Дата документу Справа №
Апеляційний суд Запорізької області
Справа № 22 - 4576/ 11 Головуючий у 1 інстанції:Гончаренко П.П.
Суддя-доповідач: ОСОБА_1
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 серпня 2011 року м. Запоріжжя

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Запорізької області у складі:

Головуючого: Савченко О.В.,

Суддів: Стрелець Л.Г.,

ОСОБА_2

При секретарі: Карацюпі О. О.

розглянувши у письмовому провадженні апеляційну скаргуГоловного управління праці та соціального захисту населення Запорізької обласної державної адміністрації на рішення Запорізького районного суду Запорізької області від 02 грудня 2010 року у справі за позовом ОСОБА_3 до Головного управління праці та соціального захисту населення Запорізької обласної державної адміністрації про визнання дії незаконною та спонукання до виплати,

ВСТАНОВИЛА:

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про визнання дій відповідача незаконною та стягнення недоотриманої грошової допомоги до 5 травня 2010 р. у розмірі 3150 грн., вказавши, що позивач є учасником бойових дій. Йому щорічно до 5 травня виплачується одноразова грошова допомога у розмірі пяти мінімальних пенсій за віком. Згідно законодавства України з 01.04.2010 р. мінімальна пенсія за віком була встановлена на рівні 706 грн. Таким чином до 05.05.2010 р. одноразова грошова допомога повинна була виплачена у розмірі 3530 грн. Але позивачу було виплачено тільки 380 грн.

Рішенням Запорізького районного суду Запорізької області від 02 грудня 2010 року позовні вимоги задоволено.

Визнано дії Головного управління праці та соціального захисту населення Запорізької обласної державної адміністрації незаконними.

Стягнуто з Головного управління праці та соціального захисту населення Запорізької обласної державної адміністрації на користь ОСОБА_3 недоотриману грошову допомогу до 5 травня 2010 року в розмірі 3150 (три тисячі сто пятдесят) гривень.

В апеляційній скарзі Головне управління праці та соціального захисту населення Запорізької обласної державної адміністрації просить скасувати рішення та ухвалити нове рішення про відмову у задоволенні позову.

Перевіривши законність та обґрунтованість постанови суду у межах доводів апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Як встановлено судом першої інстанції, позивач має статус учасника бойових дій, що підтверджується посвідченням і користується пільгами, встановленими ст. 12 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" від 22.10.1993 року N 3551-XII.

Законом України "Про державний бюджет на 2010 рік", зміни до Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" не вносились, тобто дія статті 12 вказаного закону не зупинялася на 2010 рік. Законом України "Про Державний бюджет України на 2010рік" обмежень цих виплат не встановлювалось. Оскільки, виплати вказаної допомоги визначаються відповідно до розмірів мінімальної пенсії за віком, то положення, яке надає право Кабінету Міністрів України у 2010 році встановлювати розміри соціальних виплат, які відповідно до законодавства визначаються залежно від розміру мінімальної заробітної плати, в абсолютних сумах у межах асигнувань, передбачених за відповідними бюджетними програмами, на правовідносини щодо виплати щорічної разової грошової допомоги, передбаченої Законом України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту", не розповсюджуються.

У цьому випадку постанова Кабінету Міністрів України від 07.04.2010 № 299 "Про розміри разової грошової допомоги, що виплачується в 2010 році відповідно до Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" не підлягає застосуванню.

Крім того, враховуючи вимоги ч.4 ст. 9 КАС України щодо пріоритетності законів над підзаконними актами, безпідставними є посилання апелянта на вимоги постанов КМ України, якими встановлювались обмеження прав позивача, порівняно з тими, які встановлені Законом України „Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту.

Разом з тим, розміри соціальних виплат, передбачених частиною 5 статті 12 Закону України „Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту визначаються залежно від розміру мінімальних пенсій за віком, який в свою чергу відповідає розміру прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, визначеного законом. Апелянтом в порушення вимог частин 1,2 статті 71 КАС України не надано жодних доказів на спростування правомірності вищезазначених висновків.

За таких обставин, оскільки доводи апеляційної скарги спростовуються висновками суду першої інстанції та матеріалами справи, а суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та постановив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, судова колегія залишає його без змін.

Керуючись ст.ст. 195,197,198,200,205,206,254 КАС України, колегія суддів,-

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу Головного управління праці та соціального захисту населення Запорізької обласної державної адміністрації залишити без задоволення.

Рішення Запорізького районного суду Запорізької області від 02 грудня 2010 року залишити без змін.

Ухвала суду набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена протягом двадцяти днів до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий:

Суддя: