АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Категорія 20 ( 1 ) Доповідач - Братіщева Л.А.
УХВАЛА

Іменем України

«18» січня 2011 року колегія судців судової палати у цивільних справах апеляційного суду Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді: Братіщевої Л А.

суддів: Савіної Г.О., Турік В.П.

при секретарі: Євтодій К.С.

за участю: позивача - ОСОБА_1 та його представника Шишки

ОСОБА_2

представника відповідачів ОСОБА_3, ОСОБА_3

ОСОБА_4 - ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кривому Розі цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Широківського районного суду Дніпропетровської області від 14 жовтня 2010 року за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3, ОСОБА_6 про визнання договору купівлі-продажу недійсним та поновлення в праві власності на домоволодіння, за зустрічним позовом ОСОБА_3, ОСОБА_6 до ОСОБА_1, треті особи - приватний нотаріус Широківського районного територіального округу ОСОБА_7, Миколаївська селищна рада Широківського району Дніпропетровської області, Комунальне підприємство ДОР «КБТІ», про припинення частки у спільному майні, -

ВСТАНОВИЛА:

У червні 2010 року позивач ОСОБА_8 звернувся із позовом до ОСОБА_3, ОСОБА_6 про визнання договору купівлі-продажу недійсним та поновлення в праві власності на домоволодіння в якому зазначив, що 28.12.2004р. між ним та відповідачами був укладений договір купівлі-продажу 9/10 частин домоволодіння №60, 60-а по вул. Центральна в с. Широка Дача, який належав йому на підставі свідоцтва про право власності. Після укладення договору, в зміст якого він не вникав, між ним і відповідачами виник спір про межі присадибних ділянок. Отримавши у нотаріуса у 2007 році копію договору дізнався, що 9/10 часток, які він продав, складалася з житлового будинку -А та господарчих споруд і будівель, а саме: Б- літня кухня, В- сарай, Г -санвузол, Д - гараж, Дп/л - погріб, 3 - навіс, №1-3 забор, №2 - ворота, 11 - замощення. Проте мова про виділ часток в натурі або по іншому в договорі не йшла.

Вважає, що відповідачі ввели його в оману під час укладення договору купівлі-продажу, тому посилаючись на ці обставини просив суд визнати договір купівлі-продажу від 28.12.2004р., посвідченого приватним нотаріусом Широківського районного нотаріального округу ОСОБА_7, укладений між ним та ОСОБА_3, ОСОБА_6 недійсним та поновити за ним право власності на домоволодіння №60, 60-а по вул. Центральній в с. Широка Дача Гироківського району.

ОСОБА_3 і ОСОБА_6 звернулися із зустрічним позовом до ОСОБА_1 про припинення частки у спільному майні. В обґрунтування своїх вимог вказали, що 28.12.2004р. за договором купівлі-продажу вони придбали 9/10 частин домоволодіння №60, 60-а по вул. Центральній в с. Широка Дача. Власником 1/10 частини зазначеного домоволодіння є ОСОБА_8 Межі земельних ділянок були виділені в натурі на місцевості, проте відповідач самостійно на межі домоволодінь встановив огорожу, чим відмежував

їхні домоволодіння, які не відображені у схематичному плані меж земельних ділянок, та звів будівлю, чим порушую їхні права.

Посилаючись на ці обставини просили суд припинити право лавності ОСОБА_1 на 1/10 частку у спільному майні - домоволодінні №60, 60-а по вул. Центральній в с. Широка Дача і визнати за ними право власності на 1/10 частку цього домоволодіння.

Рішенням Широківського районного суду Дніпропетровської області від 14 жовтня 2010 року ОСОБА_1 у задоволенні позовних вимог - відмовлено. У задоволенні зустрічних позовних вимог ОСОБА_3, ОСОБА_6 - відмовлено.

В апеляційній скарзі позивач ОСОБА_8 ставить питання про скасування рішення суду та ухвалення нового рішення по суті його позовних вимог з тих підстав, що рішення є необгрунтованим і висновки суду суперечать обставинам справи. Зокрема, суд не встановив факту коли і ким здійснювався виділ часток спірного домоволодіння, оскільки він заяви про бажання виділ часток не писав; не звернув уваги, що при укладенні договору купівлі-продажу мова про частки не йшла, а обговорювалося питання лише, який саме будинок і які споруди будуть продаватися.

Перевіривши законність і обгрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги і заявлених позовних вимог, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга ОСОБА_1 підлягає відхиленню з наступних підстав.

Як встановлено судом першої інстанції та вбачається з матеріалів справи, 28 грудня 2004 року між позивачем та відповідачами укладено договір купівлі-продажу 9/10 частин домоволодіння №60, 60-а по вул. Центральній в с. Широка Дача, яка складалася з : житлового будинку А-1 та господарчих споруд і будівель: Б - літня кухня, В - сарай, Г-санвузол, Д - гараж, Д п/д - погріб, 3 - навіс, №1-3 - забор, №2 - ворота, 11 - замощення (а.с. 8).

Відмовляючи в задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з того, що позивач не надав доказів щодо вчинення договору купівлі-продажу домоволодіння під впливом обману.

Колегія суддів погоджується з зазначеним висновком суду першої інстанції й вважає, його таким, що відповідає обставинам справи та вимогам діючого законодавства з огляду на наступне.

Як вбачається з матеріалів справи, підставою для звернення позивача з позовом про визнання договору купівлі-продажу 9/10 частин домоволодіння від 28.12.2004 року недійсним стало вчинення продажу, як вважає позивач, під впливом обману.

Підстави для визнання недійсним правочину укладеного під впливом обману, передбачені ст.ст. 229, 230 ЦК України. Так, правочин визнається вчиненим під впливом обману у випадку навмисного введення іншої сторони в оману щодо обставин, які впливають на вчинення правочину.

Відповідно до роз'яснень, наведених в п. 12 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про визнання угод недійсними» № 3 від 28.04.1978 року, чинного на час виникнення спірних правовідносин, та п.20 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними» № 9 від 06.11.2009 року, наявність умислу в діях відповідача, істотність значення обставин, щодо яких особу введено в оману, і сам факт обману повинна Довести особа, яка діяла під впливом обману.

Однак, в порушення вимог ч.І ст. 60 ЦПК України, жодного доказу в підтвердження факту вчинення договору купівлі-продажу внаслідок помилки або обману, або з інших передбачених законом підстав недійсності правочину позивачем та його представником, ані суду першої, ані апеляційної інстанції не надано, тому посилання в апеляційній скарзі в цій частині є не обґрунтованими.

Посилання ж позивача, що при укладенні договору купівлі-продажу мова про частки не йшла, а обговорювалося питання лише, який саме будинок і які споруди будуть продаватися спростовуються матеріалами справи, а саме копією договору купівлі-продажу

від 28.12.2004., з якого убачається, що під час укладення зазначеного договору, пунктом 2 було обумовлено продаж саме 9/10 частин домоволодіння і до цих частин відносились наступні споруди : житловий будинок А-1, господарчі споруди і будівлі, позначені в технічній документації: Б - літня кухня, В- сарай; Г- санвузол; Д - гараж; Дп/д - погріб; З -навіс; №1-3 - забор, №2 - ворота; II - заміщення. Із умовами договору купівлі-продажу ОСОБА_8 був ознайомлений і згодний, що підтверджується його підписом (а.с. 8).

Інші доводи апеляційної скарги правильності висновків суду першої інстанції не спростовують.

Отже, вирішуючи спір, суд першої інстанції в достатньо повному обсязі встановив права і обов'язки сторін, обставини справи, перевірив доводи і заперечення сторін, дав їм належну правову оцінку, ухвалив рішення, яке відповідає вимогам закону.

За таких обставин, колегія суддів вважає, що підстави для скасування рішення суду першої інстанції відсутні, тому апеляційна скарга підлягає відхиленню.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 308, 313 -315 ЦПК України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - відхилити.

Рішення Широківського районного суду Дніпропетровської області від 14 жовтня 2010 року - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, але може бути оскаржена у касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили.

Головуючий:

Судді: