Апеляційний суд Харківської області
Справа № 22-ц- 9852/2011р.
Головуючий 1-ї інст: Цілюрик В.П.
Доповідач: Яцина В.Б.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 грудня 2011 р. м.Харків

Судова колегія судової палати у цивільних справах апеляційного суду Харківської області у складі:

головуючого - судді Яцини В.Б.,

суддів колегії: ОСОБА_1, ОСОБА_2,

при секретарі Коршун І.О.,Гопко А.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_3 на рішення Жовтневого районного суду м. Харкова бід 11 березня 2011 року

по справі за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_3, Харківської міської ради, виконавчого комітету Харківської міської ради, акціонерного товариства «Дельта Банк», треті особи управління Держкомзему у м. Харкові, приватні нотаріуси Харківського міського нотаріального округу ОСОБА_7В,, ОСОБА_8, про визнання частково незаконним та скасування рішення виконавчого комітету Харківської міської ради, визнання недійсним державного акту на право власності на земельну ділянку, договору купівлі-продажу земельної ділянки та іпотечного договору, -

ВСТАНОВИЛА:

У липні 2007 року ОСОБА_4 звернулася до суду з позовом, в якому після його уточнення поставила питання про визнання незаконним та скасування рішення виконавчого комітету Харківської міської ради від 27.11.1997 року № 1038 в частині надання ОСОБА_5 у власність земельної ділянки по проїзду ОСОБА_9, 20 площею 1000 кв.м., в також визнати недійсними акт на право приватної власності на землю від 02.03.1998р., серія ХР-32-01-066558, реєстр № 1725, а також - всі наступні правочини зі зміною власника вказаної земельної ділянки, а саме: договір купівлі-продажу від 31.05.2006 року за № 1280, посвідчений приватним нотаріусом ОСОБА_8, згідно якому право власності на земельну ділянку перейшло до ОСОБА_6, державний акт на право власності на земельну ділянку від 10.04.2007 року, серія ЯД № 030546, зареєстрований у книзі записів реєстрації державних актів на право приватної власності на землю № 26; визнати недійсним договір купівлі-продажу земельної ділянки від 04.04.2008р., посвідченого приватним нотаріусом ХМНО ОСОБА_7В, 04.04.2008р., реєстровий № 1785, за яким право власності на спірну земельну ділянку перейшло до ОСОБА_10

О.В.; іпотечний договір №36-0061001/Яфквіп-08 від 04.04.2008 року, посвідчений приватним нотаріусом ХМНО ОСОБА_7 04.04.2008р., реєстраційний № 1789, за яким спірна земельна ділянка була передана ОСОБА_3 до ТОВ «Укрпромбанк» для забезпечення вимог за кредитним договором від 04.04.2008 року.

На обґрунтування позову ОСОБА_4 вказала, що вона за рішенням Жовтневого районного суду м. Харкова від 26.04.2006 року є власницею житлового будинку з надвірними будівлями № 53 по вул. В. Бугрименко у м. Харкові, на підставі чого є правомірним користувачем земельної ділянки площею 0,3587 га, на якій розташоване вказане домоволодіння. Посилаючись на те, що 1000 кв.м. земельної ділянки були незаконно вилучені із її правомірного користування , просила визнати нечинним і скасувати вказані державні акти та договори купівлі-продажу.

При цьому позивачка вказала, що попередній власник будинку відповідно до ст. 90 ЗК України 1970 року успадкував право користування земельною ділянкою, на якому розташоване вказане домоволодіння площею 0,3587 га., що підтверджується відповідним свідоцтвом на спадщину від 25.02.2005 року, а також рішенням виконавчого комітету Червонобаварської районної ради м. Харкова від 21 вересня 1954 року № 27, тому позивачка в результаті набуття права власності на вказану садибу за змістом ч. 2 ст. 377, ст.. 381 ЦК України також набула право користування відповідною земельною ділянкою вказаного розміру, що також підтверджується технічним паспортом на її житловий будинок. На підставі рішення виконавчого комітету Жовтневої районної у м. Харкові ради від 05.02.2008 року вона отримала дозвіл побудувати за вказаною адресою новий будинок.

При приватизації земельної ділянки відповідної технічної документації в 2008 році їй стало відомо, що частина ділянки, яка знаходиться у її користуванні розміром 1000 квадратних метрів без відповідного вилучення та з порушенням існуючого порядку на підставі рішення виконавчого комітету Харківської міської ради від 20 листопада 1997 року передана у власність відповідачці ОСОБА_5, та останньою з порушенням Інструкції про порядок складання, видачі, реєстрації і зберігання державних актів на право власності на землю і право постійного користування землею, договорів на право тимчасового користування землею, у тому числі на умовах оренди, затвердженої наказом Державного комітету України по земельних ресурсах від 15 квітня 1993 року № 28, отриманий державний акт на право власності на земельну ділянку від 02.03.1998 року, серія ХР- 32-01-066558 не на підставі технічної документації по складанню державних актів на право власності на землю, а на підставі матеріалів інвентаризації земельних ділянок,та без погодження меж ділянки, яка була надана у власність відповідачці, з суміжними землекористувачами. При цьому у державному акті вказана не існуюча адреса земельної ділянки: м. Харків, проїзд В. Бугріменка, 20, яка відсутня у Реєстрі назв урбанонімів у м. Харкові.

На обґрунтування недійсності договору купівлі-продажу від

31.05.2006року № 1280, за яким власником вказаної земельної ділянки став ОСОБА_6, послалася на те, що він був укладений щодо земельної ділянки, право власності продавця ОСОБА_5 на яку було набуто та оформлено з порушенням діючого законодавства. На підставі такого незаконного договору та з порушенням існуючого порядку, на підставі підробленого акту про узгодження суміжних меж земельної ділянки отримав державний акт на право власності на земельну ділянку від

14.04.2007 року, серія ЯД № 030546 та в подальшому на підставі нотаріально посвідченого договору від 04.04.2008 року, який є недійсний, оскільки укладений на підставі незаконного державного акту про право власності на земельну ділянку, тобто за відсутності права власності на земельну ділянку, продав її ОСОБА_3, яка передала спірну земельну ділянку в іпотеку ТОВ «Укрпромбанк».

Відповідно до акту обстеження земельної ділянки від 15.04.2008 року управління земельних відносин Харківської міської ради земельна ділянка по проїзду ОСОБА_11, 20 розташована в межах земельної ділянки по вулиці В. Бугрименка, 53.

Посилаючись на неправильне встановлення меж земельної ділянки по проїзду ОСОБА_9, 20, що перешкодило їх у реалізації права на оформлення права власності та користування земельною ділянкою площею 3587 кв.м по вул. Бугрименка, 53, де розташоване її домоволодіння, позивачка просила задовольнити її позовні вимоги.

Рішенням Жовтневого районного суду м. Харкова від 11 березня 2011 року позов був задоволений.

Визнано незаконним рішення виконавчого комітету ХМР від

27.11.1997року за № 1038 в частині виділення ОСОБА_5

Володимирівни земельної ділянки по проїзду ОСОБА_9, 20 площею 1000 кв.м.

Визнано недійсним державний акт на право приватної власності на землю від 02.03.1998 року, серія ХР-32-01-066558, зареєстрований у Книзі записів реєстрації державних актів на право приватної власності на землю за № 1725, виданий ОСОБА_5

Визнаний недійсним договір купівлі-продажу земельної ділянки площею 0,100 га, розташований за адресою місто Харків, проїзд Бугрименка, 20, укладений 31 травня 2006 року між ОСОБА_5 та ОСОБА_6, що посвідчений приватним нотаріусом ХМНО ОСОБА_8М, та зареєстрований за № 1280.

Визнано недійним державний акт на право власності на земельну ділянку від 10.04.2007 року, серія ЯД № 030546, зареєстрований у Книзі записів реєстрації державних актів на право приватної власності на землю за № 26, виданий ОСОБА_6.

Визнано недійсним договір купівлі-продажу земельної ділянки площею 0,1000 га, розташований за адресою місто Харків, проїзд Бугрименка, 20, укладений 04 квітня 2008 року між ОСОБА_6 та ОСОБА_3, що посвідчений приватним нотаріусом ХМНО ОСОБА_7 та зареєстрований за № 1785.

Визнано недійсним іпотечний договір № 36-0061001/Яфквіп-08 від

04.04.2008року від 04.04.2008 року за № 1789, посвідчений приватним нотаріусом ХМНО ОСОБА_7, предметом якого є земельна ділянка площею 1000 кв.м. по проїзду ОСОБА_9, 20, щ передана ОСОБА_3 до ТОВ «Укрпромбанк» в якості забезпечення вимог за кредитним договором № 36-0061001/ФКВ-08 від 04.04.2008 року.

Не погоджуючись з таким рішенням суду, ОСОБА_3 в апеляційній скарзі просить його скасувати і ухвалити нове рішення про відмовлення у задоволенні позову, посилаючись на: недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд вважав встановленими; невідповідність висновків суду обставинам справи; порушення норм матеріально і процесуального права.

При цьому ОСОБА_3 вказала на те, що по справі не доведено, що позивачка є землекористувачем земельної ділянки у розмірі 0,3587 га. Так, за рішенням районного суду позивачка набула власності лише житловим будинком та відповідними будівлями, а не на спірну земельну ділянку, суд не взяв до уваги, що у справі відсутні належні та допустимі докази того, що спірна земельна ділянка була успадкована попереднім власником вказаного житлового будинку, ОСОБА_10, до того ж вона розташована не лише в межах земельної ділянки за адресою вул.. В. Бугрименко, 53, а й по вул.. В. Бугрименко, 55, яка належить третій особі, не встановленої судом. По справі не доведено, що рішенням Червонобаварської районної ради м. Харкова від 21 вересня 1954 року № 27 було надано у користування саме спірна земельна ділянка, оскільки в ньому зазначено про іншу поштову адресу, вул. Верхня, 29. Крім того, попередній власник житлового будинку згідно до чинної на той час ст.. 88 ЗК України 1970, не міг успадкувати спірну земельну ділянку у розмірі 0, 3587 га., при цьому всупереч ст. 16 вказаного Кодексу спірна земельна ділянка йому у встановленому порядку для користування не була відведена.

Судова колегія, заслухавши суддю-доповідача, пояснення осіб, що з'явились у судове засідання, відповідно до ст. 303 ЦПК України перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, обговоривши доводи апеляційної скарги, вважає, що вона підлягає задоволенню з наступних підстав.

Задовольняючи позов суд першої інстанції виходив з того, що ОСОБА_4 в результаті набуття права власності за договором купівлі- продажу житлового будинку з надвірними будівлями № 53 по вул. В. Бугрименко у м. Харкові стала користувачем всієї земельної ділянки площею 0,3587 га, на якій розташоване вказане домоволодіння. А виділення ОСОБА_5 за рішенням виконавчого комітету Харківської міської ради від 27.11.1997 року за № 1038 земельної ділянки по проїзду ОСОБА_9 20 площею 1000 квадратних метрів, яка у своїх межах частково наклалася на земельну ділянку за адресою вул.. В. Бугрименка, 53, а також - укладення після цього правочинів, повязаних з переходом права власності на вказану земельну ділянку 0,10 га порушило права користувачів вказаної земельної площею 0,3587 га.

Однак, усупереч вимог ст. 213 ЦПК України щодо законності та обґрунтованості рішення суду першої інстанції постановлено при: недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд вважав встановленими; невідповідність висновків суду обставинам справи; порушення норм матеріально і процесуального права, що згідно до п.п. 2,3,4 ч. 1 ст. 309 ЦПК України є підставами для скасування рішення суду першої інстанції і ухвалення нового рішення.

Судом встановлено, що ОСОБА_4 на підставі чинного рішення Жовтневого районного суду м. Харкова від 26.04.2006 року належить на праві приватної власності житловий будинок з надвірними забудовами по вул.. В. Бугрименка, 53 у м. Харкові. Цим рішенням визнано дійсною домашню угоду купівлі-продажу будинку № 53 з надвірними забудовами по вул.. Бугрименко у м. Харкові між ОСОБА_4 та ОСОБА_10 та зобовязано КП «Харківське міськБТІ» провести державну реєстрації. При цьому за вказаним рішенням районного суду також було визнано право власності ОСОБА_10 на житловий будинок з надвірними забудовами за вказаною адресою в порядку спадкування за заповітом після померлої ОСОБА_12

Як вбачається з технічного паспорту на садибний (індивідуальний) житловий будинок № 53 з надвірними забудовами по вул. Бугрименко у м. Харкові станом на 17.05.2005 року і 05.04.2007 року площа земельної ділянки складає 3587 кв.м., з них лишки складають 1853 кв.м. Відповідно до акту обстеження на місцевості та схемою встановлено, що земельна ділянка по проїзду ОСОБА_9, 20 частково, в розташована в межах земельної ділянки по вул.. В. Бугрименко, 53.

За договором про право забудування від 08.12.1937 року ОСОБА_13 була надана земельна ділянка для безоплатного користування під забудову, що знаходиться в селище ОСОБА_5, вул.. Верхня, 29 (нині м. Харків, вул.. В. Бугрименка, 53), загальною мірою 1734,03 кв.м. на термін 49 років - до 21 липня 1986 року. За рішенням виконкому Харківської міської ради № 5 від 07 січня 1953 року зареєстроване за землекористувачем ОСОБА_13 земельну ділянку площею 1734 кв.м., а також виявлені лишки земельних ділянок площею 1853 кв.м

Відповідно до свідоцтва про право на спадщину за законом від 25.02.2005 року ОСОБА_12 після смерті своєї матері ОСОБА_14, успадкувала 3А частин житлового будинку з відповідною частиною надвірних будівель, що знаходиться в місті Харкові, вул.. Бугрименка, 53. Житловий будинок та надвірні будівлі розташовані на земельній ділянці прощею 1744 кв.м., крім того лишки становлять 1853 кв.м. До цього право власності на іншу, 1/4 частину вказаного житлового будинку з надвірними будівлями, що розташовані на земельній ділянці прощею 3587 кв.м., ОСОБА_12 на підставі свідоцтва про право на спадщину від 17.07.1982р. успадкувала після смерті свого батька ОСОБА_13 Іншу, % частину, після смерті ОСОБА_13 на підставі того ж свідоцтва про право на спадщину успадкувала його дружина та мати ОСОБА_12 - ОСОБА_14

За рішенням виконавчого комітету Харківської міської ради від

27.11.1997року № 1038 було виділено ОСОБА_5 земельну ділянку по проїзду ОСОБА_9, 20 площею 1000 кв.м., що фактично розташована в межах земельної ділянки по вул.. В. Бугрименко, 53. На підтвердження свого права ОСОБА_5 отримала держаний акт на право приватної власності на вказану земельну ділянку площею 1000 кв.м. від 02.03.1998 року, серія ХР-32-01-066558, зареєстрований в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю за № 1725. За нотаріально посвідченим договором купівлі-продажу від 31 травня 2006 року ОСОБА_5 продала вказану земельну ділянку площею 0,1 га ОСОБА_6, який зареєстрував своє право власності на набуту земельну ділянку та отримав державний акт на право власності за землю від 10.04.2007 року, серія ЯД № 030546, зареєстрований в Книзі записів реєстрації державних актів на право приватної власності на землю. За нотаріально посвідченим договором від 04 квітня 2008 року ОСОБА_6 продав ОСОБА_3 належну йому земельну ділянку площею 0,1 га, розташовану за адресою місто Харків, проїзд Бугрименка, 20. За нотаріально посвідченим іпотечним договором №

36-0061001/Яфквіп-08 від 04.04.2008 року ОСОБА_3 передала належну їй за вказаним договором купівлі-продажу земельну ділянку в іпотеку ТОВ «Укрпромбанк», правонаступником якого за цим договором є акціонерне товариство «Дельта Банк»Дельта-банк.

Відповідно до ст. 90 ЗК УРСР 1970 року, який діяв на день набуття права власності співвласниками вказаного житлового будинку з надвірними будівлями ОСОБА_12 і ОСОБА_14 у 1982 році, - на землях міст при переході права власності на будівлю кількох осіб переходить також і право користування земельною ділянкою або її частиною для всіх співвласників будівлі. Якщо попередній власник будівлі одержав земельну ділянку на пільгових умовах за нормами, що перевищують діючі, за новим власником будинку може бути закріплена в користування земельна ділянка, виходячи з норм, встановлених статтею 88 цього Кодексу, тобто - в розмірах від 0,03 до 0,06 гектара, з врахуванням місцевих умов, незалежно від кількості членів сім'ї.

Як безспірно встановлено по справі після смерті забудовника земельній ділянці площею 1734,03 кв.м. із лишками 1853 кв.м, ОСОБА_14

І.М., наступні власники житлового будинку з надвірними будівлями за адресою вул.. В. Бугрименка, № 53 у м. Харкові, у тому числі продавець вказаної нерухомості за рішенням Жовтневого районного суду м. Харкова від 26.04.2006 року, ОСОБА_10, право власності чи користування земельною ділянкою, на якій розташований цей будинок та будівлі, відповідно до вимог чинних на день набуття ними права власності на вказану нерухомість ЗК України - так і не оформили.

І хоча відповідно до змісту рішення Конституційного суду України № 5-рп/2005 від 22.09.2005 року таке право не втрачено й нині, оформлення його для позивачки відбувається за правилами чинного ЗК України, які у ст. 121 передбачає гарантовані норми безоплатної передачі земельних ділянок громадянам для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) в містах - не більше 0,10 гектара, а наявні лишки земельної ділянки можуть надаватися зацікавленим особам в оренду в порядку оренди чи продажу, передбаченому ст.ст. 124, 128 ЗК України і тому набуття позивачкою права на земельну ділянку поза межами отриманої у власність за рішенням районного суду нерухомості - носить вірогідний, а не безумовний характер.

Наявні у справі свідоцтва про право власності на житловий будинок із надвірними будівлями за адресою вул.. В. Бугрименко, 53 не посвідчують право їх власників на земельну ділянку, на якій вони розташовані в межах площі 3587 кв.м., при цьому районний суд не надав належної оцінки тому факту, що у свідоцтві про право на спадщину за законом від 25.02.2005 року на імя ОСОБА_12 зазначено, що успадкований житловий будинок та надвірні будівлі розташовані на земельній ділянці площею 1734 кв.м., 1853 кв.м. є лишками (а.с. 197, т.1).

При цьому ОСОБА_10, від якого ОСОБА_15 набула вказану нерухомість за рішенням Жовтневого районного суду на умовах договору купівлі-продажу, і в якому не було визначено долі спірної земельної ділянки, в результаті спадкування нерухомості за цим же рішенням суду за

правилами ч. 2 ст. 120 ЗК України та ст. 1218 ЦК України не міг успадкувати від ОСОБА_12, померлої 01.06.2005 року, право користування цієї ділянкою більше, ніж вона у свою чергу набула в порядку спадкування за вищевказаними свідоцтвами у 1982 та 2005 роках.

Згідно до змісту ч. 2 ст. 377 ЦК України в редакції, що діяла на день набуття позивачкою власності на житловий будинок з надвірними забудовами, якщо житловий будинок, будівля або споруда розміщені на земельній ділянці, наданій у користування, то у разі їх відчуження до набувача переходить право користування тією частиною земельної ділянки, на якій вони розміщені, та частиною ділянки, яка необхідна для їх обслуговування, тобто - у визначених ст. 121 ЗК України межах, що у даному випадку обмежується розміром 0,10 га.

Відповідно до схеми, доданої до акту обстеження земельної ділянки по вул. В.Бугрименка, 53 від 15.04.2008 року встановлено, що виділена рішенням виконкому Харківської міської ради від 27.11.1997 року № 1038 ОСОБА_5 у приватну власність земельна ділянка площею 0,100 га по проїзду В, ОСОБА_9, 20, державний акт на право приватної власності на землю від 02.03.1998 року № 1725, відповідно до змісту схематичного плану розташована в межах земельної ділянки по вул. В. Бугрименко, 53 лише частково, а саме - в районі городу і перебуває поза межами площі існуючої забудови, придбаних позивачкою житлового будинку та надвірних забудівель.

Належні та допустимі в розумінні ст.ст. 57-59, 61 ЦПК України докази на підтвердження того, що внаслідок такого розташування земельних ділянок порушено право позивачки на обслуговування належних їй житлового будинку та надвірних забудівель в матеріалах справи відсутні і всупереч свого процесуального обов'язку доказування, передбаченого ст. 60 ЦПК України, не були вони надані позивачкою й під час апеляційного провадження.

Що стосується висновків районного суду щодо порушення прав попередніх землекористувачів земельної ділянки за адресою вул.. В. Бугрименка, 53, то виходячи з наведених обставин та правого обґрунтування вони також носять вірогідний характер, достовірно не можуть свідчити про порушення прав позивачки і тому положення ч. 2 ст. 120 ЗК України у даному випадку підлягають застосуванню лише за змістом наведеної норми ч. 2 ст. 377 ЦК України.

Таким чином, за недоведеністю підстав користуванням ОСОБА_4 земельною ділянкою під набутою нерухомістю в межах 3587 кв.м., а також - порушення прав позивачки на користування земельною ділянкою, необхідною для її обслуговування, що не надає їй можливість оспорювати правочини стосовно земельної ділянки площею 0,10 га у місті Харкові по проїзду Бугриманка, 20, - у задоволенні її позову з цих підстав необхідно відмовити.

Керуючись ст.ст. 303, 304, п. 2 ч. 1 ст. 307, п.2, 3, 4 ч. 1 ст. 309, ст.ст. 313, 316, 317, 319, 323-325 ЦПК України, судова колегія, -

ВИРІШИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 задовольнити.

Рішення Жовтневого районного суду м. Харкова від 11 березня 2011 року скасувати.

У задоволенні позову ОСОБА_4 відмовити.

Рішення апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення, однак на протязі 20 днів з дня набрання законної сили може бути оскаржено в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Головуючий суддя

Судді колегії