РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа№2-25/11р

28 квітня 2011 року Путильський районний суд Чернівецької області в складі:

головуючого судді Дідуха Д.В.

секретаря Танасійчук Н.М. представників ОСОБА_1

ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні смт.Путила справу за позовом Пен жа ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про визнання недійсним говору дарування.

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся в суд з позовом до ОСОБА_4 про визнання недійсним говору дарування. В позові посилається, що 2 квітня 2007 року між ним та ОСОБА_5 був укладений договір дарування 3/5 частин квартири АДРЕСА_1 пг. Путила. Даний договір посвідчено приватним нотаріусом Путильського йонного нотаріального округу. При укладенні договору він перебував в тяжкому ані, що пов'язано із захворюванням. В свою чергу відповідач за усною домовленістю оов'язувався доглянути за ним, забезпечити належні умови проживання, харчування лікування, за умови передачі йому частки в квартирі. Отже він бажав настання азаних вище наслідків(забезпечення догляду, належних умов проживання, рчування та лікування) у зв'язку з тяжким становищем, та введення його щовідачем в оману, він не розуміючи значення своїх дій, та у зв'язку з безвихідністю іою було укладено договір дарування. Виконувати умови нашої усної домовленості щовідач перестав виконувати через два місяці після укладення договору. З того часу з тимчасово проживає з ОСОБА_6, яка за ним доглядає. Вважає що відповідач инив відносно нього обман. Тому просить суд визнати договір дарування недійсним.

В судовому засіданні представник позивача, позов підтримав повністю, силаючись на обставини викладені в позовній заяві, але в судовому засіданні в лу ст.31 ЦПК України уточнив позовні вимоги і просив визнати договір дарування дійсним в частині дарування 2/5, а не 3/5.

Відповідач і його представник позов не визнали, подали на нього свої іеречення.

Заслухавши сторони, представників та свідків, дослідивши письмові докази по вільній справі, суд вважає, що позов не підлягає задоволенню із слідуючих підстав.

Судом було встановлено, що 02 квітня 2007 року ОСОБА_7. і ОСОБА_5 з цієї сторони та ОСОБА_8 уклали договір дарування про наступне: дарупльнвки нтюк Д.І. і ОСОБА_5 па Д.В. подарували 3 5 частини квартири. ОСОБА_9 подарував гьки 2/5 частині! квартири.

Договір дарування укладений відповідно до чинного законодавства.

, В ст.727 ЦК України вказані випадки розірвання договору дарування на вимогу рувальника.

Посилання позивача на те, що ОСОБА_7 на момент укладення даного договору рування перебував у тяжкому стані, що пов'язано із захворюванням і він не розумів зїх дій, не знайшло свого підтвердження під час судового засідання і представник зивача таких доказів суду не надав.

Щодо усної домовленості що відповідач зобов'язувався доглянути за позивачем, в судовому за сіданні встановлено, що позивач проживає в належних умовах і належно харчується.

Також безпідставним є посилання позивача на ст.230 ЦК України в якій вказано, шо одна сторін правочину навмисно ввела другу сторону в оману щодо обставин, які чають істотне значення, то такий правочин визнається недійсним. Однак представник позивача в суді не надав суду доказів в чому проявилась омана із сторони відповідача по відношенню позивача.

На підставі вище викладеного, керуючись ст.ст. 10, 60,209,212 - 215, 218,223 ЦПК У країни,ст.ст.717-719,727 ЦК України, суд,-

ВИРІ Ш ИВ:

В задоволенні позовних вимог ОСОБА_7 до ОСОБА_4 про визнання договору дарування недійсним відмовити за безпідставністю.

Рішення суду набирає законної сили після десяти днів з дня закінчення строку подачі апеляційної скарги до Апеляційного суду Чернівецької області через районний

суд-