Справа № 22-ц-2096/2011 Головуючий у I інстанції ЛогвінаТ.В.
Категорія цивільна Доповідач - Лакіза Г. П.
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 липня 2011 року 27 липня 2011 року

АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРНІГІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ у складі:

головуючого - суддіОСОБА_1,
суддів:ОСОБА_2, ОСОБА_3,
при секретарі:ОСОБА_4,
за участю:представника позивача ОСОБА_5, представника відповідача ОСОБА_6,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Чернігові цивільну справу за апеляційною скаргою Публічного акціонерного товариства „Комерційний банк Надра на рішення Деснянського районного суду м. Чернігова від 08 червня 2011 року у справі за позовом ОСОБА_7 до Публічного акціонерного товариства „Комерційний банк Надра про стягнення заборгованості за договором оренди, -

в с т а н о в и в:

В апеляційній скарзі ПАТ „КБ „Надра просить оскаржуване рішення скасувати та ухвалити нове рішення, яким відмовити в задоволенні позовних вимог ОСОБА_7 до ПАТ „КБ „Надра.

Рішенням Деснянського районного суду м. Чернігова від 08 червня 2011 року позов задоволено. Стягнуто з Публічного акціонерного товариства „Комерційний банк Надра на користь ОСОБА_7 396 686, 82 грн. боргу за договором оренди, 38 грн. пені, 26 696, 82 грн. інфляційних, три відсотки річних в розмірі 7 859, 41 грн. та 1820 грн. у відшкодування сплачених судових витрат, а всього 433 098, 05 грн.

Доводи апеляційної скарги зводяться до того, що судом неповно зясовано обставини, що мають значення для справи, не зясовано обставини, якими обґрунтовувалися вимоги, правові наслідки не є вичерпними, не застосовано закон, який підлягав застосуванню. Апелянт посилається на те, що судом не враховано той факт, що відповідно до ст. 612, 613, 614 ЦК України ОСОБА_8 як орендар, не може нести відповідальність за несплату орендної плати, пені, 3% річних та інфляційних витрат, оскільки фактично з вини позивача ОСОБА_9 не мав змоги законно використовувати орендоване приміщення. Відповідно до п.2.1 Договору оренди від 26.08.2008 року, укладеного між відповідачем і позивачем, орендоване приміщення передається Орендарю для його використання у відповідності зі статутною діяльністю, тобто для здійснення банківських операцій, однак орендоване приміщення аптеки, яке орендодавець повинен був передати в користування орендарю, не відповідало вимогам щодо технічного стану та організації охорони приміщень банків і потребувало відповідного переобладнання. Однак зазначене переобладнання ОСОБА_8 провести не міг через те, що Орендодавець не передав йому будівельну та іншу документацію, яка стосується орендованого майна, а також через те, що право використання орендованого приміщення, зокрема в частині переобладнання, обмежене правом третьої особи ПАТ „Райффайзен Банк „Аваль як іпотекодержателя. Крім того, апелянт посилається на те, що орендоване майно фактично не передано відповідачеві, оскільки акт прийому-передачі приміщення від 01.09.2008 року підписаний фізичною особою-підприємцем ОСОБА_7, який не є стороною Договору.

Вислухавши суддю-доповідача, пояснення учасників судового процесу, перевіривши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає відхиленню, а рішення суду залишенню без змін з таких підстав.

По справі встановлено, що 26 серпня 2008 року між ОСОБА_7 та Відкритим акціонерним товариством Комерційний банк „Надра, правонаступником якого є Публічне акціонерне товариство „Комерційний банк Надра, було укладено Договір оренди нежитлового приміщення (а.с.18-21), відповідно до п.п.1.1., 1.2. п.1 якого орендодавець передає орендарю в платне, тимчасове користування на умовах оренди наступне нежитлове приміщення: приміщення аптеки загальною площею 155.6 кв.м., що знаходиться за адресою: м. Чернігів, вул. Рокосовського, будинок №12, корпус №1, та належить на праві власності орендодавцю. Відповідач зобовязався отримати і за плату використовувати дане приміщення.

Відповідно до Акту прийому-передачі приміщення від 01.09.2008 року, позивач своєчасно та в строк виконав умови Договору оренди та передав відповідачу орендоване приміщення та дозвіл на проведення ремонту (а.с.22).

Посилання апелянта на те, що орендоване майно фактично не передано відповідачеві, оскільки акт прийому-передачі приміщення від 01.09.2008 року підписаний фізичною особою-підприємцем ОСОБА_7, який не є стороною Договору не заслуговують на увагу, оскільки орендодавцем за Договором є власник приміщення - ОСОБА_7 - без посилання на визначення правового статусу орендодавця ОСОБА_7 Акт прийому-передачі приміщення стосується лише виконання умов договору оренди, тому визначення в ньому статусу ОСОБА_10 як фізичної особи-підприємця на суть самого правочину не впливає.

Також не заслуговують на увагу посилання апелянта на те, що ОСОБА_8 не мав змоги законно використовувати орендоване приміщення, оскільки не міг провести необхідне переобладнання. Договір оренди укладався на умовах проведення банком адаптації приміщення під власні цілі шляхом його перебудови (ремонту). Дозвіл на проведення такої перебудови ОСОБА_7 надав відповідачу, що підтверджується актом прийому-передачі від 01.09.2008 року (а.с.22). Відповідач наданим дозволом скористався, монтажно-будівельні роботи фактично проводилися, відповідна підрядна організація залучалася, що підтверджується листом відповідача від 29.09.2009 року (а.с.35).

Доводи апеляційної скарги про те, що право ПАТ КБ „Надра на використання орендованого приміщення було обмежене правом третьої особи ВАТ „ОСОБА_8 Аваль як іпотекодержателя, не можуть бути підставою для скасування судового рішення, оскільки орендаря було попереджено про те, що орендоване майно передане в іпотеку, і ВАТ „ОСОБА_8 Аваль як іпотекодержатель дав згоду на передачу майна в оренду. По справі відсутні будь-які відомості про вчинення ВАТ „ОСОБА_8 Аваль як іпотекодержателем перешкод у користуванні ПАТ КБ „Надра орендованим майном.

Відповідно до ст. 629 ЦК України договір є обовязковим для виконання сторонами.

Частиною 1 статті 530 ЦК України передбачено, що якщо у зобовязанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Статтями 610 та 612 ЦК України передбачено, що порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання (неналежне виконання), а боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобовязання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Відповідно до ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобовязання, на вимогу кредитора зобовязаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Відповідно до п.п.4.2. п.4 Договору оренди, розмір орендної плати встановлюється в розмірі 30 124, 16 грн. Згідно з п.4.3. п.4 Договору оренди орендна плата сплачується щомісячно до 05 числа місяця, наступного за звітним на підставі рахунку, виставленого орендодавцем.

Рахунки на оплату позивачем на адресу відповідача направлялися вчасно (а.с.79-143), але останній не виконував взяті на себе зобовязання, внаслідок чого станом на день розгляду справи виникла заборгованість по орендній платі в розмірі 396 686, 82 грн. Також відповідач допустив прострочку сплати орендної плати.

Відповідно до п.п. 4.5. п.4 Договору оренди нежитлового приміщення від 26 серпня 2008 року, у випадку прострочення орендарем сплати орендної плати орендодавцю більше ніж на місяць, орендар сплачує пеню в розмірі 0,02% річних від належної до сплати суми за кожен день прострочення, але не більше подвійної облікової ставки НБУ на день сплати.

Суд першої інстанції обґрунтовано взяв до уваги розрахунок заборгованості відповідача за договором оренди та пені, наданий позивачем по справі (а.с.59-66), правильність якого відповідачем не заперечувалася. Крім того, такий розрахунок не суперечить акту звірки взаємних розрахунків (а.с.24-26).

Враховуючи вищезазначене, апеляційний суд приходить до висновку, що рішення суду першої інстанції є законним і обґрунтованим, постановленим з дотриманням норм матеріального і процесуального права, а доводи апеляційної скарги є необґрунтованими і не дають підстав для його скасування.

Керуючись ст.ст. 303, 305, п.1 ч.1 ст. 307, ст.ст. 308, 313-315, 317, 319 ЦПК України, апеляційний суд,

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства „Комерційний банк Надра відхилити, а рішення Деснянського районного суду м. Чернігова від 08 червня 2011 року - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий:Судді: