Апеляційний суд Київської області
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30.05.2011 року колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного

суду Київської області у складі:

головуючого : Воробйової Н.С.

суддів: Рудніченко О.М.., ОСОБА_1

при секретарі : Бобку О.В.

розглянула у відкритому судовому засіданні в м.Києві цивільну справу за

апеляційною скаргою Публічного акціонерного товариства «ВТБ Банк» на

рішення Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 09 грудня

2010 року у справі за позовом Публічного акціонерного товариства «ВТБ Банк»

до ОСОБА_2, третя особа-Козленко ОСОБА_3 про

стягнення заборгованості за кредитним договором.

Встановила :

Позивач звернувся до суду з названим позовом. Посилався на те. що

01.08.2008 року між позивачем та підприємцем ОСОБА_4 було укладено

кредитний договір №4.98-33/08-СК, відповідно до якого банк надав позичальнику

в строк до 31.07.2013 року кредит у сумі 54000 дол.США зі сплатою 16% річних

за користування кредитом.

Умовами договору передбачено, що позичальник взяв на себе зобов»язання

своєчасно сплачувати кредит, проценти за користування кредитом та погодився з

штрафними санкціями за неналежне виконання договору.

Свої зобов»язання ОСОБА_4 по сплаті кредиту та процентів за

користування кредитом належним чином не виконував, має заборгованість по

поверненню кредиту.

Рішенням господарського суду Київської області від 22 .12. 2009 року

задоволено позов ПАТ «ВТБ Банк» , з ФОП ОСОБА_4 стягнуто на користь

банку заборгованість за кредитним договором в сумі 57886,21 дол.США. що

еквівалентно 461353,09 грн.

На забезпечення зобов»язань ОСОБА_4 за кредитним договором №4,98-

33/08-СК між банком та ОСОБА_2 було укладено договір поруки № №4.98-

33/08 -ДПІ від 01.08.2008 року.

Згідно даного договору поручитель взяла на себе зобов»язання відповідати

перед кредитором у повному обсязі за виконання позичальником умов кредитного

договору.

Оскільки боржник зобов»язання по договору не виконав, позивач просив

стягнути з поручителя заборгованість за кредитним договором у розмірі 57886,21

дол.США, що становить еквівалент 461353,09 грн., 8501,38 грн. та судові витрати.

Рішенням Білоцерківського міськрайонного суду від 09.12.2010 року у

задоволенні позову відмовлено.

В апеляційній скарзі позивач просить скасувати рішення суду з підстав

відповідності його нормам матеріального і процесуального права та ухвалити

нове рішення.

Апеляційна скарга підлягає до задоволення з таких підстав.

По справі встановлено, що 01.08.2008 року між позивачем та фізичною

особою-підприємцем ОСОБА_4 було укладено кредитний договір №4.98-

33/08-СК, відповідно до якого банк надав позичальнику в строк до 31.07.2013

року кредит у сумі 54 000 дол.США зі сплатою 16% річних за користування

кредитом (а.с.11-16).

Умовами договору передбачено, що позичальник взяв на себе зобов»язання

своєчасно сплачувати кредит, проценти за користування кредитом та погодився з

штрафними санкціями за неналежне виконання договору.

На забезпечення зобов»язань ОСОБА_4 за кредитним договором №4.98-

33/08-СК між банком та ОСОБА_2 було укладено договір поруки № №4.98-

33/08 -ДІЛ від 01.08.2008 року.

Згідно даного договору поручитель взяла на себе зобов»язання відповідати

перед кредитором у повному обсязі за виконання позичальником умов кредитного

договору (а.с.17).

Відмовляючи позивачу у задоволенні позовних вимог про стягнення з

поручителя заборгованості позичальника за кредитним договором, суд виходив з

того, що позивач звернувся з позовом до основного боржника-ФОП ОСОБА_2 в

грудні 2010 року, рішення господарського суду про задоволення вимог банку

Забрало чинності 02.01.2010 року, проте позивач не пред»явив позов до

поручителя протягом шести місяців від дня настання строку виконання

зобов»язання за кредитним договором.

Крім того, суд, на обґрунтування рішення, зазначив, що в договорі поруки не

встановлено строку, після якого порука припиняється, а умови договору про дію

поруки до повного виконання зобов»язання за кредитним договором не може

розглядатися як установлення строку дії поруки. У зв»язку з цим, суд вважав, що

порука ОСОБА_2 є припиненою.

Даний висновок суду не ґрунтується на законі.

Відповідно до договору поруки №4.98-33/08 -ДГО від 01.08.2008 року у разі

невиконання боржником своїх зобов»язань по кредитному договору, боржник та

поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники (п.4 договору),

Згідно зі ст..543 ЦК України у разі солідарного обов»язку боржників кредитор

має право вимагати виконання обов»язку частково або в повному обсязі як від

усіх боржників разом, так і від будь-кого з них окремо.

Кредитор, який одержав виконання обов»язку не в повному обсязі від одного із

солідарних боржників, має право вимагати недоодержане від решти солідарних

боржників.

Солідарні боржники залишаються зобов»язаними доти, доки їхній обов»язок не

буде виконаний у повному обсязі.

Виконання солідарного обов»язку у повному обсязі одним із боржників

припиняє обов»язок решти солідарних боржників перед кредитором.

Таким чином, при солідарному обов»язку кредиторові надається право за своїм

розсудом вимагати виконання зобов»язання в повному обсязі або частково від

усіх боржників і не одержавши задоволення, кредитор має право пред»явити

вимогу до іншого солідарного боржника.

З матеріалів справи видно, що позивач направив поручителю ОСОБА_2

і вимогу погасити заборгованість за кредитним договором (вих..297/900-08-2 від

11.03.2009 року, яка була отримана останньою особисто 17.03.2009 року, що

підтверджується зворотнім поштовим повідомленням (а.с.75-76).

За таких обставин, наявність рішення господарського суду про стягнення

заборгованості за кредитним договором із боржника-ФОП ОСОБА_4 не є

перешкодою для пред»явлення окремого позову до поручителя-фізичної особи.

За таких обставин, висновок суду, що договір поруки, укладений між банком

та відповідачкою ОСОБА_2 є припиненим - не відповідає матеріалам справи

та вимогам закону.

Рішення не може бути залишеним без змін та підлягає скасуванню. По справі

слід ухвалити нове рішення, яким, з огляду на викладене та на підставі ст.ст.

526,536,554, 611,1050,4.1 ст.1048,ч. 1ст. 1049 ЦК України необхідно задовольнити

позовні вимоги позивача про стягнення заборгованості за кредитним договором

з поручителя ОСОБА_2М

Керуючись ст..ст.307,309 ЦПК України, колегія

Вирішила :

Апеляційну скаргу задовольнити.

Рішення Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 09 грудня

2010 року скасувати. Ухвалити нове рішення.

Позов Публічного акціонерного товариства «ВТБ Банк» задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь Публічного акціонерного

товариства «ВТБ Банк» 57 886,21 дол. США боргу за кредитним договором,

8501,38 грн. пені, 1700 грн. судових витрат та 120 грн. витрат на ІТЗ.

Рішення набирає законної сили з моменту його проголошення і може бути оскаржене у касаційному порядку протягом двадцяти днів.

Головуючий

Судді