Справа № 22-ц-2357/2011 Головуючий у I інстанції Логвіна Т.В.
Категорія цивільна Доповідач - Лакіза Г. П.
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 жовтня 2011 року 05 жовтня 2011 року

АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРНІГІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ у складі:

головуючого - суддіОСОБА_1,
суддів:ОСОБА_2, ОСОБА_3,
при секретарі:ОСОБА_4, ОСОБА_5,
за участю:представника позивача адвоката ОСОБА_6, відповідача ОСОБА_7 та його представника адвоката ОСОБА_8,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Чернігові цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_7 на рішення Деснянського районного суду м. Чернігова від 30 червня 2011 року по справі за позовом ОСОБА_9 до ОСОБА_7 про поділ майна подружжя, за зустрічним позовом ОСОБА_7 до ОСОБА_9 про поділ майна подружжя,

в с т а н о в и в:

В апеляційній скарзі ОСОБА_7 просить рішення Деснянського районного суду м. Чернігова від 30 червня 2011 року змінити, доповнивши його мотивувальну та резолютивну частини висновком про поділ між ОСОБА_9 та ОСОБА_7 боргу в сумі 180 854 грн., яким обтяжене спільне сумісне майно подружжя, та стягнути з ОСОБА_9 на користь його, ОСОБА_7, борг в сумі 90 427 грн., а також стягнути на його користь судові витрати, понесені при зверненні з апеляційною скаргою в сумі 572, 14 грн.

Рішенням Деснянського районного суду м.Чернігова від 30 червня 2011 року проведений поділ майна, що є спільною сумісною власністю подружжя ОСОБА_9 та ОСОБА_7

За ОСОБА_9 та ОСОБА_7 визнано право власності за кожним на Ѕ частину квартири АДРЕСА_1.

За ОСОБА_9 визнано право власності на автомобіль SUZUKI GRAND VITARA XL-7, 2006 року випуску.

За ОСОБА_7 визнано право власності на автомобіль TOYOTA LAND CRUISER PRADO, 2008 року випуску.

ОСОБА_7 виділено з предметів домашнього вжитку в натурі: в кімнаті № 7 - шафу вартістю 4000 грн., люстру вартістю 5000 грн., килим вартістю 3000 грн., телевізор „Шарп вартістю 1200 грн.; в кімнаті № 3 - меблевий гарнітур з ліжком вартістю 500 грн., люстру вартістю 500 грн., журнальний стіл вартістю 1200 грн., телевізор „Самсунг вартістю 1500 грн., килим вартістю 1000 грн.; в кімнаті № 2 канапу-ліжко вартістю 5000 грн., килим вартістю 2000 грн., вазу кришталеву вартістю 4000 грн., меблевий гарнітур „Горка вартістю 2500 грн., шафи в прихожій 3 шт. вартістю 3000 грн., стіл та 6 стільців вартістю 7000 грн., люстру кришталеву вартістю 8000 грн., а всього на загальну суму 53 900 грн.

ОСОБА_9 виділено з предметів домашнього вжитку в натурі: в кімнаті № 7 ліжко вартістю 4000 грн.

В загальному користуванні сторін залишено рухоме майно, яке знаходиться в кухні, а саме: стіл та 5 стільців вартістю 1000 грн., крісло вартістю 1000 грн., кухонний гарнітур вартістю 5000 грн., люстру вартістю 500 грн., телевізор „Самсунг вартістю 1000 грн., холодильник „Бош вартістю 3000 грн., кухонну плиту з духовою шафою вартістю 3000 грн., на загальну суму 14 500 грн., та рухоме майно, яке знаходиться у ванній кімнаті, а саме: душову кабіну вартістю 2 500 грн., умивальник вартістю 2 700 грн., шафу вартістю 700 грн., пральну машину вартістю 3 000 грн., унітаз вартістю 2 000 грн., на загальну суму 10 900 грн.

За доводами апеляційної скарги, судом першої інстанції неправильно застосовано норми матеріального права - приписи ч. 4 ст. 65 Сімейного кодексу України, з правового аналізу яких слідує висновок про те, що крім майна подружжя поділу в обовязковому порядку підлягають і борги, оскільки неврахування боргових зобовязань подружжя при поділі майна призводить до порушення майнових прав учасників спору.

При цьому апелянт зазначає, що суд першої інстанції встановив, що автомобіль TOYOTA LAND CRUISER PRADO був придбаний ним під час шлюбу з ОСОБА_9 у 2008 році за рахунок кредитних коштів в сумі 316 200 грн., що кредитний договір був укладений ним в інтересах сімї зі згоди ОСОБА_9, але суд поклав лише на нього відповідальність за кредитним зобовязанням, що призвело до зменшення його частки у спільному майні подружжя на 90 427 грн.

Вислухавши суддю-доповідача, пояснення учасників судового розгляду, перевіривши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної скарги, суд приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає відхиленню, а рішення суду першої інстанції - залишенню без змін з таких підстав.

Суд першої інстанції дійшов висновку про те, що під час шлюбу сторони придбали квартиру АДРЕСА_2 вартістю 42 238 грн., автомобіль SUZUKI GRAND VITARA XL-7 вартістю 185 000 грн., автомобіль TOYOTA LAND CRUISER PRADO вартістю 135 345, 42 грн., та предмети домашнього вжитку на загальну суму 83 300 грн. (без врахування майна на кухні та ванній кімнаті, яким сторони користуються спільно та про його поділ не просять), а всього майна, яке підлягає поділу, на загальну суму 420 483, 42 грн.; що запропонований сторонами варіант розподілу є рівним по вартості майна, яке виділяється кожній стороні.

Доводи апеляційної скарги ОСОБА_7 про те, що суд поклав на нього лише відповідальність перед ЗАТ КБ „ПриватБанк за кредитним договором від 11.04.2008 р., що призвело до зменшення його частки у спільному майні подружжя на 90 427 грн., є необґрунтованими, виходячи з наступного.

Згідно договору купівлі-продажу від 16.02.2008 р., вартість автомобіля TOYOTA LAND CRUISER складає 316 200 грн. (а.с.43-45). Відповідно до пунктів 2.4.1 та 2.4.2 вказаного договору та кредитного договору від 11.04.2008 р. (а.с.12-15, 59-61) готівкою був сплачений первісний внесок в розмірі 10% ціни, що складає 31 620 грн., а 90% ціни в сумі 284 580 грн. сплачено за рахунок кредитних коштів.

Згідно довідки Чернігівського РУ „Приватбанк від 02.03.2011 р. за №18013, згідно кредитного договору від 11.04.2008 р. сума виданого ОСОБА_7 кредиту складає 240 034 грн.; станом на 01.10.2010 р. (дату припинення шлюбних відносин сторін) сума залишку за кредитом складає 180 854, 58 грн. (а.с.а.с.46, 62-65).

Зважаючи на наведене, суд першої інстанції врахував у вартість спільного майна подружжя не повну вартість автомобіля TOYOTA LAND CRUISER - 316 200 грн., а лише виплачену за вказаний автомобіль суму: 316200 - 180 854, 58 = 135 345, 42 грн. Таким чином, вартість спільного майна подружжя, яке підлягає розподілу, місцевим судом була обчислена в сумі 420 483, 42 грн.

Таким чином, при розподілі майна частка ОСОБА_9 у спільному майні подружжя була зменшена на половину суми заборгованості за кредитним договором, а тому проведений розподіл не призвів до порушення майнових прав ОСОБА_7, і принцип рівності часток подружжя у спільному майні був дотриманий.

Отже, розподіл майна подружжя ОСОБА_9 та ОСОБА_7 проведений в рівних частках, а доводи апеляційної скарги ОСОБА_7 правильності висновків суду першої інстанції не спростовують.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 308, 313, 314, 315, 317, 319 ЦПК України, апеляційний суд,

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_7 - відхилити.

Рішення Деснянського районного суду м. Чернігова від 05 липня 2011 року - залишити без змін.

Ухвала суду набирає законної сили з моменту її проголошення, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого Спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили.

Головуючий:Судді: