Дата документу Справа №
Апеляційний суд Запорізької області
Судова палата з цивільних справ
Суддя 1-ї інстанції Баруліна Т.Є. Суддя доповідач Бондар М.С.
06 вересня 2011 року Справа № 22-4293/11
У Х В А Л А

Іменем України

Коллегія судової палаті з цивільних справ апеляційного суду Запорізької області у складі:

головуючий - суддя: Бондар М.С., судді: Кухар С.В., Коваленко А.І.

секретар - Черненко А.І.

при участі: прокурора - адвоката -

розглянула у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за

апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Ленінського районного суду м.Запоріжжя від 23.06.2011 року у справі за позовом Публічного акціонерного товариства "ПриватБанк" до ОСОБА_1 про вилучення майна, -

в с т а н о в и л а :

У листопаді 2011 року комерційний банк "Приватбанк" (далі-Банк) звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1 про вилучення майна, посилаючись на те, що за кредитним договором № ZPVBAK04720039 від 14.06.2007 року відповідач, на придбання автомобіля, одержав в Банку 59 841,22 американських долара на строк до 14.06.2012 року. Про те свої зобов'язання щодо своєчасного повернення кредиту та відсотків за користування кредитом на виконує. У зв'язку з цим виникла заборгованість на загальну суму 302 145 грн. 35 коп.. Рішенням Ленінського районного суду м.Запоріжжя від 24.06.2009 року, яке набрало чинності, сума боргу була стягнута. Одночасно суд звернув стягнення на предмет застави у спосіб зазначений в п.2 ст.26 Закону України "Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень". Однак здійснити реалізацію заставленого майне не є можливим, оскільки автомобіль знаходиться у відповідача, який не бажає виконати договірні зобов'язання щодо передачі автомобіля Банку. Тому просили позов задовольнити.

Рішенням Ленінського районного суду м.Запоріжжя від 23.06.2011 року заявлені вимоги задоволені.

В апеляційній скарзі відповідач просив скасувати ухвалене рішення стверджуючи, що суд неправильно застосував норми матеріального права та неправильно визначився з обставинами справи щодо умов стягнення на заставлене майно.

Заслухавши пояснення учасників процесу, вивчивши матеріали справи, колегія суддів судової палаті з цивільних справ апеляційного суду дійшла до висновку, що скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Відповідно до ст.308 ЦПК суд апеляційної інстанції відхиляє скаргу, якщо встановлює, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням вимог матеріального та процесуального права.

Судом встановлено, за кредитним договором № ZPVBAK04720039 від 14.06.2007 року відповідач, одержав в Банку 59 841,22 американських долара на строк до 14.06.2012 року. Свої зобов'язання щодо своєчасного повернення кредиту та відсотків за користування кредитом на виконував. У зв'язку з цим виникла заборгованість на загальну суму 302 145 грн. 35 коп..

Рішенням Ленінського районного суду м.Запоріжжя від 24.06.2009 року, яке набрало чинності, сума боргу була стягнута. Окрім того, суд звернув стягнення на предмет застави, а саме: надав Банку право продати предмет забезпечувального обтяження шляхом укладення договору купівлі-продажу з іншою особою-покупцем.

На цей час автомобіль находиться у постійному користуванні відповідача, який не бажає його добровільно передати позивачу.

За умовами п.17.10 Договору Застави та ч.2 ст.28 Закону боржник на вимогу обтяжувала зобовязаний передати предмет обтяження у заклад (а.с.15).

Статтею 16 ЦК передбачено примусове виконання зобов'язання в натурі.

З цього випливає, що суд першої інстанції правильно вирішив справу і ухвалив законне рішення.

В звязку з цим, рішення суду скасуванню не підлягає.

Керуючись ст.307,308,313,314,315,317 ЦПК України, судова колегія, -

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 відхилити.

Рішення Ленінського районного суду м.Запоріжжя від 23.06.2011 року у цій залишити без змін.

Ухвала судової колегії може бути оскаржена безпосередньо до Вищого Спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня її проголошення.

Головуючий: Судді: