Справа №22ц-367, 2011р. Головуючий в 1-й інстанції
ОСОБА_1
Категорія: 5 Доповідач Капітан І.А.
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

2011 року березня місяця 23 дня колегія суддів судової палати в цивільних справах Апеляційного суду Херсонської області в складі:

Головуючого Капітан І.А.

Суддів: Бугрика В.В., Колісниченка А.Г.

при секретарі Дремлюзі О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Херсоні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Суворовського районного суду м. Херсона від 19 листопада 2010 року за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2, яка діє в своїх інтересах та в інтересах неповнолітніх ОСОБА_4, ОСОБА_5, про усунення перешкод в користуванні квартирою, треті особи орган опіки та піклування Суворовського райвиконкому м. Херсона, ВГІРФО Суворовського ВМ ХМО УМВС України в Херсонській області,

в с т а н о в и л а:

У вересні 2010 року ОСОБА_3 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 про усунення перешкод в користуванні квартирою №70 будинку №34 по вул. Карбишева у м. Херсоні шляхом зняття з реєстраційного обліку за зазначеною адресою відповідачки разом з неповнолітніми дітьми ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, та ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2, та зобовязання ВГІРФО Суворовського ВМ ХМВ УМВС України в Херсонській області зняти вказаних осіб з реєстраційного обліку.

В обґрунтування своїх позовних вимог ОСОБА_3 посилався на те, що після розірвання з відповідачкою шлюбу та поділу спільного майна він є власником вказаної квартири, ОСОБА_2 виділено у власність будинок №25а по вул. Робочій в с. Зеленівка, однак, остання разом з неповнолітніми дітьми залишаються зареєстрованими в його квартирі, чим перешкоджають вільно користуватися та розпоряджатися своїм майном.

За заявою ОСОБА_3 позовні вимоги про зобовязання ВГІРФО Суворовського ВМ ХМВ УМВС України в Херсонській області зняти відповідачку з неповнолітніми дітьми з реєстраційного обліку залишено без розгляду.

Рішенням Суворовського районного суду м. Херсона від 19 листопада 2010 року позов задоволено. Постановлено: усунути ОСОБА_3 перешкоди в користуванні квартирою №70 по вул. Карбишева, 34 в м. Херсоні, визнавши ОСОБА_2 та її неповнолітніх дітей втратившими право користування житловим приміщенням в даній квартирі.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2, посилаючись на порушення норм матеріального права, просить рішення скасувати і ухвалити нове рішення, яким у задоволенні позову відмовити.

В письмових запереченнях представник ОСОБА_3, посилаючись на безпідставність доводів апеляційної скарги та законність рішення, просить скаргу відхилити, а рішення суду залишити без змін.

Заслухавши доповідача, пояснення осіб, які зявились в судове засідання, перевіривши законність та обґрунтованість рішення в межах, визначених ст.303 ЦПК України, колегія суддів вважає, що скарга підлягає задоволенню.

Задовольняючи позов, суд першої інстанції виходив з того, що відповідачка разом з неповнолітніми дітьми постійно проживають в ІНФОРМАЦІЯ_3, вимоги ст.71 ЖК України щодо збереження житлової площі за тимчасово відсутніми на них не поширюється, а тому усунути перешкоди в користуванні позивачем квартирою необхідно шляхом визнання ОСОБА_2 та неповнолітніх дітей такими, що втратили право користування житловим приміщенням.

Проте такого висновку суд дійшов з порушенням норм матеріального і процесуального права, що відповідно до п.4 ч.1 ст.309 ЦПК України є підставою для скасування рішення і ухвалення по справі нового рішення.

Відповідно до ст.11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Як свідчать матеріали справи, ОСОБА_3 звернувся в суд з позовом до ОСОБА_2 про усунення перешкод в користуванні квартирою шляхом зняття з реєстраційного обліку відповідачки та двох неповнолітніх дітей на підставі ст.391 ЦК України /а.с.4/. До початку розгляду судом справи по суті ОСОБА_3 письмової заяви про зміну предмету або підстави позову не подавав. Під час розгляду справи свої позовні вимоги ОСОБА_3 не доповнював та не уточнював /а.с.30,33/.

Оскільки суд першої інстанції розглянув позовні вимоги ОСОБА_3 про усунення перешкод в користуванні квартирою у спосіб та з підстав, які позивачем не були заявлені, чим вийшов за межі позовних вимог, колегія суддів вважає за необхідне рішення суду скасувати і ухвалити нове рішення по суті позовних вимог.

Судом встановлено, що ОСОБА_3 є власником квартири АДРЕСА_1 /а.с.6-7,8/. В даній квартирі зареєстровані колишні дружина позивача ОСОБА_2 та двоє неповнолітніх дітей донька ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, та син ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_2 /а.с.5/. ОСОБА_3 та ОСОБА_2 є колишнім подружжям, які перебували у зареєстрованому шлюбі з 1993 по 2009 роки. Згідно довідки №24 від 14 вересня 2010 року ОСОБА_3 є володільцем квартири АДРЕСА_2 на підставі договору купівлі-продажу від 26 серпня 1997 року /а.с.5/.

ОСОБА_2 та неповнолітні діти сторін зареєстровані у даній квартирі як члени сімґї власника квартири ОСОБА_3 Угоду про порядок користування жилим приміщенням сторони не укладали.

Відповідно до ст.391 ЦК України власник майна може вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

Відповідно до ст.156 ЖК України члени сімґї власника жилого будинку (квартири), які проживають разом з ним у будинку (квартирі), що йому належить, користуються жилим приміщенням нарівні з власником будинку (квартири), якщо при їх вселенні не було іншої угоди про порядок користування цим приміщенням. Припинення сімейних відносин з власником будинку (квартири) не позбавляє їх права користування займаним приміщенням.

Враховуючи наявність у ОСОБА_3 права приватної власності на вищезазначену квартиру та існування, у звязку з цим, права членів його сімґї користуватися цим житлом, колегія суддів приходить до висновку, що у задоволенні позову ОСОБА_3 про усунення перешкод в користуванні квартирою шляхом зняття ОСОБА_2 та неповнолітніх дітей з реєстраційного обліку за адресою: АДРЕСА_3 слід відмовити.

Керуючись ст.391 ЦК України, ст.156 ЖК України, ст.ст.303,307,309 ЦПК України, колегія суддів, -

В И Р І Ш И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити.

Рішення Суворовського районного суду м. Херсона від 19 листопада 2010 року скасувати.

Ухвалити нове рішення, яким у задоволенні позову ОСОБА_3 відмовити.

Рішення може бути оскаржено протягом двадцяти днів шляхом подачі касаційної скарги до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ.

Головуючий: І.А.Капітан

Судді: В.В.Бугрик, А.Г.Колісниченко

Копія вірна: ОСОБА_7