Справа №2-о-69/11
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"03" листопада 2011 р. м. Носівка

Носівський районний суд Чернігівської області в складі:

головуючого судді Кучерявця О.М.,

за участю секретаря Недолуги Д.С.,

заявниці ОСОБА_1

та представника заінтересованої особи ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду цивільну справу за заявою ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_3, заінтересована особа орган опіки та піклування Плосківської сільської ради Носівського району Чернігівської області; про встановлення факту що має юридичне значення,

ВСТАНОВИВ:

Як в заяві до суду, так і в судовому засіданні заявниця просила встановити факт проживання ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 на території України в с. Плоске з дня народження по день звернення до суду, вказуючи, що її дочка ОСОБА_3 з дитинства є інвалідом І групи. З моменту народження і по даний час вона проживає в ІНФОРМАЦІЯ_2, але до сьогодні у неї немає паспорту і тому задля його оформлення вона вимушена звернутися до суду з даною заявою.

На підтвердження обставин, викладених в заяві до суду, заявниця посилалася на прикладені нею до заяви докази, а саме, копії: свідоцтва про народження своєї дочки ОСОБА_3, довідки МСЕК серії МСЕ №061771 від 15.10.1992 року, згідно якої ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 з 27.08.1992 року безстроково є інвалідом дитинства І групи і потребує догляду і нагляду, рішення виконавчого комітету Плосківської сільської ради Носівського району Чернігівської області від 12.03.2002 року, яким ОСОБА_1 призначено опікуном інваліда І групи, недієздатної ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Представник заінтересованої особи органу опіки та піклування Плосківської сільської ради Носівського району Чернігівської області в судовому засіданні не заперечувала проти задоволення заяви заявниці, даючи пояснення, що скільки вона пригадує, дочка заявниці ОСОБА_3 є недієздатною і не може сама себе обслуговувати. З часу народження, вона увесь час проживає в ІНФОРМАЦІЯ_3.

Для встановлення істини в поясненнях заявниці, в судовому засіданні були допитані свідки ОСОБА_4 та ОСОБА_5, які дали показання, що вони проживають в ІНФОРМАЦІЯ_4 і добре знають родину заявниці ОСОБА_1 У ОСОБА_1 є дочка ОСОБА_3, яка з дитинства є інвалідом І групи, вона не може сама себе обслуговувати і мати за нею постійно доглядає. ОСОБА_3 з народження проживає в ІНФОРМАЦІЯ_3 і нікуди звідти не виїжджала.

Проаналізувавши пояснення заявниці як в заяві до суду, так і в судовому засіданні, пояснення представника заінтересованої особи, допитавши свідків та дослідивши докази наявні у справі, суд приходить до наступного.

Згідно ч. 2 ст. 256 ЦПК України в судовому порядку можуть бути встановлені факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб.

Законом не визначено іншого порядку встановлення таких фактів.

З досліджених в судовому засіданні письмових доказів та показань свідків, які суд визнає належними і допустимими, оскільки вони добуті у відповідності з чинним законодавством, узгоджуються між собою, підтверджують обставини, на які посилалася заявниця, судом встановлено, що ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, з народження проживає в ІНФОРМАЦІЯ_5 і проживала там станом на 24 серпня 2011 року.

Встановлення даного факту має для ОСОБА_3 юридичне значення, так як надає їй право на отримання паспорта.

Таким чином, заява заявниці підлягає задоволенню, а тому керуючись ч. 2 ст. 256 ЦПК України,

РІШИВ:

Заяву задовольнити.

Встановити факт про те, що ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, станом на 24 серпня 1991 року постійно проживала на території України, в с. Плоске Носівського району Чернігівської області по провул. Польовий, 1.

Рішення може бути оскарженим до апеляційного суду Чернігівської області через суд першої інстанції шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення.

Суддя О.М. Кучерявець