Головуючий суддя в І інстанції Шумко В.А.
Справа №2-93/11
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 грудня 2011 року Ржищівський міський суд Київської області в складі:

головуючого судді: Шумка В.А.,

при секретарі: Маламан Я.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Ржищів, Київської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди,

ВСТАНОВИВ:

В провадженні суду перебуває цивільна справа за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування моральної та матеріальної шкоди.

Свої позовні вимоги позивачка обґрунтовує тим, що 24.03.2011 року відповідачка ОСОБА_2, всупереч волі власника, проникла до володіння ОСОБА_1, що знаходиться в м.Ржищів, вул. Чапаєва,71, а саме: відкрила калітку, незаконно вторглась на приватну територію та намагалась проникнути до будинку. Так як спроба проникнення до будинку була невдалою, відповідачка пішла далі по земельній ділянці позивачки в напрямку гаража та літньої кухні, до яких також намагалась проникнути. Після цього відповідачка залишила домоволодіння.

Приїхавши до садиби, позивачкою було виявлено зламані замки на житловому будинку, гаражі та літній кухні.

У зв'язку з незаконними діями відповідачки, позивачка звернулась до Ржищівського МBM Кагарлицького РВ ГУ МВС України в Київській області з заявою про вчинення злочину. За результатами розгляду заяви було винесено постанову про відмову в порушенні кримінальної справи.

Позивачка також вказує, що у зв'язку з незаконними діями ОСОБА_2, їй було заподіяно матеріальну шкоду, оскільки двері та замки на житловому будинку, літній кухні та гаражі було пошкоджено відповідачкою. Розмір матеріальної шкоди на думку позивачки становить 3800 грн.

Також позивачка вважає, що має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає у душевних стражданнях, яких позивачка зазнала у зв'язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім'ї чи близьких родичів.

У зв'язку з порушенням відповідачем недоторканості житла, проникненням до домоволодіння, позивачка зазнала сильних моральних переживань, в результаті того, що відчула сильне душевне хвилювання, коли дізналась про проникнення до свого домоволодіння, після цього випадку позивачка почала відчувати себе незахищеною, боїться нового проникнення до домоволодіння. Моральні та фізичні страждання спричинили погіршення емоційного і психологічного стану позивачки. Виходячи з обсягу та характеру моральних, психологічних та фізичних страждань, позивачка оцінює моральну шкоду в розмірі 10000 грн.

В судовому засіданні ОСОБА_1 позовні вимоги підтримала в повному обсязі, просять суд ухвалити рішення, яким стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 3800 грн. матеріальної шкоди, 10000 грн. моральної шкоди, а також понесені нею при подачі позову судові витрати та витрати на правову допомогу.

В судовому засіданні представники ОСОБА_1- ОСОБА_3 та ОСОБА_4 позовні вимоги підтримали в повному обсязі.

В судовому засіданні ОСОБА_2 проти позову заперечила повністю та вказала що вона дійсно заходила до домоволодіння ОСОБА_1, але замки не пошкоджувала відповідно, вважає, позовні вимоги безпідставними та такими, що не підлягають задоволенню.

Представник відповідачки ОСОБА_5 в судовому засіданні проти позову заперечив, вказав, що позивачкою не надано ніяких доказів нанесення матеріальної та моральної шкоди, просить в задоволенні позову відмовити.

Суд, заслухавши позивачку та її представників, відповідачку та її представника дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що позов задоволенню не підлягає обґрунтовуючи своє рішення наступним.

Відповідно до ч. 1 ст. 1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішенням, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Позивачкою до матеріалів позову було приєднано диск з відеозаписом. При його перегляді дійсно виявлено перебування ОСОБА_2 на території домоволодіння ОСОБА_1 без будь-яких знарядь злому на інструментів, однак, на відеозаписі не видно які саме дії вчиняла відповідачка поблизу дверей будинку, літньої кухні та гаража.

Відповідно до ч. 1 ст. 58 ЦПК належними є докази, які містять інформацію предмета доказування.

Допитані в судовому засіданні свідки та письмові докази по справі також не підтвердили факт пошкодження замків відповідачкою ОСОБА_2

Суд не може вважати належним доказом наданий позивачкою диск з відеозаписом, оскільки, він не містить інформації щодо предмета доказування, тобто щодо пошкодження замків будинку, літньої кухні та гаража саме відповідачкою ОСОБА_2 під час її перебування на території домогосподарства позивачки ОСОБА_1

Крім того, в судовому засіданні були досліджені пошкоджені замки, та виявлено, що вони не були залиті речовиною, як вказала позивачка, а на замках були механічні пошкодження, які нанесені чоловіком позивачки при вилученні цих замків з дверей. При цьому ОСОБА_1 не було заявлено клопотання про проведення експертизи для встановлення пошкоджень, відповідно, доказів пошкоджень замків не надано.

Згідно дослідженого відмовного матеріалу щодо перевірки повідомлення ОСОБА_1 про вчинення ОСОБА_2 злочину, передбаченого ст. 162 КК України, а постанови про відмову в порушенні кримінальної справи від 20.04.2011 року та пояснень ОСОБА_1, які також містяться у відмовному матеріалі, ОСОБА_1 ви що діями ОСОБА_2 її родині завдано збитку матеріального та морального характеру. До матеріального збитку вона відносить пошкоджені металеві двері, придбані у 2009 році за 700 грн, пошкоджені дерев'яні двері, придбані у 2009 році за 700 грн. та замок у деревяних дверях придбаний за 150 грн. у 2009 році. Відповідно, розмір матеріальної шкоди, що вказаний в позову значно перевищує вартість пошкоджених речей.

Отже, оскільки позивачкою не надано доказів нанесення матеріальної шкоди відповідачкою, а судове рішення не може ґрунтуватись на припущеннях, то позовні вимоги щодо відшкодування матеріальної шкоди в сумі 3800 грн. задоволенню не підлягають.

Відповідно до ч 1 ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодову ється особою, яка її завдала.

Підставою для відшкодування моральної шкоди є факт заподіяння особі фізичного болю та страждань або душевних страждань.

Обов'язковому з'ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної шкоди підлягають: наявність шкоди, протиправність діяння, наявність причинного зв'язку між шкодою і протиправним діянням, вина того, хто завдав шкоду.

Судом, натомість не виявлено фактів заподіяння саме ОСОБА_2 фізичного болю та страждань, а також душевних страждань ОСОБА_1, відповідно в задоволенні позовних вимог щодо відшкодування ОСОБА_1 моральної шкоди слід відмовити.

Що стосується понесених позивачкою судових витрат, які складаються з судового збору в сумі 138 грн. та витрат, пов'язаних з розглядом справи в сумі 120 грн. витрат інформаційно-технічного забезпечення розгляду справи та витрат на правову допомогу, то відповідно до ст. 88 ЦПК України, у разі залишення позову без задоволення, понесені позивачкою судові витрати відшкодуванню не підлягають.

Враховуючи вищевикладене, керуючись ст.ст. 1166, 1167 ЦК України, ст.ст.3, 4, 57, 58, 88, 208, 209, 213, 215, 218 ЦПК України суд,-

ВИРІШИВ:

В задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, - відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з отримання копії цього рішення.

Суддя: