОСОБА_3 та третьою особою був укладений договір іпотеки.

08.02.2011 року державним виконавцем ПВВР ВДВС Київського ОУЮ ОСОБА_7 було проведено опис і накладено арешт на спірні житловий будинок з надвірними будівлями і спорудами та земельну ділянку. При цьому ДВС встановив обмеження права користування арештованим майном у вигляді заборони його пошкодження та відчуження. Відповідач підрозділ примусового виконання рішень Відділу державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Київській області, виходив з того, що описане й арештоване нерухоме майно належить на праві власності виключно відповідачу ОСОБА_3

Вважає, що при проведенні опису й арешту та встановленні обмеження права користування нерухомим майном відповідачем ОСОБА_2 примусового виконання рішень Відділу державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Київській області було порушено її законне право на вільне володіння, користування та розпорядження 1/2 частиною домоволодіння (житлового будинку з надвірними будівлями та спорудами) та 1/2 частиною земельної ділянки.

З відповідачем ОСОБА_3 вона перебуває у законному шлюбі з 04.11.1989 року.

Земельна ділянка площею 0,08 га по вул.Молодіжній, 24 в селі Петропавлівська Борщагівка була набута ними в приватну власність згідно рішення 10 сесії 22 скликання Петропавлівсько-Борщагівської сільської ради від 20.05.1997 року. При цьому земельна ділянка в рамках допомоги молодим сім'ям надавалася для цільового призначення, а саме -під забудову.Земельну ділянку площею 0,0822 га по вул. Молодіжній,22 в селі Петропавлівська Борщагівка сім'я оплатно придбала у власність в ОСОБА_8 на підставі договору купівлі-продажу № 3199 від 05.07.2001 року.

Державний акт на право власності на цілісну земельну ділянку площею 0,1689 га, розташовану по вул. Молодіжній ,22-24 в селі ОСОБА_9, було видано 17.11.2005 земельній ділянці було присвоєно кадастровий номер :01:030:0039.

Житловий будинок було збудовано нами спільним коштом на земельній ділянці по вул. Молодіжній 24, та введено в експлуатацію рішенням Петропавлівсько-Борщагівської сільської ради № 492 від 27.12.2002 року. Після введення в експлуатацію житловий будинок, господарські будівлі та споруди період0ично вдосконалювалися включно до 2008 року. Всі правовстановлюючі документи на домоволодіння та земельні ділянки за взаємною згодою подружжя для спрощення процедури оформлення права власності були виписані на ім'я ОСОБА_3. .

Майже через три роки після оформлення державного акта про право власності на спірну земельну ділянку та через чотири з половиною роки після оформлення свідоцтва про право власності на спірне домоволодіння. Тоді представниками третьої особи було порушено питання про передачу в іпотеку належного їм з чоловіком на праві сумісної власності спірного домоволодіння та земельної ділянки.

Відповідач ОСОБА_3 є засновником і директором ПП «Елегант». У відповідності до договору іпотеки це підприємство виступило майновим поручителем відповідача ОСОБА_3 На забезпечення виконання основного зобов'язання позичальника за договором про відкриття кредитної лінії ПП «Елегант» передало в заставу (іпотеку) АКБ «Правекс-Банк» належне йому на праві власності нерухоме майно: нежилі приміщення загальною площею 384,6 кв.м, які розташовані за адресою : м. Київ, бульвар Кольцова, б.17в. Ринкова вартість предмету іпотеки на той час становила 6 060 000,00 грн.

Вважає, що основним гарантом повернення відповідачем ОСОБА_3 отриманого кредиту в АКБ «Правекс-Банк» виступило ПП «Елегант», яке мало забезпечити виконання зобов'язань ОСОБА_3: власними коштами з прибутків від підприємницької діяльності та нерухомістю.

З огляду на викладені вище обставини та запевнення відповідача ОСОБА_3 і представників банку вона розцінювала передачу в іпотеку АКБ «Правекс-Банк» належних їм з чоловіком на праві сумісної спільної власності домоволодіння і земельної ділянки по вул. Молодіжній, 22-24 в селі Петропавлівська Борщагівка лише як формальний акт для укладення договору про відкриття кредитної лінії.

Тому просила визнати право власності за нею на ? частину домоволодіння, яке складається з: житлового будинку (літера А) загальною площею 203,3 кв.м, житловою площею: 92,0 кв.м, надвірних будівель і споруд: які розташовані за адресою: Київська область, Києво-Святошинський район, с.Петропавлівська Борщагівка ,вул.Молодіжна,24 та звільнити його від арешту (опису). Визнати за нею право власності на ? частину земельної ділянки загальною площею 0,1689 га, цільове призначення - будівництво та обслуговування житлового будинку, і. господарських будівель і споруд, кадастровий номер :01:030:0039; що розташована за адресою: Київська область, Києво-Святошинський район, с.Петропавлівська Борщагівка, вул.Молодіжна,22-24 та звільнити її від арешту (опису). Стягнути судові витрати з відповідачів в рівних частинах.

Представник позивача в судовому засіданні позов підтримав.

Відповідач ОСОБА_2 примусового виконання рішень Відділу державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Київській області в судове засідання не з»явився, про день, час та місце судового засідання повідомлений належним чином, причини неявки суду не повідомив.

Відповідач ОСОБА_3 в судове засідання не з»явився, про день, час та місце судового засідання повідомлений належним чином, причини неявки суду не повідомив.

Зі згоди представника позивача, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України.

Представник третьої особи ПАТ КБ «Правекс Банк» позов не визнала, оскільки 25 липня 2008 року між позивачем та третьою особою був укладений договір про відкриття кредитної лінії.25 липня 2008 року для забезпечення виконання в повному обсязі своїх зобов'язань за договором кредиту та можливих змін та доповнень до нього між відповідачем ОСОБА_3 та третьою особою був укладений договір іпотеки, згідно з яким іпотекодавець (ОСОБА_3П.) передав в іпотеку іпотекодержателю (ПАТКБ «ПРАВЕКС-БАНК») належні йому на праві власності спірний житловий будинок та земельну ділянку площею 0,1689 га, яка знаходиться за адресою: Київська обл., Києво-Святошинський р-н, село Петропавлівська Борщагівка, вулиця Молодіжна, номер 22 і 24.

Приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу ОСОБА_10 нотаріально посвідчив та зареєстрував належним чином договір іпотеки, перевіривши у ОСОБА_3 наявність права власності на житловий будинок та земельну ділянку, що були передані в іпотеку. Позивач надала згоду своєму чоловіку, ОСОБА_3, на передачу в іпотеку належної йому земельної ділянки та житлового будинку, які є їхньою спільною сумісною власністю, та не заперечувала проти підписання ним договору іпотеки з ПАТКБ «ПРАВЕКС-БАНК».

Тобто позивачу з 25 липня 2008 року було відомо про укладення відповідачем ОСОБА_3 із банком договору кредиту та договору іпотеки, заперечень щодо них вона не мала.

Договір кредиту та договір іпотеки підписані повноваженими особами, вони містять всі суттєві умови, передбачені законом для договорів і які мають істотне значення, а також, які були узгоджені сторонами. Зазначені договори відповідають вимогам статті 203 Цивільного кодексу України, на теперішній час вони є дійсними та чинними.

Неправдивість вимог позивача підтверджується також тим, що відповідачем ОСОБА_3 здійснювалось часткове погашення кредиту, про що вона сама зазначає в своїй позовній заяві. Позивач, знаючи про укладення договору кредиту, не оскаржувала його укладення і сама приймала участь у його погашенні, оскільки погашення здійснювалося за рахунок коштів сімейного бюджету.

Оскільки відповідач ОСОБА_3 свої зобов'язання за договором кредиту щодо своєчасного повернення кредиту та процентів належним чином не виконує, третя особа звернулася до приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу ОСОБА_11, який 22 січня 2010 р. вчинив виконавчий напис, яким на підставі договору іпотеки запропонував звернути стягнення на спірне нерухоме майно.

Враховуючи, що відповідач ОСОБА_3 неналежно виконує умови договору кредиту, що завдає банку фінансових збитків, третя особа правомірно вернулася до ОСОБА_2 примусового виконання рішень Відділу державної виконавчої служби вловного управління юстиції у Київській області із заявою про відкриття виконавчого провадження.08 лютого 2011 року державним виконавцем ППВР ВДВС ГУЮ у Київській області Ахмад Н.І. здійснено опис й арешт майна спірного майна , що належать на праві власності ОСОБА_3 про що складений відповідний акт.

При укладенні договору іпотеки з ОСОБА_3 позивачу були відомі всі умови його та не існувало ніяких інших умов, які б примусили прийняти ці умови на вкрай невигідних для них умовах.Мотиви подання позовної заяви - це наявність простроченої заборгованості та небажання повертати кредитні кошти за договором кредиту.

Суд вислухавши осіб, які приймають участь у розгляді справи, вивчивши матеріали справи, в позові відмовляє з наступних підстав:

Судом встановлено, що 04.10.2010 року головним державним виконавцем підрозділу примусового виконання рішень відділу державної виконавчої служби Головного управління юстиції в Київській області ОСОБА_5 було відкрито виконавче провадження про примусове виконання виконавчого напису нотаріуса № 11, виданого 22.01.2010 року приватним нотаріусом КМНО ОСОБА_6 про звернення стягнення на житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами, земельну ділянку загальною площею 0,1689 га, що знаходяться за адресою: Київська область, Києво-Святошинський район, с. Петропавлівська Борщагівка, вул. Молодіжна, 22-24. За рахунок коштів, виручених від реалізації нерухомого майна необхідно задовольнити вимоги ПАТ КБ «Правекс-Банк» в розмірі 7 808 341,25 грн. за договором про відкриття кредитної лінії № 451-005/08Ф від 25.07.2008 року: позичальником за вказаним договором є відповідач ОСОБА_3 чоловік позивачки. Для забезпечення виконання договору про відкриття кредитної лінії № 451-005/08Ф між відповідачем ОСОБА_3 та третьою особою АКБ «Правекс-Банк» був укладений договір іпотеки № 451-005/08Ф-2 від 25.07.2008 року.

08.02.2011 року державним виконавцем ПВВР ВДВС Київського ОУЮ ОСОБА_7 було проведено опис і накладено арешт на житловий будинок з надвірними будівлями і спорудами та земельну ділянку, що знаходяться за адресою: Київська область, Києво-Святошинський район, с Петропавлівська Борщагівка, вул. Молодіжна, 22-24. Зокрема були описані: житловий будинок (літера А) загальною площею 203,3 кв.м, житловою площею 92,0 кв.м; та надвірні будівлі а споруди по вул. .Молодіжній,24 в с.Петропавлівська Борщагівка Києво-Святошинського району; та земельну ділянку пл..0,1689 га. кадастровий номер :01:030:0039, що знаходиться по вул. Молодіжна, 22-24 в с.Петропавлівська Борщагівка Києво-Святошинського району:

Описане і арештоване спірне майно належить на праві власності відповідачу ОСОБА_3, з яким позивачка перебуває у законному шлюбі з 04.11.1989

В судовому засіданні не оспорювалося, що описане майно подружжя ОСОБА_3 придбали під час шлюбу.

Судом встановлено, що 25 липня 2008 року між відповідачем ОСОБА_3 та третьою особою був укладений договір про відкриття кредитної лінії №451-005/08Ф.

25 липня 2008 року для забезпечення виконання в повному обсязі своїх зобов'язань за договором кредиту та можливих змін та доповнень до нього між відповідачем ОСОБА_3 та третьою особою був укладений договір іпотеки №451-005/08Ф-2, згідно з яким іпотекодавець (ОСОБА_3П.) передав в іпотеку іпотекодержателю (ПАТКБ «ПРАВЕКС-БАНК») належні йому на праві власності житловий будинок (літера А), загальною площею 208,30 кв.м., з надвірними будівлями та спорудами, що знаходяться за адресою: Київська обл., Києво-Святошинський р-н, село Петропавлівська Борщагівка, вулиця Молодіжна, буд.24, та земельну ділянку площею 0,1689 га, яка знаходиться за адресою: Київська обл., Києво-Святошинський р-н, село Петропавлівська Борщагівка, вулиця Молодіжна, номер 22 і 24.

Приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу ОСОБА_10 нотаріально посвідчив та зареєстрував належним чином Договір іпотеки, перевіривши у ОСОБА_3 наявність права власності на житловий будинок та земельну ділянку, що були передані в іпотеку.

Позивач надала згоду своєму чоловіку, ОСОБА_3 на передачу в іпотеку належної йому земельної ділянки площею 0,1689 га, що знаходиться за адресою: Київська обл., Києво-Святошинський р-н, село Петропавлівська Борщагівка, вулиця Молодіжна, 22 і 24 (кадастровий номер :01:030:0039), та житлового будинку, який знаходиться за адресою: Київська обл., Києво-Святошинський р-н, село Петропавлівська Борщагівка, вулиця Молодіжна, 24, які є їхньою спільною сумісною власністю, та не заперечувала проти підписання ним договору іпотеки з ПАТКБ «ПРАВЕКС-БАНК», що підтверджується копією заяви позивача приватному нотаріусу КМНО ОСОБА_10 від 25 липня 2008 року, зареєстрованої в реєстрі за № 4804.

Тобто позивачу з 25.07.2008 було відомо про укладення ОСОБА_3 із банком договору кредиту та договору іпотеки, заперечень щодо них вона не мала.

Відповідно до статті 204 ЦК України правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним.

Договір кредиту та договір іпотеки підписані повноваженими особами, вони містять всі суттєві умови, передбачені законом для договорів і які мають істотне значення, а також, які були узгоджені сторонами, відповідають вимогам ст. 203 ЦК України, на даний час є дійсними та чинними, в судовому порядку не оспорювалися.

Кредит за договором кредиту було надано для споживчих цілей (пункт 1.1.), що відповідає ч. 4ст. 55 СК України, яка наголошує, що дружина та чоловік зобов 'язані спільно дбати про матеріальне забезпечення сім "і.

Банк, укладаючи договір кредиту з відповідачем ОСОБА_3, виходив з положень СК України, а саме частини третьої статті 54 СК України, згідно якої вважається що дії одного з подружжя стосовно життя сім "і вчинені за згодою другого з подружжя, також згідно ч. 2 ст. 65 СК України при укладенні договорів одним із подружжя вважається, що він діє за згодою другого з подружжя.

Посилання позивача на ч.5 ст. 61 СК України необґрунтовані, адже зміни до цієї частини ст.. 61 були внесені до СК України Законом України від 11 січня 2011 року N 2913-V1, що набрав чинності лише 09.02. 2011 року, тобто набагато пізніше укладення договору кредиту та договору іпотеки За договором кредиту банк надає позичальнику - ОСОБА_3 грошові кошти у власність, а останні згідно з вимогами статті 60 СК України стають об'єктом спільної сумісної власності.

Необгрунтованість вимог позивача підтверджується також тим, що відповідачем ОСОБА_3 здійснювалось часткове погашення кредиту. Таким чином позивач, знаючи про укладення договору кредиту, не оскаржувала його укладення і сама приймала участь у його погашенні, оскільки погашення здійснювалося за рахунок коштів сімейного бюджету - доходів, що є спільною сумісною власністю подружжя.

Отже, Сімейний кодекс України встановлює, що дружина, чоловік розпоряджаються майном, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, за взаємною згодою. При укладенні договорів одним із подружжя вважається, що він діє за згодою другого з подружжя. Дружина, чоловік має право на звернення до суду з позовом про визнання договору недійсним як такого, що укладений другим із подружжя без її, його згоди, якщо цей договір виходить за межі дрібного побутового.

Позивач не зверталася до суду з вимогою для визнання договору кредиту та договору іпотеки недійсними, що свідчить про те, що вона надала згоду на укладення цих договорів її чоловіком та не має претензій щодо них.

Частина 3 ст. 65 СК України передбачає, що для укладення одним із подружжя договорів, які потребують нотаріального посвідчення і (або) державної реєстрації, а також договорів стосовно цінного майна, згода другого з подружжя має бути подана письмово. Згода на укладення договору, який потребує нотаріального посвідчення і (або) державної реєстрації, має бути нотаріально засвідчена.

Необхідна згода була отримана приватним нотаріусом КМНО ОСОБА_10 при укладенні договору іпотеки, що підтверджується заявою позивача від 25 липня 2008 року, зареєстрована в реєстрі за № 4804.

Таким чином, посилання позивача на статті 60, 61, 69, 70, 73 Сімейного кодексу України є безпідставними, оскільки мала місце згода позивача на укладення відповідачем ОСОБА_3 договору іпотеки.

Згідно з ч.4 ст. 65 СК України договір, укладений одним із подружжя в інтересах сім'ї, створює обов'язки для другого з подружжя, якщо майно, одержане за договором, використане в інтересах сім'ї. Тобто у позивача на підставі ст.. 65 СК України, як і у відповідача ОСОБА_3, виникли обов'язки за договором кредиту.

Оскільки відповідач ОСОБА_3 свої зобов'язання за договором кредиту щодо своєчасного повернення кредиту та процентів належним чином не виконує, ПАТКБ «ПРАВЕКС-БАНК» звернувся до приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу ОСОБА_11, який 22 січня 2010 р. вчинив виконавчий напис, зареєстрований в реєстрі за № 11, яким на підставі договору іпотеки запропонував звернути стягнення на спірне майно. що належать на праві власності ОСОБА_3

Враховуючи, що відповідач ОСОБА_3 неналежно виконує умови договору кредиту, що завдає АТКБ «ПРАВЕКС-БАНК» фінансових збитків, ПАТКБ «ПРАВЕКС-БАНК» правомірно вернувся до ОСОБА_2 примусового виконання рішень ВДВС головного управління юстиції у Київській області із заявою про відкриття виконавчого провадження.

04 жовтня 2010 року головним державним виконавцем ППВР ВДВС ГУЮ у Київській ласті ОСОБА_5 було відкрито виконавче провадження на виконання виконавчого напису нотаріуса № 11 та направлено боржнику та стягувачу постанову про відкриття виконавчого провадження.

08 лютого 2011 року державним виконавцем ППВР ВДВС ГУЮ у Київській області Ахмад Н.І. здійснено опис й арешт майна - житлового будинку та земельної ділянки, що належать на праві власності боржнику ОСОБА_3, про що складений відповідний акт, що відповідає вимогам п. 5 ч.3 ст. 11 Закону України «Про виконавче провадження».

На підставі ч.1 ст. 54 Закону України «Про виконавче провадження» звернення стягнення на заставлене майно в порядку примусового виконання допускається за виконавчими документами для задоволення вимог стягувача-заставодержателя.

Тобто державні виконавці ППВР ВДВС ГУЮ у Київській області діяли, у відповідності до вимог Закону України «Про виконавче провадження».

Доводи позивачки, що вона не знала та не розуміла наслідків укладення її чоловіком договору іпотеки є непереконливими .

Посилання позивачки на копії декларацій в якості підтвердження невикористання кредитних коштів на потреби сім'ї суд не заслуговують на увагу, оскільки банк має право, але не зобов'язаний перевіряти цільове використання отриманих коштів за договором кредиту, також кредит було отримано для споживчих цілей, отже отримані кошти є об'єктом спільної сумісної власності подружжя згідно зі ст.. 60 СК України.

Відповідно до ст.60 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Представник позивачки не довів тих обставин на які посилався як на підставу позовних вимог позивачки не надав докази в обґрунтування позовних вимог не спростував тих обставин на які посилався представник третьої особи в обґрунтування своїх заперечень, що є його бов»язком відповідно до засад змагальності процесу за ст.. 10 ЦПК України . При цьому суд створив всі умови для змагального процесу , роз»яснював представнику позивачки його права та обов»язки.

Отже, суд, оцінюючи докази в їх сукупності, дійшов висновку про необґрунтованість та недоведеність вимог позивача, оскільки вони не відповідають вимогам ст.ст.57-59 ЦПК України.

Керуючись ст.ст. 54, 55, 60, 65 СК України, Законом України «Про виконавче провадження» ст.ст. 10, 11, 209, 212-214, 215 ЦПК України, суд,-

В И Р І Ш И В :

В позові ОСОБА_1 до ОСОБА_2 примусового виконання рішень Відділу державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Київській області, ОСОБА_3, третя особа ПАТ КБ «Правекс Банк» про визнання права на майно та звільнення майна з-під арешту, відмовити.

Рішення суду може бути оскаржено до Апеляційного суду Київської області через Києво-Святошинський протягом 10 днів з дня його проголошення.

Заочне рішення може бути переглянуто судом що його ухвалив , за письмовою заявою відповідача, поданою протягом 10 днів з дня отримання його копії

Суддя: