Справа № 22-ц-2282/2011 Головуючий у I інстанції Гумен В.М.
Категорія цивільна Доповідач - Зінченко С. П.
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08 серпня 2011 року
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРНІГІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ у складі:

головуючого - суддіОСОБА_1,
суддів:ОСОБА_2, ОСОБА_3,
при секретарі:ОСОБА_4
за участю:Представника відповідачів ОСОБА_5 Представника позивача ОСОБА_6,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Чернігові апеляційну скаргу ОСОБА_7 на рішення Прилуцького міськрайонного суду від 29 вересня 2010 року у справі за позовом відкритого акціонерного товариства комерційний банк „Надра до ОСОБА_8, ОСОБА_7 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

в с т а н о в и в:

В липні 2010 року ВАТ КБ „Надра звернулося до суду з позовом до ОСОБА_8, ОСОБА_7 про стягнення заборгованості за кредитним договором, посилаючись на те, що 30 листопада 2007 року між ВАТ КБ „Надра і ОСОБА_8 був укладений договір кредитної лінії№59-14/МК/2007-980 в подальшому до цього договору були укладені додаткові угоди, згідно з якими ОСОБА_8 отримав кредит на загальну суму 2 850 000 грн., з остаточним строком повернення грошей 20 листопада 2014 року зі сплатою 18,9% річних.

На забезпечення виконання зобовязань ОСОБА_8, поручителем по зазначеному договору кредитної лінії виступила ОСОБА_7 з якою банком укладено договір поруки від 30.11.2011 року. Вона же виступила заставодавцем по цьому кредитному договору і 30.11.2007 року з нею укладено банком договір застави товарів в обігу.

Оскільки ОСОБА_8 належним чином не виконував свої зобовязання за кредитним договором, позивач, з врахуванням уточнених позовних вимог просив стягнути в солідарному порядку з ОСОБА_8 та ОСОБА_7 заборгованість за кредитним договором в сумі 2408332 грн.96 коп.

Рішенням Прилуцького міськрайонного суду від 29 вересня 2011 року позов задоволено. Стягнуто з відповідачів в солідарному порядку на користь позивача заборгованість за кредитним договором в сумі 2408332 грн.96 коп. та стягнуті судові витрати.

Не погоджуючись з зазначеним рішенням Прилуцького міськрайонного суду ОСОБА_7 оскаржила його в апеляційному порядку, посилаючись на неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права.

Апелянт зазначає, що вона поручилася перед кредитором боржника за виконання ОСОБА_8 обовязку за зазначеним кредитним договором і 30.11.2007 року з нею укладено банком договір поруки. Апелянт вказує, що за договором поруки вона взяла на себе обовязок перед банком, по зобовязанням ОСОБА_8 на суму 1300000 грн. Оскільки, без її згоди змінилися зобовязання ОСОБА_8 та збільшився обсяг його відповідальності до 2850000 грн., посилаючись на ст. 559 ЦК України вважала, що припинилася її порука. Крім того, зазначає, що вона від банку не отримувала жодних повідомлень про наявність у боржника простроченої суми.

Апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Вислухавши суддю-доповідача, пояснення представників сторін, перевіривши доводи апеляційної скарги та дослідивши матеріали справи, апеляційний суд приходить до наступного висновку.

Задовольняючи позовні вимоги ВАТ КБ „Надра та стягуючи заборгованість за кредитною угодою з відповідачів в солідарному порядку, суд першої інстанції виходив з того, що ОСОБА_8, отримавши грошові кошти, не виконує свої зобовязання за кредитним договором, а оскільки ОСОБА_7 поручилася перед банком за виконання боржником зобовязань, то заборгованість підлягає стягненню з відповідачів в солідарному порядку.

Проте, з таким висновком суду першої інстанції не можна погодитися повністю.

По справі встановлено, що 30 листопада 2007 року між ВАТ КБ „Надра та ОСОБА_8 був укладений договір кредитної лінії №59-14/МК/2007-980, згідно з яким ОСОБА_8 відкрита кредитна лінія на суму 1300000 грн. з поверненням кредиту згідно з графіком погашення, але не пізніше 20 лютого 2014 року, зі сплатою 18,9% річних(а.с.7). Із зазначеного договору вбачається, що видача кредиту буде здійснюватися окремими траншами після підписання окремих угод.

На виконання умов зазначеного договору кредитної лінії між ВАТ КБ „Надра і ОСОБА_8 були укладені додаткові угоди №1 від 30.11.2007 року на отримання від банку траншу у розмірі 1066 000 грн.(а.с.10), додаткової угоди №3 від 18 лютого 2008 року на отримання від банку траншу у розмірі 510000 грн.(а.с.12), додаткової угоди №4 на отримання траншу у розмірі 274000 грн.(а.с.13), зі сплатою18,9%річних по терміновому кредиту та 37,8%по простроченому кредиту.

Поручителем та заставодавцем по цьому кредитному договору виступила ОСОБА_7, з якою банком 30.11.2007 року укладено два окремих договори, поруки та застави товарів в обігу(а.с.14,25).

В той же день між банком та ОСОБА_8 був укладений договір іпотеки належного ОСОБА_8Ю не житлового приміщення за адресою м.Прилуки, Чернігівської області, вул..1-го Травня, буд. 73 (а.с.16), в подальшому в цій договір були внесені зміни(а.с.22)

Крім того, 18 лютого 2008 року між ВАТ КБ „Надра та ОСОБА_8 був укладений додатковий договір до договору кредитної лінії, згідно з яким банк відкрив позичальнику кредитну лінію в сумі 2850000 грн. до 20листопада 2014 року. Майновим поручителем за цим же договором зазначено ОСОБА_9, яка передає у заставу товар у обігу.

Банк свої зобовязання за договором кредитної лінії виконав, що підтверджується випискою про перерахунок коштів(а.с.32-34).

Із змісту ст.533 ЦК України вбачається, що поручитель, поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обовязку та відповідає перед кредитором за порушення зобовязання боржником.

Відповідно до ч.1 ст.559 ЦК України порука припиняється з припиненням забезпеченого нею зобовязання, а також у разі зміни зобовязання без згоди поручителя, внаслідок чого збільшується обсяг його відповідальності.

Судом першої інстанції вірно встановлено, що внаслідок порушення ОСОБА_8 умов кредитного договору виникла заборгованість за договором кредитної лінії, яку ОСОБА_8 зобовязувався повернути та сплатити проценти .

Проте апеляційний суд не може погодитися з висновком суду першої інстанції про стягнення заборгованості в розмірі 2850000 грн. з відповідачів в солідарному порядку, оскільки у звязку з укладанням додаткового договору до договору кредитної лінії розмір зобовязань як боржника так і поручителя збільшився з 1.300.000 грн. до 2.850.000 грн. При цьому, згоди ОСОБА_7, як поручителя на збільшення обсягу її відповідальності позивачем отримано не було.

Відповідно до вимог ч.1 ст.559, ст.598 ЦК України у разі зміни зобовязання без згоди поручителя, внаслідок чого збільшується обсяг його відповідальності порука припиняється.

Враховуючи, що згоди ОСОБА_7, як поручителя на збільшення обсягу її відповідальності отримано не було, в позові ВАТ Комерційний банк „Надра до ОСОБА_7 необхідно відмовити.

Що стосується висновку суду про стягнення заборгованості за договором кредитної лінії в розмірі 2 850 000 грн. з ОСОБА_8, то в цій частині рішення суду відповідає нормам матеріального права.

Відповідно до ст.88 ЦПК України підлягають стягненню судові витрати з ОСОБА_8 пропорційно до задоволених позовних вимог.

Керуючись ст.ст. ч.1 ст.559, 558 ЦК України , ст.ст. 209, 218, 303, 307, 309, 313, 314, 316, 317, 319, ч.4. 338 ЦПК України, апеляційний суд,

В И Р І Ш И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_7 задовольнити частково.

Рішення Прилуцького міськрайонного суду від 29 вересня 2010 року скасувати в частині стягнення з ОСОБА_7 солідарним шляхом в користь Відкритого акціонерного товариства Комерційний банк „Надра заборгованості за кредитним договором в сумі 2408332 грн. 96 коп.( два мільйони чотириста вісім тисяч триста тридцять дві ) грн. 96 коп. , та в частині стягнення з ОСОБА_7 в користь Відкритого акціонерного товариства Комерційний банк „Надра 850 грн. в рахунок відшкодування витрат понесених на сплату судового збору та 60 грн. витрат з інформаційно-технічного забезпечення розгляду справи, а всього 910 грн. та відмовити Відкритому акціонерному товариству Комерційний банк „Надра в зазначеній частині позовних вимог.

Змінити рішення Прилуцького міськрайонного суду від 29 вересня 2010 року в частині стягнення з ОСОБА_8 в користь Відкритого акціонерного товариства комерційний банк „Надра 850 грн. в рахунок відшкодування витрат понесених на сплату судового збору та 60 грн. витрат з інформаційно-технічного забезпечення розгляду справи, а всього 910 грн. , шляхом збільшення розміру судових витрат до 1820 грн.

В іншій частині рішення Прилуцького міськрайонного суду від 29 вересня 2010 року суду залишити без змін.

Рішення набирає законної сили з моменту його проголошення, але може бути оскаржено в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання ним законної сили.

Головуючий:Судді: