Кагарлицький районний суд Київської області
Справа №2-571/11
РІШЕ Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 жовтня 2011 року Кагарлицький районний суд Київської області

в складі: головуючого судді Шевченко І.І.

при секретарі Губенко А.П.

з участю представника ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Кагарлик цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до Кагарлицької міської ради Київської області про визнання права власності за набувальною давністю, -

в с т а н о в и в:

позивач просить суд визнати за ОСОБА_2 право власності на житловий будинок за адресою Київська область, Кагарлицький район, м. Кагарлик, вул. Жовтнева, 34 В за набувальною давністю та визнати за ОСОБА_2 право власності на квартиру за адресою Київська область, Кагарлицький район, м. Кагарлик, вул. Жовтнева, 50 кв. З за набувальною давністю та покласти судові витрати на нього, посилаючись на те, що ОСОБА_2 постійно проживає у житловому будинку, що знаходиться Київська область, Кагарлицький район, м. Кагарлик, вул. Жовтнева, 34 В.

У вищевказаному житловому будинку позивач разом із своєю сім'єю проживають з 1991 року.

З метою придбання вищезазначеного житлового будинку позивач звернувся до Приватного сільськогосподарського підприємства «Батьківщина», із заявою про викуп будинку.

Рішення від 11.08.1994 р. загальних зборів КСГП «Батьківщина» було вирішено продати за 3 мільйони карбованців позивачу житловий будинок по вул. Жовтневій, що в м. Кагарлик, в якому він проживав.

Згідно квитанцій до прибуткового касового ордеру від 11.08.1995 р. позивачем було внесено за житловий будинок 3 мільйони карбованців до каси колгоспу КСГП «Батьківщина».

Отже, між позивачем та КСГП «Батьківщина» було досягнуто згоди щодо укладання договору купівлі-продажу, що підтверджується рішенням від І 1.08.1994 р. загальних зборів КСГП «Батьківщина», відповідно до якого вирішили продати житловий будинок по вул. Жовтнева в м. Кагарлик за 3 мільйони карбованців.

Однак, після прийняття рішення договір купівлі-продажу між позивачем та КСГП «Батьківщина» підписано не було та необхідні документи не оформленні.

Крім цього, позивач також користується квартирою по вул. Жовтнева, 50 кв. З, яка також належала КСГП «Батьківщина», та яку позивач також придбав у КСГП «Батьківщина», що підтверджується накладною №1 від 17.02.2003 р., згідно якої позивач сплатив за квартиру 2381.87 гривень.

Згідно ч. 1 ст. 344 Цивільного кодексу України особа, яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом десяти років або рухомим майном протягом пяти років, набуває право власності на це майно (набувальна давність), якщо інше не встановлено цим Кодексом.

Як було зазначено вище, позивач разом із сім'єю проживають у будинку з 1991 року та в квартирі з 1987 року. При цьому, з моменту проживання протягом 24 років позивач відкрито, безперервно володіє житловим будинком за адресою м. Кагарлик, вул. Жовтнева, 34 В та квартирою адресою АДРЕСА_1.

Отже, оскільки позивач протягом 24 років відкрито, безперервно володіє житловим будинком та квартирою, за позивачем може бути визнано право власності на будинок за набувальною давністю згідно ч. 1 ст. 344 Цивільного кодексу України.

Згідно ст. 328 Цивільного кодексу України право власності надувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів.

Згідно ст. 392 Цивільного кодексу України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Представник відповідача позовні вимоги позивача визнає та не заперечує проти їх задоволення, оскільки дане майно не стоїть на обліку у Кагарлицькій міській раді Київської області. Позивач даним майном володіє більше 10 років, а тому підстав є всі підстави для задовольняє вимог позивача.

Вислухавши сторони та вивчивши матеріали справи, суд вважає за необхідне заявлений позов задовольнити.

В судовому засіданні суд встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини.

Згідно технічного паспорту на житловий будинок, розташованого за адресою: вул.. Жовтнева, 34 В, що в м. Кагарлик Київської області, його власником є КСГП «Батьківщина».

Згідно технічного паспорту на квартиру АДРЕСА_2, що в м. Кагарлик Київської області, його власником є КСГП «Батьківщина».

З метою придбання вищезазначеного житлового будинку позивач звернувся до Приватного сільськогосподарського підприємства «Батьківщина», із заявою про викуп будинку.

Рішення від 11.08.1994 р. загальних зборів КСГП «Батьківщина» було вирішено продати за 3 мільйони карбованців позивачу житловий будинок по вул. Жовтневій, що в м. Кагарлик, в якому він проживав.

Згідно квитанцій до прибуткового касового ордеру від 11.08.1995 р. позивачем було внесено за житловий будинок 3 мільйони карбованців до каси колгоспу КСГП «Батьківщина».

Отже, між позивачем та КСГП «Батьківщина» було досягнуто згоди щодо укладання договору купівлі-продажу, що підтверджується рішенням від І 1.08.1994 р. загальних зборів КСГП «Батьківщина», відповідно до якого вирішили продати житловий будинок по вул. Жовтнева в м. Кагарлик за 3 мільйони карбованців.

Однак, після прийняття рішення договір купівлі-продажу між позивачем та КСГП «Батьківщина» підписано не було та необхідні документи не оформленні.

Крім цього, позивач також користується квартирою по вул. Жовтнева, 50 кв. З, яка також належала КСГП «Батьківщина», та яку позивач також придбав у КСГП «Батьківщина», що підтверджується накладною №1 від 17.02.2003 р., згідно якої позивач сплатив за квартиру 2381.87 гривень.

Згідно статті 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом.

Частина перша статті 344 ЦК України визначає, що особа, яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом десяти років, набуває право власності на це майно.

Набувальна давність поширюється на випадки фактичного, без титульного (незаконного) володіння чужим майном. Наявність у володільця певного юридичного титулу (договір найму, збереження, тощо), виключає застосування набувальної давності. Обставини, у звязку з якими виникло володіння чужою річчю, не давали найменшого сумніву щодо правомірності набуття майна. Водночас, за змістом ч.3 статті 397 ЦК України фактичне володіння річчю вважається правомірним, якщо інше не випливає із закону або не встановлене рішенням суду.

Як було встановлено судом, позивач фактично володіє та користується житловим будинком розташованим за адресою: м. Кагарлик, Київської області по вул.. Жовтнева, 34 В та квартири АДРЕСА_2, що в м. Кагарлик Київської області на протязі більше десяти років та набула у володіння цей житловий будинок за відсутності відповідних договірних або інших правових підстав. Жодних документів, що підтверджують передачу цього житлового будинку позивачеві кимось суду не надано.

При цьому, досліджуючи питання щодо добросовісності володіння позивачем житловим будинком та квартирою, слід зазначити, що в процесі розгляду справи представник відповідача не заперечував проти визнання права власності позивача на спірні обєкти, що фактично свідчить, що право власності на обєкт нерухомого майна, який знаходиться за адресою: м. Кагарлик, Київської області по вул.. Жовтнева, 34 В та квартири АДРЕСА_2, що в м. Кагарлик Київської області, ніким не заявлявся.

Наведене дозволяє суду також дійти висновку про правомірність набуття позивачем у володіння вказаного обєкту нерухомості відповідно до ст. 397 ЦК України.

Крім того, як встановлено судом, позивач відкрито, тобто очевидно для всіх третіх осіб, та безперервно володіє житловим будинком та квартирою протягом десяти років.

Застосовуючи до спірних правовідносин приписи ч.1 ст.344 ЦК України, слід враховувати положення ст. 5 ЦК України про дію законів у часі та п.8 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України, відповідно до якого правила ст.344 ЦК України про набувальну давність поширюються на випадки, коли володіння майном розпочалося за три роки до набрання чинності цим Кодексом. Таким чином, беручи до уваги, що Цивільний кодекс набрав чинності з 1 січня 2004 року (п.1 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України), приписи ст. 344 ЦК України поширюються лише на правовідносини, що виникли з 1 січня 2001 року.

Приймаючи до уваги викладене, суд дійшов висновку про наявність правових підстав для задоволення позовних вимог ОСОБА_2 щодо визнання права власності на житловий будинок розташованого за адресою: м. Кагарлик, Київської області по вул.. Жовтнева, 34 В та квартири АДРЕСА_2, що в м. Кагарлик Київської області.

Стягнути з позивача на користь держави державне мито в сумі 800 грн. 21 коп.

На підставі викладеного та керуючись ЦК України (2004 р.), п.п. 2.3 та 3.3 «Тимчасового положення про порядок реєстрації прав власності на нерухоме майно», затвердженого наказом Міністерства юстиції України № 7/5 від 07.02.2002 року, ст.. ст. 10, 11, 60, 88, 212, 213, 214, 215, 218 ЦПК України суд ,-

в и р і ш и в:

Позов ОСОБА_2 до Кагарлицької міської ради Київської області про визнання права власності за набувальною давністю - задовольнити повністю.

Визнати за ОСОБА_2 право власності на житловий будинок з надвірними будівлями, що знаходиться за адресою: Київська область м. Кагарлик, вул.. Жовтнева, 34В за набувальною давністю.

Визнати за ОСОБА_2 право власності на квартиру, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_3 за набувальною давністю.

Стягнути з ОСОБА_2 судові витрати в розмірі 800 (вісімсот) грн. 21 коп.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Київської області через Кагарлицький районний суд протягом десяти днів з дня проголошення, а особами , які брали участь у справі і не були присутніми в судовому засіданні протягом 10 днів з дня отримання копії рішення.

Суддя : І.І.Шевченко