АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Категорія 51 (4 ) Доповідач Митрофанова Л.В.
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06 вересня 2011 року колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Дніпропетровської області у складі :

головуючого: судді Митрофанової Л.В.

суддів: Соколан Н.О., Савіної Г.О.

при секретарі: Алісовій Т.С.

за участю: позивача ОСОБА_1.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Кривому Розі апеляційні скарги ОСОБА_1 на рішення Інгулецького районного суду м. Кривого Рогу від 17 червня 2011 року по справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 акціонерного товариства «Інгулецька спецекскавація» про стягнення середнього заробітку за час затримки при виплаті заробітної плати,-

В С Т А Н О В И Л А :

Позивач звернувся до суду позовом про відшкодування середнього заробітку за час затримки розрахунку, посилаючись на те, що був звільнений з ПРАТ «Інгулецька спецекскавація» за власним бажанням згідно наказу №65-К від 22.02.2011 року. В день звільнення відповідач не виплатив йому заробітну плату, тому він просив суд стягнути з відповідача заборгованість по заробітній платі.

Оскільки, відповідач згідно ст.117 КЗпП України належні до виплати при звільнені суми йому не виплатив, чим порушив його права, позивач просив стягнути з відповідача на його користь 3079,35 грн. середнього заробітку за затримку розрахунку при звільненні.

Ухвалою Інгулецького районного суду м. Кривого Рогу від 17.06.2011 року провадження у справі в частині стягнення заборгованості по заробітній платі закрито у зв*язку з тим, що Інгулецьким районним судом м. Кривого Рогу 06.05.2011 року видано судовий наказ.

Рішенням Інгулецького районного суду м. Кривого Рогу від 17 червня 2011 року в задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 ставить питання про скасування рішення суду та ухвалення нового про задоволення його позовних вимог, оскільки судом порушено норми матеріального та процесуального права. Зокрема, суд при ухваленні рішення дійшов помилкового висновку щодо відсутності вини відповідача у порушенні трудового законодавства.

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги і заявлених позовних вимог, колегія суддів вважає, що скарга ОСОБА_1 підлягає задоволенню з наступних підстав.

На думку колегії суддів, відмовляючи ОСОБА_1 в задоволенні позову суд першої інстанції в порушення вимог ст.ст.116,117 КЗпП України дійшов помилкового висновку про відсутність вини підприємства у невиплаті належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в статті 116 КЗпП України, при відсутності спору про їх розмір, посилаючись на ті обставини, що на момент звільнення позивача, на майно відповідача, в тому числі і рахунки, було накладено арешт, а в подальшому його було визнано банкрутом.

Як убачається з матеріалів справи та чого не оспорював відповідач в суді першої інстанції ОСОБА_1 згідно наказу №65-к від 22.02.2011 року було звільнено за ст.38 КЗпП України /а.с.4/. На день звільнення заборгованість відповідача перед працівником ОСОБА_1 по заробітній платі, компенсації за невикористану відпустку складала 3540,57 грн. /а.с.22/, яка при звільненні позивача не була йому виплачена.

Відповідно до ч.1,2 ст.117 КЗпП України у разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені у ст.116 цього Кодексу, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку, а при наявності спору про розміри належних сум спір вирішується судом, який визначає розмір відшкодування за час затримки розрахунку з урахуванням розміру спірної суми, частки, яку вона становила в заявлених вимогах, істотності цієї частки порівняно із середнім заробітком та інших конкретних обставин справи.

Як встановлено в суді першої інстанції, чого не оспорювали сторони, відсутній спір про розміри належних сум позивачу при звільненні.

Посилання на відсутність вини підприємства у затримці належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені у ст.116 КЗпП України, як відповідача так і суду першої інстанції в своїх висновках є безпідставними, оскільки згідно довідки відповідача наданої суду першої інстанції, підприємство мало змогу в оспорюваний період затримки розрахунку з позивачем, виплачувати заборгованість по заробітній платі /а.с.15/.

На підставі вищевикладеного, колегія суддів вважає, що відповідач порушив норми ст.ст.116,117 КЗпП України, оскільки в день звільнення працівника без поважних причин не виплатив належні йому суми, а тому позов ОСОБА_1 підлягає задоволенню.

Визначаючи розмір середнього заробітку за весь час затримки належних при звільненні ОСОБА_1 виплат, суд апеляційної інстанції керується п.8 Постанови Кабінету Міністрів України від 08.02.1995 року №100 «Про затвердження Порядку обчислення середньої заробітної плати». Як убачається з матеріалів справи середньомісячна заробітна плата ОСОБА_1 становить 821,49 грн., середньочасова 4,27 грн., оскільки позивач працював згідно змінного графіку /а.с.22/. За період з 23.02.2011 року по 06.05.2011 року, число робочих годин у лютому 2011 року становить 24 години, у травні місяці 2011 року 48 годин та за два місяці сума складає 1642,98 грн., що взагалі становить 1950,42 грн.

Отже, колегія суддів вважає, що рішення суду підлягає скасуванню відповідно до ч.1п.2 ст.309 ЦПК України та ухваленні нового рішення про задоволення позову ОСОБА_1 про стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні.

Відповідно до ст.88 ЦПК України на користь ОСОБА_1 слід стягнути з відповідача ОСОБА_2 акціонерного товариства «Інгулецька спецекскавація» судові витрати.

Керуючись ст..ст.303,307,309,313,316 ЦПК України, колегія суддів,-

В И Р І Ш И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Рішення Інгулецького районного суду м. Кривого Рогу від 17 червня 2011 року скасувати та ухвалити нове рішення.

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 акціонерного товариства «Інгулецька спецекскавація» про стягнення середнього заробітку за час затримки при виплаті заробітної плати задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 акціонерного товариства «Інгулецька спецекскавація» на користь ОСОБА_1 1950,42 грн. /одну тисячу дев*ятсот п*ятьдесят/ грн. 42 коп. та 120 грн. витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи, на користь держави 51 грн. судового збору.

Рішення набирає законної сили з моменту його проголошення, але може бути оскаржене в касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня набрання ним законної сили.

Головуючий:

Судді: