Справа №2-56 2011 р.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

1 березня 2011 року Іванківський районний суд Київської області в складі: головуючої-судді ОСОБА_1, при секретарі Мартовицькій Н.Є., з участю позивача, представника відповідача ОСОБА_2, , розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт.Іванків цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до Державного Департаменту Адміністрації зони відчуження і зони безумовного (обовязкового) відселення про захист честі, гідності та ділової репутації,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся з позовом до відповідача про захист честі, гідності ділової репутації. Свої позовні вимоги він обґрунтовує тим, що у 2006 році відносно нього порушена кримінальна справа, і відповідачем до матеріалів справи поєднана виробнича характеристика, яка в подальшому вплинула на критичне ставлення до нього з боку суддів про винесенні рішень. Зокрема, тричі приймалось рішення про тримання його під вартою, і лише 22.09.2010 року під час розгляду чергового подання слідчого щодо зміни запобіжного заходу, їй надана оцінка. Підставою для цього стали документи, які яскраво підтверджують упереджене ставлення до нього з боку відповідача під час написання характеристики.

Його ж відношення до обовязків керівника ДСЧП «Комплекс» викладено, як у характеристиці територіальної організації профспілок, так і у зверненні трудового колективу з проханням продовжити його контракт, у подяці від Адміністрації з нагоди 20-річчя ДСП «Комплекс», преміями, які видавались вже після написання негативної характеристики ( за серпень 2006 року).

В характеристиці його безпідставно звинуватили нездачі екзамену по радіаційній безпеці, що спростовано листом заступника директора ДСП «Комплекс» ОСОБА_4

Також звинувачено у консервації траншів на ПЗРВ «Буряківка»№, тоді як це питання віднесено до компетенції саме відповідача.

Позивач вважає, що зазначеною характеристикою порушено його право на повагу до гідності і честі, недоторканість ділової репутації. Просив спростувати недостовірну інформацію шляхом надання нової, обєктивної характеристики. Також, оскільки діями відповідача йому завдано моральної шкоди, яка полягає в приниженні його честі, гідності, ділової репутації, і після її надання керівництво АВЗ не продовжило з ним контракт, він втратив роботу, захворів, впродовж всього часу він від тяжбу за поновлення на посаді і відстоював свою непричетність до обвинувачення по кримінальній справі. Він оцінює завдану йому моральну шкоду у 5000 грн., які і просить стягнути з відповідача на його користь, а також судові витрати: 250 грн. сплаченого державного мита та 3,40 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи.

У судовому засіданні позивач підтримав свої позовні вимоги у повному обсязі, посилаючись на обставини, викладені у позові.

У судовому засіданні представник відповідача позов не визнав, посилаючись на те, що характеристика це документ, в якому дається оцінка ділових і моральних якостей працівника. Недостатній досвід роботи на керівних посадах на державних підприємствах у сфері поводження з радіоактивними відходами підтверджується записами у трудовій книжці. До призначення на посаду директора ДСП «Комплекс» такого досвіду у нього не було. Твердження позивача, що на підставі виданої Департаментом характеристики судом тричі приймались рішення про утримання його під вартою, не ґрунтується на законодавчій базі чи на будь-яких інших доказах, доданих до позову. Звернення трудового колективу це , по суті звернення голови профкому, оскільки до нього не додані докази проведення загальних зборів, належно оформлений витяг з протоколу. Подяка, занесена в трудову книжку, оголошена з нагоди 20-річчя утворення підприємства і носить формальний характер. Погодження на виплату премії ОСОБА_3 за серпень 2006 року підписане неналежною особою заступником начальника департаменту ОСОБА_5 Недостатній рівень кваліфікації позивача підтверджується і тим, що відповідним положенням не передбачено звільнення тих, хто пройшов перевірку знань в Українському радіологічному учбовому центрі. З огляду на це відповідач вважає видану характеристику обєктивною, і такою, що не порушує його честі, гідності і ділової репутації, а тому йому не завдано будь-якої моральної шкоди. У звязку з цим відповідач просить відмовити у позові , крім того, просить застосувати трирічний строк позовної давності, який ОСОБА_3 пропущено (характеристика видана у 2006 році, з позовом він звернувся у січні 2011 року).

Суд, вислухавши сторони, вивчивши додані до позовної заяви докази, приходить до висновку, що у задоволенні позовних вимог має бути відмовлено з наступних підстав.

ОСОБА_3 з 01.09.2005 року по 01.09.2006 року працював на посаді директора ДСП «Комплекс».

23.01.2006 року Прип*ятським спецпрокурором було порушено кримінальну справі за фактом зловживання службовими особами ДСП «Комплекс» прит реалізації металовміщуючих матеріалів, які пройшли дезактивацію ТОВ «Івона» та ТОВ «Світ-Маркет» за ознаками злочину, передбаченого ч.2 ст. 364 КК України.

В якості доказів свого їх позовних вимог позивач надав до суду характеристику, підписану начебто в.о. начальника ДД АЗВіЗБ(о)В ОСОБА_6, яка належним чином не завірена, і є ксерокопією документу, що не може вважатися належним доказом, не містить дати її видачі. Сам позивач стверджує, що ця характеристика була видана у серпні 2006 року. Стверджуючи, що вона стала підставою для обрання відносно нього судом рішень про утримання його під вартою подав, як доказ, лише постанову від 03.08.2006 року, якою в обранні запобіжного заходу було відмовлено, лише продовжено строк затримання до 10 діб. Та додав постанову від 22.10.2010 року, якою слідчому було відмовлено у зміні запобіжного заходу з застави на взяття під варту.

ОСОБА_3 подано позов про захист честі, гідності та ділової репутації.

Під гідністю слід розуміти визнання цінності кожної фізичної особи як унікальної біопсихосоціальної цінності, з честю повязується позитивна соціальна оцінка особи в очах оточуючих, яка ґрунтується на відповідності її діянь (поведінки) загальноприйнятим уявленням про добро і зло, а під діловою репутацією фізичної особи розуміється набута особою суспільна оцінка її ділових і професійних якостей при виконанні нею трудових, службових, громадських чи інших обовязків.

Вивчивши подану до суду характеристику, а також викладені в позові обгрунтування позовних вимог, суд приходить до висновку, що позивачем заявляються вимоги саме до захисту ділової репутації.

Оцінка викладених у характеристиці фактів свідчить про наступне:

У ній зазначено: «За час роботи на посаді проявив себе недостатньо кваліфікованим керівником підприємства, чому сприяла відсутність відповідного досвіду роботи на керівних посадах в державних підприємствах сфері поводження». У судовому засіданні позивач підтвердив, що роботами з РАВ на підприємстві згідно посадової інструкції займався його заступник. Представник відповідача ж пояснив, що в характеристиці констатувався сам факт того, що позивач не працював раніше на керівних посадах у державних підприємствах зазначеної категорії.

Щодо твердження про не завжди відповідальне ставлення директора до виконання службових обовязків і додержання чинного законодавства, а саме, відмовився проходити перевірку знань з радіаційної та ядерної безпеки, що дає підстави для відсторонення його від технічного управління підприємством. В даному випадку свої позовні вимоги позивач підтверджує тим, що він 02.12.2005 року пройшов переврку базових знань згідно з «Вимогами до обсягу базових знань фахівців з ядерної та радіаційної безпеки» 02.12.2005 року, що підтвердив відповідним атестатом Українського радіологічного учбового центру. В той же час Положення про порядок перевірки знань правил, норим і стандартів з ядерної і радіаційної безпеки у керівників і спеціалістів управлінь МНС України та керівників і членів екзаменаційних комісій підприємств, що безпосередньо підпорядковані МНС, та підприємств, що не підпорядковані ҐМНС, але виконують роботи підрядників за проектом зняття з експлуатації ЧАЕС та перетворення обєкта «Укриття» в екологічно безпечну систему, затвердженого 19.10.2005 року не передбачає звільнення від перевірки осіб, які пройшли перевірку знань в Українському радіологічному учбовому центрі.

Щодо захоронення радіоактивних відходів у ПЗРВ «Буряківка», то в даному випадку в характеристиці лише констатовано факт того, що траншеї до цього часу (написання характеристики) не законсервовані.

В характеристиці також звертається увага на незадовільну роботу ДСП «Комплекс» з підприємствами, залученими до виконання робіт у зоні відчуження з посиланням на невиконання замовником зобовязань за договором, зокрема на те, що в разі прийняття рішення за позовом на користь «Івони» підприємству буде нанесено суттєвих матеріальних збитків (близько 900000 грн.), зважаючи на це МНС України розглядає питання про доцільність продовження контракту з ОСОБА_3, термін якого закінчується 01.09.2006 року. Викладене свідчить про те, що в характеристиці відображались факти, що мали місце саме на час їх подання до Прип*ятської спецпрокуратури за вимогою останньої.

В цій же характеристиці відзначено і позитивний момент, а саме, що менеджментські здібності ОСОБА_3 дозволили дещо стабілізувати економічний стан підприємства.

Оцінюючи викладене вище суд приходить до висновку, що наведені в характеристиці висловлювання є оціночними судженнями відповідача, критичною оцінкою певних фактів і недоліків, що могли мати місце в діяльності позивача на вищевказаній посаді, а отже не може вважатися недостовірною інформацією.

Враховуючи викладене, та той факт, що тягар доказування що достовірності інформації по зазначеній категорії справ покладається саме на особу, яка її поширювала, а саме на відповідача, що презюмується ч. 3 ст. 277 ЦК України та з урахуванням надання доказів протилежного з боку відповідача, суд доходить висновку про не обґрунтованість позовних вимог в цій частині. Виходячи з наведеного та встановленого, суд вважає, що не може бути задоволений також позов в частині відшкодування позивачу моральної (немайнової) шкоди, оскільки відповідно до ст. 280 ЦК України моральна шкода підлягає відшкодуванню у разі її заподіяння фізичній особі порушенням її особистого немайнового права.

Слід також зазначити, що звернення трудового колективу , на яке посилається позивач в обґрунтування своїх позовних вимог щодо неправдивості викладених у характеристиці фактів, це по суті, звернення голови профспілкового комітету підприємства, до нього не додані докази проведення профспілкових зборів, належно оформлений витяг з протоколу. Громадське обєднання, яким є Чорнобильська територіальна організація профспілки, може надавати характеристику виключно в межах своїх повноважень, і відповідно позивач може клопотатися про доручення цих документів до матеріалів кримінальної справи, для подальшої оцінки цих документів у комплексі з іншими документами під час розгляд справи по суті.

Надання відповідачем на вимогу досудового слідства характеристики жодним чином не вплинуло на прийняття рішення про обрання запобіжного заходу, навпаки, у постанові доданій позивачем від 03.08.2006 року зазначено, що характеристика є поверховою і рішення приймалось на підставі ст. 148, 150, 155, 165-1, 165-2 ч.8 КК України.

Суд також вважає за необхідне зазначити, що позивачем пропущено строк позовної давності звернення до суду, встановлений ст. 257 ЦК України, оскільки , як стверджує сам позивач, характеристика була подана в Прип*ятську спецпрокуратуру у 2006 році, відповідні матеріали подавались до суду з поданням про обрання запобіжного заходу періодично з серпня 2006 року, і позивач був з ними ознайомлений, тому мав можливість вчасно подати позов до суду. Підстав для поновлення строку позовної давності суд не вбачає.

Керуючись ст. 5, 10, 57, 60, 88, 212, 213, 215, 218 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В:

У задоволенні позову відмовити.

Рішення може бути оскаржене в Апеляційний суд Київської області через Іванківський районний суд шляхом подачі апеляційної скарги протягом 10 днів з дня проголошення рішення.

Суддя: