Справа № 22-ц-2488/2011 Головуючий у I інстанції Шитченко Н.В.
Категорія цивільна Доповідач - Острянський В. І.
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04 жовтня 2011 року

АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРНІГІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ у складі:

головуючого - суддіОСОБА_1 ,
суддів:ОСОБА_2, ОСОБА_3,
при секретарі:ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за апеляційною скаргою ОСОБА_5 на рішення Чернігівського районного суду від 28 липня 2011 року по справі за позовом ОСОБА_5 до Товариства з обмеженою відповідальністю „Інтрансавтострой про розірвання договору оренди ,

в с т а н о в и в:

В липні 2011 року ОСОБА_5 звернувся до суду з позовом, в якому просив розірвати договір оренди землі від 05 жовтня 2007 року № 85, укладений з ТОВ „Інтрансавтострой (далі Договір).

В обґрунтування своїх позовних вимог вказував, що йому на праві власності належить земельна ділянка площею 4,3104 га для сільськогосподарського використання, яка була передана в оренду строком на 10 років на підставі договору. Як зазначає позивач, всупереч п. 9 договору оренди та ст.ст. 24, 32 Закону України „Про оренду землі орендна плата ТОВ „Інтрансавтострой з листопада 2009 року і по даний час не сплачувалась. Враховуючи наведене та у звязку зі скрутним матеріальним становищем, викликаного неможливістю обробляти власну земельну ділянку, позивач просить достроково розірвати договір оренди земельної ділянки.

В апеляційній скарзі ОСОБА_5 просить скасувати рішення суду через неповне зясування обставин справи, порушення норм матеріального та процесуального права і ухвалити нове рішення про задоволення позовних вимог.

Апелянт вказує, що судом не було звернуто уваги, що пунктом 33 укладеного Договору передбачено, що його дія припиняється також і в інших випадках, передбачених законом. Матеріалами справи підтверджується систематична несплата відповідачем орендної плати, а відповідно до змісту ст. 141 „Земельного Кодексу однією з підстав припинення права користування земельною ділянкою є систематична несплата земельного податку або орендної плати, і ця норма є імперативною, тобто обовязковою. Відповідачем розпочато процедуру ліквідації юридичної особи, а пунктом 33 Договору передбачено припинення його дії у разі ліквідації юридичної особи-орендаря. Таким чином, вважає апелянт, є всі підстави для задоволення позовних вимог та розірвання укладеного договору оренди земельної ділянки.

Рішенням Чернігівського районного суду від 28 липня 2011 року в задоволенні позовних вимог ОСОБА_5 про розірвання договору оренди землі відмовлено.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи, апеляційний суд приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Судом першої інстанції встановлено, що ОСОБА_5 є власником земельної ділянки площею 4,3104 га в с. Кархівка Кархівської сільської ради Чернігівсьбкого району, що належить йому відповідно до державного акту на право власності серії ЯБ № 939671 від 26 січня 2006 року і яку він передав в оренду ТОВ „Інтрансавтострой 05.10.2007 року відповідно до договору.

ОСОБА_5 вважає, що вказаний договір оренди повинен бути розірваний, оскільки має місце порушення орендарем істотних умов договору, а саме факт системної несплати орендної плати .

Відмовляючи в задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції виходив з того, що п. 14 укладеного Договору передбачено відповідальність орендаря у разі невиконання зобовязання по сплаті орендної плати у вигляді пені в розмірі 02 % від несплаченої суми за кожний день прострочення, а не розірвання договору.

Такі висновки суду не відповідають наданим сторонами доказам і положенням ст.ст. 24, 32 Закону України „Про оренду землі, ст. 141 Земельного кодексу України.

Відповідно до ч.1 ст. 32 Закону України „Про оренду землі на вимогу однієї з сторін договір оренди землі може бути достроково розірваний за рішенням суду в разі невиконання сторонами обовязків, передбачених ст.ст. 24, 25 цього Закону.

Ст.11 ЦПК України передбачає, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням осіб, поданих відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Статтею 24 Закону України „Про оренди землі орендодавець має право вимагати від орендаря своєчасного внесення орендної плати.

Відповідно до ст.303 ч.1 ЦПК України під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції.

За таких обставин, коли судом достовірно встановлено, що відповідачем не сплачено орендну плату позивачу за користування земельною ділянкою, яка належить йому на праві власності, апеляційний суд приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, рішення суду скасуванню, а договір оренди землі від 05 жовтня 2007 року розірванню.

Керуючись ст.ст. 88, 303, п.2 ч.1 ст.307, п.п.3-4 ч.1 ст.309, 313, 314, 316, 317, 319 ЦПК України, ст. 141 Земельного кодексу України, ст.ст. 24, 25, 32 Закону України „Про оренду землі, апеляційний суд,

В И Р І Ш И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_5 - задовольнити.

Рішення Чернігівського районного суду від 28 липня 2011 року - скасувати.

Позов задовольнити.

Договір оренди землі від 05 жовтня 2007 року, укладений між ОСОБА_5 і ТОВ „Інтрансавтострой смт.М.-Коцюбинське і зареєстрований у Чернігівському районному відділі регіональної філії Центру ДЗК 05 жовтня 2007 року за № 85 - розірвати.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю „Інтрансавтострой на користь ОСОБА_5 понесені судові витрати в сумі 86 грн. 75 коп.

Рішення набирає законної сили з моменту проголошення і може бути оскаржене до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий:Судді: