Справа № 22-ц-85/11 Головуючий у І інстанції Кошель Б.І.
Провадження № Доповідач у 2 інстанції ОСОБА_1
Категорія 58 26.01.2011
УХВАЛА

Іменем України

26 січня 2011 року колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Київської області в складі:

Головуючого: Яворського М.А.,

Суддів: Коцюрби О.П., Ігнатченко Н.В.

при секретарі: Джафаровій Т.Г.

розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на ухвалу Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 08 липня 2010 року у справі за скаргою ОСОБА_2 на постанову про відкриття виконавчого провадження.

Заслухавши доповідь судді апеляційного суду, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів,-

ВСТАНОВИЛА:

25 червня 2010 року ОСОБА_2 звернувся до суду з вказаною скаргою в якій просить суд скасувати постанову про відкриття виконавчого провадження від 28.01.2010 року на виконання виконавчого листа №2-1997 про вселення ОСОБА_3 А.1. та ОСОБА_3 до АДРЕСА_1, мотивуючи тим, що вказана постанова ухвалена з порушенням норм чинного законодавства, оскільки виконавчий лист не відповідає вимогам ст.ст. 17, 19 Закону України «Про виконавче провадження», є неправомірною, та порушує її права.

Ухвалою Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 08 липня 2010 року скаргу на дії державного виконавця Гуменюк ІІ МВ ДВС Білоцерківського МРУЮ відмовлено.

Не погоджуючись з ухвалою суду ОСОБА_2 подала апеляційну скаргу в якій просить ухвалу суду першої інстанції скасувати та постановити нову якою задовольнити скаргу повністю, з мотивів порушення судом норм матеріального та процесуального права, внаслідок неповного зясування обставин, що мають значення для справи.

Зокрема апелянт вказує, що оскаржуваною ухвалою суд зазначив, що він проводив розгляд скарги на дії державного виконавця Гуменюка І.І., який не був учасником даного судового провадження, не залучався до участі у справі в якості сторони у судовому процесі, при тому що вона подавала скаргу на постанову про відкриття виконавчого провадження від 28.01.2010 року, а не на дії державного виконавця, а тому відповідне рішення суду мало б бути ухвалено відповідно до заявлених у скарзі вимог. Це є процесуальне порушення, яке є достатньою підставою для скасування ухвали Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 08.07.2010 р.

В судовому засіданні суду апеляційної інстанції апелянт повністю підтримала вимоги апеляційної скарги, та просила суд апеляційної інстанції звернути увагу на той факт що відповідно до виконавчого листа №2-1997 про вселення ОСОБА_3 А.1. та ОСОБА_3 до АДРЕСА_1, до апелянта в квартиру мають вселити неповнолітніх дітей.

Представник відділу Державної виконавчої служби заперечив, просив відхилити апеляційну скаргу, ухвалу суду першої інстанції залишити без змін, та на додаткові пояснення апелянта зауважив, що у виконавчому листі вказано прізвище стягувача, та вказано що то є представник неповнолітніх дітей.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення осіб, які брали участь у розгляді справи, перевіривши матеріали справи в порядку, передбаченому статтею 303 ЦПК України, колегія суддів дійшла висновку про задоволення апеляційної скарги ОСОБА_2 частково з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що 27 листопада 2009 року Білоцерківським міськрайонним судом по справі №2-1997 за 2009 рік було видано виконавчий лист. 28 січня 2010 року на виконання зазначеного листа державним виконавцем була ухвалена постанова про відкриття виконавчого провадження.

В оскаржуваній ухвалі суд першої інстанції послався на вимоги ст.ст. 384,385 ЦПК України, щодо порядку оскарження дій державного виконавця, що є помилковим, оскільки заявник ОСОБА_2 звернулась до суду зі скаргою конкретно на постанову про відкриття виконавчого провадження, а не на дії державного виконавця.

Колегія суддів вважає, що посилання заявниці на невідповідність виконавчого листа вимогам ст. 19 Закону України «Про виконавче провадження» є безпідставним та хибним, оскільки виконавчий лист видається і виданий судом, що постановив рішення, а саме Білоцерківським міськрайонним судом. Апеляційний суд не наділений повноваженнями видавати виконавчий лист, в разі, якщо рішення суду першої інстанції було змінено, чи скасовано і ухвалено нове рішення. При цьому цивільна справа залишається у провадженні суду першої інстанції і цим же судом проводиться виконання по рішення.

У виданому виконавчому листі ( а.с.19) відповідно до вимог ст. 19 Закону України «Про виконавче провадження» вказано назва документа, дата видачі та найменування органу, посадової особи, що видали документ; дата і номер рішення, за яким видано виконавчий документ; резолютивна частина рішення, що підлягає до виконання; дата набрання чинності рішенням; строк пред'явлення виконавчого документа до виконання; ім'я (прізвище, ім'я та по батькові). місце проживання боржника та стягувача.

Єдине зауваження до виконавчого листа, що підпис судді та секретаря не розшифровано, тобто біля їх підписів не вказано прізвища, але суд скріпив їх підписи печаткою.

Колегія суддів вважає, що виданий Білоцерківським міськрайонним судом 27.11.2009 року по справі №2-1997 за 2009 рік, виконавчий лист повністю відповідає всім вимогам передбаченим ст. 19 Закону України «Про виконавче провадження».

Посилання апелянта на те, що відсутні дані про те, що особи, що вселяються є неповнолітніми, є безпідставними, оскільки у виконавчому листі в графі прізвище, імя, по батькові стягувача вказано, прізвище стягувача ОСОБА_4 /представник неповнолітніх ОСОБА_5 та ОСОБА_3І./ (а.с.19 на звороті).

Оскаржуючи ухвалу суду першої інстанції апелянт вказує, що державний виконавець не направив їй копію постанови, фактично оскаржуючи дії державного виконавця а не саму постанову, виходячи за межі прохання скарги, оскільки заявник просила в скарзі до суду першої інстанції скасувати постанову про відкриття виконавчого провадження від 28 січня 2010 року, тому вказану вимогу колегія вважає безпідставною, як і інші посилання апелянта на незаконність ухвали суду першої інстанції, оскільки вони стосуються суті рішення, на виконання якого було видано виконавчий лист, оскільки під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, відповідно до норми ч.1 ст.303 ЦПК України.

Відповідно до п.2 ч.2 ст. 307 ЦПК України суд в апеляційному порядку має право скасувати ухвалу суду першої інстанції і постановити нову ухвалу.

Згідно ст.312 ЦПК України суд змінює або скасовує ухвалу суду першої інстанції і постановляє ухвалу з цього питання , якщо воно було вирішено судом першої інстанції з порушенням норм процесуального права або при правильному вирішенні було помилково сформульовано суть процесуальної дії чи підстави її застосування.

На підставі викладеного колегія суддів вважає необхідним скасувати ухвалу Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 08 липня 2010 року та постановити нову, де вказати вірно назву скарги з якою заявник ОСОБА_2 звернулась до суду першої інстанції, а саме не на дії державного виконавця, а на постанову про відкриття виконавчого провадження, та відмовити в задоволенні скарги ОСОБА_6, оскільки відповідно до ч. 3 ст. 387 ЦПК України якщо оскаржувана постанова була прийнята відповідно до закону, в межах повноважень державного виконавця і права чи свободи заявника не було порушено, а фактично заявник не погоджується з рішенням суду про вселення до неї в квартиру неповнолітніх дітей.

Керуючись ст.ст. 303, 307,312, 315, 317, 319, 387 ЦПК України колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити частково.

Ухвалу Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 08 липня 2010 року скасувати та постановити нову, якою в задоволенні скарги ОСОБА_6 на постанову про відкриття виконавчого провадження відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржене до касаційної інстанції протягом двадцяти днів.

Головуючий: М.А.Яворський

Судді: О.П.Коцюрба

ОСОБА_1