АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Категорія 26 ( 1 ) Доповідач Митрофанова Л.В.
У Х В А Л А

Іменем України

«18» жовтня 2011 року колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді - Митрофанової Л.В.

суддів - Михайлів Л.В., Соколан Н.О.

при секретарі - Євтодій К.С.

за участю: представника відповідача - ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Кривому Розі апеляційну скаргу публічного акціонерного товариства «Центральний гірничо-збагачувальний комбінат» на рішення Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу від 15 липня 2011 року у справі за позовом ОСОБА_3 до публічного акціонерного товариства «Центральний гірничо-збагачувальний комбінат» про відшкодування моральної шкоди, -

В С Т А Н О В И Л А :

У березні 2011 року ОСОБА_3 звернувся із позовом до ПАТ «ЦГЗК» про відшкодування моральної шкоди в якому зазначив, що тривалий час працював у шкідливих умовах праці на різних підприємствах в тому числі і на ПАТ «ЦГЗК».

30.03.2010р. рішенням ЛЕК УНДІ промислової медицини йому встановлено професійне захворювання.

Висновком МСЕК від 21.07.2010р. вперше встановлено втрату працездатності у розмірі 25%.

Посилаючись на ці обставини просив суд стягнути з ПАТ ЦГЗК» у відшкодування моральної шкоди 94100грн.

Рішенням Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу від 15 липня 2011 року позов ОСОБА_3 задоволено частково, стягнуто з ПАТ «ЦГЗК» у відшкодування моральної шкоди 18тис.грн.

В апеляційні скарзі відповідач просить рішення суду скасувати та ухвалити нове рішення про відмову у задоволенні позову з тих підстав, що судом не вірно застосовано норми матеріального та процесуального права. Зокрема, судом не було пропорційно визначено відповідальність всіх підприємств де працював позивач у заподіянні моральної шкоди; розмір стягнутої моральної шкоди не відповідає вимогам розумності та справедливості; суд не обґрунтовано дійшов висновку про спричинення позивачу моральної шкоди ушкодженням здоровя без призначення відповідної медичної експертизи, позивачем не надано доказів протиправності дій відповідача в спричиненні йому моральної шкоди.

Перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги і заявлених позовних вимог, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга ПАТ «ЦГЗК» не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що ОСОБА_3 працював на підприємстві відповідача у шкідливих та важких умовах праці.

Висновком МСЕК від 21.07.2010р. встановлено первинно 25% втрати професійної працездатності та 3 група інвалідності (а.с. 28).

Актом № 5 від 30.04.2010р. розслідування професійного захворювання, затвердженого головним Державним санітарним лікарем Тернівського району м. Кривого Рогу, встановлена причина професійного захворювання праця на протязі 14 років 8 місяців в умовах впливу на організм шкідливих хімічних речовин, які виникли в результаті порушення керівництвом підприємств, де працював хворий, ст. 153 КЗпП України, ст. 13 Закону України «Про охорону праці».

На підставі встановлених обставин суд першої інстанції дійшов висновку про відшкодування позивачу у звязку з отриманими ним на виробництві професійними захворюваннями моральної шкоди відповідачем, з вини, якого її й заподіяно.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції з наступних підстав.

Відповідно до ч. 2 ст. 153 КЗпП України забезпечення безпечних і нешкідливих умов праці покладається на власника або уповноважений ним орган.

Частиною першої ст. 237-1 КЗпП України передбачено відшкодування власником або уповноваженим ним органом моральної шкоди працівнику у разі порушення його законних прав, що призвело до моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв'язків і вимагають від нього додаткових зусиль для організації свого життя.

У пункті 13 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року № 4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» роз'яснено, що відповідно до статті 237-1 КЗпП України за наявності порушення прав працівника у сфері трудових відносин, зокрема, виконання робіт у небезпечних для життя і здоров'я умовах, яке призвело до його моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв'язків чи вимагає від нього додаткових зусиль для організації свого життя, обов'язок по відшкодуванню моральної (немайнової) покладається на власника або уповноважений ним орган незалежно від форми власності, виду діяльності чи галузевої належності.

Конституційний Суд України в абзаці 9 пункту 5 Рішення № 20-рп/2008 (справа про страхові виплати), зазначив, що саме право громадян на відшкодування моральної шкоди не порушено, оскільки ст. 237-1 КЗпП України (для потерпілих) та ст. 1167 ЦК України (для членів сімей потерпілих) їм надано право відшкодовувати моральну шкоду за рахунок власника або уповноваженого ним органу (роботодавця).

Як зазначалося вище, вперше стійку втрату професійної працездатності позивачу було встановлено 21.07.2010р., що підтверджується висновком МСЕК (а.с. 28), отже саме з цього часу у позивача виникло право на відшкодування моральної шкоди.

Також спростовуються й доводи відповідача щодо відсутності підстав відшкодування ОСОБА_4 моральної шкоди, оскільки, факт заподіяння такої шкоди у звязку з отриманими ним професійними захворюваннями встановлений в судовому засіданні. Так, позивач часто лікується, приймає велику кількість ліків, йому важко підніматися сходами, зміни у його життєвих відносинах викликають у нього моральні та фізичні страждання, позбавлений нормальних життєвих звязків, що вимагає додаткових зусиль для організації його життя.

Колегія погоджується із визначеним судом першої інстанції розміром відшкодування моральної шкоди, стягнутої з відповідача на користь позивача, який визначено ним, виходячи із засад розумності, виваженості та справедливості, відповідно до п. 9 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 4 від 31 березня 1995 р. (з подальшими змінами) «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди», яким передбачено, що розмір моральної шкоди суд визначає в залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Зокрема, враховуються стан здоровя потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану.

З вище вказаних підстав колегія суддів погоджується і з розрахунком суми стягнутої з відповідача моральної шкоди на користь позивача.

Інші доводи ПАТ «ЦГЗК», викладені в апеляційній скарзі, є безпідставними, оскільки спростовуються матеріалами справи і висновками суду і не можуть бути підставою для скасування рішення.

Суд при постановленні рішення врахував тяжкість фізичних і моральних страждань, їх тривалість, істотність вимушених змін у його життєвих стосунках, конкретних обставин по справі і наслідків, що наступили.

В іншій частині рішення суду не оскаржується.

На підставі наведеного, колегія суддів вважає, що рішення суду ухвалено з дотриманням норм матеріального і процесуального законодавства, у звязку із чим апеляційна скарга відповідача підлягає відхиленню.

Керуючись ст. ст. 303, 308, 313-315 ЦПК України, колегія суддів,-

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства ««Центральний гірничо-збагачувальний комбінат » - відхилити.

Рішення Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу від 15 липня 2011 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення, але може бути оскаржена до Вищого Спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили.

Головуючий:

Судді:

Справа №22ц-24283/11Головуючий в 1 інстанції ОСОБА_1

Категорія 26 ( 1 ) Доповідач Митрофанова Л.В.

У Х В А Л А

Іменем України

«18» жовтня 2011 року колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді - Митрофанової Л.В.

суддів - Михайлів Л.В., Соколан Н.О.

при секретарі - Євтодій К.С.

за участю: представника відповідача - ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Кривому Розі апеляційну скаргу публічного акціонерного товариства «Центральний гірничо-збагачувальний комбінат» на рішення Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу від 15 липня 2011 року у справі за позовом ОСОБА_3 до публічного акціонерного товариства «Центральний гірничо-збагачувальний комбінат» про відшкодування моральної шкоди, -

Керуючись ст. ст. 303, 308, 313-315 ЦПК України, колегія суддів,-

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства ««Центральний гірничо-збагачувальний комбінат » - відхилити.

Рішення Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу від 15 липня 2011 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення, але може бути оскаржена до Вищого Спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили.

Головуючий:

Судді: