Справа № 22-ц-169/2011 Головуючий у I інстанції Рахманкулова І.П.
Категорія цивільна Доповідач - Острянський В. І.
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04 січня 2011 року
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРНІГІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ у складі:

головуючого - суддіОСОБА_1,
суддів:ОСОБА_2, ОСОБА_3,
при секретарі:ОСОБА_4,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Чернігові цивільну справу за апеляційними скаргами ОСОБА_5 та ОСОБА_6 на рішення Деснянського районного суду м. Чернігова від 29 жовтня 2010 року в справі за позовом ОСОБА_5 та ОСОБА_6 до відкритого акціонерного товариства „Державний Ощадний банк України про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню,

в с т а н о в и в:

В апеляційній скарзі ОСОБА_7 та ОСОБА_8 просять вказане рішення скасувати та прийняти нове, яким задовольнити позові вимоги.

Рішенням Деснянського районного суду м. Чернігова від 29 жовтня 2010 року в задоволенні позову відмовлено.

Апелянти вказують на порушення місцевим судом норм матеріального та процесуального права. Зокрема, посилаються на те, що відмовляючи в задоволенні позову, суд незаконно не застосував ст. 604 ЦК України, вказавши про відсутність новації боргу. Вважають, що на підставі укладення договору розстрочки боргу змінились предмет договору, строк повернення, розмір та порядок сплати чергових платежів, тобто виникло нове позикове зобовязання, отже в силу ст. 1053 ЦК України виникла новація боргу. Крім того, в договорі про розстрочку не зазначено, що це додатковий або змінений договір до кредитного договору.

Суд враховує, що позивачі по справі, які є апелянтами, ОСОБА_5 та ОСОБА_6 є зареєстрованими в ІНФОРМАЦІЯ_1 згідно з повідомленням адресно-довідкового бюро УГІРФО УМВС України в Чернігівській області (а.с.159 і зворот) і саме на цю адресу судом були завчасно направлені судові повістки, тому відповідно до положень ч.5 ст.74 ЦПК України останні вважаються повідомленими про час і місце судового засідання у справі належним чином.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд приходить до наступного висновку.

По справі встановлено, що 28.10.2005 року між ВАТ „Державний Ощадний банк України та ОСОБА_9 укладено кредитний договір № 442/1444, за яким банк надав позичальнику кредит в сумі 150000 грн. на споживчі потреби під 19% річних зі строком остаточного повернення кредиту не пізніше 27.10.2010 року (а.с.11,12).

В забезпечення виконання зобовязання за вищевказаним кредитним договором між Банком та позивачами ОСОБА_7 і ОСОБА_8 28.10.2005 року було укладено іпотечний договір, за яким в іпотеку Банку передано квартиру АДРЕСА_1, яка належить ОСОБА_7 і ОСОБА_8 на праві приватної власності в рівних частинах (а.с.13-15).

В п.п.6.1,6.2 іпотечного договору сторони передбачили, що іпотекодержатель (Банк) набуває права звернення стягнення не предмет іпотеки у випадку, якщо у момент настання строку платежу зобовязання (або відповідна його частина) не буде виконано, а також у будь-який час незалежно від настання строку платежу у випадку невиконання позичальником або іпотекодавцем будь-якого із своїх зобовязань; що іпотекодержатель має право звернути стягнення на предмет іпотеки будь-яким способом, не забороненим законодавством, в тому числі і на підставі виконавчого напису нотаріуса або рішення суду і такі положення договору не суперечать нормам чинного матеріального закону.

У звязку з виникненням заборгованості за кредитним договором, 11.09.2007 року між відповідачем та позичальником ОСОБА_9 було укладено договір про розстрочення боргу № 1013, за яким банк надав боржнику розстрочку сплати заборгованості за кредитним договором в сумі 118 958 грн., яка виникла у боржника на підставі кредитного договору № 442/1444 від 28.10.2005 року (а.с.16 і зворот).

З підстав невиконання боржником договору про розстрочення боргу Банк 11.02.2009 року надіслав рекомендованим листом боржнику та іпотекодавцям письмові попередження, в яких повідомив, що відповідно до п.3.1.1 договору про розстрочення боргу, у разі непогашення боргу до 14.02.2009 року, з 15.02.2009 року договір № 1013 буде достроково розірвано та звернено стягнення на предмет іпотеки (а.с.114-122).

18.03.2009 року Банк звернувся до приватного нотаріуса з заявою про вчинення нотаріального напису, який було вчинено 19.03.2009 року та зареєстровано в реєстрі за № 1168, за яким звернено стягнення на квартиру АДРЕСА_2 відповідно до іпотечного договору.

Відмовляючи в задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з того, що договір про розстрочення боргу не є новацією в розумінні ч. 2 ст. 604 ЦК України, а тому нотаріальний напис вчинено законно та відповідно до умов кредитного договору, який є чинним, та не втратив свою дію з дня підписання договору про розстрочення боргу за цим кредитним договором.

Такий висновок місцевого суду підтверджується матеріалами справи і не суперечить нормам матеріального права, які регулюють спірні правовідносини.

Тому, враховуючи наведене, апеляційний суд вважає, що місцевим судом повно та всебічно досліджено обставини справи, надані сторонами докази, правильно визначено юридичну природу спірних правовідносин і застосовано закон, який регулює спірні правовідносини, а тому законні підстави для визнання напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню відсутні.

Доводи апеляційної скарги про те, що місцевий суд помилково не застосував правила ст.604 ЦК України та що в результаті укладення між сторонами договору про розстрочення боргу від 11.09.2007 року, який виник на підставі кредитного договору № 442/444 від 28.10.2005 року, виникло нове позикове зобовязання, яке в силу ст.1053 ЦК України є новацією боргу не можуть бути підставою для скасування оскаржуваного рішення суду і не знайшли свого підтвердження на нормах чинного законодавства в засіданні апеляційного суду.

За таких обставин місцевий суд ухвалив рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права і підстави для його скасування відсутні.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 308, 313 - 315, 317, 319, 325 ЦПК України, апеляційний суд,

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_5 та ОСОБА_6 відхилити.

Рішення Деснянського районного суду м. Чернігова від 29 жовтня 2010 року - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий:Судді: