АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 22ц-1132/11 Головуючий у 1-й інстанції Гальченко Доповідач ап. інст. ОСОБА_1
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 березня 2011 року м. Полтава

Колегія суддів судової палати з цивільних справ апеляційного суду Полтавської області в складі:

Головуючого - судді Прядкіної О.В.

Суддів Обідіної О.І., Панченка О.І.

При секретарі Лимар О.М.

розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Полтаві цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2

на рішення Полтавського районного суду Полтавської області від 16 лютого 2011р.

по справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про стягнення боргу за договором позики

судова колегія, заслухавши доповідь судді-доповідача апеляційного суду ОСОБА_1, -

В С Т А Н О В И Л А :

Рішенням Полтавського районного суду від 16 лютого 2011р. уточненні позовні вимоги ОСОБА_3 задоволено частково, стягнуто на її користь з ОСОБА_4 суму боргу станом на 21 січня 2011р. за договорам позики 3500грн., проценти на рівні облікової ставки Національного банку України у сумі 410грн., три проценти річних від простроченої суми 138,15 грн.,сплачений судовий збір 103,36 грн. та 120 грн. витрати по ІТЗ розгляду справи та за надану допомогу адвоката 2000грн., а всього 6271,51 грн.

Рішення суду оскаржене ОСОБА_4,який в апеляційній скарзі просить його скасувати та ухвалити нове рішення про відмову в задоволенні позовних вимог ОСОБА_3,посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права.

-2-

Колегія суддів,перевіривши справу в межах доводів апеляційної скарги,прийшла до висновку про часткове задоволення апеляційної скарги з таких підстав :

З матеріалів справи вбачається, що між сторонами існують правовідносини з приводу повернення грошей за договорами позики.

Так, 04 травня 2008р. ОСОБА_2 отримав від ОСОБА_3 2500 грн. строком до 4 травня 2009р.

В цей же день ОСОБА_2 отримав від ОСОБА_3 5450 грн. строком до 4 травня 2009р.

12 березня 2010р. ОСОБА_2 отримав від ОСОБА_3 1000грн. із строком повернення 20 вересня 2010р.

Зазначені обставини підтверджуються розписками, написаними власноручно ОСОБА_2

Відповідно до ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов»язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

ОСОБА_2 надав суду розписки про повернення ОСОБА_3 5560 грн. (а.с.19-21), доказів про повернення решти боргу відповідач не надав.

Однак , суд помилково стягнув з відповідача суму боргу станом на 21 січня 2011р. за договорам позики 3500грн., хоча ОСОБА_3, зменшивши розмір заборгованості, просила стягнути 3390грн. (а.с.30). Тому слід змінити рішення суду в цій частині.

Відповідно до ст.625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням

встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також

три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір

процентів не встановлений договором або законом.

Стягнення судом першої інстанції процентів на рівні облікової ставки Національного банку України у сумі 410грн. суперечить зазначеній нормі про стягнення боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення.

Позивач просила стягнути суму боргу , виходячи з індексу інфляції 114,6 % по сумі 2500грн. та 104,5 % по сумі 1000грн., не надавши при цьому відповідного розрахунку.

У зв»язку з цим колегія суддів при визначенні боргу із застосуванням індексу інфляції виходить з індексів, визначених Державним комітетом статистики України та розрахованих у відповідності до роз»яснень Верховного Суду України від 03.04.1997р.

Так, строк виконання відповідачем зобов»язагння про повернення 2500грн. настав 04.05.2009р., індекс інфляції за 2009р. становив 112,3, за 2010р. 109,1, січень 2011р.-101,0, у зв»язку з чим сума боргу зросла на 8,04 грн. (2500грн. х відповідний індекс : 100 ).

По боргу в 1 тис.гн. строк повернення 20.09.2010р,. індекс інфляції за 2010р. 109,1, січень 2011р.-101,0, збільшення на 2,10 грн.

Посилання відповідача на те, що розписку від 04.05.2008р. про отримання 2500 грн. він писав під примусом та ця сума є складовою суми 5450 грн. - належними доказами не підтверджені і не можуть бути взяті до уваги.

Відповідно до ч.2 ст.59 ЦПК України обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими

засобами доказування.

-3-

З порушенням вимог ст. 88 ЦПК України суд стягнув з відповідача судові витрати по сплаті судового збору в сумі 103,36 грн., хоча пропорційно задоволених вимог слід стягнути 51 грн.

Рішення суду в частині стягнення витрат ОСОБА_3 за надану допомогу адвоката в сумі 2000грн. та витрат на ІТЗ розгляду справи в сумі 120грн. підлягають залишенню без змін.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст.303,307, 309 ч.1 п.п.4,4,316 ЦПК України, колегія суддів, -

В И Р І Ш И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити частково.

Рішення Полтавського районного суду Полтавської області від 16 лютого 2011р. змінити, зменшивши сумуборгу за договорам позики, яка підлягає стягненню з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 з 3500грн. до 3390грн. із застосуванням індексу інфляції в сумі 10,10 грн., загалом 3400,10 грн.

Скасувати рішення Полтавського районного суду Полтавської області від 16 лютого 2011р. в частині стягнення процентів на рівні облікової ставки Національного банку України у сумі 410грн. та судового збору 103,36 грн.

Постановити в цій частині нове рішення, яким стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 суму судового збору в сумі 51грн.

В решті судових витрат рішення Полтавського районного суду Полтавської області від 16 лютого 2011р. залишити без змін.

Рішення набирає законної сили з моменту проголошення і може бути оскаржене протягом 20 днів шляхом подачі касаційної скарги до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

С У Д Д І