Справа № 2-118/11
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 грудня 2011 року

Святошинський районний суд м.Києва в складі:

головуючого судді - Чалої А.П.,

при секретарях - Котляр Ю.М.,

ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Києві цивільну справу за позовом

Головного Управління житлового забезпечення виконавчого органу

Київської міської ради (Київського міської державної адміністрації)

до ОСОБА_2,

КП «Київське міське БТІ та реєстрації права власності на об*єкти

нерухомого майна»

про припинення права власності на житловий будинок, -

В с т а н о в и в :

23.09.2009р. Головне управління житлового забезпечення виконавчого органу Київської міської ОСОБА_1 (Київської міської державної адміністрації) звернулось до суду з позовом до відповідачів та просило припинити право власності ОСОБА_2 на житловий будинок №29 по вул.Уборевича в м.Києві та зобов*язати КП «Київське міське БТІ та реєстрації права власності на об*єкти нерухомого майна» здійснити державну реєстрацію припинення права власності ОСОБА_2 на вказаний вище житловий будинок, обґрунтовуючи позовні вимоги тим, що на підставі Рішення Київської міської ОСОБА_1 народних депутатів №35 від 05.03.1992р. земельна ділянка по вул.Уборевича, 29 в м.Києві була вилучена для державних потреб, а саме: будівництва кінотеатру в ХVІІ кварталі житлового масиву Біличі, у зв*язку з чим мешканці цього житлового будинку отримали ордери: ОСОБА_2 на сім*ю з однієї особи - на однокімнатну квартиру АДРЕСА_1, ОСОБА_3 на сім*ю з трьох осіб - на трикімнатну квартиру АДРЕСА_2 і ОСОБА_4 на сім*ї з трьох осіб на трикімнатну квартиру АДРЕСА_3, а також відповідачці ОСОБА_2 було нараховано грошову компенсацію та вирішено питання про виділення її доньці місця в гаражному кооперативі, а самій відповідачці земельної ділянки для зайняття садівництвом. Відповідачка та інші члени її родини прийняли квартири та інші компенсації від держави замість вилученого майна, що свідчить про надання відповідачкою і членами її родини згоди на вилучення земельної ділянки. Рішенням Святошинського районного суду м.Києва від 13.02.2003р., залишеним без змін ухвалою Апеляційного суду м.Києва від 13.05.2003р. і ухвалою Верховного суду України від 25.08.2003р., визнано недійсним Державний акт про право приватної власності на землю, виданий 14.06.1999р. на ім*я ОСОБА_2 на підставі рішення Київської міської ради народних депутатів від 07.07.1998р. №65 та зареєстрований в Книзі записів державних актів про право приватної власності на землю №75-2-01216 та виселено ОСОБА_2 з будинку №29 по вул.Уборевича в м.Києві в квартиру АДРЕСА_1. Рішенням Ленінградського районного суду м.Києва від 04.05.1995р. виселено з будинку №29 по вул.Уборевича в м.Києві ОСОБА_2 в квартиру АДРЕСА_4, ОСОБА_3 і ОСОБА_5 з неповнолітніми членами сім*ї в квартиру АДРЕСА_2, а ОСОБА_6 і ОСОБА_7 з неповнолітніми членами сім*ї в квартиру АДРЕСА_5. Згідно розпорядження Київської міської державної адміністрації №2171 від 05.12.2000р. «Про будівництво жилого будинку на вул.Уборевича, 26 в м.Києві у Ленінградському районі» та розпорядження Київської міської державної адміністрації №1339 від 29.09.2008р. «Про внесення змін до розпорядження Київської міської державної адміністрації №2171 від 05.12.2000р.», Головному управлінню житлового забезпечення Київської міської державної адміністрації дозволено виступити замовником та інвестором будівництва житлового будинку на вул.Уборевича, 26 в м.Києві, будівництво якого буде проводитися, в тому числі і на земельній ділянці по вул.Уборевича, 29 в м.Києві. Власником житлового будинку №29 по вул.Уборевича, 29 в м.Києві була відповідачка ОСОБА_2 і це її право до теперішнього часу залишається формально бути зареєстрованим в КП «Київське міське БТІ та реєстрації права власності на об*єкти нерухомого майна», що перешкоджає реалізації прав позивача на будівництво багатоповерхового житлового будинку на вилученій земельній ділянці. Просило задовольнити позов на підставі ст.ст. 182, 317, 319, 351 ЦК України, ст.19 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обмежень».

В судовому засіданні представники позивача позовні вимоги підтримали, посилаючись на обставини, викладені в позовній заяві та на порушення прав позивача на використання викупленої земельної ділянки для запланованого будівництва.

Представники відповідачки ОСОБА_2 проти позову заперечували, посилаючись на його необґрунтованість, безпідставність, звернулись до позивача із зустрічним позовом про визнання за ОСОБА_2 права власності на спірний житловий будинок по вул.Уборевича, 29 в м.Києві, але в останньому судовому засіданні за їх клопотанням зустрічний позов було залишено без розгляду, а також заявляли ряд клопотань, які системно були направлені на затягування розгляду справи та зазначали про те, що, на їх думку, відповідачка не втратила право користування земельною ділянкою по вул.Уборевича, 29 в м.Києві, оскільки рішення виконавчого комітету Києво-Святошинської районної ради депутатів трудящих №567/7 від 17.09.1958р. про виділення їй спірної земельної ділянки під забудову, не скасовано, а також вказували про те, що задоволення позову призведе до порушення житлових прав інших осіб.

Відповідач - КП «Київське міське БТІ та реєстрації права власності на об*єкти нерухомого майна» явку свого представника в судове засідання не забезпечив, про день і час розгляду справи повідомлявся належним чином, направив до суду свої заперечення проти позову (а.с. 146-147, 149-150), в яких вказував про те, що відповідно до ст.26 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обмежень», записи про реєстрацію права власності на нерухоме майно скасовуються у разі, якщо підстави за яких вони були внесені, визнані судом недійсними та просить розглядати справу без представника.

Суд вважає за можливе розгляд справи у відсутності представника даного відповідача на підставі матеріалів, що є в справі.

Заслухавши пояснення представника позивача, відповідачки і її представників, дослідивши матеріали справи, суд вважає за необхідне позовні вимоги задовольнити, виходячи з наступного.

Згідно ст.60 ЦПК України, кожна сторона зобов*язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

У відповідності до частини 3 ст.61 ЦПК України, обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Судом встановлено, що на підставі Рішення Київської міської ОСОБА_1 народних депутатів №35 від 05.03.1992р. земельна ділянка по вул.Уборевича, 29 в м.Києві була вилучена для державних потреб, а саме: будівництва кінотеатру в ХVІІ кварталі житлового масиву Біличі (а.с. 129-133 копія рішення), у зв*язку з чим мешканці цього житлового будинку отримали ордери: ОСОБА_2 на сім*ю з однієї особи - на однокімнатну квартиру АДРЕСА_1, ОСОБА_3 на сім*ю з трьох осіб - на трикімнатну квартиру АДРЕСА_2 і ОСОБА_6 на сім*ї з трьох осіб на трикімнатну квартиру АДРЕСА_3 (а.с. 128 копія рішення виконкому Київської міської ради №269 від 22.03.1990р. «Про надання жилих приміщень громадянам, будинки яких підлягають знесенню у зв*язку з будівництвом кінотеатру в ХVІІ кварталі житлового масиву Біличі», а.с. 125, 126, 127 копії ордерів), а також відповідачці ОСОБА_2 було нараховано грошову компенсацію та вирішено питання про виділення її доньці місця в гаражному кооперативі, а самій відповідачці земельної ділянки для зайняття садівництвом.

Відповідачка та інші члени її родини прийняли квартири та інші компенсації від держави замість вилученого майна, що свідчить про надання відповідачкою і членами її родини згоди на вилучення земельної ділянки, але відповідачка ОСОБА_2 повторно заселилась до спірного житлового будинку №29 по вул.Уборевича в м.Києві, крім того, незважаючи на вилучення у неї земельної ділянки, безпідставно 14.06.1999р. отримала Державний акт про право приватної власності на землю №75-2-012196 для будівництв та обслуговування житлового будинку та господарських споруд (а.с. 95 копія державного акту).

Рішенням Святошинського районного суду м.Києва від 13.02.2003р. (а.с. 69 копія рішення), залишеним без змін ухвалою Апеляційного суду м.Києва від 13.05.2003р. (а.с. 10 копія ухвали суду) і ухвалою Верховного суду України від 25.08.2003р. (а.с. 11 копія ухвали суду), визнано недійсним Державний акт про право приватної власності на землю, виданий 14.06.1999р. на ім*я ОСОБА_2 на підставі рішення Київської міської ради народних депутатів від 07.07.1998р. №65 та зареєстрований в Книзі записів державних актів про право приватної власності на землю №75-2-01216 та виселено ОСОБА_2 з будинку №29 по вул.Уборевича в м.Києві в квартиру АДРЕСА_1.

Рішенням Ленінградського районного суду м.Києва від 04.05.1995р. виселено з будинку №29 по вул.Уборевича в м.Києві ОСОБА_2 в квартиру АДРЕСА_4, ОСОБА_3 і ОСОБА_5 з неповнолітніми членами сім*ї в квартиру АДРЕСА_2, а ОСОБА_6 і ОСОБА_7 з неповнолітніми членами сім*ї в квартиру АДРЕСА_5 (а.с. 122-124 копія рішення суду).

Згідно розпорядження Київської міської державної адміністрації №2171 від 05.12.2000р. «Про будівництво жилого будинку на вул.Уборевича, 26 в м.Києві у Ленінградському районі» та розпорядження Київської міської державної адміністрації №1339 від 29.09.2008р. «Про внесення змін до розпорядження Київської міської державної адміністрації №2171 від 05.12.2000р.», Головному управлінню житлового забезпечення Київської міської державної адміністрації дозволено виступити замовником та інвестором будівництва житлового будинку на вул.Уборевича, 26 в м.Києві, будівництво якого буде проводитися, в тому числі і на земельній ділянці по вул.Уборевича, 29 в м.Києві (а.с. 12, 13 копії розпоряджень).

Згідно частини 1 ст.350 ЦК України, викуп земельної ділянки у зв*язку з суспільною необхідністю здійснюється за згодою власника або за рішенням суду в порядку, встановленому законом.

У відповідності до частини 1 ст.351 ЦК України, право власності на житловий будинок, інші будівлі, споруди, насадження у зв*язку з викупом земельної ділянки, на якій вони розміщені (стаття 350 цього Кодексу), може бути припинене за рішенням суду шляхом їх викупу і з обов*язковим попереднім відшкодуванням збитків у повному обсязі.

В пункті 7) частини 1 ст.346 ЦК України вказано, що підставою припинення права власності є викуп нерухомого майна у зв*язку з викупом з метою суспільної необхідності земельної ділянки, на якій воно розміщене.

Станом на час розгляду справи, згідно даних державного реєстру речових прав на нерухоме майно, реєстрація права власності на об*єкт нерухомого майна по вул.Уборевича, 29 в м.Києві проведена за ОСОБА_8 (а.с. 107 копія свідоцтва про одруження) на підставі договору про надання в безстрокове користування земельної ділянки для будівництва житлового будинку, посвідченого 1-ю Київською державною нотаріальною конторою 19.11.1958р. №11931, акт прийому будинку посвідчений рішенням виконавчого комітету Ленінградської районної ради №829 від 27.12.1988р., про що вказує КП «Київське міське БТІ та реєстрації права власності на об*єкти нерухомого майна» в листі (а.с. 146-147), але земельна ділянка по вул.Уборевича, 29 в м.Києві була вилучена у ОСОБА_2 для суспільних потреб, вона отримала грошову компенсацію за знесення будівель і зелених насаджень, а також отримала однокімнатну квартиру АДРЕСА_1, яку, як пояснила особисто в судовому засіданні, вона приватизувала і продала, а інші члени родини, також, отримали житло: ОСОБА_3 і ОСОБА_5 з неповнолітніми членами сім*ї квартиру АДРЕСА_2, а ОСОБА_6 і ОСОБА_7 з неповнолітніми членами сім*ї квартиру АДРЕСА_5.

Оцінюючи зібрані по справі докази у їх сукупності та співставленні, належності, допустимості, достовірності кожного доказу окремо, а також їх достатності і взаємному зв*язку, суд приходить до висновку, що в судовому засіданні встановлені обставини, які є правовою підставою для припинення права власності ОСОБА_2 на житловий будинок №29 по вул.Уборевича в м.Києві, а тому позовні вимоги в цій частині суд визнає обґрунтованими і такими, що підлягають задоволенню.

Заперечення представників відповідачки проти позову з тих підстав, що за ОСОБА_2 залишилось право користування земельною ділянкою по вул.Уборевича, 29 в м.Києві на підставі рішення виконавчого комітету Києво-Святошинської районної ради депутатів трудящих №567/7 від 17.09.1958р. про виділення їй спірної земельної ділянки під забудову (а.с. 102 копія рішення), правового значення для вирішення даного спору не мають, оскільки законність права ОСОБА_2 на користування спірною земельною ділянкою на підставі рішення виконавчого комітету Києво-Святошинської районної ради депутатів трудящих №567/7 від 17.09.1958р. про виділення їй спірної земельної ділянки під забудову ніким не оспорювалось, а дана земельна ділянка вибула з власності ОСОБА_2 в іншому правовому порядку шляхом викупу для суспільних потреб з дотриманням встановленого законом порядку такого викупу.

Посилання представників відповідачки в заперечення проти позову на те, що у разі задоволення позову будуть порушені права інших осіб, в даному спірному випадку, суд не може визнати правовою підставою для відмови в позові, оскільки питання про приватизацію спірної земельної ділянки по вул.Уборевича, 29 в м.Києві, реєстрацію за цією адресою інших осіб, було здійснено відповідачкою ОСОБА_2 самовільно і вже після юридичного вирішення питання щодо вилучення у неї земельної ділянки.

Що стосується позовних вимог про зобов*язання провести державну реєстрацію припинення права власності відповідачки ОСОБА_2 на спірний житловий будинок, суд приходить до наступного.

Згідно частини 1 ст.182 ЦК України, право власності та інші речові права на нерухомі речі, обмеження цих прав, їх виникнення, перехід і припинення підлягають державній реєстрації.

У відповідності до частини 2 цієї ж норми права, державна реєстрація прав на нерухомість і правочинів щодо нерухомості є публічною, здійснюється відповідним органом, який зобов*язаний надавати інформацію про реєстрацію та зареєстровані права в порядку, встановленому законом.

В ст.19 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обмежень» вказано, що державній реєстрації підлягають речові права на нерухоме майно у разі їх виникнення, переходу або припинення.

Приймаючи до уваги, що право власності ОСОБА_2 на житловий будинок №29 по вул.Уборевича в м.Києві припинено і припинення даного права на нерухоме майно у відповідності до ст.19 зазначеного вище Закону підлягає державній реєстрації, а тому позовні вимоги і в цій частині є обґрунтованими і підлягають задоволенню.

Керуючись ст.ст. 15, 16, 182, 346, 350, 351 ЦК України, ст. 19 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обмежень», ст.ст. 10, 11, 57-60, 209, 210, 212-215, 223 ЦПК України, суд, -

В и р і ш и в :

Позов задовольнити.

Право власності ОСОБА_2 на житловий будинок по вул.Уборевича, 29 в м.Києві - припинити.

Зобов*язати - КП «Київське міське БТІ та реєстрації права власності на об*єкти нерухомого майна» здійснити державну реєстрацію припинення права власності ОСОБА_2 на житловий будинок №29 по вул.Уборевича в м.Києві.

Рішення може бути оскаржено до Апеляційного суду м.Києва через районний суд шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення, а особами, які брали участь у справі, але не були присутніми у судовому засіданні під час проголошення рішення суду протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя: