Справа № 1407/2-1279/11
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"23" вересня 2011 р. Вознесенський міськрайонний суд Миколаївської області в складі:

головуючої судді - ВОСТРІКОВОІ Л.В.,

при секретарі - КОЗАЧЕНКО О.І.,

з участю:

представника позивача-- ВУЇВ О.В.,

розглянувши, у відкритому судовому засіданні в залі суду N92 цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про встановлення факту постійного проживання разом із спадкодавцем, визнання права власності в порядку спадкування та визнання частково недійсним свідоцтва про право на спадщину за законом

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про встановлення факту постійного проживання разом із спадкодавцем, визнання права власності в порядку спадкування та визнання частково недійсним свідоцтва про право на спадщину за законом. При цьому вказує, що 10 січня 2004 р. померла його бабуся - ОСОБА_3.

Після її смерті відкрилася спадщина, до складу якої входить житловий будинок №58 (до перенумерації - N948) по вул. Армашелєва в смт. Олександрівка Вознесенського району Миколаївської області. Спадкоємцями за законом першої черги після смерті ОСОБА_3 є ОСОБА_2 (відповідачка по справі) - рідна дочка померлої, яка на протязі 6-ти місячного строку після смерті ОСОБА_3 подала до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини. Інші спадкоємці першої черги відсутні. Спадкоємці другої, третьої та четвертої черги, які б прийняли спадщину також відсутні. Вважає, що він є спадкоємцем після смерті ОСОБА_3 за заповітом та спадкоємцем п»ятої черги за законом, так як є онуком померлої (остання є матір»ю його матері ОСОБА_2О.) і-прийняв спадщину після смерті баби, так як постійно проживав разом зі спадкодавцем ОСОБА_3 на час відкриття спадщини та не заявляв про відмову від неї. На випадок своєї смерті 08.06.1994р. ОСОБА_3 склала заповіт, яким все своє майно, яке на день її смерті виявиться належним їй, де б воно не було та з чого б не складалося та на яке вона за законом буде мати право, заповіла позивачу. Інших розпорядженню заповіт не містить. Вказаний заповіт не змінювався та не відмінявся, що підтверджується довідкою Олександрівської селищної ради від 25.03.2011р. Після смерті спадкодавиці позивач продовжує проживати в спадковому будинку та доглядати за ним та земельною ділянкою біля нього.

18 травня 2011 року позивач звернувся до нотаріуса з питання видачі свідоцтва про право на спадщину після смерті бабусі, пред»явивши заповіт, посвідчений Олександрівкою селищною радою Вознесенського району 08.06.1994р.. але нотаріусом йому було відмовлено в оформленні його спадкових прав. Так як за даними нотаріальної контори, свідоцтво про право на спадщину за законом на спадковий житловий будинок було видане 05.08.2004 року за реєстровим N9491 на ім»я ОСОБА_2 (спадкоємцю за законом, який прийняв спадщину шляхом подачі до нотаріальної контори заяви про прийняття спадщини у встановлений законом 6-місячний строк). В довідці Олександрівської селищної ради №1571 від 07.06.2004 р. був зазначений лише один спадкоємець за законом і відсутні відомості про посвідчення заповіту, а також наявність спадкоємців за заповітом.

Крім того, позивачем не було подано заяву про прийняття спадщини за заповітом до нотаріальної контори у встановлений законом 6-місячний строк. Тому відповідно до п. 211 Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, видати свідоцтво про право на спадщину не можливо, оскільки зареєстрованим місцем проживання позивача є АДРЕСА_1, а не смт. Олександрівка Вознесенського району, вул. Армашелєва,58, де він фактично проживає з лютого 2003 р., через що йому було рекомендовано звернутись до суду.

Тому позивач просить суд встановити факт його постійного проживання разом зі спадкодавцем - ОСОБА_3, визнати за ним право власності в порядку спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_3 та визнати частково недійсним свідоцтво про право на спадщину за законом, видане 05.08.2004р. у на ім»я ОСОБА_2.

В судовому засіданні позивач та його представник позов підтримали повністю, та просили суд позов задовільнити повністю.

Відповідач в судове засідання не з'явилась, повідомлена належним чином, причину неявки суду не повідомила.

Заслухавши учасників цивільного процесу, дослідивши матеріали справи, суд приходить до слідуючого.

Згідно ч.2 ст.256 ЦПК України в судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти (що мають юридичне значення), від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав осіб. Також згідно ч.б ст.235 ЦПК України якщо під час розгляду справи в порядку окремого провадження виникає спір про право, який вирішується в порядку окремого провадження, суд залишає заяву без розгляду і роз»яснює заінтересованим особам, що вони мають право подати позов на загальних підставах. ..... .

В судовому засіданні встановлено, що на час відкриття спадщини після смерті ОСОБА_3 (10.01.2004 р.) позивач проживав разом з нею по вул. Армашелєва,58 в смт.Олександрівка Вознесенського району Миколаївської області, хоча і не був зареєстрований за місцем проживання, про що свідчить довідка виконкому Олександрівської селищної ради за №1228 від 04.04.2011р.(а.с. 14), також факт його постійного проживання разом з ОСОБА_3 підтверджується випискою з амбулаторної картки ОСОБА_3 (а.с.17), згідно якої остання з початку 2003р хворіла на певні захворювання, в зв»язку з чим потребувала стороннього догляду, а також, виклик швидкої допомоги здійснював позивач, що підтвердили в судовому засіданні свідки ОСОБА_4, ОСОБА_5.

Крім того відповідно до ч. 1 ст. 1236 ЦК України, заповідач має праве охопити заповітом права та обов'язки, які йому належать на момент складення заповіту, а також ті права та обов'язки, які можуть йому належати у майбутньому. Згідно ч.4 ст. 1236 ЦК України, чинність заповіту щодо складу спадщини встановлюється з моменту відкриття спадщини. Відповідно до ч.2 ст. 1220 ЦК України, часом відкриття спадщини є день смерті особи.

Згідно заповіту від 08.06.1994 р. (а.с.10), спадкодавець ОСОБА_3 заповідав позивачу все своє майно, яке належало б їй на час відкриття спадщини.

Згідно свідоцтва про смерть (а.с.9) спадкодавець ОСОБА_3 померла 10.01.2004р.

В силу ч.1 ст.1241 ЦК України повнолітні непрацездатні діти спадкодавця спадкують незалежно від змісту заповіту, половину частки, яка належала б кожному з них у разі спадкування за законом (обов»язкова частка).

Тому суд вважає, що відповідач, яка відповідно до вказаних положень має право на обов»язкову частку в спадщині, в разі спадкування позивачем за заповітом ( так як була непрацездатною на час відкриття спадщини) має право на ? частку всього спадкового майна, оскільки в разі спадкування за законом в неї як у спадкоємця першої черги, виникло б право власності на все спадкове майно в цілому.

Відповідно до ст.1218 ЦК України до складу спадщини входять всі права та обов»язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття і не припинилися внаслідок смерті.

Згідно ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема з правочинів, одним з яких є спадкування за заповітом.

Згідно положень ст.ст. 1216,1301 ЦК України спадкування є перехід прав та обовязків спадщини від фізичної особи, яка померла, до інших осіб. Свідоцтво про право на спадщину визнається недійсним за рішенням суду у випадках встановлених законом.

В зв'язку з цим, суд вважає, що до позивача як до спадкоємця за заповітом перейшло право власності на 1/2 частку всього спадкового майна, в тому числі і на 1/2 частку житлового будинку по вул. Армашелєва,58 ( до перенумерації - N248) в смт.Олександрівка Вознесенського району Миколаївської області. Однак оформити вказане право в нотаріальному порядку він не може, оскільки на це майно вже видане свідоцтво про право на спадщину за законом.

Так само, до відповідачки як до спадкоємця першої черги за законом, що має право на обов»язкову частку в спадщині перейшло право власності на 34 частку всього спадкового майна, в тому числі і на 34 частку вказаного житлового будинку.

Тому, суд вважає, що свідоцтво про право на спадщину, за законом на спірний житловий будинок, видане Другою Вознесенською державною нотаріальною конторою 05.08.2004р. на ім»я ОСОБА_2 слід визнати частково недійсним змінивши його відповідно до закону з врахуванням належної позивачу частки.

Тому, суд вважає, що згідно ст.ст. 1216,1218,1268,1241,1301 ЦК України є правові підстави для повного задоволення позову.

Керуючись ст.ст. 10,11, 209, 212-215,226,228,233 ЦПК України, суд--

ВИРІШИВ:

Встановити факт постійного проживання ОСОБА_1 в смт. Олександрівка Вознесенського району Миколаївської області по вул. Армашелєва, 58 разом з ОСОБА_3, яка померла 10.01.2004 р., на час відкриття спадщини останньої.

Визнати за ОСОБА_1, право власності на 1/2 частку житлового будинку, розташованого по вул. Армашелєва, 58 - в- смт.Олександрівка Вознесенського району Миколаївської області, в порядку спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_3, яка померла 10.01.2004 р.

Визнати частково недійсним свідоцтво про право на спадщину за законом на житловий будинок № 58 по вул. Армашелєва в смт.Олександрівка Вознесенського району Миколаївської області, видане 05.08.2004 р. Другою Вознесенською державною нотаріальною конторою на ім»я ОСОБА_2, змінивши її частку у праві на спадщину на 1/2 частину.

Заочне рішення може бути переглянуте за письмовою заявою відповідача, яка може бути подана на протязі 10 дгнів з дня отримання копії рішення суду.

Рішення може бути оскаржено до апеляційного суду Миколаївської області через Вознесенський міськрайонний суд протягом 10 днів з дня його проголошення.

Суддя: