Справа №22-ц-1293/11 Головуючий у суді у 1 інстанції - Катрич
Номер провадження 22-ц/3171/11 Суддя-доповідач - ОСОБА_1
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 липня 2011 року м.Суми

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Сумської області в складі:

головуючого-судді - Ільченко О. Ю.,

суддів - Семеній Л. І. , Криворотенка В. І.

з участю секретаря судового засідання - Пархоменко А.П.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні апеляційного суду цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2

на рішення Ковпаківського районного суду м. Суми від 23 травня 2011 року

у справі за позовом ОСОБА_3, ОСОБА_4 до ОСОБА_2

про вселення, визначення порядку користування частиною житлового будинку

та зустрічним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3, ОСОБА_4, треті особи: ОСОБА_5, ОСОБА_6,

про поділ житлового будинку між співвласниками, припинення права власності на 2/16 часток будинку та стягнення грошової компенсації, а також стягнення коштів за проведення ремонтних робіт,

в с т а н о в и л а :

У серпні 2008 року ОСОБА_3 та ОСОБА_4 звернулись до суду з зазначеним позовом, який обґрунтовували тим, що на підставі рішення Ковпаківського районного суду м. Суми від 05 березня 1988 року їм по 1/6 частині належить домоволодіння № 35 по вул. Київській у м. Суми, а 3/8 частини цього домоволодіння належать на підставі договору дарування від 24 квітня 2009 року ОСОБА_2, яка перешкоджає їм користуватися своєю власністю, тому просили вселити їх в будинок та визначити порядок користування житловою площею, виділивши їм в користування житлову кімнату площею 17.1 кв.м., в загальному користуванні залишити кухню площею 10.6 кв.м. та сіни площею 6.1 кв.м., а відповідачці виділити житлові кімнати площами 12.6 кв.м., 8.7 кв.м. та веранду площею 7.6 кв.м.

В жовтні 2009 року до суду із зустрічним позовом звернулася ОСОБА_2, яка просила припинити право власності ОСОБА_3 і ОСОБА_4 на 1/6 частини домоволодіння та стягнути витрати, понесені нею на ремонт домоволодіння по 19994 грн. з кожного.

Рішенням Ковпаківського районного суду м. Суми від 23 травня 2011 року первісні позовні вимоги задоволено частково. Вирішено вселити ОСОБА_3 та ОСОБА_4 до спірного домоволодіння. У задоволенні зустрічного позову відмовлено. Вирішено питання розподілу судових витрат.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 просить скасувати зазначене рішення суду і ухвалити нове рішення про відмову у задоволенні позову ОСОБА_3, ОСОБА_4 та задоволення її позову, при цьому посилається на неповне зясування обставин справи, порушення норм матеріального і процесуального права. Зазначає, що частки ОСОБА_3 та ОСОБА_4 є незначними та такими, які неможливо виділити в натурі, тому їх право власності на частки у домоволодінні слід припинити. Крім того, зазначає, що нею на капітальний ремонт домоволодіння витрачено 59981 грн. Вважає, що суд безпідставно відмовив у задоволенні її вимог та вселив позивачів у будинок.

Як встановлено судом першої інстанції, позивачам на підставі рішення суду від 15 березня 1988 року на праві власності належить по 1/6 частині домоволодіння № 35 по вул. Київській в м. Суми і на кожного з них припадає по 4,8 кв.м. житлової площі. На підставі договору дарування від 24 квітня 2009 року відповідачці на праві власності належать 3/8 частини цього домоволодіння. Сторони зареєстровані за вказаною адресою, але з 1997 року ОСОБА_3, а з 1999 року ОСОБА_4 не проживають.

Задовольняючи позов, суд вважав, що відповідачка здійснює перешкоди у користуванні позивачам своєю власністю, тому вирішив вселити ОСОБА_3 та ОСОБА_4 у спірне домоволодіння.

Заслухавши пояснення представників апелянта, які підтримали доводи апеляційної скарги, заперечення ОСОБА_3 та її представника, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість рішення в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу слід задовольнити частково, виходячи з наступного.

Згідно з ч.1 ст. 303 ЦПК України під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Задовольняючи первісні вимоги щодо вселення позивачів у житловий будинок, суд першої інстанції виходив з тих обставин, що позивачі ОСОБА_3 та ОСОБА_4 мають намір обєднати свої частки, оскільки не мають власного житла.

Колегія суддів погоджується з висновками суду в частині вирішення цих вимог, виходячи з наступного.

Статтею 365 ЦПК України передбачено припинення права на частку у спільному майні за вимогою інших співвласників за наявності підстав, якщо частка є незначною, не можливо виділити в натурі, річ є неподільною, спільне володіння та користування майном є неможливим та що припинення не завдасть істотної шкоди інтересам співвласників. За змістом частини 2 зазначеної статті суд постановлює рішення про припинення права особи на частку за умови попереднього внесення позивачем вартості цієї частки на депозитний рахунок.

За висновком експертизи ринкова вартість 1/16 частини домоволодіння становить 21112 грн. (а.с. 66) Проте, ОСОБА_2 заявляючи вимоги про припинення права на частку в спільному майні не внесла кошти за вартість часток позивачів. За таких умов відсутні підстави для задоволення цих вимог.

Стосовно інших доводів апеляційної скарги про те, що суд безпідставно відмовив у зустрічному позові про стягнення коштів за проведений ремонт житлового будинку, то вони підлягають частковому задоволенню.

Із наявних у справі матеріалів вбачається, що сторонам у справі на праві спільної часткової власності належить домоволодіння за адресою: м. Суми, вул. Київська, б. 35, а саме ОСОБА_3 та ОСОБА_4 належить по 1/16 його частині, а ОСОБА_2 3/8 частини. (а.с. 7, 10, 11, 26) Відповідно до технічного паспорту це домоволодіння розділено на дві окремі частини з окремими подвірями і фактично складається із двох квартир. Спірною є квартира № 2. (а.с. 11,26)

Як вбачається із висновку експертизи, під час огляду домоволодіння станом на 24 жовтня 2009 року, будинок перебував у незадовільному технічному стані, зокрема були наявні значні дефекти житлового будинку, а саме: у фундаменті перекоси, здимання цоколя, відколи та випадання цеглин наземної частини; у стінах, перекритті, перегородках, у покрівлі наявні тріщини, на підлозі наявне стирання досок в місцях ходіння, вікна уражені гнилизною, дверні полотна осіли, мають нещільний притул по периметру коробки та інше. (а.с. 46, 51)

Статтею 360 ЦК України передбачено, співвласник відповідно до своєї частки у праві спільної часткової власності зобов'язаний брати участь у витратах на управління, утримання та збереження спільного майна, у сплаті

податків, зборів (обов'язкових платежів).

Встановлено, що ОСОБА_3 є власником 1/16 частки будинку з 1998 року, а ОСОБА_4 став власником 1/16 частки в 2003 році (а.с. 7, 10). В спірному будинку вони не проживають і не приймають участі в його утриманні, хоча за технічним станом будинок цього вимагав.

Згідно з висновком № 61/10 додаткової судової будівельно-технічної експертизи Регіонального судово-експертного бюро від 07 червня 2010 року ОСОБА_2 в будинку виконала роботи по ремонту приміщень та конструктивних елементів житлового будинку, а саме: установлено огорожі, був проведений ремонт штукатурки фасаду, фарбування, ремонт внутрішніх стін, улаштування стін та установлення дверей, вартість цих робіт, виконаних господарським способом згідно локальному кошторису на ремонтні роботи складає 17047 грн. (а.с.134-143)

Доводи ОСОБА_2 про те, що вона понесла витрати на суму 59981 грн. не підтверджується матеріалами справи і вона не надала доказів про те, що роботи виконані спеціалізованою будівельною організацією. Стосовно її доводів про стягнення витрат за проведення водопостачання також не ґрунтуються на матеріалах справи. Із доповнення її позовної заяви вбачається, що такі вимоги нею не заявлялись. (а.с. 193)

ОСОБА_2 також не надала обґрунтувань своїх доводів про наявність витрат по проведенню зовнішнього газопостачання та внутрішнього електрозабезпечення будинку. Із позовної заяви не вбачається які конкретно роботи вона зробила та яка їх вартість. За висновком експертизи (а.с. 140) відповідно до робочого проекту з газопостачання та водопостачання роботи по обслуговуванню увідно-розподільного вузла електрозабезпечення були виконані ОСОБА_7, бувшим власником 3/8 частини будинку, власником якої ОСОБА_2 стала з 24 квітня 2009 року (а.с. 26).

На протилежне ОСОБА_2 не надала доказів і не спростувала це доводами апеляційної скарги.

Таким чином, виходячи з вартості робіт по покращенню стану домоволодіння, що складає 17047 грн., та враховуючи те, що позивачам ОСОБА_3 та ОСОБА_4 належить 1/8 частина будинку, а відповідачці 3/8 частини, то відповідно до їх часток і слід розподілити понесені витрати (17047 : 4 = 4261 грн. 75 коп.), тобто власники по 1/16 частині будинку ОСОБА_3 і ОСОБА_4 повинні відшкодувати вартість четвертої частини витрат, понесених ОСОБА_2 і відшкодувати їй по 2130 грн. 90 коп. з кожного, а не по 19994 грн., як просила позивачка. Суд першої інстанції цього не врахував, тому рішення суду в цій частині підлягає скасуванню.

Згідно з ч. 1 ст. 88 ЦПК України якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві - пропорційно до тієї частини

позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено.

У звязку з частковим задоволенням зустрічних вимог з позивачів підлягають стягненню по 21 грн. 30 коп. судових витрат та по 30 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи з кожного.

Керуючись ст.ст. 88, 307 ч.1 п.3; 309 ч.1 п.п.3, 4; 314 ч.2, 316 ЦПК України, колегія суддів, -

в и р і ш и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити частково, а рішення Ковпаківського районного суду м. Суми від 23 травня 2011 року скасувати в частині відмови відшкодування витрат на ремонт будинку і задоволити ці вимоги частково.

Стягнути з ОСОБА_3 та ОСОБА_4 з кожного на користь ОСОБА_2 по 2130 грн. 90 коп. в рахунок відшкодування їй витрат, понесених на ремонт будинку та по 21 грн. 30 коп. судових витрат і по 30 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи.

Рішення набирає законної сили з моменту проголошення і протягом двадцяти днів може бути оскаржено в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Головуючий -

Судді -