АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Категорія №27 (1 ) інстанції ОСОБА_1
Доповідач Митрофанова Л. В.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМУКРАЇНИ

27 вересня 2011 року колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді Митрофанової Л. В.

суддів Соколан Н. О., Михайлів Л.В.

при секретарі Євтодій К.С.

за участю: представника відповідачів ОСОБА_2, ОСОБА_3 ОСОБА_4

представника Банку ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кривому Розі цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_4, який діє в інтересах ОСОБА_2, ОСОБА_3, на рішення Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу від 02 червня 2011 року по справі за позовом Публічного акціонерного товариства Комерційний банк "ПриватБанк" до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про стягнення заборгованості, -

В С Т А Н О В И Л А:

У березні 2009 року позивач ОСОБА_6 акціонерне товариство Комерційний банк «ПриватБанк» (надалі ПАТ КБ «ПриватБанк») звернувся до суду із позовом до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про стягнення заборгованості. В обґрунтування своїх вимог зазначив, що відповідно до кредитного договору №17-07/ОВ від 22.03.2007 року позивач надав Товариству з обмеженою відповідальністю «ТЕТ» оведрафтовий кредит в сумі 55 000 грн. У забезпечення виконання договору 22.03.2007 року з директором ТОВ «ТЕТ» ОСОБА_2 було укладено договір поруки №17-07/ОВ. Аналогічний договір за №17-07/ОВ/2 11.09.2007 року було укладено з відповідачем ОСОБА_7 згідно умов договорів поруки, поручителі відповідають перед кредитором за виконання зобовязань за договором у тому ж розмірі, що і боржник. Оскільки умови кредитного договору належним чином виконані не були, ПАТ КБ «ПриватБанк», уточнивши свої вимоги, просив стягнути з відповідачів солідарно на свою користь заборгованість за кредитним договором у розмірі 168 грн. 73 коп.

Рішенням Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу від 02 червня 2011 року позов ПАТ КБ «ПриватБанк» задоволено. Стягнуто солідарно з ОСОБА_2, ОСОБА_3 на користь ПАТ КБ «ПриватБанк» 168 111 грн. 73 коп. та витрати по справі: держмито в сумі 453 грн. 90 коп. та витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи в сумі 30 грн.

В апеляційній скарзі представник відповідачів ОСОБА_4 ставить питання про скасування рішення суду першої інстанції з ухваленням нового рішення про відмову в задоволенні позовних вимог, оскільки суд першої інстанції не взяв до уваги пропуск позивачем процесуального строку для предявлення вимоги за договорами поруки; в матеріалах справи відсутні докази звернення позивача із претензіями щодо виконання кредитного договору до відповідачів; ухвалою господарського суду Дніпропетровської області від 02.03.2010 року порушена справа про банкрутство основного боржника, ТОВ «ТЕТ», однак суд стягнув заборгованість за кредитом станом на 22.10.2010 року; 11.01.2011 року діяльність ТОВ «ТЕТ» припинена у звязку з банкрутством, однак суд не закрив провадження у справі.

Перевіривши матеріали справи, законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги та заявлених вимог, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що 22 березня 2007 року між позивачем ПАТ КБ «ПриватБанк» та ТОВ «ТЕТ» було укладено договір овердрафтового кредиту № 17-07/ОВ в сумі 55000грн., за умовами якого позичальник зобов,язаний сплачувати відсотки за користування кредитом, розмір яких визначений у відповідності до умов договору від 14 до 19 відсотків на місяць на суму залишку заборгованості. (а.с. 7-10).

17 квітня 2007 року укладено додаткову угоду №1/07 до кредитного договору № 17-07/ОВ згідно якої ліміт кредитного договору складає 70000грн. (а.с. 11)

У забезпечення виконання зобовязань, одночасно із зазначеним вище договором кредиту, 22 береезня 2007 року між позивачем та ОСОБА_8, директором ТОВ «ТЕТ», було укладено договір поруки №17-07/ОВ/1 (а.с. 12).

11 вересня 2007 року між ОСОБА_3 та ПАТ КБ «ПриватБанк», у забезпечення виконання зобовязань за кредитним договором, також було укладено договір поруки №17-07/ОВ/2 (а.с.14).

Задовольняючи позовні вимоги ПАТ КБ «ПриватБанк» та стягуючи з відповідачів солідарно суму заборгованості за кредитним договором, суд першої інстанції виходив з того, що відповідачами не належним чином виконувались взяті зобовязання по кредитному договору.

Колегія суддів погоджується з висновком суду з наступних підстав.

Статтею 526 ЦК України передбачено, що зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

Згідно ст. 553 ЦК України - за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов'язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов'язання боржником.

Відповідно до ст. 554 ЦК України - у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя.

На думку колегії суддів, суд першої інстанції в повному обсязі встановив обставини справи та дійшов обґрунтованого висновку про необхідність стягнення з відповідачів у солідарному порядку заборгованості за кредитним договором, яка станом на 22.10.2010 року складала 168111,73 грн. з яких: 59954,15грн. заборгованість за кредитом; 61001,23 грн. заборгованість по процентам за користування кредитом; 52156,35 грн. пеня за несвоєчасне виконання зобов,язань за договором.

Доводи апеляційної скарги відносно того, що позивачем пропущено строк для предявлення вимоги за договором поруки є необґрунтованими.

Так ч.4 ст. 559 ЦК України зазначає, що порука припиняється після закінчення строку, встановленого в договорі поруки. У разі, якщо такий строк не встановлено, порука припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобовязання не предявить вимоги до поручителя. Якщо строк основного зобовязання не встановлений або встановлений моментом предявлення вимоги, порука припиняється, якщо кредитор не предявить позову до поручителя протягом одного року від дня укладення договору поруки.

Зазначений шестимісячний строк встановлений для предявлення вимоги саме до поручителя. Тобто в межах цього строку кредитор має предявити не позов до суду, а вимогу якраз до поручителя. За наявності доказів предявлення кредитором вимоги до поручителя впродовж шести місяців з дня виникнення у кредитора права на предявлення такої вимоги кредитор має право предявити позов до поручителя в межах загальної позовної давності, що встановлена тривалістю три роки.

З матеріалів справи убачається, що 29.08.2008р. та 16.10.2008р. Банком ОСОБА_2 і ОСОБА_3, саме як поручителям, надсилались вимоги про порушення зобовязань по кредитному договору (а.с. 55, 58), а згідно п. 12 договорів поруки, укладених між Банком та ОСОБА_2 і ОСОБА_3 строк (позовна давність), в межах якого сторони можуть звернутися до суду з вимогою про захист свого права або інтересу, встановлений протягом 5 років (а.с. 12, 14), а тому з доводами апеляційної скарги щодо відсутності в матеріалах справи доказів звернення Банку із претензіями про виконання кредитного договору колегія суддів не погоджується.

Також не можуть бути прийняти доводи апеляційної скарги, відносно того, що суд не закрив провадження у справі у звязку із банкрутством ТОВ «ТЕТ», оскільки ухвалою Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу від 02 червня 2011 року провадження у справі в частині стягнення заборгованості з ТОВ «ТЕТ» у звязку із ліквідацією юридичної особи, ТОВ «ТЕТ», - закрито (а.с. 232).

Інші доводи відповідача, викладені в апеляційній скарзі, не можуть бути взяті до уваги, оскільки вони фактично зводяться до переоцінки доказів та незгодою з висновками суду по їх оцінці.

Вирішуючи даний спір, суд першої інстанції в достатньо повному обсязі встановив права і обовязки сторін, обставини по справі, перевірив доводи і дав їм належну правову оцінку, ухвалив рішення, яке відповідає вимогам закону. Висновки суду достатньо обґрунтовані і підтверджені письмовими матеріалами справи та поясненнями учасників процесу.

За таких обставин підстав для задоволення апеляційної скарги та скасування рішення суду колегія суддів не вбачає.

Суд не допустив порушень матеріального або процесуального закону, які могли б бути підставою для скасування рішення суду.

Таким чином, установивши дійсні обставини справи, суд першої інстанції дав належну оцінку зібраним доказам, правильно застосував норми матеріального права, не допустив порушень норм процесуального права, які призвели б до неправильного вирішення спору, та дійшов обґрунтованого висновку, що позовні вимоги позивачем доведені, обгрунтовані, а тому підлягають задоволенню.

Керуючись ст. ст. 303, 307, 308, 313-315 ЦПК України, колегія суддів,

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_4, який діє в інтересах ОСОБА_2, ОСОБА_3 відхилити.

Рішення Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу від 02 червня 2011 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, але може бути оскаржена у касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ протягом 20 днів з дня набрання нею законної сили.

Головуючий:

Судді: