Апеляційний суд Київської області
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21.02.2011 року колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Київської області у складі:

головуючого : Воробйової Н.С.

суддів: Рудніченко О.М.., ОСОБА_1

при секретарі : Бобку О.В.

розглянула у відкритому судовому засіданні в м.Києві цивільну справу за апеляційною скаргою ПАТ «Родовід Банк» на рішення Обухівського районного суду Київської області івід 21 грудня 2010 року у справі за позовом ПАТ «Родовід Банк» до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про визнання недійсним договорів, стягнення заборгованості за договором кредиту.

Встановила :

Позивач звернувся до суду з названим позовом, посилаючись на те, що 25.09.2007 року ПАТ «Родовід Банк» та ОСОБА_2 уклали кредитний договір, на виконання умов якого банк надав ОСОБА_2 кредит у розмірі 250 000 дол.США.

04.06.2008 року сторони внесли зміни у договір від 25.09.2007 року, відповідно до яких сторони домовилися збільшити розмір кредиту в межах загальної суми 250000 дол.США та 3 736 040 грн.

03.07 2009 року дійшли згоди, внесли зміни до договору шляхом переведення заборгованості за кредитами в доларах США в національну валюту України -гривні, у зв»язку з чим загальна сума кредитів склала 5 638 552,90 грн.

18.12.2009 року між банком та ОСОБА_3 було укладено договір іпотеки, згідно якого, остання в забезпечення зобов»язань ОСОБА_2 по кредитним договорам перед банком, передала в іпотеку позивачу належну їй на праві власності земельну ділянку, загальною площею 5,3157 га, що розташована на території Козинської селищної ради Обухівського району Київської області з цільовим призначенням для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд.

25.12.2009 року між ПАТ«Родовід Банк» та ОСОБА_3 укладено договір про задоволення вимог іпотекодержателя.

11.01.2010 року банк та ОСОБА_2 уклали договір про припинення дії кредитного договору.

Позивач зазначав, що у липні 2010 року йому стало відомо, що передана в іпотеку ОСОБА_3 земельна ділянка, загальною площею 5,3157 га, з цільовим призначенням для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд на території Козинської селищної ради Обухівського району Київської області взагалі не існує, рішення щодо надання її не приймалося, державний акт на право власності на ім»я ОСОБА_3 останній не видавався, не був зареєстрований в установленому порядку та є підробним.

Дану інформацію банком отримано від СБУ України у зв»язку з розслідуванням кримінальних справ, порушених відносно окремих працівників банку.

На час укладання договору іпотеки та договору про задоволення вимог іпотекодержателя, заборгованість ОСОБА_2 по кредитним зобов»язанням складала 5 992 957, 66 грн., з яких поточна заборгованість за кредитом становила 5 638 552,09 грн., нараховані проценти -76 562,04 грн., прострочена заборгованість за нарахованими процентами 194 595,17 грн., пеня за порушення строків сплати процентів за користування кредитом-83 248,36 грн.

З урахування викладеного, позивач просив визнати недійсними договір іпотеки, укладений між АТ «Родовід Банк» та ОСОБА_3 від 18 грудня 2009 року, договір про задоволення вимог іпотекодержателя, укладений між АТ «Родовід Банк» та ОСОБА_3 від 25 грудня 2009 року, договір про припинення дії кредитного договору №77.2/СК-345.07.3 від 25 вересня 2007 року, укладений між АТ «Родовід Банк» та ОСОБА_2 від 11 січня 2010 року, а також стягнути з ОСОБА_2 та ОСОБА_3 солідарно на користь ПАТ «Родовід Банк» 5 992 957 грн. заборгованості, 1700 грн. витрат по сплаті державного мита та 120 грн. витрат на ІТЗ.

Рішенням Обухівського районного суду Київської області від 21 грудня 2010 року у задоволенні позову відмовлено у повному обсязі.

В апеляційній скарзі позивач ставить питання про скасування рішення суду з підстав невідповідності його нормам матеріального і процесуального права та просить ухвалити нове рішення про задоволення позову.

Апеляційна скарга підлягає до задоволення частково з таких підстав.

По справі встановлено, що 25.09.2007 року ПАТ «Родовід Банк» та ОСОБА_2 уклали кредитний договір, на виконання умов якого банк надав ОСОБА_2 кредит у розмірі 250 000 дол. США.

04.06.2008 року сторони внесли зміни у договір від 25.09.2007 року, відповідно до яких сторони домовилися збільшити розмір кредиту в межах загальної суми 250000 дол. США та 3 736040 грн.

03.07 2009 року сторони дійшли згоди та внесли зміни до договору шляхом переведення заборгованості за кредитами в доларах США в національну валюту України- гривні, у зв»язку з чим загальна сума кредитів склала 5 638 552,90 грн.

18.12.2009 року між банком та ОСОБА_3 було укладено договір іпотеки, згідно якого, остання в забезпечення зобов»язань ОСОБА_2 перед банком по кредитним договорам, передала в іпотеку позивачу належну їй на праві власності земельну ділянку, загальною площею 5,3157 га, що розташована на території Козинської селищної ради Обухівського району Київської області з цільовим призначенням для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд.

25.12.2009 року між ПАТ«Родовід Банк» та ОСОБА_3 укладено договір про задоволення вимог іпотекодержателя.

11.01.2010 року банк та ОСОБА_2 уклали договір про припинення дії кредитного договору.

Відмовляючи позивачу у задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції виходив з того, що позивач, на підтвердження своїх вимог не надав жодних доказів, що можуть бути підставою для визнання укладених договорів : іпотеки, про задоволення вимог іпотекодежателя, договору про припинення дій кредитного договору недійсними.

На обґрунтування рішення, суд послався на те, що державний акт на ім»я ОСОБА_3 на право власності на земельну ділянку, передану 18.12.2010 року в іпотеку банку недійсним не визнавався, а та підстава, що у ході проведення розслідування Службою Безпеки України кримінальної справи, порушеної за фактом розтрати службовими особами ПАТ «Родовід Банк» майна в особливо великих розмірах, шляхом зловживання ними службового становища, проведено експертизу, якою встановлено, що державний акт на ім.»я ОСОБА_3 є підробним, не може бути належним доказом по даній справі.

Проте, з таким висновком суду у повній мірі погодитися не можна з наступних причин.

Відповідно ч.1 ст. 215 ЦК України, підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною( сторонами) вимог, які встановлені частинами першою-третьою, п»ятою та шостою ст.203 цього Кодексу.

Згідно ч.1 ст.203 ЦК України зміст правочину не може суперечити Цивільному Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також моральним засадам суспільства.

Як вже зазначалося, 18.12.2009 року між банком та ОСОБА_3 було укладено договір іпотеки, згідно якого, остання в забезпечення зобов»язань ОСОБА_2 по кредитним договорам, перед банком передала в іпотеку позивачу належну їй на праві власності земельну ділянку, загальною площею 5,3157 га, що розташована на території Козинської селищної ради Обухівського району Київської області з цільовим призначенням для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд.

25.12.2009 року між ПАТ«Родовід Банк» та ОСОБА_3 укладено договір про задоволення вимог іпотекодержателя.

11.01.2010 року банк та ОСОБА_2 уклали договір про припинення дії кредитного договору.

Згідно ч.1 ст.316 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно) , яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.

Частиною 1 ст.317 ЦК України встановлено, що власникові належать права володіння, користування та розпорядженням майном.

Відповідно до положень ч.1 ст.5 Закону України «Про іпотеку» предметом іпотеки можуть бути один або декілька об»єктів нерухомого майна за умови, що нерухоме майно належить іпотекодавцю на праві власності.

Частиною 1 ст.116 ЗК України встановлено, щзо громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим кодексом, або за результатами аукціону.

Згідно ч.1 ст.126 ЗК України право власності на земельну ділянку посвідчується державним актом.

Відповідно до п.3.1 та 3.2 Інструкції про порядок складання, видачі, реєстрації і зберігання державних актів на право приватної власності на землю державні акти на право власності на земельну ділянку, на право постійного користування земельною ділянкою видаються структурними підрозділами Центру державного земельного кадастру при Держкомземі України.

Державна реєстрація державних актів на право власності на земельну ділянку здійснюється структурними підрозділами Центру державного земельного кадастру при Держкомземі України.

З матеріалів справи встановлено, що Козинською селищною радою та її виконавчими органами рішення щодо передачі у приватну власність, зміну цільового призначення та визначення меж земельних ділянок гр..ОСОБА_3 не приймалось, державний акт на ім»я останньої не видавався.

За даними «Центру державного земельного кадастру» земельна ділянка, кадастровий номер :06:002:0284 за адресою Київська область, Обухівський район, Козинська селищна рада не зареєстрована, в базі даних АС ДЗК ( по Київській області) відомості про земельну ділянку з кадастровим номером :06:002:0 відсутні, відсутня також землевпорядна документація на ім»я ОСОБА_3 щодо зазначеної земельної ділянки, до архіву управління Держкомзему у Київській області та архіву управління Держкомзему в Обухівському районі дана документація не передавалася.

Зазначені обставини та матеріали справи свідчать, що на час укладання договору іпотеки між банком та ОСОБА_3 від 18.12.2009 року остання не була власником земельної ділянки з кадастровим номер :06:002:0284., а тому не мала права на її подальше відчуження.

З огляду на викладене, договір іпотеки, договір про задоволення вимог іпотекодержателя і, як наслідок, договір про припинення дії Кредитного договору між АТ «Родовід Банк» та ОСОБА_2, не відповідають вимогам ч.1 ст.203, ч.1 ст.215 ЦК України, ч.1 ст.5 Закону України «Про іпотеку», а тому повинні бути визнаними недійсними.

Колегія суддів вважає, що висновки суду не відповідають обставинам справи, рішення суду - не ґрунтується на вимогах закону, а тому не може бути залишеним без змін та підлягає скасуванню. По справі необхідно ухвалити нове рішення.

З урахуванням зазначеного, колегія вважає, що позовні вимоги позивача підлягають задоволенню частково, а саме, слід визнати недійсними : договір іпотеки, укладений між АТ «Родовід Банк» та ОСОБА_3 від 18 грудня 2009 року, договір про задоволення вимог іпотекодержателя, укладений між АТ «Родовід Банк» та ОСОБА_3 від 25 грудня 2009 року,договір про припинення дії кредитного договору №77.2/СК-345.07.3 від 25 вересня 2007 року, укладений 11 січня 2010 року між АТ «Родовід Банк» та ОСОБА_2

Згідно ст.ст. 525, 526 ЦК України, зобов'язання мають виконуватись належним чином та у встановлений строк. Одностороння відмова від виконання зобов'язань не допускається.

Згідно ст..611 ЦК України у разі порушення зобов»язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

Колегія вважає, що вимоги позивача в частині стягнення заборгованості по кредитним зобов»язанням ОСОБА_2 підлягають задоволенню в сумі 5 992 957, 66 грн., з яких поточна заборгованість за кредитом становить 5 638 552,09 грн., нараховані проценти -76 562,04 грн., прострочена заборгованість за нарахованими процентами 194 595,17 грн., пеня за порушення строків сплати процентів за користування кредитом-83 248,36 грн.

Вимоги щодо стягнення суми заборгованості в солідарному порядку також з ОСОБА_3 не ґрунтуються на вимогах закону, а тому в цій частині позову позивачу необхідно відмовити.

З урахуванням викладеного, керуючись ст..ст.307,309 ЦПК України, колегія

Вирішила :

Апеляційну скаргу задовольнити частково.

Рішення Обухівського районного суду Київської області івід 21 грудня 2010 року скасувати. Ухвалити нове рішення.

Позов приватного акціонерного товариства «Родовід Банк» задовольнити частково.

Визнати недійсним Договір іпотеки, укладений між АТ «Родовід Банк» та ОСОБА_3 від 18 грудня 2009 року.

Визнати недійсним Договір про задоволення вимог іпотекодержателя, укладений між АТ «Родовід Банк» та ОСОБА_3 від 25 грудня 2009 року.

Визнати недійсним Договір про припинення дії кредитного договору №77.2/СК-345.07.3 від 25 вересня 2007 року, укладений між АТ «Родовід Банк» та ОСОБА_2 від 11 січня 2010 року.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ПАТ «Родовід Банк» 5 992 957 грн. заборгованості, 1700 грн. витрат по сплаті державного мита та 120 грн. витрат на ІТЗ.

В іншій частині вимог відмовити.

Рішення набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом двадцяти днів.

Головуючий -

Судді -