Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14.10.2011 Справа №2-7847/11

Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області

в складі:

головуючого Грицака Р.М.

за участю секретаря Кунець Н.Р.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Тернополі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства Альфа-Банкв особі Тернопільського відділення ПАТ Альфа-Банкпро визнання дій неправомірними, визнання недійсними умов договору та зобовязання провести перерахунок платежів, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1 звернувся в суд з позовом до Акціонерно-комерційного банку соціального розвитку Укрсоцбанк(далі - банк) про визнання дій неправомірними та визнання недійсними умов договору про збільшення процентної ставки. В обґрунтування своїх вимог вказує на те, що між ними 30 січня 2008 року укладено кредитний договір № 490056386 на суму 30150 грн. 52 коп. зі сплатою 10,7 % процентів річних з остаточним поверненням кредиту 30.01.2015 року. Він здійснював погашення кредиту вчасно, однак, у вересні 2008 року йому в усній формі повідомили, що банк в односторонньому порядку підвищив процентну ставку до 16,5 % процентів річних, хоча жодного письмового повідомлення від банку він не отримував. Він не згоден із таким діями банку та вважає, що умова договору про підняття процентної ставки суперечить чинному законодавству та є нікчемною. У звязку із цим просить визнати незаконним збільшення відповідачем з 01 вересня 2008 року процентної ставки за користування кредитом з 10,7% до 16,5% річних в доларах США та зобовязати відповідача залишити процентну ставку у вказаному в договору розмірі 10,7% та провести перерахунок, зарахувавши сплачені кошти по відсоткам від одностороннього збільшення відсоткової ставки за кредитом в рахунок сплати заборгованості за основною сумою кредиту та усунути порушення чинного законодавства незаконним підвищенням розміру відсотків.

Позивач в судовому засіданні заявлені вимоги підтримав, зіславшись на мотиви, викладені в позовній заяві.

Представник відповідача в судовому засіданні позов не визнав, подавши суд письмову заперечення, згідно яких просить в задоволенні позову відмовити, оскільки позивача було повідомлено про збільшення процентної та сплата відповідачем збільшених процентів фактично підтверджує згоду відповідача на збільшення відсоткової ставки.

Заслухавши пояснення сторін, дослідивши та оцінивши зібрані по справі докази суд вважає, що в задоволенні слід відмовити, виходячи із наступних обставин.

30 січня 2008 року між ЗАТ Альфа-Банкта ОСОБА_1 було укладено кредитний договір № 490056386 на суму 30150 доларів США зі сплатою 10,7 % процентів річних з остаточним поверненням кредиту 30.01.2015 року.

Статтею 627 ЦК України передбачено, що відповідно до ст. 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладанні договору, виборі контрагента та визначені умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Отже, свобода договору означає право громадян або юридичних осіб вступати чи утримуватися від вступу у будь-які договірні відносини. Свобода договору проявляється також у можливості наданій сторонам визначити умови такого договору.

З матеріалів справи вбачається, що договір між сторонами підписаний уповноваженими особами, він містить всі істотні умови, передбачені законом для договорів і які були узгоджені сторонами під час укладення такого договору.

Встановлено, що 01 вересня 2008 року відповідачем було змінено розмір процентної ставки з 10,7% на 16,5%, про що згідно пояснень позивача, його було усно повідомлено в Тернопільському відділення ПАТ Альфа-Банкпід час сплати чергового платежу в вересні 2008 року.

Так, згідно умов пункту 6.2 кредитного договору, банк має право змінити розмір процентів за користування кредитом в разі зміни конюнктури ринку, облікової ставки НБУ, індексу інфляції (споживчих цін), загальновизнаних внутрішньодержавних та/або міжнародних грошових та/або фондових індексів тощо. Сторони домовились, що такі обставини вважаються подіями, що не залежать від волі сторін договору та мають безпосередній вплив на вартість кредитних ресурсів банку. Зміна розміру процентів здійснюється за правилом, відповідно до якого процента ставки підвищується у разі підвищення вартості кредитних ресурсів. Про зміну розміру процентної ставки по кредиту та внесення у звязку із цим змін в Додаток № 1 до цього договору банк повідомляє позичальника за 7 днів до моменту настання таких змін шляхом направлення рекомендованого листа на адресу позичальника. У звязку із зміною процентної ставки в разі настання події, незалежної від волі сторін, позичальник цим надає свою згоду на внесення змін до Додатку № 1 до цього договору та викладення додатку № 1 у новій редакції. Сторони погоджуються, що оновлений додаток № 1 набуває чинності з дати зміни розміру процентної ставки.

Крім того, згідно Закону України Про захист прав споживачів, частиною 4 статті 11 якого передбачено, що у договорі про надання споживчого кредиту може зазначатися, що відсоткова ставка за кредитом може змінюватися залежно від зміни облікової ставки Національного банку України або в інших випадках. Про зміну відсоткової ставки за споживчим кредитом споживач повідомляється кредитодавцем письмово протягом семи календарних днів з дати її зміни. Без такого повідомлення будь-яка зміна відсоткової ставки є недійсною.

У листі від 02.04.2009 року № 22463-23б/б, адресованому позивачу, ПАТ Альфа-Банквказує, що повідомлення про зміну процентної ставки було направлене ОСОБА_1

З поданого представником відповідача списку згрупованих відправлень, що пересилаються в межах України вбачається, що дійсно ОСОБА_1 був направлений лист 01.09.2008 року, в якому відповідач повідомляв позивача про зміну процентної ставки.

Згідно ст. 651 Цивільного кодексу України передбачено, що зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом. Стаття 654 Цивільного кодексу України вказує, що зміна або розірвання договору вчиняється в такій самій формі, що й договір, що змінюється або розривається, якщо інше не встановлено договором або законом чи не випливає із звичаїв ділового обороту.

Таким чином, в судовому засідання було спростовано пояснення позивача, що відповідач у належній формі не повідомив його про зміну процентної ставки за кредитним договором, оскільки судом було встановлено, що банк у відповідності до умов Кредитного договору та вимог чинного законодавства виконав всі дії щодо повідомлення позичальника про зміну процентної ставки.

Крім цього позивач в судовому засіданні не заперечив, що про підняття процентної ставки йому стало відомо в вересні 2008 року.

Також, судом встановлено, що позивач з часу підвищення процентної ставки банком продовжував виконувати договір згідно змінених умов, тобто він розумів зміст зобовязань та своїми діями надав свою згоду на їх виконання.

Законом України Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо заборони банкам змінювати умови договору банківського вкладу та кредитного договору в односторонньому порядкувід 12.12.2008 року Цивільний кодекс України доповнено статтею 1056-1.

Відповідно до ч. 2 ст. 1056-1 ЦК України встановлений договором розмір процентів не може бути збільшений банком в односторонньому порядку.

Проте, вищезазначений Закон від 12.12.2008 року набрав чинності 10.01.2009 року, а отже, посилання позивача на ст. 1056-1 ЦК України щодо неправомірності підвищення банком процентної ставки є безпідставними, оскільки кредитний договір був укладений до 10.01.2009 року і в ньому сторони досягли домовленість про те, що банк має право в односторонньому порядку змінити процентну ставку.

Отже, банк, підвищуючи проценту ставку діяв в межах чинного на той момент законодавства.

Відповідно до ч. 1 ст. 5 ЦК України акти цивільного законодавства регулюють відносини, які виникли з дня набрання ним чинності.

Таким чином, умови кредитного договору укладені сторонами про право банку на односторонню зміну розміру процентної ставки на час його укладання не суперечили законодавству, стаття 1056-1 ЦК України прийнята 10.01.2009 року і зворотної сили немає.

За таких обставин, суд приходить до висновку, що позивачем не було доведено порушення своїх прав відповідачем, тому в задоволенні позовних вимог про визнання неправомірними дій відповідача щодо підвищення з 01 вересня 2008 року процентної ставки за кредитним договором від 30 січня 2008 року №490056386 з 10,7% річних до 16,5 % річних у доларах США, зобов'язання відповідача залишити відсоткову ставку 10,7% річних згідно договору та зобовязання провести перерахунок з 01 вересня 2008 року з 16,5 % річних до 10,7 % річних у доларах США за договором, зарахувавши отриману відповідачем різницю по відсоткам від одностороннього збільшення відсоткової ставки за кредитом в рахунок сплати заборгованості за основною сумою кредиту слід відмовити.

Керуючись ст.ст.3, 10, 60, 88, 110, 212, 215 Цивільного процесуального кодексу України, cт. 55 Конституції України, ст.ст. 15, 525, 526, 527, 530, 642, 651, 1054 Цивільного кодексу України, суд, -

В И Р І Ш И В :

В позові ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства Альфа-Банкв особі Тернопільського відділення ПАТ Альфа-Банкпро визнання дій неправомірними, визнання недійсними умов договору та зобовязання провести перерахунок платежів за кредитним договором від 30 січня 2008 року №490056386 відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до апеляційного суду Тернопільської області через Тернопільський міськрайонний суд протягом десяти днів з дня його проголошення.

Головуючий суддяОСОБА_2