АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
22ц-4192/11 Головуючий у 1 й інстанції - ОСОБА_1
Доповідач - Повєткін В.В.
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 березня 2011 р. Апеляційний суд Дніпропетровської області в складі:

Головуючого судді: Повєткіна В.В.

суддів: Рудь В.В., Куценко Т.Р.

при секретарі: Качур Л.В.

Розглянув у відкритому судовому засіданні в м. Дніпропетровську цивільну справу за апеляційною скаргою Публічного акціонерного товариства Укрсиббанк

на рішення Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 30 листопада 2010 року

за позовом Публічного акціонерного товариства Укрсиббанкдо ОСОБА_2 та ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитним договором, -

В с т а н о в и в :

У січні 2010 року ПАТ Укрсиббанк звернулось до суду з позовом до ОСОБА_2 та ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитним договором посилаючись на те, що 20серпня 2007 року між позивачем та ОСОБА_2 укладено договір про надання споживчого кредиту та заставу транспортного засобу № 0, відповідно до якого Банк надав, а відповідач отримав кредит у розмірі 23888,00 доларів США. У забезпечення виконання кредитних зобов'язань того ж дня між Банком і ОСОБА_3 укладено договір поруки за № 0/2, на умовах якого ОСОБА_3 зобов'язався перед банком відповідати за виконання позичальником його зобов'язань в повному обсязі, що виникли із Кредитного договору як існуючих на теперішній час, так і тих, що можуть виникнути у майбутньому. Попри взяті зобов'язання ОСОБА_2 не виконав умови кредитного договору щодо своєчасного повернення сум отриманого кредиту та своєчасної сплати нарахованих за користування кредитними коштами процентів у встановлені кредитним договором терміни. Станом на 14 грудня 2009 року його заборгованість перед банком склала 158867,52 грн., у тому числі заборгованість за сумою кредиту у розмірі 19014,22 доларів США, що у еквіваленті за курсом НБУ становить 151786,72 грн.; заборгованість за процентами по користування кредитом у сумі 772,21 доларів США, що у еквіваленті становить 6164,40 грн.; пеню за несвоєчасне погашення заборгованості за кредитом у сумі 698,26 грн. та пеню за несвоєчасне погашення заборгованості за процентами у сумі 218,14 грн. тому позивач просив суд стягнути солідарно з відповідачів суму заборгованості та судові витрати (а.с.2-3).

Рішенням Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 30 листопада 2010 року позовні вимоги ПАТ Укрсиббанкзадоволено частково, стягнуто з ОСОБА_4 на користь позивача заборгованість за договором про надання споживчого кредиту та заставу транспортного засобу № 0 від 20 серпня 2007 року в розмірі 158867,52 грн., а також судовий збір сумі 1588,68 грн. та витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи сумі 120,00 грн., в задоволенні позову до ОСОБА_3 відмовлено (а.с.143-146).

В апеляційній скарзі (а.с.176-178) ПАТ Укрсиббанкпросить рішення суду скасувати, як ухвалене з порушенням норм матеріального та процесуального права, та прийняти нове рішення, яким позовні вимоги задовольнити в повному обсязі, оскільки:

- поручитель ОСОБА_3 є солідарним боржником разом з позичальником ОСОБА_4;

- 27 серпня 2009 року на адресу поручителя направлена вимога про дострокове погашення кредиту у зв'язку з неналежним виконанням позичальником зобов'язань за кредитом.

Перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції у межах доводів апеляційної скарги і вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що скарга є обґрунтованою і підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відмовляючи банку в задоволенні позову до поручителя, суд першої інстанції визнав, що при зверненні до суду з позовом до відповідачів про стягнення заборгованості за кредитним договором позивачем не надано доказів з приводу направлення поручителю досудової вимоги про зміну строку повернення платежів в сторону зменшення в порядку, встановленому розділом 6 кредитного договору, та не виконані вимоги п.2.1., п.2.2. договору поруки про те, кредитор не вправі без згоди поручителя змінювати умови кредитного договору з боржником, внаслідок чого збільшується обсяг відповідальності поручителя, та щодо пред'явлення цієї вимоги поручителю.

Колегія суддів вважає, що такий висновок суду першої інстанції не відповідає вимогам закону та матеріалам справи.

Відповідно до ч.1 ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобо-в'язується повернути кредит та сплатити проценти.

Як вбачається з матеріалів справи, відповідач ОСОБА_4, як позичальник, свої зобов'язання за кредитним договором щодо повернення кредиту та сплати відсотків не виконує.

Право кредитора вимагати від боржника дострокового повернення кредиту передбачене ст.1050 ЦК України.

Згідно з ч.1 ст.554 ЦК України у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники.

Згідно з договором поруки ОСОБА_3 зобовязувався солідарно з позичальником ОСОБА_4 відповідати перед банком за виконання зобовязань по кредитному договору (а.с.13).

Як вбачається з матеріалів справи, позичальником зобовязання по кредитному договору належним чином не виконувались, відповідачі розрахунок позивача щодо розміру заборгованості за кредитним договором станом на 14 грудня 2009 року у сумі 158867,52 грн. не заперечують.

Відповідно до ч.1 ст.559 ЦК України порука припиняється з припиненням забезпеченого нею зобов'язання, а також у разі зміни зобов'язання без згоди поручителя, внаслідок чого збільшується обсяг його відповідальності.

Як передбачено п.2.1. договору поруки, кредитор не вправі без згоди поручителя змінювати умови основного договору з боржником, внаслідок чого збільшується обсяг відповідальності поручителя.

Зміна строку повернення кредиту у зв'язку з вимогою про дострокове повернення кредиту та сплату заборгованості за кредитним договором не збільшує обсяг відповідальності поручителя.

В п.2.2. договору поруки передбачено, що у випадку невиконання боржником своїх зобов'язань за основним договором кредитор має право пред'явити свої вимоги безпосередньо до поручителя, які є обов'язковими до виконання поручителем на 10-й робочий день з дня відправлення йому такої вимоги (рекомендованим листом).

Як вбачається з матеріалів справи 27 серпня 2009 року на адресу поручителя направлена вимога про дострокове погашення кредиту у зв'язку з неналежним виконанням позичальником зобов'язань за кредитом рекомендованим листом, про що свідчить квітанція від 27 серпня 2009 року (а.с.49).

З огляду на це, колегія суддів вважає, що рішення суду першої інстанції в частині відмови в задоволенні позову банку до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитним договором солідарно з ОСОБА_2 підлягає скасуванню у зв'язку з неповним з'ясуванням обставин, що мають значення для справи, та порушенням норм матеріального права з ухваленням нового рішення про задоволення позову в цій частині.

Відповідно до цього з відповідачів солідарно на користь позивача підлягають стягненню сплачені ним судові витрати у сімі 1588,68 грн. та 120,00 грн. (а.с.4, 5).

У зв'язку з викладеним і керуючись ст.ст.307,308,309,314,316 Цивільного процесуального кодексу України, апеляційний суд, -

В И Р І Ш И В :

Рішення Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 30 листопада 2010 року в частині відмови в задоволенні позову Публічного акціонерного товариства "Укрсиббанк" до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитним договором солідарно з ОСОБА_2 - скасувати.

Стягнути ОСОБА_3 солідарно з ОСОБА_2 на користь Публічного акціонерного товариства "Укрсиббанк" заборгованість за кредитним договором у сумі 158867,52 грн., а саме: кредит у сумі 151786,72 грн., відсотки у сумі 6164,40 грн., пеню у сумі 916,40 грн.

Рішення Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 30 листопада 2010 року в частині стягнення з ОСОБА_2 судових витрат на користь Публічного акціонерного товариства "Укрсиббанк" - змінити.

Стягнути ОСОБА_3 солідарно з ОСОБА_2 на користь Публічного акціонерного товариства "Укрсиббанк" судові витрати у сумі 1708,68 грн., а саме: судовий збір у сумі 1588,68 грн. та витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи у сумі 120,00 грн.

В решті рішення Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 30 листопада 2010 року - залишити без зміни.

Рішення Апеляційного суду Дніпропетровської області набирає законної сили з моменту його проголошення і може бути оскаржене в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили.

Головуючий:

Судді: