Справа № 2-471/11
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 травня 2011 р.

Каховський міськрайонний суд Херсонської області в складі

головуючого судді Марків Т.А.,

при секретарі Діденко С.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду, м. Каховка Херсонської області, цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу за договором позики та за зустрічним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про визнання договору позики недійсним,

встановив:

ОСОБА_1 звернувся до ОСОБА_3 з позовом про стягнення боргу за договором позики.

Вимоги мотивовано тим, що ОСОБА_3 отримав від ОСОБА_1 в позику 310 000 грн., які зобовязався повернути до жовтня 2009 року. В установлений строк позичальник гроші не повернув, в рахунок погашення боргу передав позикодавцеві у власність автомобіль, який оцінив в 100 000 грн., остаточно зобовязався розрахуватися до грудня 2011 року, про що склав відповідну розписку. Оскільки ОСОБА_3 анулював довіреність, видану ним на автомобіль, ОСОБА_1 вважав, що позичальник відмовився від виконання зобовязань за договором позики, тому просив суд стягнути з боржника суму позики.

ОСОБА_3 звернувся із зустрічним позовом до ОСОБА_1 про визнання договору позики недійсним.

Вимоги мотивовано тим, що в березні 2009 року ОСОБА_3 разом із компаньйонами ОСОБА_4 та ОСОБА_5, одержали від ОСОБА_1 в борг 200 000 грн. для проведення польових робіт. У жовтні 2009 року частина боргу 100 000 грн. боржниками була повернута, решту мали віддати (за домовленістю із кредитором) з врожаю 2010 року. 15 жовтня 2010 року ОСОБА_3, завірений ОСОБА_5, що таких дій достатньо для пролонгації боргу, видав довіреність, якою надав останньому право керування та розпорядження автомобілем Tucson. Наприкінці жовтня 2010 року після збору урожаю ОСОБА_5 повідомив, що ОСОБА_1 вимагає від них 5% неустойки щомісячно від суми боргу з часу отримання грошей. Запевнивши, що борг віддадуть в грудні 2011 року, ОСОБА_5 запропонував написати новий варіант розписки (про позику в сумі 310 000 грн.), обіцяючи, що попередню розписку та довіреність на автомобіль поверне. В порушення вимог закону розписка була складена за відсутності ОСОБА_1, позику в сумі 310 000 грн. ОСОБА_3 не одержував, зміст розписки не відображає справжніх намірів та не відповідає внутрішній волі це є підставою визнання договору недійсним.

В судове засідання сторони не зявилися право захисту своїх інтересів надали заявникам, повноваження яких посвідчуються довіреностями.

Суд вважає можливим розглянути справу за відсутності сторін.

Представник ОСОБА_1 в судовому засіданні на задоволенні позову наполягав у повному обсязі, вимоги за зустрічним позовом не визнав.

В судовому засіданні представник ОСОБА_6 вимоги свого довірителя підтримав, проти задоволення первісного позову підтримав.

Первісний та зустрічний позов задоволенню не підлягають.

Судом встановлено, що ОСОБА_2 отримав від ОСОБА_1 в позику грошові кошти у сумі 310 000 грн., зобовязавшись:

- віддати в рахунок боргу автомобіль Хюндай, 2008 року (номерний знак ВТ 2597 АМ), ціною 100 000 грн.;

- повернути решту боргу до 01 грудня 2011 року.

Підтверджує цей правочин розписка, видана ОСОБА_3 (а.с. 5).

15 жовтня 2010 року ОСОБА_3 вчинено довіреність, якою він уповноважив ОСОБА_5 розпоряджатися належним довірителю автомобілем марки dai Tucson, випуску 2008 року, номерний знак ВТ 2597 АМ (а.с. 6). 03 листопада 2010 року дана довіреність ОСОБА_3 скасована, що визнано сторонами та підтверджується відповідною заявою.

Допитаний в судовому засіданні в якості свідка ОСОБА_5 показав, що 310 000 грн., зайняті в ОСОБА_1, ОСОБА_3 одержав, про що в його присутності написав розписку.

В судовому засіданні свідок ОСОБА_7 підтвердив, що ОСОБА_3, при ньому та ОСОБА_5 видав розписку, якою засвідчив свій борг перед ОСОБА_1 в сумі 310 000 грн.

Чинним цивільним законодавством (ч. 3 ст. 509, ст. 526, ч. 1 ст. 530 ЦК України) встановлено, що зобовязання мають ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості, повинні виконуватися належним чином в установлений строк.

Відповідно до ч. 2 ст. 1047 ЦК України, на підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної суми.

Невиконання ОСОБА_8 своїх грошових зобовязань на момент звернення ОСОБА_1 до суду, згідно ч. 2 ст. 545 ЦК України, підтверджується наявністю в позикодавця оригіналу розписки.

Твердження представника ОСОБА_3 та свідків щодо обставин написання розписки про позику суд до уваги не приймає з огляду на положення ч. 1 ст. 218, ст. 1051 ЦК України, п. 12 постанови Пленум Верховного Суду України Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійснимивід 06 листопада 2009 року № 9. Договір позики повинен бути укладений у письмові формі, а оскільки вона сторонами не дотримана, рішення суду не може ґрунтуватися на свідченнях свідків.

Повернення суми позики позикодавцеві, у відповідності до ч. 1 ст. 1046 ЦК України, є зобовязанням позичальника за договором позики.

Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобовязання або не виконав його у строк встановлений договором або законом ч. 1 ст. 612 ЦК України.

Суд, заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи, не вбачає підстав для визнання договору позики недійсним доказів безгрошовості розписки суду не надано.

Строк виконання зобовязання, згідно розписки 01 грудня 2011 року. З огляду на наведене суд вважає, що посилання ОСОБА_1 на те, що бездіяльністю ОСОБА_3 (щодо повернення суми позики) порушуються цивільні права та інтереси позивача є необґрунтованими та не надають на даний час підстав для судового захисту в спосіб примусового виконання боржником обовязку в натурі.

При цьому суд не визнає порушенням ОСОБА_3 умов укладеного договору скасуванням довіреності про право розпорядження його автомобілем ОСОБА_5 Права ОСОБА_5 як сторони або представника сторони договором позики не обумовлені. Правочин з відчуження автомобіля є двостороннім та підлягає нотаріальному посвідченню. На ухилення ОСОБА_3 від виконання зобовязань з приводу передачі транспортного засобу у власність ОСОБА_1 останній не посилався та даний факт судом не досліджувався.

Керуючись ст.ст. 8, 21, 22, 24, 55, 124 Конституції України,

ст.ст. 3, 11 16, 202 207, 215, 509 510, 526, 530, 545,

612, 1046 1047, 1049 ЦК України,

ст.ст. 3 11, 57 61, 88, 212 215 ЦПК України,

вирішив:

В позові ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу за договором позики та в зустрічному позові ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про визнання договору позики недійсним відмовити.

Апеляційна скарга на рішення подається протягом десяти днів з дня його проголошення до апеляційного суду Херсонської області через Каховський міськрайонний суд Херсонської області.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення суду, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя:ОСОБА_9