Справа № 2-652/11
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

09 вересня 2011 року суддя Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області у складі:

Головуючого - судді Дурасової Ю.В.,

при секретарі Крутій Ю.В.,

розглянувши в судовому засіданні в залі суду в м. Кривому Розі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до відповідача ОСОБА_2 про відшкодування моральної шкоди, суд -

В С Т А Н О В И В :

В провадженні Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу знаходиться вказана цивільна справа. Позивач просить стягнути з відповідача на користь позивача 100000 моральної шкоди, а також витрати на правову допомогу в розмірі 5000 грн.

У судове засідання учасники процесу не зявилися, про час і місце судового засідання повідомлялися належним чином. Позивач надала заяву згідно якої просить справу розглянути у її відсутності, позовні вимоги підтримує.

Дослідивши матеріали справи, повно і всебічно зясувавши обставини справи, дотримуючись принципів змагальності і диспозитивності цивільного судочинства, оцінивши докази у справі у їх сукупності за своїм внутрішнім переконанням згідно ст. 212 ЦПК України, захищаючи порушені, невизнані або оспорювані права, свободи чи інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб згідно ст. 1 ЦПК України, суд вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню на таких підставах.

У судовому засіданні встановлені наступні факти, обставини та правовідносини, які регулюються ЦК України.

Згідно Постанови суду від 04.03.2010 року, кримінальна справа (№1-255/2010) по звинуваченню ОСОБА_2 в вчиненні злочину, передбаченому ст. 286 ч. 2 КК України, - закрита, підсудний звільнений від кримінальної відповідальності на підставі ст1 п.б ЗУ Про амністіювід 19.04.2007 року. Згідно Постанови суду від 04.08.2010 року, кримінальна справа (№1-547/2010) по звинуваченню ОСОБА_2 в вчиненні злочину, передбаченому ст. 286 ч. 2 КК України, - закрита, підсудний звільнений від кримінальної відповідальності на підставі ст1 п.б ЗУ Про амністіювід 19.04.2007 року. Згідно ухвали суду апеляційної інстанції від 26.10.2010 року, апеляція ОСОБА_1 залишена без задоволення, а постанова Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу від 04.08.2010 року, у відношення ОСОБА_2 без змін.

Згідно постанови Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу від 04.08.2010 року, встановлено, що водій автомобілю Шкода Октавія- ОСОБА_2 проявив неуважність до обстановки на дорозі, не відреагував на її зміни, порушив вимоги п. 12.1 ПДР України, у звязку з чим ОСОБА_1 отримала тілесні ушкодження.

Відповідно до вимог ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Відповідно до ст. 1167 ЦК України, моральна шкода завдана неправомірними діями, рішеннями чи бездіяльністю відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини.

Згідно ст. 23 ЦК України, особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її права. Моральна шкода полягає у фізичному болі та стражданнях, яких фізична особа зазнала у звязку з протиправною поведінкою щодо неї самої.

Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності та справедливості.

Враховуючи обставини у праві, суд дійшов висновку позовні вимоги задовольнити частково: стягнути з відповідача на користь позивача моральну шкода в розмірі 60000 грн.

Розглядаючи вимогу про стягнення з відповідача витрат, повязаних з правовою допомогою в розмірі 5000 грн., суд вважає, що дана вимога не підлягає задоволенню на таких підставах.

Частина 2 ст. 59 Конституції України визначає, що для надання правової допомоги при вирішенні справ в судах та інших державних органах діє адвокатура. Однак правову допомогу учасникам судового процесу можуть надавати також інші спеціалісти в галузі права.

Відповідно до ст. 12 ЦПК України, особа, яка бере участь у справі, має право на правову допомогу, яка надається адвокатами або іншими фахівцями у галузі права в порядку, встановленому законом.

Згідно ст. 79 ЦПК України, видами судових витрат є судовий збір та витрати, повязані з розглядом справи. В силу ч. 3 ст. 79 ЦПК України, до витрат повязаних з розглядом справи, належать: витрати на інформаційно-технічне забезпечення; витрати на правову допомогу; витрати сторін та їх представників, що повязані з явкою до суду; витрати, повязані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів та проведенням судових експертиз; витрати, повязані з проведенням огляду доказів за місцем їх знаходження та вчинення інших дій, необхідних для розгляду справи. Відповідно до ст. 56 ЦПК України, правову допомогу може надавати особа, яка є фахівцем у галузі права і за законом має право на надання правової допомоги. Особа, яка має право на надання правової допомоги, допускається ухвалою суду за заявою особи, яка бере участь у справі.

Відповідно до матеріалів справи між позивачем та адвокатом ОСОБА_3 укладено договір про надання юридичних послуг. Однак позивач заяву про залучення у справу адвоката ОСОБА_3 як особу, що надає правову допомогу не надавала.

Відповідно до затверджених Постановою КМУ від 27.04.2006 року № 590 Граничних розмірів компенсації витрат, повязаних з розглядом цивільних та адміністративних справ, і порядок їх компенсації за рахунок держави, витрати на оплату правової допомоги компенсуються з урахуванням часу роботи особи, яка надає правову допомогу. При цьому суд враховує, що процесуальний статус особи яка надає правову допомогу, передбачений ст. 56 ЦПК України, не збігається з правовим статусом представника сторони, тому участь ОСОБА_3. в судових засіданнях, як представника позивача за своєю суттю не є наданням правової допомоги.

Відповідно до ст. 84 ЦПК України, витрати, повязані з оплатою правової допомоги адвоката або іншого фахівця в галузі права, несуть сторони, крім випадків надання безоплатної правової допомоги. Граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу встановлюється законом.

Тому суд не вбачає можливості задовольнити вимогу позивача про стягнення з відповідача витрат на правову допомогу.

Таким чином, суд не знайшов підстав задовольнити інші вимоги позивача.

Суд вважає, що в силу ст. 81, 88 ЦПК України, стягненню з відповідача на користь держави підлягають витрати, повязані з розглядом справи: судовий збір за моральну шкоду в розмірі 08грн.50коп., а також 30грн. на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи;

Керуючись ст. 55 Конституції України, ст. 16, , 23, 1167 ЦК України, ст. 8, 10, 11, 208, 212, 214, 215, ЦПК України суд

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги позивача ОСОБА_1 до відповідача ОСОБА_2 про відшкодування моральної шкоди задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_2, на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3, матеріальну шкоду в розмірі 60000 грн.

В інших вимогах відмовити.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави витрати, повязані з розглядом справи: судовий збір в розмірі 08грн.50коп., а також 30грн. на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до набрання законної сили. Рішення набирає законної сили після закінчення строку апеляційного оскарження.

Апеляційне оскарження здійснюється шляхом подачі через суд першої інстанції, який постановив рішення апеляційної скарги протягом 10 днів з дня проголошення рішення, в порядку ст. 295 ЦПК України. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подавати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя: Ю.В. Дурасова