Справа № 1407/2-716/11
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"28" квітня 2011 р. Вознесенський міськрайонний суд Миколаївської області в складі: головуючої - судді Лузан Л .В., при секретарі судового засідання - Некрасовій А.О., за участю: позивача - ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Вознесенську Миколаївської з;ті цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до публічного акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» про розірвання кредитного договору, ¦

ВСТАНОВИВ:

23.03.2011 року позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до від-повідача публічного акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» про розірвання кредитно - заставного договору.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначав, що 31.03.2008 року між ним та закритим акціонерним товариством Комерційний банк «ПриватБанк», правонаступником якого є публічне акціонерне товариство Комерційний банк «ПриватБанк» (далі - банк), був укладений кредитно - заставний договір № NKVZAK 13350052, відповідно до якого Банк надав позивачу кредит у розмірі :2 992 грн., 75 коп. для придбання автомобіля, з кінцевим терміном повернення кредиту до 19.03,2013 року, а останній зобов'язався вчасно повернути суму кредиту шляхом внесення помісячних платежів згідно узгодженого сторонами графіку, а також сплачувати проценти за користування ним в розмірі 15,96 % річних від суми залишку заборгованості.

Предметом застави, згідно вищевказаного договору, є автомобіль ЗАЗ Ланос ТР 69 УО, 2007 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_1.

В подальшому в односторонньому порядку Банком було збільшено відсоткову ставку за користування кредитними коштами до 26,47 % річних та відсоткову ставку пені у разі порушення взятого на себе зобов'язання.

Рішенням Жовтневого суду м. Дніпропетровська від 31.08.2010 року вищевказані дії Банку визнано неправомірними та відновлено положення, яке існувало до порушення, з покладенням на Банк обов'язку здійснити перерахунок сум відповідно до умов вищевказаного кредитного договору.

Проте, незважаючи на рішення суду, Банк продовжує нараховувати відсотки за підвищеною ставкою, що порушує співвідношення майнових інтересів позивача та позбавляє останнього того, на що він розраховував при укладенні договору. Зазначене стало підставою для звернення з даним позовом до суду.

В судовому засіданні позивач підтримав позовні вимоги, просив їх задовольнити. Надав пояснення, аналогічні, викладеним у позовній заяві.

Представник відповідача в судове засідання не з'явився. Про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином. Надав заяву, згідно якої просив у задоволенні позовних вимог відмовити.

Ухвалою суду справа розглянута у відсутність представника відповідача, оскільки в справі є достатньо матеріалів про права та взаємовідносини сторін.

Дослідивши та оцінивши матеріали справи в межах заявлених позовних вимог та на підставі наявних доказів, відповідно до вимог ст.11 ЦПК України, судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини.

Зокрема, судом встановлено, що 31.03.2008 року закрите акціонерне товариство Комерційний банк

«ПриватБанк» (після зміни найменування - публічне акціонерне товариство Комерційний банк «ПриватБанк») уклав в письмовій формі з ОСОБА_1 кредитно - заставний договір № NKVZAK 13350052 з додатками, в якому сторони узгодили всі його умови.

З договору та інших письмових доказів, що містяться в матеріалах справи вбачається те, що Банк зобов'язався видати, а в подальшому видав позичальнику кредит на придбання автомобіля в розмірі 62 992 грн. 75 коп., з кінцевим терміном повернення кредиту до 29.03.2013 року, а останній зобов'язався вчасно повернути суму кредиту шляхом внесення щомісячних платежів згідно узгодженого сторонами графіку, а також сплачувати проценти за користування ним в розмірі 15,9 річних від суми залишку заборгованості.

Предметом застави, згідно вищевказаного договору, є автомобіль ЗАЗ Ланос ТF 69 2007 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_1.

Заявляючи вимогу щодо розірвання вищевказаного кредитно - заставного договору пози посилався на те, що відбулась істотна зміна обставин, якими він керувався, укладаючи договір, а саме: нарахування Банком відсотків за користування кредитними коштами за підвищеною ставкою незважаючи на рішення Жовтневого суду м. Дніпропетровська від 31.08.2010 року, яким вищевказані дії Банку було визнано неправомірними, поновлено попереднє становище, що існувало порушення, та зобов'язано Банк нараховувати відсотки, відповідно до умов зазначеного договору

Відповідно до ч.1,2 ст, 652 ЦК України у разі істотної зміни обставин, якими стор керувалися при укладенні договору, договір може бути змінений чи розірваний за згодою сто, якщо інше не встановлено договором або не випливає із суті зобов'язання.

За відсутності згоди (домовленості) сторін про зміну або розірвання договору він може 5 змінений або розірваний на вимогу заінтересованої сторони лише за рішенням суду при наявності певних підстав, передбачених договором або законом.

Однією з таких підстав є істотне порушення договору другою стороною. Істотним вважається таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору, тобто йдеться 1 таке порушення договору однією із сторін, яке спричиняє для другої сторони неможливі) досягнення нею цілей договору. При цьому сторона, яка ставить питання про розірвання чи зі договору, має довести наявність істотного порушення договору та наявність шкоди, завдане і порушенням другою стороною. Така шкода може бути виражена у вигляді як реальних збитків (або) упущеної вигоди, так і моральної (немайнової) шкоди.

Тобто, вимагаючи розірвання договору позивач в силу ст.60 ЦПК України зобов'язані довести ті обставини, на які він посилається як на підставу своїх вимог.

Проте, позивачем такі обставини належними та допустимими доказами не доведені.

Що стосується посилання останнього на невиконання рішення Жовтневого суду Дніпропетровська, зазначене не може бути прийнято судом до уваги, оскільки вирішується в порядку звернення рішень судів до примусового виконання.

За такого, підстав для задоволення позовних вимог ОСОБА_1 щодо розірвання кредитно -

заставного договору суд не вбачає.

Керуючись ст.ст. 10, 11, 60, 88, 209, 212 - 215 ЦПК України, суд -

ВИРІШИВ:

В задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до публічного акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» про розірвання кредитно заставного договору № NKVZAK 13350052від 31.03.2008 року - відмовити.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Миколаївської області Вознесенський міськрайонний суд Миколаївської області шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні в судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя Л.В.Лузан