Броварський міськрайонний суд Київської області
справа № 2-2358/11
21 грудня 2011 року м. Бровари
Броварський міськрайонний суд Київської області у складі:
головуючого-судді ОСОБА_1,
при секретарі ОСОБА_2,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за позовом Броварського міжрайонного прокурора Київської області в інтересах держави в особі Броварської районної державної адміністрації Київської області до ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8 та ОСОБА_9 про визнання державних актів на право власності на земельні ділянки і договорів купівлі-продажу земельних ділянок недійсними та повернення земельних ділянок у власність держави,
У травні 2011 року Броварський міжрайонний прокурор Київської області звернувся до суду в інтересах держави в особі Броварської районної державної адміністрації Київської області з позовом, у якому зазначав, що проведеною перевіркою встановлено, що розпорядженням голови Броварської районної державної адміністрації № 535 від 24 березня 2010 року Про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельних ділянок у власність для ведення особистого селянського господарства 35 громадянам в адмінмежах Погребської сільської ради Броварського району Київської області за межами населеного пункту (далі розпорядження голови Броварської РДА № 535 від 24 березня 2010 року) 35 громадянам було затверджено проект землеустрою щодо відведення земельних ділянок у власність для ведення особистого селянського господарства та передано їм у власність земельні ділянки загальною площею 70 га.
На підставі цього розпорядження громадянам ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7 і ОСОБА_8 передано у власність земельні ділянки для ведення особистого селянського господарства площею по 2,0000 га кожному.
Згідно із розпорядженням голови Броварської РДА № 535 від 24 березня 2010 року на імя відповідачів видані державні акти на право власності на земельні ділянки для ведення особистого селянського господарства в адмінмежах Погребської сільської ради Броварського району Київської області за межами населеного пункту, а саме:
У ході перевірки зясувалося, що зазначені земельні ділянки входять до прибережної захисної смуги річки Десна, тобто відносяться до земель водного фонду із режимом обмеженої господарської діяльності.
Даний факт підтверджується висновком землевпорядної експертизи № 01-01/1190 від 13 серпня 2010 року та висновком заступника начальника Дніпровського басейнового управління водних ресурсів від 21 травня 2010 року № 718.
Згідно із ст. 14 Конституції України земля є основним національним багатством, що перебуває під особливою охороною держави. Право власності на землю гарантується. Це право набувається і реалізується громадянами, юридичними особами та державою виключно відповідно до закону.
У ч. 2 ст. 19 Конституції України визначено, що органи державної влади та місцевого самоврядування, їх посадові особи зобовязані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Відповідно до п. п. а, б ч. 1 ст. 58 Земельного кодексу України (далі ЗК України), ст. 4 Водного кодексу України (далі ВК України) до земель водного фонду належать землі, зайняті: морями, річками, озерами, водосховищами, іншими водними обєктами, болотами, а також островами, не зайнятими лісами; прибережними захисними смугами вздовж морів, річок та навколо водойм, крім земель, зайнятих лісами.
Згідно із п. д ч. 4 ст. 84 ЗК України до земель державної власності, які не можуть передаватись у приватну власність, належать землі водного фонду, крім випадків, визначених цим Кодексом.
У ч. 2 ст. 89 ВК України визначено, що у прибережних захисних смугах уздовж річок, навколо водойм та на островах забороняється розорювання земель, а також садівництво та городництво; зберігання та застосування пестицидів і добрив; влаштування літніх таборів для худоби.
Виходячи з наведеного, зазначені земельні ділянки не можуть передаватись у приватну власність, оскільки відносяться до земель водного фонду.
Відповідно до ст. 116 ЗК України громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом.
За таких обставин, державні акти на право власності на вказані вище земельні ділянки ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7 і ОСОБА_8 видані з грубим порушенням вимог чинного законодавства.
01 червня 2010 року ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7 і ОСОБА_8 уклали із ОСОБА_9 договори купівлі-продажу цих земельних ділянок, посвідчені приватним нотаріусом Броварського районного нотаріального округу ОСОБА_10Г, зареєстровані в реєстрі за №№ 2255, 2206, 2265, 2245, 2260 і 2275.
Згідно із ч. 1 ст. 203 ЦК України зміст правочину не може суперечити актам цивільного законодавства, а також моральним засадам суспільства.
Відповідно до ст. 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені ч. ч. 1-3, 5 та 6 ст. 203 цього Кодексу.
У ст. 210 ЗК України визначено, що угоди, укладені із порушенням встановленого законом порядку купівлі-продажу, ренти, дарування, застави, обміну земельних ділянок, визнаються недійсними за рішенням суду.
Виходячи з положень ст. ст. 4, 203, 215 ЦК України договори купівлі-продажу земельних ділянок від 01 червня 2010 року, посвідчені приватним нотаріусом Броварського районного нотаріального округу ОСОБА_10, зареєстровані в реєстрі за №№ 2255, 2206, 2265, 2245, 2260 і 2275, на підставі яких право власності на земельні ділянки від ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7 і ОСОБА_8 перейшло до ОСОБА_9, є такими, що суперечать цивільному та земельному законодавству, оскільки за цими договорами відчужені земельні ділянки, які незаконно вибули із власності держави та перебувають у приватній власності фізичних осіб у порушення вимог закону.
За інформацією Управління Деркомзему у Броварському районі Київської області державні акти на право власності на земельні ділянки видані ОСОБА_9 у Книгах записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі не реєструвалися, відмітки про перехід права власності у них не ставилися.
Згідно із ст. 334 ЦК України право власності у набувача майна за договором виникає з моменту передання майна, якщо інше не встановлене договором або законом. Якщо договір про відчуження майна підлягає державній реєстрації право власності у набувача виникає з моменту такої реєстрації.
Відповідно до вимог ст. 125 ЗК України право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих справ.
Таким чином, на даний час власниками спірних земельних ділянок є відповідачі: ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7 і ОСОБА_8
Згідно із висновком про експертну вартість земельної ділянки, складеним 18 травня 2011 року Товариством з обмеженою відповідальністю ЗемЮрКонсалинг, вартість земельних ділянок площею по 2,0000 га кожна, що знаходяться у власності ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7 і ОСОБА_8, становить 3395220 грн.
Відповідно до ст. 16 ЦК України одним із способів захисту цивільних прав та інтересів може бути відновлення становища, яке існувало до порушення.
У ст. 153 ЗК України визначено, що власник не може бути позбавлений права власності на земельну ділянку, крім випадків, передбачених цим Кодексом та іншими законами України.
У даному випадку без визнання державних актів на право власності на спірні земельні ділянки та договорів купівлі-продажу земельних ділянок недійсними відновити становище, яке існувало до його порушення, неможливо.
Згідно із ст. 1 ЗК України земля є основним національним багатством, що перебуває під особливою охороною держави. Використання власності на землю не може завдавати шкоди правам і свободам громадян, інтересам суспільства, погіршувати ситуацію і природні якості землі.
Відповідно до ст. 321 ЦК України право власності є непорушним, ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.
У ч. 2 ст. 152 ЗК України передбачено, що власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не повязані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, і відшкодування завданих збитків.
Згідно із вимогами ст. 387 ЦК України власник має право витребувати своє майно від особи, яка незаконно без відповідної правової підстави заволоділа ним.
Відповідно до ч. 3 ст. 388 ЦК України якщо майно було набуте безвідплатно в особи, яка не мала права його відчужувати, власник має право витребувати його від добросовісного набувача у всіх випадках.
У ч. 2 ст. 158 ЗК України встановлено, що виключно судом вирішуються земельні спори з приводу володіння, користування і розпорядження земельними ділянками, що перебувають у власності громадян і юридичних осіб.
Оспорюваними державними актами на право власності на земельні ділянки та договорами купівлі-продажу земельних ділянок порушено інтереси держави, захист яких покладено на органи прокуратури.
Просив визнати недійсними:
Визнати недійсними шість договорів купівлі-продажу земельних ділянок площею 2,0000 га кожна, посвідчені приватним нотаріусом Броварського районного нотаріального округу ОСОБА_10, укладені 01 червня 2010 року ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7 і ОСОБА_8 із ОСОБА_9, зареєстровані в реєстрі за №№ 2255, 2206, 2265, 2245, 2260 і 2275, відповідно.
Витребувати на користь держави в особі Броварської районної державної адміністрації Київської області із незаконного володіння:
Прокурор Щербюк В.П. у судовому засіданні позов підтримав, дав пояснення, аналогічні викладеному вище, просив суд задовольнити позовні вимоги в повному обсязі. Проти ухвалення заочного рішення на підставі наявних у справі доказів не заперечував.
Відповідачі у справі ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8 і ОСОБА_9 повторно у судове засідання не зявилися, про час і місце судового розгляду повідомлялися належним чином, про причини неявки суд не повідомили, заяви про розгляд справи за їхньої відсутності до суду не надходили.
Заслухавши пояснення прокурора, дослідивши наявні у справі докази, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.
Відповідачам ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7 і ОСОБА_8 на підставі розпорядження голови Броварської РДА № 535 від 24 березня 2010 року були видані державні акти на право власності на земельні ділянки:
У п. б ч. 1 ст. 58 ЗК України, ст. 4 ВК України визначено, що до земель водного фонду належать землі, зайняті прибережними захисними смугами вздовж морів, річок та навколо водойм, крім земель, зайнятих лісами.
Відповідно до п. д ч. 4 ст. 84 ЗК України до земель державної власності, які не можуть передаватись у приватну власність, належать землі водного фонду.
Згідно із ч. 2 ст. 89 ВК України у прибережних захисних смугах уздовж річок, навколо водойм та на островах забороняється розорювання земель, а також садівництво та городництво.
Виходячи з наведеного, зазначені земельні ділянки не могли передаватись у приватну власність відповідачам, оскільки відносяться до земель водного фонду.
Враховуючи викладене, державні акти на право власності на вказані вище земельні ділянки ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7 і ОСОБА_8 видані безпідставно, з порушенням земельного і водного законодавства, тому судом вони визнаються недійсними.
01 червня 2010 року ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7 і ОСОБА_8 уклали із ОСОБА_9 договори купівлі-продажу зазначених земельних ділянок площею 2,0000 га кожна, для ведення особистого селянського господарства, які посвідчені приватним нотаріусом Броварського районного нотаріального округу ОСОБА_10, зареєстровані в реєстрі за №№ 2255, 2206, 2265, 2245, 2260 і 2275.
Відповідно до ч. 1 ст. 203 ЦК України зміст правочину не може суперечити актам цивільного законодавства, а також моральним засадам суспільства.
У ст. 215 ЦК України визначено, що підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені ч. ч. 1-3, 5 та 6 ст. 203 цього Кодексу.
Згідно із ст. 210 ЗК України угоди, укладені із порушенням встановленого законом порядку купівлі-продажу, ренти, дарування, застави, обміну земельних ділянок, визнаються недійсними за рішенням суду.
Договори купівлі-продажу земельних ділянок, укладені 01 червня 2010 року ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7 і ОСОБА_8 із ОСОБА_9, посвідчені приватним нотаріусом Броварського районного нотаріального округу ОСОБА_10, зареєстровані в реєстрі за №№ 2255, 2206, 2265, 2245, 2260 і 2275, є такими, що суперечать актам цивільного, земельного і водного законодавства, порушують інтереси держави, тому судом на підставі ст. ст. 215, 203 ЦК України вони теж визнаються недійними.
За інформацією Управління Деркомзему у Броварському районі Київської області державні акти на право власності на земельні ділянки видані ОСОБА_9 у Книгах записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі не реєструвалися, відмітки про перехід до нього права власності не ставилися.
Відповідно вимог ст. 334 ЦК України право власності у набувача майна за договором виникає з моменту передання майна, якщо інше не встановлене договором або законом. Якщо договір про відчуження майна підлягає державній реєстрації право власності у набувача виникає з моменту такої реєстрації.
У ст. 125 ЗК України визначено, що право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав.
Таким чином, на даний час власниками спірних земельних ділянок є відповідачі: ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7 і ОСОБА_8
Згідно із ч. 2 ст. 152 ЗК України власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю.
Відповідно до ст. 387 ЦК України власник має право витребувати своє майно від особи, яка незаконно, без відповідної правової підстави заволоділа ним.
У ч. 3 ст. 388 ЦК України встановлено, що якщо майно було набуте безвідплатно в особи, яка не мала права його відчужувати, власник має право витребувати його від добросовісного набувача у всіх випадках.
Згідно із ч. 2 ст. 158 ЗК України виключно судом вирішуються земельні спори з приводу володіння, користування і розпорядження земельними ділянками, що перебувають у власності громадян і юридичних осіб.
З висновку про експертну вартість земельної ділянки, складеного 18 травня 2011 року Товариством з обмеженою відповідальністю ЗемЮрКонсалинг, видно, що вартість однієї спірної земельної ділянки площею 2,0000 га становить 3395220 грн.
Оцінивши досліджені у судовому засіданні докази в їх сукупності, враховуючи, що земельні ділянки передані відповідачам ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7 і ОСОБА_8 безпідставно, з порушенням вимог законодавства, суд дійшов висновку, що спірні земельні ділянки підлягають витребуванню від відповідачів та поверненню у власність держави.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 60, 212 215, 224, 226 ЦПК України, суд
Визнати недійсним договір купівлі-продажу земельної ділянки площею 2,0000 га, укладений 01 червня 2010 року між ОСОБА_3 і ОСОБА_9, посвідчений приватним нотаріусом Броварського районного нотаріального округу ОСОБА_10, зареєстрований в реєстрі за № 2255.
Визнати недійсним договір купівлі-продажу земельної ділянки площею 2,0000 га, укладений 01 червня 2010 року між ОСОБА_4 і ОСОБА_9, посвідчений приватним нотаріусом Броварського районного нотаріального округу ОСОБА_10, зареєстрований в реєстрі за № 2206.
Визнати недійсним договір купівлі-продажу земельної ділянки площею 2,0000 га, укладений 01 червня 2010 року між ОСОБА_5 і ОСОБА_9, посвідчений приватним нотаріусом Броварського районного нотаріального округу ОСОБА_10, зареєстрований в реєстрі за № 2265.
Визнати недійсним договір купівлі-продажу земельної ділянки площею 2,0000 га, укладений 01 червня 2010 року між ОСОБА_6 і ОСОБА_9, посвідчений приватним нотаріусом Броварського районного нотаріального округу ОСОБА_10, зареєстрований в реєстрі за № 2245.
Визнати недійсним договір купівлі-продажу земельної ділянки площею 2,0000 га, укладений 01 червня 2010 року між ОСОБА_7 і ОСОБА_9, посвідчений приватним нотаріусом Броварського районного нотаріального округу ОСОБА_10, зареєстрований в реєстрі за № 2260.
Визнати недійсним договір купівлі-продажу земельної ділянки площею 2,0000 га, укладений 01 червня 2010 року між ОСОБА_8 і ОСОБА_9, посвідчений приватним нотаріусом Броварського районного нотаріального округу ОСОБА_10, зареєстрований в реєстрі за № 2275.
Визнати за державою в особі Броварської районної державної адміністрації Київської області право власності на:
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом десяти днів з дня отримання його копії.
Позивачем апеляційна скарга на заочне рішення суду може бути подана протягом десяти днів з дня його проголошення до Апеляційного суду Київської області через Броварський міськрайонний суд.
Суддя Дутчак І.М.