Апеляційний суд Київської області
04.04.2011 року колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Київської області у складі:
головуючого : Воробйової Н.С.
суддів: Рудніченко О.М.., ОСОБА_1
при секретарі : Хворостяної А.М.
розглянула у відкритому судовому засіданні в м.Києві цивільну справу за апеляційною скаргою ПАТ «Банк Форум» на рішення Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 31 січня 2011 року у справі за позовом ПАТ «Банк Форум» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором та за зустрічним позовом ОСОБА_2 до ПАТ «Банк Форум» про визнання договору недійсним.
Позивач звернувся до суду з названим позовом. Посилався на те, що 22.08.2008 року між банком та відповідачем укладено кредитний договір № 0214/08/00 Anewv.
Згідно з п.п.2.3, 3.3.2 Кредитного договору ОСОБА_2 зобов»язався здійснювати повернення кредиту частинами щомісячно в сумі не менше 179 дол.США на відкритий йому банком рахунок. Згідно п.2.7 договору відповідач зобов»язаний сплачувати проценти за користування кредитними коштами щомісячно, не пізніше 20-го числа місяця, наступного за місяцем користування кредитними коштами.
Відповідач належним чином не виконує взяті на себе зобов»язання по кредитному договору, з 03.03.2009 року не сплачує щомісячні платежі, а з 23.03.2009 року- не сплачує відсотки за користування кредитними коштами.
Пунктом 4.1 Кредитного договору передбачено стягнення пені в розмірі 0,2 % за кожен день прострочення виконання зобов»язань.
Зазначав, що станом на 13.09.2010 року заборгованість відповідача по кредитному договору становить 13 267,56 дол.США, в т.ч. прострочена заборгованість по поверненню коштів -1500 дол.США, поточна заборгованість по кредиту-10 704 дол.США, прострочена заборгованість за нарахованими процентами- 873 ,09 дол.США, поточна заборгованість за нарахованими процентами- 189,52 дол.США.
Просив стягнути заборгованість, а також штрафні санкції за несвоєчасне повернення кредиту та нарахованих відсотків в розмірі 4649, 31 грн.
ОСОБА_2 звернувся до суду з зустрічним позовом, в якому просив визнати кредитний договір, укладений між ним та банком недійсним, таким, що укладений внаслідок обману з боку банку.
На обгрунтування зустрічного позову посилався на те, що він мав намір отримати кредит в національній валюті, але працівники банку переконали його, що краще брати кредит в іноземній валюті.
При цьому, банк усвідомлював та знав, що не має право надавати йому кредит в іноземній валюті для розрахунків на території України, оскільки не мав дозволу Національного банку України та відповідної індивідуальної ліцензій на проведення валютних операцій.
Просив задовольнити зустрічний позов, визнати кредитний договір від 22 серпня 2008 року недійсним, таким що укладений внаслідок обману з боку банку та відмовити позивачу у задоволенні первісного позову.
Рішенням Білоцерківського міськрайонного суду від 31 січня 2011 року у задоволенні позову ПАТ «Банк Форум» відмовлено, зустрічний позов задоволено частково. Визнано недійсним кредитний договір між банком та ОСОБА_2 У задоволенні решти вимог відмовлено.

В апеляційній скарзі ПАТ «Банк Форум» просить скасувати рішення суду першої інстанції з підстав невідповідності його нормам матеріального і процесуального права та ухвалити нове рішення, яким задовольнити основний позов та відмовити у задоволенні зустрічних позовних вимог.

Апеляційна скарга підлягає до задоволення з таких підстав.

По справі встановлено, що 22.08.2008 року між банком та відповідачем укладено кредитний договір № 0214/08/00 Anewv. Договір підписано сторонами без будь-яких застережень.

Відповідно до п.п.1.1 договору позивач надав відповідачу кредит в розмірі 15000 дол. США для придбання автомобіля строком до 21.08.2015 року з процентною ставкою 13% річних.

Згідно з п.п.2.3, 3.3.2 Кредитного договору ОСОБА_2 зобов»язався здійснювати повернення кредиту частинами щомісячно в сумі не менше 179 дол.США на відкритий йому банком рахунок. Згідно п.2.7 договору відповідач зобов»язаний сплачувати проценти за користування кредитними коштами щомісячно, не пізніше 20-го числа місяця, наступного за місяцем користування кредитними коштами.

Відповідач з 03.03.2009 року не проводив сплату щомісячних платежів, а з 23.03.2009 року- не сплачував відсотки за користування кредитними коштами.

Пунктом 4.1 Кредитного договору передбачено стягнення пені в розмірі 0,2 % за кожен день прострочення виконання зобов»язань.

Станом на 13.09.2010 року заборгованість відповідача по кредитному договору становить 13 267,56 дол.США, в т.ч. прострочена заборгованість по поверненню коштів -1500 дол.США, поточна заборгованість по кредиту-10 704 дол.США, прострочена заборгованість за нарахованими процентами- 873 ,09 дол.США, поточна заборгованість за нарахованими процентами- 189,52 дол.США., штрафні санкції за невиконання договору згідно з п.4.1 договору становлять 4649, 31 грн.

Ухвалюючи рішення про задоволення зустрічного позову частково, суд виходив з того, що банк «Форум» у відповідності з чинним законодавством не мав підстав для здійснення кредитних валютних операцій, оскільки на момент укладання договору з ОСОБА_2 у нього була відсутня індивідуальна ліцензія на використання іноземної валюти на території України як засобу платежу.

У зв»язку з цим, у відповідності з ст..227 ЦК України вчинений правочин між Банком та ОСОБА_2 є недійсним.

При цьому, суд вважав, що вимоги позивача щодо визнання спірного кредитного договору недійсним як укладеного внаслідок обману задоволенню не підлягають, так як позивач не надав достовірних доказів того, що з боку працівників банку під час укладання договору був присутній обман.

Суд дійшов також висновку, що виходячи із змісту ст..216 ЦК України, кошти отриманні ОСОБА_2 у банку не є кредитними, оскільки недійсний договір не породжує обов»язок банку надати кредит ОСОБА_3 та права останнього отримати кошти. А тому, кошти, отримані ОСОБА_3 передавалися йому не в якості кредитних, а тому і не підлягають поверненню на підставі кредитного договору. У банку відсутні підстави вимагати виконання зобов»язань по договору, що визнаний недійсним.

Дані висновки суду не ґрунтуються на вимогах закону та не відповідають обставинам справи.

Відповідно до ст..526 ЦК України, зобов»язання повинні виконуватися належним чином, відповідно до вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог-відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Статтею 1054 ЦК України передбачено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов»язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов»язується повернути кредит та сплатити проценти.

При цьому, згідно зі ст..2 Закону України «Про банки і банківську діяльність» кошти- це гроші у національній або іноземній валюті чи їх еквівалент.

Ст..ст.47 та 49 цього Закону визначають операції банків із розміщення залучених коштів від свого імені, на власних умовах та на власний ризик як кредитні операції, незалежно від виду валюти, яка використовується. Вказані операції здійснюються на підставі банківської ліцензії та письмового дозволу.

Відповідно до ст..5 Декрету КМ України операції з валютними цінностями здійснюються на підставі генеральних та індивідуальних ліцензій НБУ.

Відповідно до п.2 ст.5 Декрету операції з валютними цінностями банки мають право здійснювати на підставі генеральної ліцензії на здійснення операцій з валютними цінностями .

Чинною судовою практикою передбачено, що при розгляді спорів про визнання недійсними договорів про надання кредиту в іноземній валюті, судам слід враховувати, що у випадку наявності у банку відповідної генеральної ліцензії та письмового дозволу Національного банку України, здійснення кредитних операцій у валюті не суперечить вимогам чинного законодавства України.

Не суперечить чинному законодавству України стягнення заборгованості за кредитним договором чи договором банківського вкладу в іноземній валюті, якщо саме вона надавалася за договором і позичальник просить стягнути суму у валюті.

Виходячи з того, що виконання договірних зобов»язань в іноземній валюті не суперечить чинному законодавству, то на наряду зі стягненням заборгованості в іноземній валюті, суд має право стягнути й проценти за кредитним договором чи проценти на банківський вклад ( статті 1054,1061 ЦК України) в іноземній валюті, оскільки такий процент не є фінансовою санкцією, а є платою за користування грошима.

Як видно з матеріалів справи, 22.08.2008 року сторони уклали кредитний договір, за яким банк надав позичальнику кредит в сумі 15000 дол.США, а останній прийняв на себе зобов»язання повертати кредит частинами щомісячно та сплачувати проценти за користування кредитом.

Встановлено, що АКБ «Форум» ( на час укладання договору, в подальшому-ПАТ «ОСОБА_4) » має банківську ліцензію № 62 на право здійснювати банківські операції, визначені частиною першою та пунктами 5-11 частини другої статті 47 Закону України «Про банки і банківську діяльність» та дозвіл №62-1 на право здійснення операцій, визначених пунктами 1-4 частини другої та частиною четвертою статті 47 Закону України «Про банки і банківську діяльність» згідно з додатком до цього дозволу ( а.с.622,63-65).

Щодо вимог підпункту «в» п.4 ст.5 Декрету КМ України , який передбачає наявність індивідуальної ліцензії на надання і одержання резидентами кредитів в іноземній валюті, якщо термін і суми таких кредитів перевищують встановлені законодавством межі, та на даний час законодавцем не визначено межі термінів і сум надання або одержання кредитів в іноземній валюті.

За таких обставин, посилання суду, як на підставу відмови у задоволенні позову позивача, на відсутність у останнього індивідуальної ліцензії на надання кредитів в іноземній валюті колегія вважає безпідставним.

Не можна також погодитися з висновком суду щодо недійсності кредитного договору, що був укладений між банком та ОСОБА_2

Як вже зазначалося, ОСОБА_2 просив визнати недійсним договір, з підстав, що він був укладений внаслідок обману.

Вирішуючи спір в частині вимог по зустрічному позову, суд послався на те, що ОСОБА_2 не надав доказів, що кредитний договір укладено ним під впливом обману з боку працівників банку та дійшов, на думку колегії, правильного висновку про відсутність підстав для задоволення даних вимог останнього.

В той же час, суд визнав кредитний договір, укладений між сторонами недійсним на підставі ст..227 ЦК України та дійшов помилкового висновку, що у банку позивача за основним позовом відсутнє право вимоги до боржника за кредитним договором.

З огляду на викладене, колегія вважає, що висновки суду не ґрунтуються на обставинах справи, а рішення суду не відповідає вимогам закону.

Рішення необхідно скасувати та ухвалити по справі нове рішення.

З матеріалів справи встановлено, що позивач у відповідності до вимог закону має право здійснювати операції з іноземною валютою, у тому числі операції з надання кредитів в іноземній валюті на підставі отриманої від НБУ банківської ліцензії та дозволу на здійснення валютних операцій.

На момент укладання кредитного договору № 0214/08/00 Anewv від 22.08.2008 року сторони досягли всі істотні умови, підписали договір без будь-яких застережень. Банк надав позичальнику кредит в сумі 15000 дол.США. Останній взяв на себе зобов»язання щодо повернення кредиту та процентів за користування кредитом. Договором передбачено штрафні санкції за неналежне виконання зобов»язань позичальником. Позивач належним чином не виконував покладені на нього зобов»язання щодо повернення кредиту та відсотків, станом на 13.09.2010 року заборгованість відповідача по кредитному договору становить 13 267,56 дол. США.

Станом на 13.09.2010 року боржник має сплатити пеню в сумі 4649,31 грн. за несвоєчасне повернення кредитних коштів та простроченими та несплаченими нарахованими процентами.

Сума заборгованості та штрафні санкції підлягають стягненню з відповідача на користь позивача.

У задоволенні зустрічного позову про визнання недійсним кредитного договору як такого, що укладено внаслідок обману, слід відмовити.

Керуючись ст..ст. 307,309 ЦПК України, колегія

Вирішила :

Апеляційну скаргу задовольнити.

Рішення Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 31 січня 2011 року скасувати. Ухвалити нове рішення.

Позов ПАТ «Банк Форум» задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ПАТ «Банк Форум» 13267,56 доларів США заборговагості по кредиту, 4649,31 грн. пені, 1209,34 грн. судових витрат.

У задоволенні зустрічного позову ОСОБА_2 відмовити.

Рішення набирає законної сили з моменту його проголошення і може бути оскаржено у касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий

Судді -