АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Категорія 27(1) Доповідач - Митрофанова Л.В
УХВАЛА

Іменем України

«18» січня 2011 року колегія суддів судової палати у цивільних справа

апеляційного суду Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді: Митрофанової Л.В.

суддів:ОСОБА_1, ОСОБА_2

при секретарі: Бондаренко І.В.

за участю: представника позивача ПАТ «Укрсоцбанк» - Іванченк

ОСОБА_3.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кривому Розі цивільну справу за апеляційною скаргою представника відповідача ОСОБА_4 - ОСОБА_5 на рішення Довгинцівського районного суду м. Кривого Рогу від 24 листопада 2009 року по справі за позовом ОСОБА_6 банку соціального розвитку «Укрсоцбанк» до ОСОБА_4 про розірвання договору та стягнення заборгованості за договором, -

ВСТАНОВИЛА:

У квітні 2009 року позивач ОСОБА_6 банк соціального розвитку «Укрсоцбанк», який згідно Статуту 09.03.2010 року, прийнято рішення загальними зборами акціонерів про зміну типу акціонерного товариства на публічне акціонерне товариство та зміну найменування банку /надалі ПАТ «Укрсоцбанк»/, звернувся із позовом до ОСОБА_4 пр розірвання договору та стягнення заборгованості за договором в якому зазначив, що 11 вересня 2006 року між Банком і ОСОБА_4 був укладений договір про відкриття банківського (карткового) рахунку та обслуговування платіжної картки, відповідно до якого Банк надав відповідачу тарифний пакет «Голд» строком дії 12 місяців в межах відновлювальної кредитної лінії з максимальним лімітом заборгованості не більше 10тис. доларів США, зі сплатою процентів в розмірі 13%. 30 жовтня 2007 року між позивачем та відповідачем було укладено додаткову угоду до Договору, відповідно до якої строк дії картки було продовжено на 12 місяців, а всі інші умови договору залишилися без змін.

Пункт 4.1.3 зазначеного договору передбачав зобов'язання ОСОБА_4С здійснювати оплату, не пізніше 15 числа наступного місця, процентів з користування кредитною лінією, а також погашення овердрафту шляхом поповнення рахунку.

Проте відповідач взяті на себе зобов'язання по поверненню кредиту та сплаті відсотків за договором кредиту у встановлені строки не виконував, результаті чого станом на 03.03.2009р. утворилась заборгованість в сумі 11277,46 дол. США, що в еквіваленті складає 86836,44грн.

Уточнивши свої позовні вимоги відповідно до позовної заяви від 24.09.2009р. Банк просив суд розірвати договір про відкриття банківського рахунку та обслуговування платіжної картки, укладений між Банком і ОСОБА_4, стягнути з ОСОБА_4 на користь Банка заборгованість в сумі 12235,43 дол. США, що в еквіваленті складає 97969,09грн. та судові витрати Рішенням Довгинцівського районного суду м. Кривого Рогу від 2 листопада 2009 року позов ЛКБ «Укрсоцбанк» задоволено, розірвано договір №0Г20/049632-РК про відкриття банківського (карткового) рахунку та обслуговування платіжної картки ООЬІ) від 11.09.2006р., укладений між АКБ «Укрсоцбанк» і ОСОБА_4, стягнуто з ОСОБА_4 на користь АК «Укрсоцбанк» заборгованість в сумі 97969,09грн. і витрати по справі.

В апеляційній скарзі представник ОСОБА_4 - ОСОБА_5 просить рішення суду скасувати, а справу направити на новий розгляд з тих підстав що рішення ухвалено з порушенням норма матеріального та процесуального права. Зокрема, суд не звернув уваги, що договір між сторонами укладався іноземній валюті, а не в гривневому еквіваленті; під час укладення договору сторони порушили вимоги закону, оскільки єдиним засобом платежу, який застосовується при проведенні розрахунків між резидентами на території України є гривня.

Крім того, у Банка відсутня індивідуальна ліцензія для видачі кредиту в іноземній валюті.

Перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду в межа доводів апеляційної скарги і заявлених позовних вимог, колегія судді вважає, що апеляційна скарга представника ОСОБА_4 - ОСОБА_5 підлягає відхиленню з наступних підстав.

Задовольняючи позов ПАТ «Укрсоцбанк» суд першої інстанції правильно послався на вимоги ст..ст.526,610,615,65ЩК України та умов кредитного договору. Оскільки, відповідач ОСОБА_4 порушив свої зобов'язання шляхом невиконання суттєвих умов Кредитного договору від 11.09.2006 року, укладеного між ним та АКБ «Укрсоцбанк» /нині ПАТ«Укрсоцбанк»/ а.с.6-20/.

Відповідно до ст.ст. 1050,1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа /кредитодавець/ зобов'язується надати грошові кошти /кредит/ позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Порушення вищевказаних умов тягне за собою встановлені наслідки порушення договору позичальником.

Як установлено судом першої інстанції, чого не оспорює відповідач, 1 вересня 2006 року між сторонами був укладений договір про відкриті банківського (карткового) рахунку та обслуговування платіжної картки відповідно до якого Банк надав відповідачу тарифний пакет «Голд» строком дії 12 місяців в межах відновлювальної кредитної лінії з максимальним лімітом заборгованості не більше 10тис. доларів США, зі сплатою проценті в розмірі 13%. 30 жовтня 2007 року між позивачем та відповідачем було укладено додаткову угоду до Договору, відповідно до якої строк дії картки продовжено на 12 місяців, а всі інші умови договору залишилися без змін. Пункт 4.1.3 зазначеного договору передбачав зобов'язання ОСОБА_4 здійснювати оплату, не пізніше 15 числа наступного місця, процентів за користування кредитною лінією, а також погашення овердрафту шляхом поповнення рахунку.

Проте відповідач взяті на себе зобов'язання по поверненню кредиту та сплаті відсотків за договором кредиту у встановлені строки не виконував, в результаті чого станом на 24.09.2009р. утворилась заборгованість в сумі 12235,43 дол. США, що в еквіваленті складає 97969,09грн. та відповідає розрахункам наданих суду першої інстанції /а.с.25-27,46-47/.

Тому, на думку колегії суддів, згідно ч.2 ст.651 ЦК Україні вищевказаний договір підлягає розірванню на вимогу сторони за договором ПАТ«Укрсоцбанк», оскільки відповідачем ОСОБА_4, другою стороною за договором, істотно порушені умови договору.

Отже, суд першої інстанції розглядаючи справу в досить повному обсязі встановив права і обов»язки сторін, обставини по справі, перевірні доводи і дав їм правову оцінку, ухвалив рішення яке відповідає вимогам закону.

Доводи представника відповідача в апеляційній скарзі, що задовольняючи позов суд не звернув уваги на ті обставини, що договір між сторонами укладався в іноземній валюті, а не в гривневому еквіваленті; під час укладення договору сторони порушили вимоги закону, оскільки єдиним засобом платежу, який застосовується при проведенні розрахунків між резидентами на території України є гривня та у Банка відсутня індивідуальна ліцензія для видачі кредиту в іноземній валюті є безпідставними та спростовуються висновками суду.

Статтею 99 Конституції України встановлено, що грошовою одиницею України є гривня. При цьому Основний закон держави не встановлює якихось обмежень щодо можливості використання в Україні грошових одиниць іноземних держав.

Відповідно до ст..192 ЦК України іноземна валюта може використовуватися в Україні у випадках і в порядку, встановлених законом Тобто, відповідно до законодавства, гривня має статус універсального платіжного засобу, який без обмежень приймається на всій території України, однак у той же час обіг іноземної валюти обумовлений вимогами спеціального законодавства України.

Основним законодавчим актом, який регулює правовідносини у сфері валютного регулювання і валютного контролю є Декрет Кабінету Міністрів України «Про систему валютного регулювання і валютного контролю».

Статтею 1054 ЦК України передбачено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа /кредитодавець/ зобов*язується надати грошові кошти /кредит/ позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов*язується повернути кредит та сплатити проценти.

При цьому згідно зі ст..2 Закону України «Про банки і банківську діяльність» кошти - це гроші у національній або іноземній валюті чи їх

еквівалент. Ст.ст.47,49 цього закону визначають операції банків із розміщення залучених коштів від свого імені, на власних умовах та на власний ризик як кредитні операції, незалежно від виду валюти, яка використовується. Вказані операції здійснюються на підставі банківської ліцензії та письмового дозволу.

Відповідно до ст..5 Декрету КМУ операції з валютними цінностями здійснюються на підставі генеральних та індивідуальних ліцензій Національного Банку України. Операції з валютними цінностями банки мають право здійснювати на підставі генеральної ліцензії на здійснення операцій з валютними цінностями відповідно до п.2 ст.5 цього ж Декрету КМУ.

Відповідно до п.2.3. Положення про порядок видачі банкам банківських ліцензій, письмових дозволів та ліцензій на виконання окремих операцій, що затверджене Постановою НБУ №275 від 17.07.2001 року, з наявності банківської ліцензії та за умови отримання письмового дозволу Національного Банку України, банки мають право здійснювати операції валютними цінностями, серед яких операції з надання кредитів в іноземній валюті.

Як убачається з матеріалів справи ОСОБА_4 11.09.2006 року уклав з ОСОБА_6 банком соціального розвитку «Укрсоцбанк» /нині Публічне акціонерне товариство «Укрсоцбанк»/, договір про відкриття банківського (карткового) рахунку та обслуговування платіжної картки відповідно до якого Банк надав відповідачу тарифний пакет «Голд» строком дії 12 місяців в межах відновлювальної кредитної лінії з максимальним лімітом заборгованості не більше 10тис. доларів США, зі сплатою процентів розмірі 13%. 30 жовтня 2007 року між позивачем та відповідачем було укладено додаткову угоду до Договору, відповідно до якої строк дії картки було продовжено на 12 місяців, а всі інші умови договору залишилися без змін. Заперечень щодо отримання кредиту в іноземній валюті ОСОБА_4 договорі не зазначав.

Підставою для укладення з відповідачем вищевказаного договору відповідно до вимог матеріального права є Банківська ліцензія Національного Банку України видана ОСОБА_6 банку соціального розвитку «Укрсоцбанк» /нині Публічне акціонерне товариство «Укрсоцбанк»/ та письмовий дозвіл НБУ на виконання окремих операцій.

Щодо вимог підпункту «в» п.4 ст.5 Декрету КМУ, який передбачає наявність індивідуальної ліцензії на надання і одержання резидентами кредитів в іноземній валюті, якщо терміни і суми таких кредитів перевищують встановлені законодавством межі, то на сьогодні законодавець не визначив межі термінів і сум надання або одержання кредитів в іноземній валюті. Відповідно до п. 1.5. Положення про порядок видачі НБУ індивідуальних ліцензій на використання іноземної валюти на території України як засобу платежу, затвердженого постановою Правління НБУ від 14.10.2004 року №483, використання іноземної валюти як засобу платежу без індивідуальної ліцензії дозволяється, якщо ініціатором або отримувачем за

валютною операцією є уповноважений банк /ця норма стосується лише тих операцій уповноваженого банку на здійснення яких Національний банк видав банківську ліцензію та письмовий дозвіл на здійснення операцій з валютними цінностями /.

Таким чином, за відсутності нормативних умов для застосування індивідуального ліцензування щодо вказаних операцій, єдиною правовою підставою для здійснення банками кредитування в іноземній валюті згідно з вимогами ст..5 Декрету КМУ є наявність у банку генеральної ліцензії на здійснення валютних операцій, отриманої у встановленому порядку.

На думку колегії суддів, при розгляді даного спору про надання кредиту в іноземній валюті, встановлено наявність у Публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк» генеральної ліцензії та письмового дозволу Національного банку України, що підтверджує здійснення кредитних операцій у валюті та не суперечить вимогам чинного законодавства України.

В іншій частині рішення суду не оскаржено.

За таких обставин колегія суддів вважає, що судом першої інстанції по справі ухвалено законне та вмотивоване рішення, а доводи апеляційної скарги є безпідставними та спростовуються висновками суду.

Керуючись ст. ст. 303, 307, 308, 313-315 ЦГЖ України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу представника відповідача ОСОБА_4 - ОСОБА_5 - відхилити.

Рішення Довгинцівського районного суду м. Кривого Рогу від 24 листопада 2009 року - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, але може бути оскаржена у касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили.

Головуючий: /підпис/ Судці: /підпис/

ЗГІДНО З ОРИГІНАЛОМ Суддя-доповідач:

ОСОБА_7