БРОВАРСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 2-430/2011 року
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03 листопада 2011 року Броварський міськрайонний суд Київської області в складі:

головуючого судді Білик Г.О.

при секретарях Самогран С.М., Рибальченко Л.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про усунення перешкод в користуванні земельною ділянкою та зобовязання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернулась до суду з позовом до ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 про усунення перешкод в користуванні земельною ділянко, що розташована за адресою: вул.Островського, 23 в м.Броварах Київської області та зобовязання вчинити певні дії.

Свої позовні вимоги обґрунтовує тим, що згідно рішення Броварської міської ради за № 910 від 21 квітня 1961 року ОСОБА_5 (бабусею позивача) отримано дозвіл на перебудову житлового будинку № 17, нині № 23 по вул.Островського в м.Броварах Київської області, який знаходиться на плані земельної ділянки, площею 870 кв.м. Згідно акту державної прийомки в експлуатацію індивідуального будинковолодіння, затвердженого рішенням виконкому Броварської міської ради за № 87 від 24 лютого 1981 року, площа земельної ділянки становить 870 кв.м. Рішенням виконкому Броварської міської ради позивачу передано у приватну власність земельну ділянку не 870 кв.м., а лише 849 кв.м., так як на час обміру земельної ділянки, остання вже була саме такого розміру. Як стверджує позивач, розмір належної їй земельної ділянки зменшився на 21 кв.м. за рахунок того , що її сусідами було самовільно захоплено частину земельної ділянки.

В звязку з чим позивач звернулась до суду з даним позовом, в якому просить зобовязати відповідачів негайно повернути захоплену земельну ділянку позивачу та не чинити перешкод в користуванні позивачем її земельною ділянкою.

Представник позивача ОСОБА_6 в судовому засіданні просив суд прийняти відмову від позову та закрити провадження в частині позовних вимог, а саме в частині зобов'язання ОСОБА_3, ОСОБА_4 усунути перешкоди в користуванні земельною ділянкою позивача та зобовязання вчинити певні дії.

За ухвалою суду від 02 листопада 2011 року закрито провадження в частині вказаних позовних вимог.

В решті позовних вимог представники позивача уточнили позовні вимоги, а саме просили суд зобовязати відповідача ОСОБА_2 знести із земельної ділянки позивача збудований нею туалет і не чинити позивачу перешкод в користуванні належною їй земельною ділянкою.

Відповідач ОСОБА_2 позовні вимоги не визнала та просила в їх задоволенні відмовити, пояснила, що користується частиною земельної ділянки позивача досить давно з дозволу колишнього власника, бабусі позивача, ОСОБА_7, яка дозволила їй ставити туалет саме на цьому місці.

Вислухавши пояснення представників позивача, відповідача ОСОБА_2, повно і всебічно зясувавши обставини в справі, обєктивно дослідивши докази, що мають юридичне значення для розгляду справи та вирішення спорів по суті, знаходить позов таким, що підлягає задоволенню частково з наступних підстав.

Як вбачається з акту виконкому Броварської міської ради за № 87 від 24 лютого 1981 року державної прийомки в експлуатацію індивідуального будинковолодіння за № 23

по вул.Островського в м.Броварах Київської області розмір земельної ділянки, який фактично знаходиться в користуванні забудовника ОСОБА_8 становить 870 кв.м.

Вищевказане будинковолодіння позивач отримала в спадщину за заповітом після померлої ОСОБА_9, що підтверджується свідоцтвом про право на спадщину за заповітом від 06 травня 1995 року.

Відповідно державному акту на право власності на земельну ділянку серії КВ №112474 від 21 квітня 2004 року ОСОБА_1 є власником земельної ділянки площею 0, 0849 га за адресою: вул.Островського, 23 в м.Броварах Київської області на підставі рішення виконкому Броварської міської ради від 14 серпня 2003 року за № 404.

Згідно ст. 90 ЗК України порушені права власників земельних ділянок підлягають відновленню в порядку, встановленому законом.

Як вбачається з висновку судової землевпорядної експертизи С - 11325 від 29 липня 2011 року межі між земельними ділянками позивача ОСОБА_1 та ОСОБА_3, ОСОБА_4 відповідають плану зовнішніх меж земельної ділянки, вказаних в державному акті на право приватної власності на землю позивача, межа між земельними ділянками ОСОБА_1 та ОСОБА_2 не відповідає плану зовнішніх меж земельної ділянки, вказаних в Державному акті на право приватної власності на землю ОСОБА_1

З правого боку земельна ділянка межує із земельною ділянкою ОСОБА_2, зазначена межа на день огляду - це ламана лінія. Фактична межа проходить по огорожі між земельними ділянками , стіні, вбиральні та частині стіни сараю, що належить ОСОБА_2, що підтверджено Топопланом. За державним актом на право приватної власності на землю, права межа має бути прямою лінією, довжиною 49, 65 м. Таким чином частиною земельної ділянки, що належить позивачу ОСОБА_1 площею 1,8 кв.м. користується ОСОБА_2

З огляду на вищевикладене, беручи до уваги те, що відповідачем ОСОБА_2 взагалі не надано суду будь-яких обгрунтувань в частині заперечень позивача з посиланням на відповідні докази, суд дійшов висновку позов задовольнити частково, а саме усунути перешкоди в користуванні ОСОБА_1 частиною належної їй земельної ділянки, шляхом зобов'язання знести ОСОБА_2 збудованого туалету, розташованого на земельній ділянці, площею 1,8 кв.м. за адресою: вул.Островського, 23 в м.Броварах Київської області.

Відповідно ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

Згідно ч.4 ст. 373 ЦК України власник земельної ділянки має право використовувати її на

свій розсуд відповідно до її цільового призначення.

Власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном відповідно ст. 391 ЦК України.

Відповідно п.4 ч.5 ст. 79 ЦПК України до витрат, повязаних з розглядом справи належать зокрема витрати, повязані з проведенням судових експертиз, в даному випадку задоволенню підлягає позовна вимога ОСОБА_1 про стягнення з ОСОБА_2 витрат на проведення судової землевпорядної експертизи в сумі 2 198 грн.00 коп., що підтверджується квитанцією до прибуткового касового ордеру № 11 від 28 лютого 2011 року.

У відповідності до ч.2 ст. 84 ЦПК України граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу встановлюється законом.

Позовна вимога в частині стягнення з відповідача на користь позивача витрат на правову допомогу в сумі 3 500 грн. 00 коп. задоволенню не підлягає, так як позивачем не надано суду належних доказів, що така допомога надавалась, а саме розрахунку наданих правових послуг із зазначенням їх вартості по кожному виду послуги. Надані позивачем довідки про оплату наданих юридичних послуг не можуть братись до уваги судом, так як останні не є відповідними розрахунковими касовими документами.

Згідно ч.1 ст. 88 ЦПК України стороні на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з іншої сторони, понесені нею судові витрати.

Керуючись ст.ст. 81, 90 Земельного кодексу України, ст.319, 373, 386, 391 ЦК України

ст.ст.60,79,88, 213-215 ЦПК України,

ВИРІШИВ :

Позов задовольнити частково.

Зобов'язати ОСОБА_2 усунути перешкоди в користуванні ОСОБА_1 частиною належної їй земельної ділянки, шляхом зобов'язання знесення ОСОБА_2 збудованого туалету, розташованого на земельній ділянці, площею 1,8 кв.м. за адресою: вул.Островського, 23 в м.Броварах Київської області, власником якої є ОСОБА_1.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судовий збір в сумі 8 ( вісім ) грн.. 50 коп., витрати на інформаційно- технічне забезпечення розгляду справи в сумі 37 ( тридцять сім) грн. 00 коп., витрати на проведення судової експертизи в сумі 2 198 ( дві тисячі сто дев'яносто вісім) грн.. 00 коп.

В іншій частині позовних вимог, - відмовити.

Рішення суду може бути оскаржено до Апеляційного суду Київської області через Броварський міськрайонний суд шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя Г.О. Білик