Справа № 22-ц-2278/2011 Головуючий у I інстанції Чугуєвська Т.П. Чугуєвська Т.П.
Категорія цивільна Доповідач - Лакіза Г. П.
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 серпня 2011 року 10 серпня 2011 року

АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРНІГІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ у складі:

головуючого - суддіОСОБА_1,
суддів:ОСОБА_2, ОСОБА_3
при секретарі:ОСОБА_4,
за участю:представника прокуратури Чернігівської області ОСОБА_5, представника відповідача ОСОБА_6,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за апеляційною скаргою прокурора Ічнянського району на рішення Ічнянського районного суду від 24 червня 2011 року по справі за позовом прокурора Ічнянського району в інтересах ОСОБА_7 до Приватного сільськогосподарського підприємства „Агро-ВАМ про витребування земельних ділянок,

в с т а н о в и в:

В апеляційній скарзі прокурор Ічнянського району просить оскаржуване рішення скасувати та ухвалити нове рішення, яким витребувати від ПСП „Агро-ВАМ земельні ділянки площею 3,78 га та 0,42 га, які знаходяться на території Парафіївської селищної ради Ічнянського району, та повернути їх гр. ОСОБА_7

Рішенням Ічнянського районного суду від 24 червня 2011 року в задоволенні позову відмовлено.

Доводи апеляційної скарги прокурора Ічнянського району зводяться до того, що суд не повністю зясував обставини, що мали значення для справи, висновки суду, викладені в рішенні, не відповідають обставинам справи; рішення суду не відповідає вимогам матеріального та процесуального права. Апелянт посилається на те, що суд не взяв до уваги той факт, що керівництво ПСП „Агро-ВАМ використовує земельні ділянки без достатньої правової підстави, на підставі договорів, які через недосягнення їх сторонами згоди з усіх істотних умов договору оренди землі не є укладеними і, відповідно, не породжують у відповідача право на користування землею. Прокурор посилається на те, що ОСОБА_7 підписував пусті бланки договорів оренди, які не містили необхідної інформації про обєкт оренди як одну з істотних умов договору оренди, а тому такі договори є неукладеними.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення учасників судового розгляду, дослідивши матеріали справи, апеляційний суд приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню виходячи з наступного.

Судом першої інстанції встановлено, що 07.12.2009 року між ПСП „Агро-ВАМ з одного боку та ОСОБА_7 з іншого боку було укладено договори оренди земельних ділянок площею 3. 78 га та 0, 42 га номінальною вартістю 2871, 36 грн. та 31482, 43 грн., які знаходяться на території Парафіївської селищної ради Ічнянського району, строком на 10 років. Право власності ОСОБА_7 на дані земельні ділянки підтверджується Державним актом на право власності на земельну ділянку серії ЧН №068867 від 10.06.2004 року та Державним актом на право власності на земельну ділянку серії ЧН №100008 від 25.06.2004 року.

21 лютого 2011 року ОСОБА_7 звернувся з заявою до прокуратури, в якій заперечує свій підпис на договорах оренди від 07.12.2011 року.

Відмовляючи в задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції виходив з того, що сторони підписали договори оренди земельної ділянки, доказів підписання чистих бланків договору, які не містили необхідної інформації про обєкт оренди, позивач не надав, відповідач користується ділянками, а тому договіри є укладеними.

Такі висновки суду відповідають наданим сторонами доказам і положенням ст.15 Закону України „Про оренду землі, ст.ст.203, 638 ЦК України.

Доводи апеляційної скарги стосовно того, що позивачем підписувались чисті бланки, не ґрунтуються на доказах, про що суд мотивовано зазначив у рішенні. Як вбачається з матеріалів справи, і чого не заперечує ОСОБА_7, на письмових договорах оренди стоїть його підпис.

Статтею 18, ч.1 ст.20 Закону України "Про оренду землі" передбачено, що договір оренди землі підлягає державній реєстрації, й на підставі ч.1 ст. 210, ч.3 ст.640 ЦК України, ст.125 Земельного кодексу України, такий правочин є укладеним з моменту його державної реєстрації.

Порядок державної реєстрації договорів оренди землі затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 25 грудня 1998 року № 2073, а відповідно до Указу Президента України від 17 лютого 2003 року "Про заходи щодо створення єдиної системи державної реєстрації земельних ділянок, нерухомого майна та прав на них у складі державного земельного кадастру", який у силу ст. 106 Конституції України є обовязковим до виконання на території України, на Державний комітет України по земельних ресурсах покладено обовязок щодо здійснення у складі державного земельного кадастру реєстрації земельних ділянок, нерухомого майна та прав на них, договорів оренди земельних ділянок. Державна реєстрація договорів оренди землі є офіційним визнанням і підтвердженням державою факту виникнення права оренди земельних ділянок.

Таким чином, державна реєстрація правочину є юридичним посвідченням його укладення та підтвердженням дійсності такого правочину.

21 грудня 2010 року вказані вище договори оренди зареєстровані в Ічнянському райвідділі Чернігівської регіональної філії «Центр державного земельного кадастру», про що в книзі записів державної реєстрації договорів оренди землі зроблено записи за № 15та за № 16, у звязку з чим договори є чинними з моменту їх державної реєстрації.

З урахуванням викладеного, суд вважає, що позивачем не доведено, що вказаний вище договір оренди є неукладеними.

Відповідно до ст. 204 ЦК України правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним.

Відповідно до положень ч. 2 ст. 15 Закону України „Про оренду землі, яка є спеціальною нормою права по відношенню до ст. 638 ЦК України, якою регулюються саме спірні правовідносини, відсутність у договорі оренди однієї з істотних умов, передбачених цією статтею, може бути підставою для визнання договору недійсним відповідно до закону, а не для визнання такого договору неукладеним.

Ст.11 ЦПК України передбачає, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Відповідно до ст.303 ч.1 ЦПК України під час розгляд справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Позовні вимоги про визнання договорів недійсними по справі заявлені не були.

Посилання на невідповідність спірних договорів оренди землі нормам земельного законодавства у звязку з недолученням до них плану або схеми земельної ділянки, кадастрового плану та акту визначення меж на місцевості, не можуть бути враховані з огляду на те, що відповідно до вимог ст.ст. 9, 11, 12 Закону України „Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв) від 05.06.2003 р. № 899-1У, виділення земельних часток (паїв) у натурі (на місцевості) передує оформленню у видачі державних актів на право власності на земельні ділянки. Інформацію щодо плану меж належних позивачу земельних ділянок, їх кадастрові номери, містять Державні акти про право власності на земельну ділянку, які були долучені до укладеного між сторонами договору оренди землі. Крім того, відповідно до пункту 5 Порядку державної реєстрації договорів оренди, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 25 грудня 1998 року № 2073, державна реєстрація договору оренди не може бути проведена без долучення до договору оренди всіх документів, які, у відповідності до ч.4 ст.15 Закону України "Про оренду землі", є невідємною частиною договору оренди землі.

Крім того, відділом Держкомзему у Ічнянському районі Чернігівської області на запит Ічнянського районного суду були надані копії актів визначення меж земельних ділянок в натурі (на місцевості) та кадастрові плани земельних жілянок до спірних договорів оренди (а.с.27-31).

Таким чином, позивачем не доведено наявності підстав для повернення земельної ділянки згідно ст.1212 ЦК України.

За таких обставин, рішення суду першої інстанції прийнято з дотриманням норм матеріального та процесуального права, висновки, викладені у судовому рішенні, доводами апеляційної скарги не спростовуються, підстави для скасування судового рішення відсутні.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 308, 313-315, 317, 319 ЦПК України, апеляційний суд, -

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу Прокурора Ічнянського району Чернігівської області відхилити, а рішення Ічнянського районного суду Чернігівської області від 24 червня 2011 року - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили.

Головуючий:Судді: