Справа № 22-ц-2597/11 20.12.2011 27.12.2011
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МИКОЛАЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 22ц-2597/11 Головуючий у 1-ї інстанції Пісоцький О.М.
Категорія 5 Доповідач в апеляційній інстанції ОСОБА_1
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

20 грудня 2011 року м. Миколаїв

Колегія суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду Миколаївської області у складі:

головуючого: Лисенка П.П.,

суддів: Локтіонової О.В., Ямкової О.О.,

при секретарі: Богуславській О.М.,

за участю: позивача ОСОБА_2 та її представника ОСОБА_3,

відповідача ОСОБА_4 та його представника ОСОБА_5,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Миколаєві цивільну справу

за апеляційною скаргою

ОСОБА_4

на рішення Арбузинського районного суду Миколаївської області від 25 липня 2011 року

за позовом

ОСОБА_2

до ОСОБА_4 про усунення перешкод в користуванні, поновлення межі та відшкодування матеріальної шкоди,

В С Т А Н О В И Л А:

В серпні 2009 року ОСОБА_2 звернулася до суду з позовом та заявою про збільшення вимог до ОСОБА_4 про усунення перешкод, зобовязання перенести паркан і поновити межу між земельними ділянками, та відшкодувати на її користь матеріальну шкоду.

Позивач зазначала, що сторони проживають у належних ним на праві власності житлових будинках за адресами: Миколаївська область, Арбузинський район, смт. Арбузинка, вул. Бондаренка, №№ 57, 59 та є суміжними землекористувачами. Відповідач чинить їй перешкоди у користуванні належною їй на праві власності земельною ділянкою, так як порушив межу, яка поділяє їх ділянки, встановив впритул до її будинку свій паркан та спиляв належне їй дерево горіх, чим заподіяв матеріальну шкоду.

Посилаючись на викладене, позивач просила суд усунути перешкоди в користуванні належною їй земельною ділянкою, поновив межу, що поділяє земельні ділянки, розташовані за адресами: смт. Арбузинка, вул. Бондаренка, 57 і 59, зобовязавши відповідача перенести його паркан на відстань 2,6м від її будинку та стягнути на її користь 5 000 грн. 00 коп. матеріальної шкоди.

Рішенням Арбузинського районного суду Миколаївської області від 25 липня 2011 року позов задоволено частково, ухвалено про зобовязання ОСОБА_4 встановити паркан на межі земельних ділянок будинків №№ 57 і 59 по вул. Бондаренко в смт. Арбузинка, на відстані одного метра від стіни будинку ОСОБА_2. З відповідача ОСОБА_4 на користь позивача стягнуто 1 618 грн. 28 коп. матеріальної шкоди та судові витрати.

В апеляційній скарзі ОСОБА_4, посилаючись на невідповідність висновків суду обставинам справи та порушенням ним норм матеріального права, просить скасувати рішення суду і ухвалите нове, яким відмовити у задоволенні позову.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення осіб, які беруть участь у справі, перевіривши наведені в скарзі доводи та дослідивши матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню із наступних підстав.

Задовольняючи позов ОСОБА_2 частково, суд виходив з того, що відповідно до санітарно-будівельних норм паркан може бути розташований від стіни житлового будинку на відстані не менш 1 метра, а тому слід його перенести на таку відстань, встановив таким чином межу між суміжними земельними ділянками сторін, в незалежності від її попереднього встановлення землепідрядною організацією відповідно до технічної документації. Підставою для відшкодування шкоди на користь позивача є самовільні дії відповідача.

Проте, з такими висновками суду погодитися не можливо.

За змістом частини 1 статті 106, статей 107-108 ЗК України власник земельної ділянки має право вимагати з власника сусідньої земельної ділянки сприяння встановленню твердих меж, а також відновленню межових знаків у випадках, коли вони зникли, перемістилися або стали непридатними. Основою для відновлення меж є дані земельно-кадастрової документації. У випадках, коли сусідні земельні ділянки відокремлені парканом або іншою спорудою, то власники цих ділянок мають право на їх спільне використання, якщо зовнішні ознаки не вказують на те, що споруда належить лише одному із сусідів.

При вирішені справи судом встановлено, що позивачу ОСОБА_2 належать на праві власності житловий будинок № 57 по вул. Бондаренка смт. Арбузинка Арбузинського району Миколаївської області та земельна ділянка для обслуговування житлового будинку площею 0,15га. Відповідачу ОСОБА_4 належить на праві власності житловий будинок № 59 по вул. Бондаренка смт. Арбузинка Арбузинського району Миколаївської області, який розташований на відведеної для його обслуговування земельної ділянки площею 0,07га. Сторони є суміжними землекористувачами та на межі їх ділянок відповідачем ОСОБА_4 встановлений паркан. При проведенні перевірки його облаштування за зверненням позивача, комісією Арбузинської селищної ради встановлено невідповідність розмірів земельних ділянок сторін даним технічної інвентаризації в сторону зменшення їх загального розміру на 1,5кв.м..

По справі судова-технічна експертиза проведена не була, незважаючи на розяснення судом такого права позивачу і необхідність спеціальних пізнань.

За відсутності межових знаків, технічних даних про відстань паркана від стіни житлового будинку позивача, суперечливості даних наданої технічної документації на земельні ділянки, позивачем ОСОБА_2 суду не надано достеменних доказів щодо порушення з боку відповідача ОСОБА_4 межі, а за такого і підстав для перенесення встановленого ним паркану.

Враховуючи викладені обставини, рішення суду в цій частині підлягає скасуванню на підставі п.п. 2-4 ч. 1 ст. 309 ЦПК України з постановленням нового про відмову в задоволенні позову.

Згідно до положень статей 105, 109 ЗК України у випадку проникнення коренів і гілок дерев з однієї земельної ділянки на іншу власники та землекористувачі земельних ділянок мають право їх відрізати, якщо таке проникнення є перепоною у використанні земельної ділянки за цільовим призначенням. Сусід, який вимагає ліквідації дерев, які стоять на спільній межі, повинен один нести витрати на ліквідацію дерев, якщо інший сусід відмовляється від своїх прав на дерева.

Відповідно до статті 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Як вбачається з матеріалів справи, відповідачем ОСОБА_4 спилено дерево, яке знаходилося на землі загального користування на відстані від забору, який огороджує земельну ділянку, що належить позивачу. Його вітки та коріння проникали на земельну ділянку, огороджену та виділену в користування відповідачу.

Отже, за місцем розташування дерева, що було спилено відповідачем ОСОБА_4, не можливо встановити його належність позивачу ОСОБА_2. Інших доказів нею не надано.

Розмір відшкодування шкоди позивачу як фізичної особі, судом розрахований на підставі постанови КМУ № 665 від 23 липня 2008 року «Про затвердження такс для обчислення розміру шкоди, заподіяної лісу», який застосовується для обчислення шкоди, заподіяної знищенням окремих дерев, які розташовані на сільськогосподарських угіддях, садибах, присадибних, дачних і садових ділянках, а не на землях загального користування. При його визначені не врахований вік дерева та місяць його знищення, що впливає на розрахування розміру відшкодування.

Виходячи з викладеного, відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 309 ЦПК України рішення суду в частині стягнення матеріальної шкоди підлягає скасуванню з ухваленням в цій частині нового рішення про відмову в задоволенні цих вимог.

У відповідності до статті 88 ЦПК України з позивача на користь відповідача слід стягнути понесені ним витрати в сумі 149 грн. 75 коп. при розгляді справи судом апеляційної інстанції.

Керуючись статтями 303, 307, 309, 314, 316 ЦПК України, колегія суддів

В И Р І Ш И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_4 задовольнити, а рішення Арбузинського районного суду Миколаївської області від 25 липня 2011 року скасувати та ухвалити нове.

В позові ОСОБА_2 до ОСОБА_4 про усунення перешкод в користуванні земельною ділянкою, поновлення межі та відшкодування матеріальної шкоди відмовити.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_4 149 грн. 75 коп. судових витрат.

Рішення набирає законної сили з моменту його проголошення, але може бути оскаржене в касаційному порядку протягом двадцяти днів до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Головуючий Судді