РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 2-387/11

Провадження №

18.07.2011 Московський районний суд міста Харкова

у складі: головуючого судді Марченко О.М.

при секретарі Глущенко М.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Харкові цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ВАТ « Харківський електротехнічний заводу «Укрелектромаш» про стягнення заробітної плати, компенсації за невикористані дні відпустки та відшкодування моральної шкоди суд,

ВСТАНОВИВ

ОСОБА_1 звернулися до суду з позовною заявою до ВАТ « Харківський електротехнічний заводу «Укрелектромаш»про стягнення заробітної плати, компенсації за невикористані дні відпустки та відшкодування моральної шкоди, яку уточнила та просила стягнути з відповідача на Ії користь невиплачену заробітну плату у сумі 691,15 гривень, компенсацію за невикористані дні відпустки у сумі 61,66,середню заробітну плату за період з 05 лютого 2009 року по 23 березня 2011 року у розмірі 41299 гривень 94 копійки, моральну шкоду у розмірі 30000 гривень, витрати на правову допомогу у розмірі 5000 гривень.

Свої вимоги мотивує тим, що 24 серпня 1981 року вона відповідно до наказу від 24.08.1981 року була прийнята на роботу до відповідача на посаду учениці обмотниці елементів електричних машин. 05 лютого 2009 року була звільнена за ст.. 40 п.4 КЗоТ за прогули. Відповідно до ст. ст. 47, 116 КЗпП України в день звільнення Ії булу повинні виплатити у повному обсязі заробітну плату та компенсацію за невикористані дні відпустки, але повний розрахунок з нею не було проведено. Вважає, що відповідач зобовязаний виплатити середньомісячну заробітну плату за весь час затримки, тобто з 05 лютого по 08 листопада 2010 року у сумі 41299 грн. 94 копійок. Крім того до цього часу вона не змогла працевлаштуватися, незаконні дії відповідача призвели до моральних страждань, втрати нормальних життєвих звязків, активної громадської позиції та вимагають від неї додаткових зусиль для організації свого життя. Окрім того, Ії пригнічений настрій негативно впливає на відносини в Ії сімї, що призводить до виникнення конфліктів та суперечок. Вона не може надати необхідну моральну підтримку своїй родині, має тяжко хвору онуку ОСОБА_2, яка знаходиться на Ії утриманні. Вважає, що відповідач своїми діями завдав Ії моральну шкоду, розмір якої вона оцінює в 30000 гривень. Окрім того вона була змушена звернутися до юридичної фірми для надання консультацій та складання відповідних документів, тому просить стягнути 5000 гривень витрат на правову допомогу.

Представник відповідача належним чином повідомлений про час та місце слухання справи, але в судове засідання не з'явився, у звязку з чим, суд розглядає позов в порядку ст. 224 ЦПК України: на підставі наявних у справі доказів.

Заслухавши позивача, вивчивши та дослідивши матеріали справи, суд вважає що позов підлягає задоволенню частково з наступних підстав.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 24 серпня 1981 року відповідно до наказу від 24.08.1981 року була прийнята на роботу на посаду учениці обмотниці елементів електричних машин, що підтверджується копією трудової книжки.

Наказом № 62/К від 24.02.2009 року була звільнена за ст..40 п.4 КЗпП за прогули.

Оцінюючи докази, суд виходить з положень ст. 60 ЦПК України, згідно якої кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Згідно ст. 116 КЗпП України при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Якщо працівник в день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред'явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. Про нараховані суми, належні працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган повинен письмово повідомити працівника перед виплатою зазначених сум. В разі спору про розмір сум, належних працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган в усякому випадку повинен в зазначений у цій статті строк виплатити не оспорювану ним суму.

Суд приходить висновку про задоволення позову частково, а саме: в частині стягнення заборгованості по заробітній платі та за невикористані дні відпустки повністю, як законного та обґрунтованого, в іншій частині, щодо стягнення середнього заробітку за час затримки сплати заробітної плати позов задоволенню не підлягає, в зв"язку з порушенням позивачем строку звернення до суду з заявою про вирішення трудового спору в цій частині, для якого законом передбачений 3-х місячний строк з дня коли він дізнався або повинен був дізнатись про порушення свого права, що передбачено ст. 233 КЗпП України, так як з матеріалів справи, а саме з письма ВАТ « Харківський електротехнічний завод « Укрелектроман» та поштового повідомлення - ОСОБА_3 19.03.2011 року отримала лист, в якому Ії було запропоновано отримати остаточний розрахунок у сумі 691 гривень 15 копійок, а позивачем не надано до суду жодних доказів про те, що вона не мала змоги отримати остаточний розрахунок.

Вимоги позивача про стягнення моральної шкоди, спричиненої затримкою розрахунку при звільненні є необґрунтованими та також не підлягають задоволенню виходячи з наступного.

Відповідно до статті 237 -1 КзпП України - відшкодування власником або уповноваженим ним органом моральної шкоди працівнику провадиться у разі, якщо порушення його законних прав призвели до моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв'язків і вимагають від нього додаткових зусиль для організації свого життя. Порядок відшкодування моральної шкоди визначається законодавством.

За загальним правилом відшкодування моральної шкоди, який закріплено у статті 1167 ЦК України - моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті

Відповідно до пункту 4 Постанови №4 від 31 березня 1995 року Пленуму Верховного Суду "Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди" - у позовній заяві про відшкодування моральної (немайнової) шкоди має бути зазначено, в чому полягає ця шкода, якими неправомірними діями чи бездіяльністю її заподіяно позивачеві, з яких міркувань він виходив, визначаючи розмір шкоди, та якими доказами це підтверджується.

Окрім того, до юридичного складу, що є підставою правовідносин по відшкодуванню моральної шкоди, входять моральні страждання працівника або втрата нормальних життєвих зв'язків, або необхідність для працівника додаткових зусиль для організації свого життя. Ці обставини повинні бути належно доведені. Не відповідало б змісту ст. 237 -1 КЗпП України стягнення з власника моральної шкоди лише на підставі заяви про наявність такої шкоди, якщо немає доказів наявності обставин, зазначених у частині першій ст. 237-1 КЗпП України (моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв'язків і необхідності додаткових зусиль для організації працівником свого життя).

Обов'язок по відшкодуванню моральної шкоди виникає лише за умови, що моральні страждання працівника, або втрата ним нормальних життєвих зв'язків, або необхідність додаткових зусиль для організації свого життя стали наслідками порушення законних прав працівника.»

Оскільки позивач у позовній заяві не зазначив з яких міркувань вона виходила, визначаючи розмір шкоди, та якими доказами це підтверджується, суд вважає позовні вимоги ОСОБА_1 у частині стягнення з ВАТ « Харківський електротехнічний завод «Укрелектромаш» моральної шкоди безпідставними.

Крім того, із матеріалів справи видно, що між ОСОБА_1 та Харківською філією приватного підприємства « Адвокатська компанія « Лекс Груп» укладено договір з надання юридичної допомоги.

Згідно додатку до постанови Кабінету Міністрів України від 27 квітня 2006 р. № 590 « Про граничні розміри компенсації витрат, пов'язаних з розглядом цивільних та адміністративних справ і порядок їх компенсації за рахунок держави» витрати на правову допомогу, що сплачуються іншою стороною у справі не можуть перевищувати 40 відсотків мінімальної заробітної плати за годину роботи фахівця у галузі права, який таку допомогу надавав.

Оскільки на підтвердження зазначених витрат ОСОБА_1 належного розрахунку понесених нею витрат на правову допомогу не надала, в цій частині вимоги не підлягають задоволенню.

Позивач звільнений від сплати судового збору і оплати витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи, в звязку з чим, відповідно ст.ст. 81,88 ЦПК України, судовий збір у розмірі 51 грн. і витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи у розмірі 37 грн., суд стягує з відповідача.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 116, 117, 233,237-1 КЗпП України, ст.ст. 3, 10, 60, 212-215, 218 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 задовольнити частково.

Стягнути з ВАТ Харківський електротехнічний завод «Укрелектромаш» на користь ОСОБА_1 заборгованість по заробітній платі у розмірі 691 грн. 15 копійки, компенсація за невикористані дні відпустки у розмірі 61 грн, 66 копійок.

Стягнути з ВАТ Харківського електротехнічного заводу «Укрелектромаш» на користь ОСОБА_1 державне мито на користь держави в розмірі 51,00 грн. та витрати з інформаційно-технічного розгляду справи у розмірі 37,00 грн. .

В іншій частині позову відмовити.

Повний текст рішення виготовлено 22.07.2011 року.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Харківської області через Московський районний суд м. Харкова шляхом подачі в 10-денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя Московського районного ОСОБА_4

суду м. Харкова