Оріхівський районний суд Запорізької області
Оріхівський районний суд Запорізької області у складі судді Плечищевої О.В. при секретарі Безштанківській О.Д. розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ВАТ «Державний ощадний банк України»в особі філії Запорізьке обласне управління до ОСОБА_1 про стягнення боргу, -
01 листопада 2010 року ВАТ «Державний ощадний банк України»в особі філії Запорізьке обласне управління звернулося до суду з позовом, в якому зазначає, що 12 червня 2003 р. між ВАТ «Державний ощадний банк України»в особі Оріхівського відділення № 3011 (надалі Позивач, або Банк) та ОСОБА_1 (надалі Відповідач, або Позичальник) було укладено кредитний договір № 430.
Кредит надано з каси Банку готівкою, що підтверджується касовими ордерами: від 12.06.2003 р. на суму 6000 грн., від 17.06.2003 р. на суму 6000 грн.
Свої зобовязання за кредитним договором № 430 від 12.06.2003 р. Позичальник не виконав, а саме не погасив суму основного боргу та частково сплатив відсотки по кредиту, чим порушив п. 3.2. кредитного договору.
Згідно п.п. 6.3 кредитного договору: строк дії Договору встановлюється з дня його укладення і до повного повернення кредиту, а також одержання Банком всіх належних йому процентів та комісій.
Відповідно до ст. 525 ЦК України Одностороння відмова від зобовязання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.
Відповідно до ст. 526 ЦК України Зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Згідно ст. 599 ЦК України «Зобовязання припиняється виконанням, проведеним належним чином».
Своїми неправомірними діями, Відповідач створюють ситуацію, яка повинна вирішитися тільки судовим шляхом.
Відповідач в судовому засіданні проти позову заперечив, зазначивши, що кредит не отримував та його не сплачував.
Суд, заслухавши сторін та вивчивши матеріали справи, вважає, що позов не підлягає задоволенню з наступних підстав.
У відповідності до ст.ст. 1054, 1047 ЦК України, на підтвердження укладення договору позики (кредитного договору) та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми.
Посилання Представника позивача на доказ, що Відповідач на підтвердження отриманого кредиту сплачував відсотки за кредитом, судом не можуть бути прийняті, так як у відповідності до ст. 60 ЦПК України, не було надано прибуткові касові ордери за підписом Відповідача про сплату відсотків.
З викладеного, суд вважає, що Позивачем не доведено факт отримання кредиту саме Відповідачем а не іншою особою, а тому з цих підстав вважає, що вимоги по стягненню з Відповідача заборгованості по кредитному договору необґрунтованими.
При таких обставинах, суд вважає, що позов не підлягає задоволенню.
Керуючись ст.ст. 11, 27, 31, 57, 58, 59, 60, 74, 76, 167, 199, 208, 209, 213-215, 218 ЦПК України, ст.ст. 11, 16, 267, 509, 526, 527, 530, 545, 599, 613, 614, 616, 1049, 1050, 1054-1057 ЦК України, суд, -
В задоволені позову ВАТ «Державний ощадний банк України»в особі філії Запорізьке обласне управління до ОСОБА_1 про стягнення боргу відмовити.
Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Запорізької області в 10-денний строк з дня його проголошення.

Суддя: О.В. Плечищева