Справа № 2-513/11
РІШЕННЯ

іменем України

30 вересня 2011 року м. Носівка

Носівський районний суд Чернігівської області в складі:

головуючого судді Дикого В.М.,

за участі секретаря с/з ОСОБА_1,

позивача ОСОБА_2,

відповідача ОСОБА_3,

розглянувши в попередньому судовому засіданні в приміщенні Носівського районного суду Чернігівської області цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про визнання права власності на житловий будинок,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_2 подав до Носівського районного суду позовну заяву про визнання права власності на житловий будинок, розташований у с. Сулак Носівського району, вул. Партизанська, 20. Свої вимоги позивач обґрунтовував тим, що 17 листопада 2010 року помер його батько ОСОБА_4. Після його смерті залишилося спадкове майно, яке складається з даного житлового будинку. Позивач та відповідач є спадкоємцями вказаного майна за законом. Спадщину вони прийняли, проживали разом зі спадкодавцем на день його смерті у спірному будинку. Відповідач не бажає успадковувати належну їй частину спадкового майна. Оскільки спадкодавець за життя не зареєстрував майнові права на спірний будинок, то позивач не може оформити право власності на це майно в порядку спадкування через нотаріальну контору. Тому ОСОБА_2 просив визнати за ним право власності на житловий будинок судовим рішенням.

У судовому засіданні позивач підтримав позов та пояснив, що він є спадкоємцем за законом спірного житлового будинку після смерті ОСОБА_4 Але через відсутність правовстановлюючих документів на будинок не може оформити право власності на майно через нотаріальну контору.

У судовому засіданні відповідач позов визнала та пояснила, що вона відмовляється від своєї частки у спадковому майні на користь позивача.

Вислухавши пояснення сторін, дослідивши письмові докази, які містяться в справі, суд приходить до наступного.

Відповідно до положень абзацу 6 пункту 11 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 14 від 18 грудня 2009 року «Про судове рішення у цивільній справі», за змістом частини четвертої статті 174 ЦПК у разі визнання відповідачем позову, яке не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд у мотивувальній частині рішення може вказати лише про визнання позову та прийняття його судом.

Відповідно до положень абзацу 3 пункту 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 2 від 12 червня 2009 року «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції», у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без зясування і дослідження інших обставин справи.

Відповідач без застережень визнала позов в повному обсязі. Оцінивши представлені докази, суд приходить до висновку, що визнання позову не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, а тому суд приймає визнання відповідачами позову та задовольняє позов.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 174, 208, 209, 212-215 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Визнати за ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, право власності на житловий будинок з надвірними будівлями вартістю 85302 гривні, який розташований у с. Сулак Носівського району Чернігівської області, вул. Партизанська, 20.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом десяти днів з дня його проголошення.

Суддя В.М. Дикий