Кагарлицький районний суд Київської області
справа № 2-731/11
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 грудня 2011 року Кагарлицький районний суд Київської області

в складі: головуючого - судді Шевченко І.І.

при секретарі Губенко А.П.

з участю представника позивача ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Кагарлик справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3, третя особа: Остерська районна державна нотаріальна контора, Управління Держкомзему в Кагарлицькому районі про визнання права власності на частку земельної ділянки в порядку спадкування, -

в с т а н о в и в:

представник позивача просить суд визнати за ОСОБА_4, в порядку спадкування, право власності на ? частини земельної ділянки загальною площею 2,59 га у межах згідно з планом, з цільовим призначенням - ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована на території Буртівської сільської ради Кагарлицького району Київської області, право власності на яку посвідчено єдиним Державним актом на земельну ділянку серії КВ без номера виготовленим та виданим чоловікові ОСОБА_5 та відповідачці по даній справі ОСОБА_3 26 червня 2003 року Буртівською сільською радою Кагарлицького району, посилаючись на те, що 27 вересня 2010 року, у віці 65 років, помер її чоловік ОСОБА_5, який будучи зареєстрованим в ІНФОРМАЦІЯ_1 на день смерті фактично проживав у ІНФОРМАЦІЯ_2.

Після його смерті відкрилася спадщина у вигляді ? частини житлового будинку, ? частини земельної ділянки загальною площею 2,59 га у межах згідно з планом, з цільовим призначенням - ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована на території Буртівської сільської ради Кагарлицького району Київської області.

Вказана земельна ділянка перебувала у спільній частковій власності чоловіка з відповідачкою по даній справі на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті їх матері ОСОБА_6 , зареєстрованого в реєстрі Кагарлицької Держнотконтори Київської області за № 1700 ( спадкова справа № 182) від 17 квітня 2002 року та право їх власності посвідчено єдиним Державним актом на земельну ділянку серії КВ без номера виготовленим та виданим 26 червня 2003 року Буртівською сільською радою Кагарлицького району.

Вказана частка земельної ділянки є спадковим нерухомим майном, яке після смерті чоловіка, згідно ст. 1260 ЦК України, фактично перейшло до неї, його дружини, єдиного спадкоємця за законом, так як їхні спільні діти відмовилися від належних їм часток у спадщині на її користь.

Спадщина нею прийнята шляхом звернення з заявою про прийняття спадщини до нотаріуса Остерської районної Держнотконтори.

Спадкова справа заведена нотаріусом вказаної вище держнотконтори та зареєстрована 21 березня 2011 року за № 95.

Відповідно до ст. 4 Закону України « Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обмежень » обов'язковій державній реєстрації підлягають речові права на нерухоме майно, що знаходиться на території України, а саме право власності на нерухоме майно. Дані обліку земельних ділянок у державному земельному кадастрі та кадастровий номер суб'єкта нерухомості є основою для формування Державного реєстру прав.

Відповідно до ст. 19 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обмежень», в разі смерті особи, підставою для реєстрації прав, що посвідчують виникнення речових прав на нерухоме майно, є рішення суду стосовно речових прав не нерухоме майно, що набрало законної сили.

Відповідно до ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів.

Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не виплаває із закону або незаконність набуття права власності не встановлено судом.

Про те, оформити спадкові права на частку земельної ділянки після смерті чоловіка вонаа не має змоги, так як згідно частини 1 статті 125 Земельного кодексу України право власності на земельну ділянку виникає після одержання її власником документа, що посвідчує право власності на земельну ділянку, та його державної реєстрації, а відповідно до частини 1 статті 126 цього Кодексу, право власності на земельну ділянку посвідчується державним актом.

За життя чоловіка землевпорядною організацією було виготовлено та видано єдиний Державний акт на право власності на спірну земельну ділянку без визначення часток та меж співвласників часткової власності , а відтак нотаріус за місцем відкриття спадщини не може видати їй правовстановлюючий документ який би підтверджував її майнове право на частку земельної ділянки чоловіка, які законом віднесені до нерухомого спадкового майна.

Держнотконторою їй відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину на частку вказаної земельної ділянки та рекомендовано звернутися до суду для визнання такого права в судовому порядку.

Враховуючи, що власник нерухомого майна, чоловік, помер і згідно частини 4 ст. 25 ЦПК України його цивільна правоздатність припинилася в момент смерті, він не може отримати новий Державний акт на право власності на належну йому частку земельної ділянки з визначенням її меж чи належним чином уповноважити другу особу здійснити вказану вище дію, виникла необхідність звернутися до суду для визнання права власності на об'єкт нерухомості, ? частини земельної ділянки загальною площею 2,59 га у межах згідно з планом, з цільовим призначенням - ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована на території Буртівської сільської ради Кагарлицького району Київської області, право власності на яку посвідчено єдиним Державним актом на земельну ділянку серії КВ без номера виготовленим та виданим чоловікові та відповідачці по даній справі 26 червня 2003 року Буртівською сільською радою Кагарлицького району, за нею, спадкоємцем за законом першої черги.

Відповідач позовні вимоги позивача визнала та не заперечувала проти їх задоволення.

Представник третьої особи в особі Остерської районної державної нотаріальної контори в засідання суду не зявилася та подала до суду заяву, в якій просить розгляд справи проводити у відсутність представника, а тому суд вважає, що ухвалити рішення на підставі наявних в справі матеріалів.

Представник третьої особи в особі Управління Держкомзему в Кагарлицькому районі в засідання суду не зявився, про час і місце розгляду справи був повідомлений завчасно, про що в матеріалах є розписка про отримання судової повістки, причини неявки в суд не повідомив, а тому суд вважає, що ухвалює рішення на підставі наявних в справі матеріалів.

Вислухавши сторони та вивчивши матеріали справи, суд вважає за необхідне заявлений позов задовольнити.

В судовому засіданні суд встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини.

27 вересня 2010 року, у віці 65 років, помер чоловік позивача - ОСОБА_5, який будучи зареєстрованим в ІНФОРМАЦІЯ_1 на день смерті фактично проживав у ІНФОРМАЦІЯ_2.

Після його смерті відкрилася спадщина у вигляді ? частини житлового будинку, ? частини земельної ділянки загальною площею 2,59 га у межах згідно з планом, з цільовим призначенням - ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована на території Буртівської сільської ради Кагарлицького району Київської області.

Вказана земельна ділянка перебувала у спільній частковій власності спадкодавця з відповідачем на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті їх матері ОСОБА_6 , зареєстрованого в реєстрі Кагарлицької Держнотконтори Київської області за № 1700 ( спадкова справа № 182) від 17 квітня 2002 року та право їх власності посвідчено єдиним Державним актом на земельну ділянку серії КВ без номера виготовленим та виданим 26 червня 2003 року Буртівською сільською радою Кагарлицького району.

Вказана частка земельної ділянки є спадковим нерухомим майном, яке після смерті спадкодавця, згідно ст. 1260 ЦК України, фактично перейшло до позивача, його дружини, єдиного спадкоємця за законом, так як їхні спільні діти відмовилися від належних їм часток у спадщині на користь позивача.

Спадщина позивачем прийнята шляхом звернення з заявою про прийняття спадщини до нотаріуса Остерської районної Держнотконтори.

Спадкова справа заведена нотаріусом вказаної вище держнотконтори та зареєстрована 21 березня 2011 року за № 95.

Відповідно до ст. 4 Закону України « Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обмежень » обов'язковій державній реєстрації підлягають речові права на нерухоме майно, що знаходиться на території України, а саме право власності на нерухоме майно. Дані обліку земельних ділянок у державному земельному кадастрі та кадастровий номер суб'єкта нерухомості є основою для формування Державного реєстру прав.

Відповідно до ст. 19 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обмежень», в разі смерті особи, підставою для реєстрації прав, що посвідчують виникнення речових прав на нерухоме майно, є рішення суду стосовно речових прав не нерухоме майно, що набрало законної сили.

Відповідно до ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів.

Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не виплаває із закону або незаконність набуття права власності не встановлено судом.

Згідно ст. 392 Цивільного кодексу України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності, а тому вважає, що є всі підстави для задоволення позовних вимог позивача та визнає за ОСОБА_4 в порядку спадкування право власності на ? частину земельної ділянки загальною площею 2,59 га у межах згідно з планом з цільове призначення якої для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована на території Буртівської сільської ради Кагарлицького району Київської області, право власності на яку посвідчено єдиним Державним актом на земельну ділянку серії КВ без номера виготовленим та виданим ОСОБА_5 та ОСОБА_3 26 червня 2003 року Буртівською сільською радою Кагарлицького району Київської області.

На підставі викладеного та керуючись постановою Пленуму Верховного Суду України № 7 від 16.04.2004 року «Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ», ст.. ст. 78, 81, 88, 116, 118, 125, 126, 152 Земельного кодексу України, ст. 1218, 1225 ЦК України, ст.ст. 10, 60, 61, 88, 212, 213, 214, 215, 218 ЦПК України суд, -

в и р і ш и в:

Позовні вимоги ОСОБА_2 до ОСОБА_3, третя особа: Остерська районна державна нотаріальна контора, Управління Держкомзему в Кагарлицькому районі про визнання права власності на частку земельної ділянки в порядку спадкування - задовольнити.

Визнати за ОСОБА_4 в порядку спадкування право власності на ? частину земельної ділянки загальною площею 2,59 га у межах згідно з планом з цільове призначення якої для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована на території Буртівської сільської ради Кагарлицького району Київської області, право власності на яку посвідчено єдиним Державним актом на земельну ділянку серії КВ без номера виготовленим та виданим ОСОБА_5 та ОСОБА_3 26 червня 2003 року Буртівською сільською радою Кагарлицького району Київської області.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Київської області через Кагарлицький районний суд протягом десяти днів з дня проголошення, а особами , які брали участь у справі і не були присутніми в судовому засіданні протягом 10 днів з дня отримання копії рішення.

Суддя: І.І.Шевченко