Лисянський районний суд Черкаської області
, м , тел. (факс):
__________________________________________________________________________________________________________________
25.11.2011 Справа №: 2-402/11
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 листопада 2011 року Лисянський районний суд

в складі: головуючого судді - Золотоверхого О.І.

при секретарі Гонтар І.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт Лисянка справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу ,

ВСТАНОВИВ:

Позивачка та її представник в судовому засіданні підтримавши позов пояснили, що в квітні 2011 року вона уклала договір в усній формі з ОСОБА_3 про купівлю в останньої житлового будинку № 26 по вул. Леніна в с. Смільчинці Лисянського району. В зв»язку з необхідністю проведення ремонту у вказаному будинку вона домовилась до укладення договору купівлі-продажу про проведення ремонту в будинку.

В квітні 2011 року до неї звернувся відповідач з пропозицією ОСОБА_2 про проведення ремонту будинку. Поскільки вона проживає в м. Києві, а ОСОБА_2 проживає в с. Смільчинці, то вона погодилась на вказану пропозицію, тим більше що відповідач знаходився в родинних відносинах з продавцем будинку.

З метою проведення ремонту вона завезла в цей будинок частину будівельних матеріалів, які придбала за свої кошти.

Крім цього, на пропозицію відповідача вона виділила певні кошти на придбання будівельних матеріалів, то оплату робіт безпосередньо відповідачу, про що відповідач писав їй розписки.

Загальна сума переданих відповідачеві коштів становить 20968 гривень, що стверджується розписками відповідача.

В звязку з тим, що відповідач незважаючи на належне фінансування своїх зобовязань не виконував, кошти, які йому виділялись використовував на свій розсуд, вона розірвала з ним усний договір і просить стягнути з відповідача виплачені відповідачу кошти в сумі 20968 гривень, та моральну шкоду в сумі 2000 гривень.

Відповідач в судовому засіданні позов не визнав і пояснив, що дійсно він домовився з позивачкою в квітні 2011 року про проведення ремонту будинку в с. Смільчинці Лисянського району. Позивачка дійсно завезла частину будівельних матеріалів. В послідуючому вона виділяла кошти для придбання будівельних матеріалів і він писав їй розписки про їх отримання. Але всі кошти які виділяла позивачка він витратив на придбання будівельних матеріалів та оплату роботи.

Частину будівельних матеріалів він придбав у м. Біла Церква на суму 7212 гривень, але їх не отримав, поскільки позивачка відмовилась від його послуг. Вважає, що всі кошти, які він отримав від позивачки він витратив на ремонт будинку.

Вивчивши матеріали справи, вислухавши пояснення сторін та покази свідків суд вважає, що позов підлягає до задоволення із слідуючих підстав.

Як видно із пояснення сторін, між ними дійсно було укладено договір підряду.

Відповідно до ч.1 ст. 837 ЦК України за договором підряду одна сторона (підрядчик) зобовязується на свій ризик виконати певну роботу за завданням другої сторони (замовника), а замовник зобовязується прийняти та оплатити виконану роботу.

Як встановлено судом відповідач виконав певні роботи, що стверджується актом сільської ради с. Смільчинці Лисянського району.

Але судом також встановлено, що ці роботи виконані з будівельних матеріалів, які придбала та передала відповідачу за свої кошти.

Відповідно до ст. 526 ЦК України зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України.

А ч. 5 ст. 653 ЦК України передбачає, що якщо договір змінений або розірваний в звязку з істотними порушеннями договору однією із сторін, друга сторона може вимагати відшкодування збитків, завданих зміною або розірванням договору.

Згідно розписок, наданих відповідачем, він отримав від позивачки 20968 гривень коштів для проведення належних робіт.

Відповідач не надав достатніх доказів на витрати цих коштів.

Що стосується товарного чеку нібито отриманих і оплачених будівельних матеріалів у Приватного підприємця ОСОБА_4 на загальну суму 7212 гривень, то суд вважає, що це не являється доказом оплати цих будівельних матеріалів, поскільки сам відповідач пояснив що ці кошти нібито оплатив, а товар не отримав.

Інших доказів які б стверджували витрати відповідача на ремонтні роботи він не представив.

Тому суд вважає, що позивачка довела в судовому засіданні свої позовні вимоги і вони повинні бути задоволені.

Що стосується моральної шкоди то суд вважає, що вони задоволенню не підлягають.

Позивачка посилається на підстави відшкодування моральної шкоди, поскільки її чоловік ОСОБА_5 звільнений під час порушення відповідачем взятих зобовязань за договором підряду розмір моральної шкоди обумовлений упущеною не отриманою заробітною платою.

Але такі підстави не передбачені ст. 23 ЦК України.

На підставі викладеного та керуючись ст. 837, 653, 526, 23 ЦК України, ст. 10, 60, 212-215 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Стягнути з ОСОБА_2 в користь ОСОБА_1 20968 ( двадцять тисяч девятсот шістдесят вісім) гривень, та судові витрати в сумі 311(триста одинадцять ) гривень.

Позовні вимоги про стягнення моральної шкоди залишити без задоволення.

На рішення може бути подана апеляційна скарга до апеляційного суду Черкаської області на протязі десяти днів після проголошення.

Суддя Золотоверхий О. І.