Справа № 22-ц-2187/2011 Провадження № 22-ц/2590/940/11 Головуючий у I інстанції Литвиненко І.В. Доповідач - Вінгаль В. М.
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

01 серпня 2011 року м. Чернігів

АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРНІГІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ у складі:

головуючого-судді ІШУТКО В.М.

суддів: ЗІНЧЕНКО СП., ЛАКІЗА Г.П.,

при секретарі Рачовій І.І.,

за участю: Представника відповідача ОСОБА_1 - ОСОБА_2,

ОСОБА_3, ОСОБА_4,

розглянувши в відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Деснянського районного суду м. Чернігова від 17 червня 2011 року у справі за позовом ОСОБА_5 до ОСОБА_1 та ОСОБА_3 про визнання такими, що втратили право користування житловим приміщенням,

ВСТАНОВИВ:

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить скасувати рішення Деснянського районного суду м. Чернігова від 17 червня 2011 року та ухвалити нове рішення, яким відмовити в задоволенні позовних вимог ОСОБА_4 в повному обсязі.

Оскаржуваним рішенням суду першої інстанції задоволені позовні вимоги ОСОБА_4

ОСОБА_1 та ОСОБА_3 визнані такими, що втратили право користування житловим приміщенням, яке розташовано в АДРЕСА_1.

В апеляційній скарзі апелянт ОСОБА_1 посилається на те, що висновки суду не відповідають обставинам справи, а рішення суду ухвалено з порушенням норм процесуального права. Апелянт зазначає, що судом не взято до уваги достовірно встановлені обставини справи, як те, що він не добровільно залишив спірну квартиру, позивач змінив замки в квартирі . Суд безпідставно дійшов висновку про те, що його мати, якій виповнилося 90 років не потребує стороннього догляду. Він також надав довідку про те, що він здійснює догляд за матір'ю.

Вислухавши суддю-доповідача, доводи представника відповідача адвоката ОСОБА_2, заперечення позивача та відповідача ОСОБА_3, перевіривши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з таких підстав.

Згідно ч. 1 ст. 303 ЦПК України під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду, першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених в суді першої інстанції.

Задовольняючи позов про визнання ОСОБА_1 та ОСОБА_3 такими, що втратили право користування житловим приміщенням, яке розташовано в АДРЕСА_1, суд першої інстанції виходив з того, що відповідачі без поважних причин понад шість місяців не проживають в квартирі, а тому втратили право на користування житлом.

З таким висновком суду першої інстанції погоджується апеляційний суд, оскільки він відповідає обставинам справи та ґрунтується на нормах чинного законодавства.

Відповідно до ч. 1 ст. 71 ЖК України при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім"ї за ними зберігається жиле приміщення протягом' шести місяців.

По справі встановлено, що спірна квартира відноситься до державного житлового фонду.

Згідно особового рахунку, в даній квартирі зареєстровані та проживали квартиронаймач ОСОБА_1 його дружина ОСОБА_3, позивач ОСОБА_4 та його дочка ОСОБА_6 Без реєстрації проживає з позивачем дружина позивача ОСОБА_7

Складеними ЖРЕД - 8 актами зафіксована відсутність відповідачів у спірній квартирі. Доводи апелянта про те, що у спірному жилому приміщенні він не проживає з поважних причин, оскільки позивач перешкоджає у проживанні, не знайшли свого підтвердження матеріалами справи, навпаки, спростовуються допитаними в судовому засіданні свідками. Крім того, в квартирі відсутні і особисті речі відповідачів. Доводи відповідача про те, що позивач вивіз його речі та меблі з квартири, не можуть бути доказом того, що позивач створював відповідачу перешкоди в користуванні житлом в зазначеній справі, оскільки з позовом про вселення чи усунення перешкод в користування квартирою відповідач ОСОБА_1 не звертався ні до правоохоронних органів, ні до суду.

Апелянтом - відповідачем по справі, не надано належних доказів, які свідчили б про те, що він не проживає за місцем реєстрації більше шести місяців з поважних причин, та що йому чиняться перешкоди в користуванні квартирою. Навпаки, матеріалами справи встановлено, що відповідач без поважних причин не проживає в квартирі більше шести місяців, з 2003 року.

Надана представником відповідача в засідання апеляційного суду медична довідка за №28 від 11.07.2011 року про те, що ОСОБА_8 - мати, відповідача, за станом здоров'я потребує постійного стороннього догляду, не містить в собі такої потреби з 2003 року, тобто, з часу, коли відповідач залишив спірне помешкання.

Відповідач не довів, що він приймав участь у витратах по сплаті за спірну квартиру та комунальних послугах, навпаки, дослідженими судом першої інстанції доказами підтверджується, що договір на реструктуризацію боргу був укладений з позивачем і останній сплачував всі комунальні послуги.

Інші доводи апеляційної скарги також не спростовують правильності висновків рішення суду першої інстанції та не дають підстав для його скасування. Оскільки вказаним обставинам суд першої інстанції дав належну правову оцінку, постановив законне і обгрунтоване рішення, тому воно не підлягає скасуванню.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 308, 314, 315, 317, 319 ЦПК України,' апеляційний суд,

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - відхилити. Рішення Деснянського районного суду м. Чернігова від 17 червня 2011 року - залишити без змін.

Ухвала набирає чинності негайно і може бути оскаржена до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ в касаційному порядку протягом двадцяти днів.

Головуючий:Судді: