Справа № 2-836/11
Провадження № 2/1001/1932/11
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 жовтня 2011 року смт. Баришівка.

Баришівський районний суд Київської області у складі головуючого судді Єременка В.М. при секретарі Котенко Л.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт. Баришівка Київської області справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3 Держкомзему у Баришівському районі Київської області про визнання права власності на 1/2 частину земельної ділянки, яка знаходиться у спільному володінні та користуванні,

В С Т А Н О В И В :

Позивач ОСОБА_1 звернулася до суду з позовною заявою до ОСОБА_2, ОСОБА_3 Держкомзему у Баришівському районі Київської області про визнання права власності на 1/2 частину земельної ділянки, яка знаходиться у спільному володінні та користуванні.

Позовні вимоги обгрунтовує тим, що її мати ОСОБА_4 померла 02 липня 2008 року. При житті мати проживала в смт. Баришівка у власному будинку по вул. К. Маркса, 25 Київської області та користувалася земельною ділянкою біля будинку площею 0.15 га, згідно рішення №32 від 27 грудня 1994 року, виданого Баришівською селищною радою. Право власності на земельну ділянку шляхом отримання державного акту на право власності на землю мати також не отримувала.

Відповідно до свідоцтва про право на спадщину від 15.07.2009 року позивачка отримала у власність 1/2 частину спадкового майна померлої ОСОБА_4, яке складається з 1/2 частини: житлового будинку, сараю, прибудови, туалету, воріт, з хвірткою, огорожі, колодязя. Так, як зазначене майно в натурі не було розділене то позивачка 17 листопада 2010 року уклала з відповідачем нотаріально посвідчений договір про порядок володіння і користування житловим будинком та господарськими будівлями, відповідно до якого їй перейшло в користування та володіння: 1/2 частина будинку - кімната за №2-1 площею 17.10 м.кв., веранда 2-1 площею 5.40 м.кв., погріб-Б, ольшанник-3, хвіртка №3. Хвіртка, ольшанник та погріб розташовані на половині земельної ділянки на якій знаходиться належна їй 1/2 частина житлового будинку.

При виготовленні проекту землевідводу та визначенні площі присадибної земельної ділянки, розташованої біля будинку №25 на вул. К.Маркса в смт. Баришівка, яка перебуває у користуванні позивачки та відповідача, було встановлено, що загальна площа земельної ділянки фактично складає 0.147 гектара, а 1/2 частина земельної ділянки 0.0735 гектара.

Відповідно до рішення №10-02-06 від 22.12.2010 року Баришівська селищна рада надала згоду позивачці на виготовлення технічної документації із землеустрою щодо виготовлення документів, які посвідчують право власності на земельні ділянки для будівництва та обслуговування житлових будинків, господарських будівель та споруд, ведення особистого селянського господарства на земельну ділянку у смт. Баришівка по вул. К.Маркса, 25, згідно свідоцтва на спадщину від 15.07.2009 року, зареєстрованого у реєстрі за №1-2917.

Разом з нею її брат (відповідач по справі) ОСОБА_2 також успадкував 1/2 частину майна померлої матері ОСОБА_4, яке розташоване на земельній ділянці площею 0.147 гектара по вул. К.Маркса в смт. Баришівка.

Коли позивачка запропонувала відповідачу поділити на рівні частки земельну ділянку, що знаходиться у спільному користуванні, то він почав заперечувати та запропонував їй відмовитись від частки земельної ділянки на його користь і не дав згоду на підписання акту виміру та визначення частини земельної ділянки з визначенням запропонованої конфігурації межі та площі 0.0735 гектара, посилаючись на те, що він має більшу сім,ю.

Просить суд визнати за нею право власності на 1/2 частину земельної ділянки площею 0.0735 гектара, розташовану у смт. Баришівка по вул. К.Маркса, 25 з визначенням меж земельної ділянки згідно з виготовленим проектом землевідводу та планом земельної ділянки, а саме:

Від точки А до точки Б (межа із землями загального користування на вулиці ОСОБА_5):

- 4.70 метрів від точки 1 до точки 2;

- 3.21 метрів від точки 2 до точки 3;

- 4.60 метрів від точки 3 до точки 4.

Від точки Б до точки В (межа із землеволодінням та частиною будинку відповідача ОСОБА_2П.):

-19.10 метрів від точки 4 до точки 5;

-0.45 метрів від точки 5 до точки 6;

-2.66 метрів від точки 6 до точки 7;

-1.23 метрів від точки 7 до точки 8;

-5.64 метрів від точки 8 до точки 9;

-1 метр від точки 9 до точки 10;

-2.14 метрів від точки 10 до точки 11;

-10.34 метрів від точки 11 до точки 12;

- 26.67 метрів від точки 12 до точки 13.

Від В до Г (межа із землеволодінням ОСОБА_6П.):

-9.78 метрів від точки 13 до точки 14;

-6.95 метрів від точки 14 до точки 15;

-5.15 метрів від точки 15 до точки 16;

-23.49 метрів від точки 16 до точки 17.

Від Г до А (межа із землеволодінням ОСОБА_7В.):

-9.26 метрів від точки 17 до точки 18;

-3.56 метрів від точки 18 до точки 19;

-2.53 метрів від точки 19 до точки 20;

-2.08 метрів від точки 20 до точки 21;

-9.72 метрів від точки 21 до точки 22;

-5.70 метрів від точки 22 до точки 23.

Окрім того просить стягнути з відповідача на її користь понесені витрати на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу та на сплату державного мита.

В судовому засіданні позивачка ОСОБА_1 підтримала заявлені до суду позовні вимоги.

Відповідач по справі ОСОБА_2 в судовому засіданні заявлений позов визнав.

Представник відповідача ОСОБА_3 Держкомзему у Баришівському районі Київської області в судове засідання не зявився. Про день, час та місце розгляду справи належним чином повідомлений. Від відповідача надійшло повідомлення про розгляд справи у відсутність їхнього представника.

Суд, заслухавши пояснення позивачки, відповідача, дослідивши матеріали справи, вважає, що заявлений позов підлягає до задоволення.

Судом встановлено, що 02 липня 2008 року померла мати позивачки та відповідача - ОСОБА_4. При житті вона проживала в смт. Баришівка у власному будинку по вул. К. Маркса, 25 Київської області та користувалася земельною ділянкою біля будинку площею 0.15 га, згідно рішення №32 від 27 грудня 1994 року, виданого Баришівською селищною радою. Право власності на земельну не отримувала.

Відповідно до свідоцтва про право на спадщину від 15.07.2009 року позивачка отримала у власність 1/2 частину спадкового майна померлої ОСОБА_4, яке складається з 1/2 частини: житлового будинку, сараю, прибудови, туалету, воріт, з хвірткою, огорожі, колодязя. Зазначене майно в натурі не було розділене і позивачка 17 листопада 2010 року уклала зі своїм братом ОСОБА_2 нотаріально посвідчений договір про порядок володіння, користування житловим будинком та господарськими будівлями, відповідно до якого їй перейшло в користування та володіння: 1/2 частина будинку з житловою кімнатою за №2-1 площею 17.10 м.кв., верандою 2-1 площею 5.40 м. кв., погріб-Б, ольшанник-3, хвіртка №3. Хвіртка, ольшанник та погріб розташовані на половині земельної ділянки на якій знаходиться належна їй 1/2 частина житлового будинку.

Загальна площа земельної ділянки фактично складає 0.147 гектара, а 1/2 частина земельної ділянки 0.0735 гектара.

ЇЇ брат (відповідач по справі) ОСОБА_2 також успадкував 1/2 частину майна померлої матері ОСОБА_4, яке розташоване на земельній ділянці площею 0.147 гектара по вул. К.Маркса в смт.Баришівка.

Згідно із ч.2 та 3 статті 1225 ЦК України до спадкоємців житлового будинку, інших будівель та споруд, переходить право власності або право користування земельною ділянкою, на якій вони розміщені, а також право власності або право користування земельною ділянкою, яка необхідна для їх (житлового будинку, інших будівель та споруд) обслуговування.

Відповідно до роз,яснення п.21 Постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 16.04.2004 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді цивільних справ», суду при визначенні частини спільної земельної ділянки, право на користування якою має позивач слід виходити з розміру його частки у вартості будинку, господарських будівель та споруд на час виникнення спільної часткової власності (на будинок та господарські споруди).

У відповідності до ч.1 ст. 95 ЗК України землекористувачі якщо інше не передбачене законом або договором мають право: самостійно господарювати на землі. Частиною другою зазначеної статті встановлено, що порушені права землекористувачів підлягають відновленню в порядку, встановленому законом.

Згідно із ч.2 ст.152 ЗК України землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов,язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою.

Суд вважає, що ідеальна частка позивачки, як у вартості будинку, господарських будівель та споруд, так і у володінні та користуванні земельною ділянкою біля будинку становить 1/2 частину.

А тому за таких обставин заявлений нею позов підлягає до задоволення.

Встановлені судом обставини підтверджуються:

- ксерокопією проекту землевідводу;

- ксерокопією технічного паспорта на будинок;

- ксерокопією абрису земельної ділянки;

- ксерокопією кадастрового плану земельної ділянки;

- ксерокопією викопіювання частини території смт. Баришівка;

- ксерокопією договору про порядок володіння і користування житловим будинком;

- ксерокопією свідоцтва про право на спадщину за заповітом;

- ксерокопією спадкової справи №504 до майна померлої ОСОБА_4;

- ксерокопією паспорта позивачки, свідоцтва про її народження та свідоцтва про її шлюб;

- рішеннями виконкому Баришівської селищної ради №32 від 27.12.1994 року та №10-02-06 від 22.12.2010 року;

- іншими матеріалами справи.

Керуючись ст.ст.10, 11, 15, 30, 62, 88, 145, 208, 209- 214, 215,218 ЦПК України, ст. 1225 ЦК України, ст..95,120,152,158 ЗК України, п.21 Постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 16.04.2004 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді цивільних справ», суд

В И Р І Ш И В :

Позов задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, жителькою м. Києва вул. Оболонський проспект, 38--А кв.100 право власності на 1/2 частину земельної ділянки площею 0.0735 гектара, розташовану у смт. Баришівка по вул. К.Маркса, 25 з визначенням меж земельної ділянки згідно з виготовленим проектом земле відводу та планом земельної ділянки, а саме:

Від точки А до точки Б (межа із землями загального користування на вулиці ОСОБА_5):

- 4.70 метрів від точки 1 до точки 2;

- 3.21 метрів від точки 2 до точки 3;

- 4.60 метрів від точки 3 до точки 4.

Від точки Б до точки В (межа із землеволодінням та частиною будинку відповідача ОСОБА_2П.):

-19.10 метрів від точки 4 до точки 5;

-0.45 метрів від точки 5 до точки 6;

-2.66 метрів від точки 6 до точки 7;

-1.23 метрів від точки 7 до точки 8;

-5.64 метрів від точки 8 до точки 9;

-1 метр від точки 9 до точки 10;

-2.14 метрів від точки 10 до точки 11;

-10.34 метрів від точки 11 до точки 12;

- 26.67 метрів від точки 12 до точки 13.

Від В до Г (межа із землеволодінням ОСОБА_6П.):

-9.78 метрів від точки 13 до точки 14;

-6.95 метрів від точки 14 до точки 15;

-5.15 метрів від точки 15 до точки 16;

-23.49 метрів від точки 16 до точки 17.

Від Г до А (межа із землеволодінням ОСОБА_7В.):

-9.26 метрів від точки 17 до точки 18;

-3.56 метрів від точки 18 до точки 19;

-2.53 метрів від точки 19 до точки 20;

-2.08 метрів від точки 20 до точки 21;

-9.72 метрів від точки 21 до точки 22;

-5.70 метрів від точки 22 до точки 23.

Стягнути з відповідача ОСОБА_2 на користь позивачки ОСОБА_1 понесені нею витрати на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу в сумі 120 грн. та на сплату державного мита в сумі 51 грн.

Рішення може бути оскаржене протягом десяти днів до апеляційного суду Київської області через Баришівський районний суд Київської області

Суддя Баришівського

районного суду ОСОБА_8