АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Категорія: договірні Доповідач Колтунова А.І.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 вересня 2011 року колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Харківської області в складі:

головуючого: Колтунової А.І.,

суддів: Сілантьєвої Є.Е., Гальянової І.І.,

при секретарі: Моторній Ю.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Харкові цивільну справу за апеляційною скаргою представника ОСОБА_1 ОСОБА_2 на ухвалу Київського районного суду м. Харкова від 24 червня 2011 року про відмову в скасуванні забезпечення позову по цивільній справі за позовом Публічного акціонерного товариства «ВТБ Банк» до ОСОБА_3, ОСОБА_4, 3-ті особи: приватний нотаріус Харківського міського нотаріального округу ОСОБА_5, приватний нотаріус Харківського міського нотаріального округу ОСОБА_6, арбітражний керуючий ОСОБА_7, ОСОБА_1 про визнання правочину недійсним, -

ВСТАНОВИЛА:

05 квітня 2011 року Публічне акціонерне товариство «ВТБ Банк» (далі ПАТ «ВТБ Банк») звернулося до суду із позовом до ОСОБА_3, ОСОБА_4, 3-ті особи: приватний нотаріус Харківського міського нотаріального округу ОСОБА_5, приватний нотаріус Харківського міського нотаріального округу ОСОБА_6, арбітражний керуючий ОСОБА_7, ОСОБА_1 про визнання правочину недійсним, встановленні нікчемності правочину та застосування наслідків недійсності правочину.

Позивач посилався на ті обставини, що між ОСОБА_3 та ВАТ «ВТБ Банк», правонаступником якого є ПАТ «ВТБ Банк», було укладено іпотечний договір № 15 55-00/07-Д102.

Предметом іпотеки за тим договором є нерухоме майно, а саме: нежитлові приміщення літ. 12-1, 12-2, 12-3, 12-4 в літ. «А-5», що розташовані по вул. Бажанова Маршала, буд. 10 в м.Харкові.

04 лютого 2011 року ОСОБА_3 з порушенням вимог закону було відчужено предмет іпотеки ОСОБА_4 шляхом вчинення договору купівлі-продажу.

Позивачі зазначали, що даний договір купівлі-продажу є недійсним і просили суд про задоволення позову.

08 квітня 2011 року позивачі звернулися до суду із заявою про забезпечення позову, просили суд накласти арешт в межах суми позовних вимог ПАТ «ВТБ Банк» на нерухоме майно, а саме: нежитлові приміщення першого поверху № 12-1, 12-2, 12-3, 12-4 в літ. «А-5», що розташовані по вул. Бажанова Маршала, буд. 10 в м.Харкові загальною площею 123,3 кв. метрів та заборонено їх відчуження.

Ухвалою судді Київського районного суду м.Харкова від 12 квітня 2011 року заяву про забезпечення позову задоволено.

Накладено арешт на майно нежитлові приміщення першого поверху № 12-1, 12-2, 12-3, 12-4 в літ. «А-5», що розташовані по вул. Бажанова Маршала, буд. 10 в м.Харкові.

Ухвала суду про забезпечення позову надіслана до КП «Харківське міське бюро технічної інвентаризації», Восьмої Державної нотаріальної контори, Київському відділу Державної виконавчої служби Харківського міського управління юстиції.

Представник третьої особи ОСОБА_1 ОСОБА_2 звернувся до суду із заявою про скасування заходів забезпечення позову, посилаючись на ті обставини, що ОСОБА_1 є добросовісним набувачем зазначених нежитлових приміщень і накладення арешту на них порушує його права власності.

Ухвалою Київського районного суду м.Харкова від 24 червня 2011 року в заяві про скасування заходів забезпечення позову, накладених ухвалою Київського районного суду м.Харкова від 12 квітня 2011 року відмовлено.

В апеляційній скарзі представник ОСОБА_1 ОСОБА_2 просить ухвалу суду від 24 червня 2011 року скасувати, задовольнити їх заяву про скасування заходів забезпечення позову, посилаючись на ті обставини, що ухвала постановлена з порушенням вимог процесуального закону, оскільки судом першої інстанції не було прийнято до уваги, що ОСОБА_1 стороною по справі не є. Він добросовісний набувач, зазначені приміщення придбав за відсутністю заборони на їх відчуження.

Позивач, звертаючись із заявою про накладення арешту не обґрунтував, а суд не навів правових підстав щодо необхідності забезпечення позову.

Накладення арешту порушує його права власника на користування, володіння, розпорядження належним йому майном.

В суді апеляційної інстанції представник ОСОБА_1 ОСОБА_2 підтримував апеляційну скаргу.

Представник ПАТ «ВТБ Банк» проти задоволення апеляційної скарги заперечував.

Заслухавши пояснення представника апелянта, ПАТ «ВТБ Банк», перевіривши матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Задовольняючи заяву ПАТ «ВТБ Банк» про забезпечення позову і накладення арешту на нежитлові приміщення площею 123, 3 кв. метрів в будинку № 10 літ. «А-5» по вул. Маршола Бажанова в м. Харкові, суд першої інстанції виходив з того, що зазначені нежитлові приміщення неодноразово продавалися, у звязку з чим незабезпечення позову може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

По вказаним підставам судом було відмовлено у скасуванні заходів забезпечення позову.

Колегія суддів вважає дані висновки суду правильними, так як вони відповідають зібраним по справі доказам, вимогам ст.ст. 151, ст. 152, ст. 154 ЦПК України, роз»ясненнями, що містяться в п.4 постанови Пленуму Верховного Суду України №9 від 22 грудня 2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову».

Відповідно до роз»яснень, що містяться в п.4 вищевказаної постанови Пленуму Верховного Суду України, суд, розглядаючи заяву про забезпечення позову, має із урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх позовних вимог, пересвідчитись, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову, з»ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулась із такою заявою, позовним вимогам.

Судом установлено, що предметом спору є нежитлові приміщення площею 123, 3 кв. метрів першого поверху будинку «літ. А-5» по вул. Маршала Бажанова, 10 в м. Харкові (а.с. 2-7).

ОСОБА_1 залучений до участі у справі на період розгляду заяви про скасування заходів забезпечення позову в якості третьої особи.

Відповідно до частини 1, 3 ст. 151 ЦПК України, суд за заявою осіб, які беруть участь у справі, може вжити передбачені цим Кодексом заходи забезпечення позову.

Забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

З матеріалів справи вбачається, що на період звернення ПАТ «ВТБ Банк» до суду із позовом про визнання правочину недійсним було здійснено відчуження спірних нежитлових приміщень ОСОБА_8 - ОСОБА_1.

Раніше, 08 лютого 2011 року, дане нежитлове приміщення було продано ОСОБА_4 - ОСОБА_8 ( а.с. 46-47).

При такому положенні, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції прийшов до правильного висновку, що незабезпечення позову може утруднити або зробити неможливим виконання рішення суду.

Доводи апелянта щодо порушення його права власника, колегія суддів не може визнати правовою підставою для скасування оскаржуваного рішення, оскільки у відповідності з вимогами ч.1 ст. 155 ЦПК України, особа, щодо якої вжито заходи забезпечення позову, має право на відшкодування збитків, завданих забезпеченням позову, у разі скасування заходів забезпечення позову, набрання законної сили рішенням про відмову у задоволенні позову, чи ухвалою про закриття провадження у справі або залишення заяви без розгляду.

Відповідно до розяснень, що містяться у п.10 постанови Пленуму Верховного Суду України №9 від 22 грудня 2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», заходи забезпечення позову мають тимчасовий характер і діють до виконання рішення суду, яким закінчується розгляд справи по суті.

Особам, які беруть участь у справі, має бути гарантована реальна можливість захистити свої права при вирішенні заяви про забезпечення позову, оскільки існує ризик спричинення їм збитків у разі, якщо сам позов або повязані з матеріально-правовими обмеженнями заходи з його забезпечення виявляться необґрунтованими.

Зважаючи на це, суд при задоволенні позову не вправі скасовувати вжиті заходи до виконання рішення або зміни способу його виконання, за винятком випадків, коли потреба в забезпеченні позову з тих чи інших причин відпала або змінились обставини, що зумовили його застосування.

Враховуючи наведене, колегія суддів вважає за необхідне зауважити, що ОСОБА_1, як зацікавлена особа, не позбавлений можливості при виникненні вищевказаних негативних наслідків звернутися до суду з питань отримання відшкодування збитків, завданих забезпеченням позову.

Підстави для скасування ухвали суду першої інстанції та задоволення позову відсутні.

Керуючись ст.ст.303, 304, п.1 ч.2 ст.307, п.1 ст. 312, ст. 313, ст.. 317 УПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 ОСОБА_2 відхилити.

Ухвалу Київського районного суду м.Харкова від 24 червня 2011 року про вжиття заходів забезпечення позову - залишити без зміни.

Ухвала суду апеляційної інстанції оскарженню не підлягає на підставі п.2 ч.1 ст. 324 ЦПК України.

Головуючий -

Судді :