№ 0827/2-3506/2011
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 грудня 2011 року м. Запоріжжя

шевченківський районний суд м. Запоріжжя у складі

головуючого судді Гончар М.С.

при секретарі Мєжиньскій О.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Запоріжжя цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_2 про стягнення аліментів, в якому зазначала наступне. Вона перебуває у зареєстрованому шлюбі з відповідачем з 01.11.2008 року. Від цього шлюбу вони мають неповнолітню дитину ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 Вони з відповідачем проживають окремо один від одного з серпня 2011 року. Вона, позивач, працює на ЗМКБ «Прогрес»інженером-конструктором. Дитина проживає разом із нею та перебуває на її утриманні. Дитина відвідує дитячий садок № 280, хворіє на гострі респіраторні захворювання, в звязку із чим, позивач вимушена нести додаткові витрати на ліки, вітаміни, спеціальне харчування. Відповідач працює слюсарем-збірником (бригадиром) цеху № 33 ДП «Івченко-Прогрес», дохід останнього складає від 4.000,0 грн. до 5.000,0 грн. Інших дітей та стягнень у відповідача немає. Відповідно до ч. 2 ст. 182 СК України розмір аліментів не може бути меншим, ніж 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Згідно із ч. 3 ст. 70 Закону України «Про виконавче провадження»розмір аліментів не повинен перевищувати 50% заробітної плати боржника. В звязку із чим, позивач просила стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання дитини ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, щомісяця, у розмірі 1/3 частини всіх видів заробітку (доходу) відповідача, починаючи з дати подачі позову до суду і до досягнення дитиною повноліття та понесені судові витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду цієї справи у сумі 120,0 грн.

У судовому засіданні 01.12.2011 року позивач ОСОБА_1 позов та викладене у ньому підтримала, просила позов задовольнити, додатково на запитання суду пояснила, що шлюб із відповідачем досі не розірвано, але вони проживають окремо один від одного, дитина проживає разом із нею та перебуває на її утриманні; після подачі позову до суду 12.10.2011 року відповідач надав їй добровільно у кінці жовтня-початку листопада 1.000,0 грн. на ліки для дитини, яка хворіла; змінювати свої позовні вимоги будь-яким чином, у тому числі, шляхом зменшення розміру аліментів або дати початку їх стягнення, не вважала за доцільне, просила долучити до матеріалів цієї справи довідку з її місця роботи про доходи.

Відповідач ОСОБА_2 у судовому засіданні позов визнав частково у частині розміру аліментів ? частини від його заробітку (доходу), на запитання суду зазначав, що не заперечує проти стягнення аліментів на користь позивача судом за рішенням суду саме з дати подачі позову до суду, хоча гроші надавав у жовтні-листопаді 2011 року позивачу на дитину на загальну суму десь 1.600,0 грн., доказів цього у нього немає; визнав факт проживання дитини разом із матірю та перебування дитини на утриманні останньої; відсутність у нього інших дітей та стягнень; надав суду для долучення до матеріалів цієї справи довідку з місця свого роботи про доходи, заяву про часткове визнання позову, а також консультативний висновок на підтвердження наявності у нього хвороби гепатиту С, яка потребує витрат на її лікування.

Заслухавши сторони, дослідивши матеріали справи, суд приходить до переконання, що позов позивача підлягає частковому задоволенню у повному обсязі у зв'язку з наступним.

Встановлено, що ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на час розгляду цієї справи судом перебувають у шлюбі, зареєстрованому 01.11.2008 року Шевченківським відділом РАЦС ЗМУЮ, Україна, актовий запис № 724 (свідоцтво про шлюб 1-ЖС № 062394, копія а.с.5).

Проте, сторони проживають окремо одна від одної, починаючи з серпня 2011 року.

Від цього шлюбу ОСОБА_1 та ОСОБА_2 мають неповнолітню дитину ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 (свідоцтво про народження 1-ЖС № 109436, копія а.с.6).

Неповнолітня дитина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, проживає разом із матір'ю позивачем ОСОБА_1 та перебуває на утриманні останньої.

Позивач ОСОБА_1 працює інженером конструктором Державного підприємства «Запорізьке машинобудівне конструкторське бюро»та має середній заробіток щомісяця 2.580,05 грн. (довідка а.с.18).

Відповідач ОСОБА_2 факт проживання неповнолітньої дитини із матірю та перебування її на утриманні останньої визнав у судовому засіданні, тому він не підлягає доказуванню в силу ч. 1 ст. 61 ЦПК України.

Відповідач ОСОБА_2 - батько дитини, проживає окремо від дитини, інших дітей та стягнень немає, проте ухиляється від виконання покладеного на нього обов'язку щодо утримання дитини.

Відповідно до ст. 180 СК України батьки повинні утримувати дітей до досягнення ними повноліття.

Згідно із ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу батька або у твердій грошовій сумі.

Позивач ОСОБА_1 просила визначити розмір аліментів на дитину саме у вигляді 1/3 частині всіх видів заробітку(доходу) відповідача з дня подачі позову до суду.

Встановлено, що відповідач ОСОБА_2 працює слюсарем - збиральником двигунів Державного підприємства «Запорізьке машинобудівне конструкторське бюро»та має середній заробіток щомісяця 4.983,02 грн. (довідка а.с.19).

Згідно із ч.1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду з дня пред'явлення позову.

Позов було подано позивачкою до суду 12.10.2011 року (конверт з відміткою поштового відділення а.с.9).

Відповідач ОСОБА_2 у судовому засіданні позов визнав частково у частині розміру аліментів 1/4 частини від його заробітку (доходу), не заперечував проти стягнення аліментів на користь позивача судом за рішенням суду саме з дати подачі позову до суду -12.10.2011 року (заява а.с.20), хоча, при цьому, зазначав, що гроші надавав у жовтні-листопаді 2011 року позивачу на дитину на загальну суму десь 1.600,0 грн., але доказів цього у нього немає.

Позивач визнала у судовому засіданні лише отримання нею 1.000,0 грн., як разової суми на лікування дитини, яка хворіла у цей період, не вважала, що це були аліменти.

Відповідно до ч. 3 ст. 10 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається на підставу своїх вимог та заперечень.

Згідно із ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як на підставі доказів сторін.

Відповідно до ч. 1 ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог.

У судовому засіданні по цій справі 01.12.2011 року позивач ОСОБА_1 на запитання суду зазначала, що не вважає за доцільне змінювати свої вимоги будь-яким чином.

Проте, суд приходить до переконання, що обґрунтованим є розмір аліментів на дитину по цій справі саме у частині ? частини від усіх видів заробітку (доходу) відповідача.

Посилання позивачки в обґрунтування розміру аліментів на ч. 3 ст. 70 Закону України «Про виконавче провадження», за змістом якої розмір аліментів не повинен перевищувати 50% заробітної плати боржника, є безпідставними.

При визначенні розміру аліментів в силу вимог ст. 182 СК України суд має враховувати: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 4) інші обставини, що мають істотне значення.

У матеріалах справи відсутні та позивачем суду не надані докази того, що дитина має якісь хронічні захворювання.

Дитина мешкає разом із позивачкою, яка має середній заробіток щомісяця 2.580,05 грн. (довідка а.с.18).

Встановлено, що відповідач ОСОБА_2 має захворювання (гепатит С, а.с.21), яке потребує певного лікування та витрат у грошовому еквіваленті.

? частина від заробітку відповідача ОСОБА_2 (довідка а.с. 19) на час розгляду цієї справи складає 1245,76 грн. (розрахунок: середній заробіток 4.983,02 грн./4 частини).

Цей розмір аліментів визнаний відповідачем по цій справі (заява відповідача а.с.20).

Згідно із ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Згідно із ч. 2 ст. 183 СК України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Встановлено, що неповнолітній дитині ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, на час розгляду цієї справи повних 2 роки.

Згідно із ст. 52 Закону України «Про Державний бюджет України на 2011 рік»на час розгляду цієї справи судом прожитковий мінімум для дитини у віці: до 6 років складає з 01.12.2011 року 870,0 грн.

Згідно із ст. 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини.

Кожен із батьків має забезпечити дитині половину вищезазначеного прожиткового мінімуму, тобто 435,0 грн. (розрахунок: 870,0 грн. /2 особи).

Розмір аліментів у вигляді ? частини всіх видів заробітку (доходу) відповідача ОСОБА_2, що складає на час розгляду цієї справи 1245,76 грн., перевищує навіть весь прожитковий мінімум для дитини на 375,76 грн.

Однак, відповідач ОСОБА_2 визнав позов у цьому розмірі аліменти у повному обсязі (заява а.с.20), оскільки, немає інших дітей та стягнень.

При вищевикладених обставинах, суд вважає за необхідне стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, щомісяця у розмірі ? частки всіх видів заробітку (доходу) ОСОБА_2, але не менше ніж 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дати подачі позову до суду 12 жовтня 2011 року і до досягнення дитиною повноліття, в решті позовних вимог позивача слід відмовити за їх необґрунтованістю.

При цьому, суд вважає за необхідне розяснити сторонам їх право на зміну у подальшому розміру аліментів відповідно до ст. 192 СК України, а позивачу окремо її право на звернення до суду окремо від цієї справи у позовному порядку для вирішення питання про стягнення додаткових витрат на дитину з відповідача відповідно до ст. 185 СК України та на утримання її, як дружини, під час проживання з нею дитини відповідно до ст. 84 СК України.

Крім того, в силу ст. 88 ЦПК України суд також вважає за необхідне стягнути з ОСОБА_2 у дохід держави судовий збір у сумі 149,49 грн. (розрахунок: 1% від 14.949,06 грн. (розрахунок: середній заробіток 4.983,02 грн./4 частини*12 місяців), від сплати якого позивач була звільнена при подачі вищезазначеного позову по цій справі; та на користь позивача ОСОБА_1 понесені нею документально підтверджені витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду цивільної справи у сумі 120,0 грн. (а.с.6а).

Позивач не просила і судом не вбачається підстав для допуску негайного виконання рішення суду.

Керуючись ст. ст. 180, 182-183, 191 СК України, ст. ст. 10, 11, 81, 88, 209, 212, 214-215, 218 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_4, працює слюсарем - збиральником двигунів Державного підприємства «Запорізьке машинобудівне конструкторське бюро», мешкає та зареєстрований за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_5 Чарівна б. 113 кв. 149, на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_6, яка працює інженером конструктором Державного підприємства «Запорізьке машинобудівне конструкторське бюро», мешкає та зареєстрована за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_7 Мікояна б. 4 кв. 47, аліменти на утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, щомісяця у розмірі ? частки всіх видів заробітку (доходу) ОСОБА_2, але не менше ніж 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дати подачі позову до суду 12 жовтня 2011 року і до досягнення дитиною повноліття.

В решті позовних вимог відмовити.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_4, працює слюсарем - збиральником двигунів Державного підприємства «Запорізьке машинобудівне конструкторське бюро», мешкає та зареєстрований за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_5 Чарівна б. 113 кв. 149, у дохід держави судовий збір у сумі 149,49 грн. (сто сорок девять гривень сорок девять копійок) та на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_6, яка працює інженером конструктором Державного підприємства «Запорізьке машинобудівне конструкторське бюро», мешкає та зареєстрована за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_7 Мікояна б. 4 кв. 47, витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду цивільної справи у сумі 120,0 грн. (сто двадцять гривень).

Рішення може бути оскаржено сторонами в апеляційному порядку до апеляційного суду Запорізької області через шевченківський районний суд м. Запоріжжя шляхом подачі апеляційної скарги в 10-денний строк з дня проголошення рішення.

Суддя М.С. Гончар