АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 грудня 2011 року колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Дніпропетровської області в складі:

головуючого - судді Демченко Е.Л.

суддів - Басуєвої Т.А., Петешенкової М.Ю.

при секретарі - Качур Л.В.

розглянувши в відкритому судовому засіданні в ОСОБА_2 апеляційну скаргу ОСОБА_3 на рішення Індустріального районного суду ОСОБА_2 від Об липня 2011 року по справі за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_3, треті особи - Шоста дніпропетровська державна нотаріальна контора, комунальне підприємство „ОСОБА_2 міжміське бюро технічної інвентаризації". ОСОБА_2 ..районний відділ земельних ресурсів Дніпропетровської області, про визнання права власності в порядку спадкування за законом, за зустрічним 'позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4, треті особи - садівниче товариство „Автомобіліст-2", автогаражний кооператив „Лівобережний", комунальне підприємство Дніпропетровського району „Бюро технічної інвентаризації". Шоста дніпропетровська державна нотаріальна контора, комунальне підприємство „ОСОБА_2 міжміське бюро технічної інвентаризації" ОСОБА_2 обласної ради, про визнання права власності на 1/2 частину в спільному майні подружжя, встановлення факту проживання однією сім'єю чоловіка та жінки, які не перебувають у шлюбі між собою, визнання частково недійсними свідоцтв про право на спадщину за законом, усунення перешкод в володінні, користуванні та розпорядженні квартирою, шляхом вселення та стягнення моральної шкоди, визначення порядку користування квартирою, -

встановила:

В липні 2010 року ОСОБА_4 звернувся до суду з уточненим в ході розгляду справи позовом до ОСОБА_3 про визнання права власності в порядку спадкування за законом, мотивуючи тим, що він є спадкоємцем першої черги після смерті матері ОСОБА_5, померлої 07 липня 2009 року. Після її смерті залишилось спадкове майно, а саме, квартира №4 6 в будинку №4 9 по пр.ОСОБА_2 в ОСОБА_2; земельна ділянка площею 0,12 га в садівничому товаристві „Автомобіліст-2" на території Кіровської селищної ради Дніпропетровського району Дніпропетровської області; автомобіль ДЕУ Нубіра, реєстраційний номер НОМЕР_1. Відповідач ОСОБА_3 є його батьком. 05 березня 2003 року шлюб між його батьками було розірвано та фактично припинились шлюбні відносини, спільне господарство ними не велось. З метою отримання роботи, за проханням відповідача його було зареєстровано в спірній квартирі, в якій він не проживав.

Посилаючись на те, що постановою державного нотаріуса Шостої дніпропетровської державної нотаріальної контори від 24 березня 2010 року йому було відмовлено у вчиненні нотаріальних дій, просить визнати за ним право власності в порядку спадкування за законом після смерті матері ОСОБА_5 на квартиру №4 6 в будинку №4 9 по пр.ОСОБА_2 в ОСОБА_2; на земельну ділянку площею 0,12 га та садовий будинок, що розташовані на території Кіровської районної ради Дніпропетровського району Дніпропетровської області в садівничому товаристві „Автомобіліст-2", ділянка 68; на автомобіль ДЕУ Нубіра, реєстраційний номер НОМЕР_1.

У грудні 2010 року ОСОБА_3 звернувся до суду з уточненим в ході розгляду справи зустрічним позовом до ОСОБА_4 про визнання пра'ва власності на 1/2 частину в спільному майні подружжя, встановлення факту проживання однієї сім'єю чоловіка та жінки, які не перебувають у шлюбі між собою, визнання часткове недійсними свідоцтв про право на спадщину за законом, усунення перешкод ь володінні, користуванні та розпорядженні квартирою, шляхом вселення та стягнення моральної шкоди, визначення порядку користування квартирою, мотивуючи тим, що з 14 липня 1984 року він перебував в зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_5, яка 07 липня 2009 року померла. Від шлюбу вони мають сина ОСОБА_4, позивача за первісним позовом. 05 березня 2003 року шлюб між ним та ОСОБА_5 було розірвано, але з червня 2004 року вони поновили сімейні відносити без реєстрації шлюбу та знову почали проживати однією сім'єю та вести спільне господарство.

Під час спільного проживання з ОСОБА_5 в зареєстрованому шлюбі вони придбали наступне майно: квартиру №4 6 в будинку №4 9 по пр.ОСОБА_2 в ОСОБА_2; садовий будинок і земельну ділянку площею 0,12 га, що розташовані на території Кіровської селищної ради Дніпропетровського району Дніпропетровської області в садівничому товаристві „Автомобіліст-2"; гараж №16, розташований в автогаражному кооперативі „Лівобережний" в ОСОБА_2 по вул.Захарченка,1; автомобіль ДЕУ Нубіра, реєстраційний номер НОМЕР_1, а тому вважає, що як чоловіку йому належить 1/2 частина даного майна.

Під час проживання з ОСОБА_5 однією сім'єю без реєстрації шлюбу с червня 2004 року вони придбали таке майно: автомобіль TOYOTA LAND CRUIZER, реєстраційний номер АЕ 008 4 ВТ; грошові кошти з відсотками, компенсаціями та індексаціями у базовому відділенні ОСОБА_2 обласної дирекції „ОСОБА_6 Аваль" на ім'я ОСОБА_5 на загальну суму 150.475 грн.47 коп., а тому вважає, що як чоловіку йому належить 1/2 частина даного майна.

Постановою державного нотаріуса Шостої дніпропетровської державної нотаріальної контори від 07 червня 2010 року йому відмовлено у вчиненні нотаріальних дій.

Вважає, що ним не пропущені строки позовної давності на звернення до суду, а тому просить визнати за ним як за чоловіком право власності на 1/2 частину квартири №4 6 і будинку №4 9 по пр.ОСОБА_2 в ОСОБА_2; садового будинку №68 і земельної ділянки площею 0, 12 га, розташованих на території Кіровської селищної ради Дніпропетровського району Дніпропетровської області в садівничому товаристві „Автомобіліст-2"; гаражу №16 в автогаражному кооперативі „Лівобережний" М.Дніпропетровськ; автомобіля ДЕУ Нубіра, реєстраційний номер НОМЕР_1. Встановити факт проживання однією сім'єю його з ОСОБА_5 з червня 2004 року без реєстрації шлюбу. Визнати за ним, як за чоловіком, що проживав однією сім'ю з ОСОБА_5 з червня 2004 року без реєстрації шлюбу, право власності на 1/2 частину автомобіля TOYOTA LAND CRUIZER, реєстраційний номер НОМЕР_2, визнав частково недійсним свідоцтво про право на спадщину за законом, видане 25 червня 2010 року Шостою дніпропетровською державною нотаріальною конторою на ім'я ОСОБА_4; на 1/2 частину грошових коштів з відсотками, компенсаціями та індексацією, що відкриті у базовому відділенні ОСОБА_2 обласної дирекції „ОСОБА_6 Аваль", і стягнути з ОСОБА_4 на його користь 1/2 частку вищезазначених грошових коштів в розмірі 75.522 грн.37 коп., визнав частково недійсним свідоцтво про право на спадщину за законом, видане 17 лютого 2010 року Шостою дніпропетровською державною нотаріальною конторою на ім'я ОСОБА_4 Усунути перешкоди в користуванні, володінні та розпорядженні квартирою №4 6 в будинку №4 9 по пр.ОСОБА_2 в ОСОБА_2 шляхом вселення його в зазначену квартиру. Також вважає, що неправомірними діями ОСОБА_4 йому завдано моральну шкоду, а тому просить стягнути з ОСОБА_4 на його користь в рахунок моральної шкоди 10.000 грн. Встановити порядок користування квартирою №4 6 в будинку №4 9 по пр.ОСОБА_2 в ОСОБА_2 і виділити йому в користування житлову кімнату №8 з лоджією, ОСОБА_4 виділити у користування кімнати №5, №6, допоміжні приміщення залишити у спільному користуванні.

Рішенням Індустріального районного суду ОСОБА_2 від 0 6 липня 2011 року позовні вимоги ОСОБА_4 задоволено в повному обсязі, в задоволенні зустрічного позову ОСОБА_3 відмовлено у повному об'ємі.

В апеляційній скарзі ОСОБА_3 ставить питання про скасування рішення Індустріального районного суду ОСОБА_2 та ухвалення нового рішення, яким позовні вимоги ОСОБА_4 задовольнити частково, а зустрічний позов задовольнити в повному обсязі, посилаючись на те, що рішення є незаконним і необгрунтованим та таким, що постановлене з порушенням норм матеріального й процесуального права.

Розглянувши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги та заявлених вимог, колегія суддів находить, що апеляційна скарга ОСОБА_3 підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Статтею 213 ЦПК України визначено, що рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Приймаючи рішення про задоволення позову ОСОБА_4 та відмову у задоволенні зустрічного позову ОСОБА_3, районний суд виходив із недоведеності останнім факту спільного проживання однією сім'єю з ОСОБА_5 з червня 2004 року, а також того, що ОСОБА_3 пропущено строк звернення до суду щодо поділу майна, придбаного в період шлюбу.

Судова колегія погоджується з даними висновками.

Судом встановлено і підтверджується наявними у справі доказами, що відповідач за первісним позовом ОСОБА_3 та ОСОБА_5 з 17 липня 198 4 року перебували в зареєстрованому шлюбі, який 05 березня 2003 року було розірвано. Від цього шлюбу вони мають сина ОСОБА_4, позивача по справі за первісним позовом. 07 липня 2009 року ОСОБА_5 померла.

В період шлюбу на підставі договору купівлі-продажу від 2 6 грудня 2001 року, посвідченого приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу ОСОБА_7, було придбано квартиру №4 6 в будинку №4 9 по пр.ОСОБА_7 в ОСОБА_2 на ім'я ОСОБА_5

26 листопада 2007 року на ім'я ОСОБА_5 ОСОБА_2 районною державною адміністрацією Дніпропетровської області був виданий державний акт на право власності на земельну ділянку площею 0,120, розташовану в садівничому товаристві „Автомобіліст-2" на території Кіровської селищної ради Дніпропетровського району Дніпропетровської області. .Правовстановлюючих документів на садовий будинок не має.

13 лютого 1999 року за договором купівлі-продажу в розстрочку №122038-2-38ба ОСОБА_5 придбала автомобіль ДЕУ Нубіра, реєстраційний номер НОМЕР_1.

Таким чином, колегія суддів вважає, що вимоги ОСОБА_4 щодо визнання за ним права власності в порядку спадкування за законом на квартиру №4 6 в будинку №49 по пр.Миру в ОСОБА_2, земельну ділянку площею 0,12 га, розташовану в садівничому товаристві „Автомобіліст-2" на території Кіровської селищної ради Дніпропетровського району Дніпропетровської області та автомобіль ДЕУ Нубіра, реєстраційний номер НОМЕР_1, обґрунтовані і підлягають задоволенню.

Вимоги ОСОБА_4 щодо визнання права власності в порядку спадкування за законом на садовий будинок, розташований на території Кіровської селищної ради Дніпропетровського району Дніпропетровської області в садівничому товаристві „Автомобіліст-2", ділянка 68, задоволенню не підлягають, оскільки позивачем не надано належно оформлених правовстановлюючих документів, що підтверджують право власності ОСОБА_5 на дане нерухоме майно, а тому в цій частині позовних вимог колегія суддів вважає необхідним відмовити ОСОБА_4

Колегія суддів вважає, що суд першої інстанції обґрунтовано відмовив ОСОБА_3 в задоволенні його зустрічного позову, оскільки ним не доведений факт його проживання з червня 2004 року однією сім'єю з ОСОБА_5 як чоловік та жінка, які не перебувають у шлюбі між собою, та ведення з нею спільного господарства.

Посилання ОСОБА_3 в апеляційній скарзі на те, що факт спільного проживання однією сім'єю з ОСОБА_5 з червня 2004 року підтверджується заявами ОСОБА_5, де вона зазначала його як чоловіка, довідкою ОСББ „Елісон", де він зазначений прописаним з серпня* 2004 року в спірній квартирі, квитанціями про оплату комунальних послуг, колегія суддів вважає необґрунтованими, оскільки дані документи не свідчать про спільне проживання однією сім'єю ОСОБА_3 і ОСОБА_5 та ведення ними спільного господарства.

Статтею 2 9 КпШС України, який діяв на час виникнення правовідносин, визначено, що поділ спільного майна подружжя може бути проведений як під час перебування у шлюбі, так і після розірвання шлюбу. Для вимоги про поділ майна, яке є спільною сумісною власністю розведеного подружжя, встановлюється трирічний строк позовної давності.

На підставі наведеного, колегія суддів вважає, що право на даний позов у ОСОБА_3 виникло після розірвання шлюбу, тобто з 05 березня 2003 року. ОСОБА_3 звернувся до суду з зустрічним позовом у грудні 2010 року, тобто з пропуском без поважних причин строку на звернення до суду, а тому суд першої інстанції обґрунтовано відмовив ОСОБА_3 в задоволенні позову.

Керуючись ст.ст.303,307,309,313,314,316,317 ЦПК України, колегія суддів, -

вирішила:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 задовольнити частково.

Рішення Індустріального районного суду ОСОБА_2 від 0 6 липня 2011 року в частині визнання за ОСОБА_4 права власності на садовий будинок, розташований на території Кіровської селищної ради Дніпропетровського району Дніпропетровської області в садовому товаристві „Автомобіліст-2", ділянка 68, в порядку спадкування за законом скасувати і в задоволенні позову в цій частині ОСОБА_4 відмовити.

В іншій частині рішення Індустріального районного суду ОСОБА_2 від 0 6 липня 2011 року залишити без змін.

Рішення апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення і може бути оскаржене в касаційному порядку протягом двадцяти днів.

Судді