Справа № 2-894/11
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28.09.2011 м. Харків

Московський районний суд м. Харкова у складі:

головуючого судді Сугачової О.О.,

за участю секретаря Нечаєвої К.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Харкові цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, комунального підприємства Харківське міське бюро технічної інвентаризації, третя особа приватний нотаріус Харківського міського нотаріального округу ОСОБА_3 про визнання договорів позики, іпотеки та додаткових угод недійсними, скасування правової реєстрації, -

в с т а н о в и в :

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідачів, яким просить визнати недійсним договір позики, укладений 08.11.2006р. між ОСОБА_1 та ОСОБА_2, грошової суми 3784 доларів США, посвідчений приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу (далі ХМНО) ОСОБА_3, реєстраційний № 2235; визнати недійсною додаткову угоду від 19.02.2007р. до договору позики, укладену 08.11.2006р. між ОСОБА_1 та ОСОБА_2, посвідчений приватним нотаріусом ХМНО ОСОБА_3, реєстраційний № 313; визнати недійсною додаткову угоду від 10.05.2007р. до договору позики, укладенному 08.11.2006р. між ОСОБА_1 та ОСОБА_2, посвідчений приватним нотаріусом ХМНО ОСОБА_3, реєстраційний № 975; визнати недійсною додаткову угоду від 15.06.2007р. до договору позики, укладену 08.11.2006р. між ОСОБА_1 та ОСОБА_2, посвідченою приватним нотаріусом ХМНО ОСОБА_3, реєстраційний № 1301; визнати недійсним договір іпотеки, укаледний 08.11.2006р. між ОСОБА_1 та ОСОБА_2, квартири АДРЕСА_1-вв м. Харкові, посвідчений приватним нотаріусом ХМНО ОСОБА_3, реєстраційний № 2238 та скасувати реєстрацію права власності на вищевказану квартиру на імя ОСОБА_2 згідно свідоцтва про право власності від 17.06.2009р.

Обґрунтовуючи вимоги позову позивач зазначив, що 08.11.2006р. уклав з ОСОБА_2 договір позики, у забезпечення якого укладено договір іпотеки, предметом якого є квартира АДРЕСА_1-вв м. Харкові. Вказані договори та додаткові угоди посвідчені приватним нотаріусом ХМНО ОСОБА_3 З 2009р. позивач не мав можливості виконувати взяті на себе зобовязання за договорами і додатковими угодами, оскільки ОСОБА_4 була відсутня. Разом з цим, остання набула права власності на вказану квартиру. Вважає договори та додаткові угоди такими, що не є законними, оскільки на ті періоди часу приватний нотаріус ХМНО ОСОБА_3, який посвідчував договори і додаткові угоди, е мав права займатися нотаріальною діяльністю, у звязку з анулюванням 31.03.2006р. його свідоцтва. Окрім цього, позивач вказує, що п. 10 договору іпотеки від 08.11.2006р. передбачено,що задоволення вимог іпотеко держателя відбувається за заявою іпотеко держателя про державну реєстрацію за ним права власності на предмет іпотеки шляхом звернення до нотаріальної контори, разом з цим договір про задоволення вимог іпотеко держателя сторони не укладали.

Представник позивача, що діє на підставі адвокатського ордеру, вимоги и доводи позову підтримав у повному обсязі і просить його задовольнити.

Представник відповідача, що діє на підставі довіреності, надав письмові заперечення на вимоги позову, письмові пояснення, в яких зазначається, що договори, додаткові угоди, посвідчувались приватним нотаріусом, який на період їх укладання, посвідчення, ще мав права займатися нотаріальною діяльністю, його свідоцтво анульовано лише 11.02.2008р. Договір позики взагалі не вимагає нотаріального посвідчення. Просить у повному обсязі відмовити в позові.

Третя особа ОСОБА_3 його представник в судове засідання не зявився, будучи повідомленим судом про день та час розгляду справи, яких-небудь заяв до суду не надав.

Суд вивчивши доводи позивача, вислухавши його представника, заперечення представника відповідача, дослідивши матеріали справи та надані докази, вважає позовні вимоги такими, що не підлягають задоволенню у повному обсязі., виходячи із наступного.

Відповідно до вимог ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Так, відповідно до договору позики від 08.11.2006р., посвідченого приватним нотаріусом ХМНО ОСОБА_3, реєстраційний № 2235, ОСОБА_2 передала, а ОСОБА_1 прийняв 3784 доларів США, зобовязавшись повернути позикодавцю вказану суму не пізніше 08.12.2008р. у порядку та строки, передбаченими умовами договору (а.с.8).

Відповідно до договору іпотеки від 08.11.2006р., посвідченого приватним нотаріусом ХМНО ОСОБА_5, реєстраційний № 2238, ОСОБА_1 віддав, а ОСОБА_2 прийняла під заставу квартиру № 87 в будинку № 132-впо вул.. Ак. Павлова в м. Харкові (а.с.7).

Відповідно до додаткової угоди від 19.02.2007р. до договору позики від 08.11.2006р., посвідченої приватним нотаріусом ХМНО ОСОБА_5, реєстраційний № 313, ОСОБА_2 передала, а ОСОБА_1

Леонідович прийняв 5414 доларів США, зобовязавшись повернути вказану суму не пізніше 08.10.2008р. у порядку та строки, передбачені умовами угоди (аюс.9).

Відповідно до додаткової угоди від 10.05.2007р. до договору позики від 08.11.2006р., посвідченої приватним нотаріусом ХМНО ОСОБА_5, реєстраційний № 975, ОСОБА_2 передала, а ОСОБА_1 прийняв 16294 доларів США, зобовязавшись повернути вказану суму не пізніше 08.10.2008р. у порядку та строки, передбачені умовами угоди (аюс.10).

Відповідно до додаткової угоди від 15.06.2007р. до договору позики від 08.11.2006р., посвідченої приватним нотаріусом ХМНО ОСОБА_5, реєстраційний № 1301, ОСОБА_2 передала, а ОСОБА_1 прийняв 17804 доларів США, зобовязавшись повернути вказану суму не пізніше 08.10.2008р. у порядку та строки, передбачені умовами угоди (а.с.11).

Отже, усі правочини вчинені сторонами у письмовій формі і нотаріально посвідчені.

Відповідно до правил ч. 1 ст. 209 ЦК України правочин, який вчинений у письмовій формі, підлягає нотаріальному посвідченню лише у випадках, встановлених законом або домовленістю сторін.

Договір позики, додаткові угоди до нього, за винятком договору іпотеки, згідно діючого цивільного законодавства України не потребують обовязкового нотаріального посвідчення, однак сторони домовились укласти його з додержанням письмової форми і нотаріального посвідчення, виходячи із загальних засад цивільного законодавства свободи договору, тому ствердження представника відповідача в частині підстав для відмови в позові, про необґрунтованість вимог щодо недійсності договорів, які не потребують обовязкового нотаріального посвідчення, є помилковим.

Відповідно до ч.2 ст. 209 ЦК України нотаріальне посвідчення правочину здійснюється нотаріусом або іншою посадовою особою, яка відповідно до закону має право на вчинення такої нотаріальної дії, шляхом вчинення на документі. В якому викладено текст правочину, посвідчувального напису.

Як вбачається, усі правочині між сторонами по справі, посвідчувались приватним нотаріусом ХМНО ОСОБА_3

На а.с. 12 міститься лист Головного управління юстиції у Харківської області № 14349 від 23.04.2010р. про те, що на підставі подання Харківського обласного управління юстиції, наказом Міністерства юстиції України від 31.03.2006р. за № 26/2, свідоцтво про право на зайняття нотаріальною діяльністю ОСОБА_3 № 3101 було анульовано.

Відповідно до положень ст. 12 Закону України Про нотаріат свідоцтво про право на найняття нотаріальною діяльністю може бути анульовано Міністерством юстиції України. Рішення про анулювання свідоцтва про право на зайняття нотаріальною діяльністю може бути оскаржено до суду в місячний строк з дня його одержання.

Судом встановлено, що приватний нотаріус ОСОБА_3 скористався правом на оскарження, звернувшись до судових інстанцій.

Так, ухвалою Київського районного суду м. Харкова від 04.05.2006р. зупинено дію рішення Комісії з розгляду подань Головного управління юстиції Міністерства юстиції України в АР Крим, обласних, Київського та Севастопольського міських управлінь юстиції щодо анулювання свідоцтв про право на зайняття нотаріальною діяльністю про анулювання такого свідоцтва на імя ОСОБА_3 до винесення судом рішення про скасування заходів по забезпеченню позову; зупинено дію наказу Міністерства юстиції України № 26/5 від 31.03.2006р. в ч. 1 цього наказу до винесення судом рішення про скасування заходів забезпечення позову; заборонено Департаменту нотаріату та реєстрації адвокатських обєднань Міністерства юстиції України вносити зміни до реєстру свідоцтв про право на зайняття нотаріальною діяльністю згідно з п. 2 Наказу МЮУ № 26/5 від 31.03.2006р. до винесення судом рішення про скасування заходів по забезпеченню позову; заборонено ДП Інформаційно-видавничий центр Українського нотаріатута його підрозділам вносити будь-які зміни до реєстрів системи електронних реєстрів Міністерства юстиції України, що повязані з наказом МЮУ № 26/5 від 31.03.2006р. та заборонено будь-які дії обмеження прав приватного нотаріуса ХМНО ОСОБА_3 як користувача та реєстратора зазначених реєстрів до винесення судом рішення про скасування заходів забезпечення позову, а також заборонено Харківському обласному управлінню юстиції та ДП Харківське міське бюро технічної інвентаризаціїзастосування наказу МЮУ № 26/5 від 31.03.2006р. до винесення судом рішення у справі (а.с. ).

Вказана ухвала не оскаржувалась, не була скасована, також суду не надано відповідних даних щодо оскарження дій нотаріуса з цього періоду часу, його результатів.

Відповідно до правил ч.1 ст. 30-1 Закону України Про нотаріатприпинення нотаріальної діяльності приватного нотаріуса здійснюється Головним управлінням юстиції Міністерства юстиції України в АР Крим, головними управліннями юстиції в областях, містах Києві та Севастополі за наявністю підстав,передбачених цим Законом, шляхом видання наказу про припинення нотаріальної діяльності приватного нотаріуса. Наказ припинення нотаріальної діяльності може бути оскаржений приватним нотаріусом до МЮУ або суду.

Далі, із листа Міністерства юстиції України від 31.08.2011р. вбачається, що рішення комісії з розгляду подань Головного управління юстиції МЮУ в АР Крим, обласних, Київського та Севастопольського міських управлінь юстиції про анулювання свідоцтва про право на зайняття нотаріальною діяльністю видане на імя ОСОБА_3 та наказ МЮУ від 31.03.2006р. за 26/5 про анулювання свідоцтва про право на зайняття нотаріальною діяльністю видане на імя ОСОБА_3 оскаржено до суду і ухвалою Київського районного суду м. Харкова від 04.05.2006р. дія зазначених рішень Комісії з розгляду подань від 30.03.2006р. та наказу МЮУ від 31.03.2006р. 3 26/5 зупинені. Постановою Харківського апеляційного адміністративного суду від 18.12.2007р. в задоволені позову ОСОБА_3 відмовлено. Наказом Харківського обласного управління юстиції від 07.02.2008р. № 60/2 приватна нотаріальна діяльність ОСОБА_3 припинена з 11.02.2008р. та анульовано реєстраційне посвідчення, видане Харківським обласним управлінням юстиції 28.07.1998 за № 104 (а.с. ).

Таким чином, суд надійшов до висновку, що з 04.05.2006р. приватний нотаріус ОСОБА_3 мав право продовжувати здійснювати приватну нотаріальну діяльність на законних підставах у відповідності до ухвали Київського районного суду м. Харкова від 04.05.2006р. і його приватна нотаріальна діяльність не була припинена, тому у суду не має підстав для визнання посвідчених приватним нотаріусом ХМНО ОСОБА_3 правочинів від 08.11.2006р., 19.02.2007р., 10.05.2007р. та 15.06.2007р. між сторонами по справі, недійсними з тих підстав, на які посилається позивач, оскільки приватна нотаріальна діяльність ОСОБА_3 припинена з 11.02.2008р.

Відповідно до вимог ч.3 ст. 640 ЦК України договір, який підлягає нотаріальному посвідченню або державній реєстрації, є укладеним з моменту його нотаріального посвідчення або державної реєстрації, а в разі необхідності і нотаріального посвідчення і державної реєстрації, - з моменту державної реєстрації.

Отже, вимоги позову в частині визнання правочинів недійсними не підлягають задоволенню, як необґрунтовані.

У звязку із викладеним вище, суд відмовляє позивачу відповідно і в скасуванні реєстрації права власності на квартиру відповідача.

Далі, позивач зазначає, що з ОСОБА_2 не укладено договору щодо задоволення вимог іпотеко держателя.

Так, у відповідності до п. 103 Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України. Сторони іпотечного договору можуть вирішити питання про звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом відповідного застереження у тексті іпотечного договору або шляхом укладання окремого договору між іпотекодавцем та іпотеко держателем про задоволення вимог іпотекодержателя, який підлягає нотаріальному посвідченню і може бути укладений в будь-який час до набрання законної сили рішенням суду про звернення стягнення на предмет іпотеки.

Із п.10 договору іпотеки від 08.11.2006р. під назвою Договір про задоволення вимог іпотеко держателяі визначається порядок звернення стягнення на предмет іпотеки у разі невиконання зобовязання за договором позики від 08.11.2006р.

Отже, при наявності вказаного пункту в договорі іпотеки від 08.11.2006р., суд вважає доводи позивача необґрунтованими, оскільки для задоволення вимог іпотекодержателя, не повинно було укладати окремий нотаріально посвідчений договір.

Керуючись ст.ст. 10,15,16,60,88,208, 209, 212-215 ЦПК України, ст.ст. 3,6, ч.1, 2 ст. 209, ч.3 ст. 640 ЦК України, Закону України Про нотаріат, суд

в и р і ш и в:

В задоволені позовних вимог ОСОБА_1 відмовити у повному обсязі.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Харківського апеляційного суду через Московський районний суд м. Харкова, шляхом подачі протягом десяти днів з дня оголошення рішення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отамання копії цього рішення.

Суддя