Справа № 2-1827/11
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17.11.2011 м. Харків

Московський районний суд м. Харкова в складі:

головуючого судді Сугачовій О.О.,

при секретарі Нечаєвої К.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Харкові цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності в порядку спадкування за заповітом, -

в с т а н о в и в:

Позивач звернулася до суду з позовом, яким просить визнати за ОСОБА_1 право власності на квартиру АДРЕСА_1-гв м. Харкові в порядку спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_3, померлої 20.01.2005р.

Обґрунтовуючи доводи позову позивач зазначила, що згідно заповіту від 22.04.2002р. ОСОБА_3 заповіла позивача свою квартиру № 51 по пр.. 50 річчя ВЛКСМ, 51-гв м. Харкові. 20.01.2005р. ОСОБА_3 померла і у встановлений законом строк позивач і ОСОБА_2 звернулися із заявами до нотаріальної контори. Разом з цим, відповідач подала позов про визнання вищевказаного заповіту недійсним, однак судовими рішеннями неї відмовлено. Звернувшись знов до нотаріальної контори про видачу свідоцтва про право власності, було відмовлено, т.я. позивач не надала технічного паспорту, тому змушена звернутися до суду.

В судовому засіданні представник позивача, що діє на підставі довіреності, вимоги позову підтримав і просить його задовольнити.

Представник відповідача, що діє на підставі довіреності, позов не підтримав, посилаючись на те, що при складанні, посвідчені заповіту порушена Інструкція про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України.

Суд, вивчивши доводи позивача, її представника, заперечення представника відповідача, дослідивши матеріали справи і надані докази, вважає позовні такими, що підлягають задоволенню, виходячи із наступного.

Відповідно до вимог ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Так, судом встановлено, і не спростовується сторонами по справі, що квартира АДРЕСА_1-гв м. Харкові зареєстрована на праві спільної власності на імя ОСОБА_3.

Згідно заповіту від 22.04.2002р., посвідченого державним нотаріусом 11-ї Харківської державної нотаріальної контори ОСОБА_4, зареєстрованого у реєстрі № 2-225, ОСОБА_3 заповіла належну неї квартири АДРЕСА_1-гв м. Харкові, ОСОБА_1, а речі домашнього вжитку та обіходу, що знаходяться в цій квартирі, заповіла ОСОБА_2 (а.с.9).

Встановлено, що ОСОБА_3 померла 20.01.2005р.

Рішенням Московського районного суду м. Харкова від 28.10.2009р. в задоволені позовних вимог ОСОБА_5 про визнання заповіту ОСОБА_3 від 22.04.2002р. недійсним, відмовлено (а.с.5,6).

Ухвалою судової колегії судової палати з цивільних справ апеляційного суду Харківської області вказане вище рішення залишено без зміни (а.с.7,8).

Із змісту судових рішень вбачається, зокрема, що доказів про те, що заповіт складався з порушеннями вимог щодо його форми та посвідчення, не встановлено.

Доводи представника відповідача про порушення Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусом при посвідчені заповіту є надуманими, не відповідають дійсності.

Відповідно до вимог ст. 61 ЦПК України обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарський або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказується при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Відповідно до правил ст. 1235 ЦК України заповідач може призначити своїми спадкоємцями одну або кілька фізичних осіб, незалежно від наявності у нього з цими сімейних, родинних відносин, а також інших учасників цивільних відносин. Заповідач може без зазначення причин позбавити права на спадкування будь-яку особу з числа спадкоємців за законом. У цьому разі ця особа не може одержати право на спадкування.

Посилання відповідача, його представника, що ОСОБА_2 є спадкоємцем 2 черги за законом і саме неї за правом представлення належить право володіння та користування спадковим майном у вигляді спірної квартири, є необґрунтованими, не відповідають чинному законодавству.

Відповідно до ст. 1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою.

Відповідно до ст. 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини.

Із відомостей 11 Харківської державної нотаріальної контори № 2716/02-14 від 03.06.2011р. вбачається, що 20.07.2005р. подано заяву від імені ОСОБА_2 про прийняття спадщини, після смерті ОСОБА_3, померлої 20.02.2005р. (а.с. 26,27).

Отже, суд надійшов до висновку, що з боку позивача вимоги позову доведені, носять обґрунтований характер, оскільки позивач є спадкоємцем за заповітом від 22.04.2002р., складеного ОСОБА_3, що померла 20.01.2005р.

Керуючись ст.ст. 10, 11, 27, 60, 61, 88, 209, 212-215, 218 ЦПК України, ст.ст. 1220,1235, 1269 ЦК України, суд, -

в и р і ш и в:

Позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на квартиру № 51, що розташована по пр. 50 річчя ВЛКСМ, 51-гв м. Харкові в порядку спадкування за заповітом від 22.04.2002р. після смерті ОСОБА_3, померлої 20.01.2005р.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Харківського апеляційного суду через Московський районний суд м. Харкова, шляхом подачі протягом десяти днів з дня оголошення рішення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя