Справа №22ц-334 2011 р. Головуючий в 1-й інстанції Сіянко В.М.
Категорія: 27 Доповідач Пузанова Л.В.
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

2011 року березня місяця «22»дня колегія суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду Херсонської області в складі:

головуючого: Пузанової Л.В.

суддів: Стародубця М.П.,

ОСОБА_1

при секретарі: Пашковій Д.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Херсоні цивільну справу за апеляційною скаргою публічного акціонерного товариства «Сведбанк»на заочне рішення Бериславського районного суду Херсонської області від 28 жовтня 2010 року в справі за позовом ОСОБА_2 до публічного акціонерного товариства «Сведбанк», приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу ОСОБА_3, третя особа без самостійних вимог щодо предмета спору ОСОБА_4 про розірвання та припинення дії договорів, зобовязання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И Л А:

В грудні 2009 року ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом до публічного акціонерного товариства «Сведбанк»про визнання недійсними кредитного договору та договору іпотеки, зазначаючи, що 06 вересня 2006 року він уклав з відповідачем кредитний договір, за умовами якого банк надав йому кредит в сумі 250000 доларів США на строк до 05 вересня 2007 року зі сплатою відсотків за користування кредитними коштами у розмірі 14% річних.

В забезпечення виконання зобовязань за вказаним договором 20 жовтня 2006 року між банком та ОСОБА_4 укладений договір іпотеки належного іпотекодавцю нерухомого майна: земельної ділянки площею 0,559 га, яка знаходиться в м.Бериславі Херсонської області по вул.1 Травня, 194 і надана для ведення особистого селянського господарства; земельної ділянки площею 0,0999 га, яка знаходиться в м.Бериславі Херсонської області по вул.1 Травня, 194 і надана для індивідуального житлового будівництва; житлового будинку №194, розташованого в м.Бериславі по вул.1 Травня.

Вважаючи, що кредитний договір укладений сторонами з порушенням законодавства України щодо здійснення валютних операцій, без видачі Національним банком України індивідуальної ліцензії, позивач просив суд визнати кредитний договір та договір іпотеки недійсними на підставі ст.ст.203, 548 ЦК України.

Ухвалою від 26 лютого 2010 року суд, за заявою представника позивача, залучив до участі в справі як співвідповідача приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу ОСОБА_3.

Справа слухалася судом двічі.

При новому розгляді справи, у вересні 2010 року, позивач звернувся до суду із заявою про зміну предмета та підстав позову, у якій, посилаючись на обставини, викладені у первісній позовній заяві та на світову фінансову кризу і її прояви в Україні, як на істотну обставину, яка змінилась настільки, що сторони не уклали б кредитний договір, якби вказана обставина мала місце на дату укладення договору, просив пункт 1.1 кредитного договору привести у відповідність до вимог чинного законодавства України з дати укладення договору і вважати, що грошові кошти у вигляді кредиту надаються у розмірі 1262500 грн.; розірвати кредитний договір і стягнути з нього на користь банку 1262500 грн.; припинити дію іпотечного договору та зобовязати приватного нотаріуса ОСОБА_3 виключити з реєстру іпотеку та заборону відчуження нерухомого майна, яке було передано в іпотеку банку.

Заочним рішенням суду від 28 жовтня 2010 року постановлено позов задовольнити частково.

Розірвати кредитний договір №2709/0906/59-360 від 06 жовтня 2006 року, укладений між ОСОБА_2 та акціонерним комерційним банком «ТАС-Комерцбанк».

Припинити дію іпотечного договору від 20 жовтня 2006 року, укладеного між акціонерним комерційним банком «ТАС-Комерцбанк»та ОСОБА_5, що діяв від імені ОСОБА_4, посвідченого ОСОБА_3, приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу та зареєстрованого в реєстрі за №3-1729.

В задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Ухвалою від 26 листопада 2010 року заява відповідача публічного акціонерного товариства «Сведбанк»про перегляд заочного рішення залишена без задоволення.

В апеляційній скарзі публічне акціонерне товариство «Сведбанк»(до перейменування акціонерний комерційний банк «ТАС-Комерцбанк») просить рішення суду скасувати і ухвалити нове рішення про відмову у задоволенні позову в повному обємі, зазначаючи, що висновки суду про наявність підстав для розірвання спірного кредитного договору та припинення іпотечного договору не відповідають обставинам справи та суперечать нормам матеріального права, що регулюють спірні правовідносини, зокрема, ст.ст.617, 263, 252 ЦК України.

Письмові заперечення на апеляційну скаргу до суду не надходили.

Заслухавши доповідача перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах, визначених ст.303 ЦПК України, колегія суддів прийшла до висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з таких підстав.

Задовольняючи позовні вимоги про розірвання кредитного договору та припинення дії іпотечного договору, суд виходив з того, що фінансова криза, зростання вартості долара США, суттєве зменшення платоспроможності позивача та ініціювання банком звернення з позовом про одночасне та одноразове стягнення кредиту і відсотків є істотною зміною обставин, яка відповідно до ст.652 ЦК України є підставою для розірвання укладеного сторонами кредитного договору і припинення іпотеки як наслідку розірвання договору.

Проте погодитися з таким висновком не можна, оскільки суд зробив його, допустивши порушення норм матеріального права, що призвело до неправильного вирішення справи.

Судом встановлено, що 06 вересня 2006 року між позивачем ОСОБА_2 та акціонерним комерційним банком «ТАС-Комерцбанк», перейменованим у послідуючому в публічне акціонерне товариство «Сведбанк»був укладений кредитний договір, за умовами якого позивач отримав у кредит грошові кошти в розмірі 250000 доларів США строком до 05 вересня 2007 року за сплатою 14% річних за весь час фактичного користування кредитними коштами.

При цьому ОСОБА_2 зобовязався погасити заборгованість за кредитом шляхом внесення коштів на позичковий рахунок не пізніше 05 вересня 2007 року та щомісячно сплачувати проценти за користування грошовими коштами у визначені договором терміни (а.с.7-8).

В забезпечення виконання зобовязань за вказаним вище кредитним договором 20 жовтня 2006 року банк уклав з ОСОБА_4 договір іпотеки (а.с.10-12).

Зобовязання по поверненню грошових коштів за кредитним договором позивач не виконав і наполягає на розірванні договору кредиту, зазначаючи про порушення відповідачем вимог закону щодо здійснення валютних операцій при видачі йому кредиту в іноземній валюті, про те, що невиконання ним зобовязань сталося внаслідок непереборної сили, якою вважає економічну кризу в Україні, що спричинила його скрутний фінансовий стан і є істотною зміною обставин, якими він керувався при укладенні договору з банком.

Погодившись із наведеними вище доводами позивача, суд в своїх висновках не зазначив, яким чином економічна криза в світі та в Україні, початок якої приходиться на середину 2008 року, могла вплинути на права та обовязки сторін у спірному кредитному договорі, якщо за умовами цього договору позивач зобовязався повернути кредит до вересня 2007 року, коли курс долара США не відрізнявся від курсу, існуючого на день укладення ним кредитного договору.

Крім того, суд не врахував, що зростання курсу долара США валюти кредиту, за загальним правилом, саме по собі не є підставою для розірвання кредитного договору, оскільки у позичальника існувала можливість передбачити в момент укладення договору зміни курсу гривні по відношенню до долара США, виходячи з динаміки зміни курсів валюти з моменту введення в обіг національної валюти гривні та її девальвації й можливість отримання кредиту в національній валюті.

Таким чином, враховуючи, що в спірних правовідносинах наявність істотної зміни обставин, яка відповідно до вимог ст.ст.651, 652 ЦК України є підставою для розірвання кредитного договору не встановлена і належними доказами не підтверджена, колегія суддів приходить до висновку, що рішення суду в частині задоволення позовних вимог про розірвання кредитного договору і як наслідок припинення іпотечного договору, як незаконне і необґрунтоване підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення про відмову у задоволенні зазначених позовних вимог з наведених вище підстав.

Рішення суду в решті частині позовних вимог не оскаржене, а тому його законність та обґрунтованість судом апеляційної інстанції не перевірялися.

На підставі викладеного, ст.ст.651, 652 ЦК України, керуючись ст.ст.303, 307, 308, 309 ЦПК України, колегія суддів, -

В И Р І Ш И Л А :

Апеляційну скаргу публічного акціонерного товариства «Сведбанк» задовольнити.

Заочне рішення Бериславського районного суду від 28 жовтня 2010 року в частині задоволення позовних вимог скасувати і ухвалити нове рішення.

У задоволенні позовних вимог ОСОБА_2 до ПАТ «Сведбанк», приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу ОСОБА_3 про розірвання кредитного договору та припинення дії іпотечного договору відмовити за необґрунтованістю.

В решті частині це ж рішення залишити без змін.

Рішення набирає законної сили з дня його проголошення і може бути оскаржено в касаційному порядку протягом двадцяти днів до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуючий: підпис

Судді: два підписи

Копія вірна:

Суддя: Л.В.Пузанова

от