Кагарлицький районний суд Київської області
Справа № 2-589/11
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02 грудня 2011 року Кагарлицький районний суд Київської області

в складі: головуючого судді Шевченко І.І

при секретарі Губенко А.П.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Кагарлик справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів, -

в с т а н о в и в :

позивач свої позовні вимоги уточнила та просить суд стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання його дитини, а саме: ОСОБА_3, в твердій грошовій сумі в розмірі 800 гривень, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, з дня подачі заяви про стягнення аліментів до досягнення дитиною повноліття, посилаючись на те, що між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 було укладено шлюб.

Від спільного шлюбу позивач та відповідач мають неповнолітню дитини, а саме:

ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Спільне подружнє життя у позивача з відповідачем не склалось, у зв'язку з чим шлюбні відносини між позивачем та відповідачем фактично припинилися, тому шлюб між ними було розірвано. Тому, Відділом РАЦС Кагарлицького РУЮ Київської області було видано Свідоцтво про розірвання шлюбу серія 1-ОК №019230 від 24.11.2006 р.

На даний час позивач та відповідач проживають окремо. При цьому відповідно до довідки виконавчого комітету Кагарлицької міської ради № 3369 від 21.07.2011 року неповнолітня дитина ОСОБА_3 перебуває на утриманні позивача.

Згідно ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Позивач працює. Однак, коштів, що отримує позивач не достатньо для утримання неповнолітніх дітей.

Відповідач на даний час за інформацією позивача ніде не працює.

На прохання позивача до відповідача допомагати їй утримувати дітей. Відповідач не погоджується.

Згідно п. 17 Постанови Пленуму Верховного суду України від 15.05.2006 №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» за відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину той із них, з ким вона проживає, вправі звернутися до суду з відповідним позовом.

Згідно ч. 3 ст. 181 Сімейного кодексу України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі.

Згідно ч. 1 ст. 183 Сімейного кодексу України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом.

Згідно ч. 1 ст. 191 Сімейного кодексу України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову.

Виходячи із потреб дитини, щомісячних витрат на утримання неповнолітньої дитини позивачем визначено розмір аліментів, який підлягає стягненню з відповідача на утримання його дитини ОСОБА_3 в сумі 800 гривень.

Відповідач в судове засідання не зявився та подав до суду заперечення, в якому просить справу розглянути без його участі. Ознайомившись з уточненнями до позовної заяви позивача від 24.11.2011 р.. та вимогою щодо стягнення з нього аліментів на користь позивача на утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_3 у розмірі 800 грн. Вважає, що зазначена вимога є необгрунтованою і не може бути задоволена з наступних підстав. Щодо тверджень позивача стосовно невиконання відповідачем вимог ст. 180 Сімейного кодексу України, що він не приймає участі в утриманні неповнолітніх дітей. У 2005 році після розірвання шлюбу з позивачем, через неможливість спільного проживання він залишив для проживання позивачці та їхнім дітям житловий будинок №23 по вул. Бащенка в м. Кагарлику, що належить йому на праві власності, а сам винаймав квартиру для проживання. За весь період окремого проживання, він постійно приймав участь в утриманні дітей, як в грошовій так і в натуральній формі, а саме: щомісяця, він передає грошові кошти, в переважній більшості через старшу доньку ОСОБА_4, в залежності від розміру його доходів - 500-1000 грн. За власні кошти проводить оздоровлення та відпочинок дітей біля моря, на базах відпочинку, екскурсії тощо. За його проханням матеріальну допомогу дітям також надає його мати ОСОБА_5. Відповідно до ст.ст.180,199 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років. Від шлюбу з позивачкою він має двох дітей: ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_3, яка на даний час навчається у вищому учбовому закладі. 20 грудня 2007 року відповідач зареєстрував шлюб з громадянкою ОСОБА_6. Від шлюбу маю дитину ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_4 Вважає, що його діти мають бути однаково матеріально забезпечені, у рівних частках від доходу батька, незалежно від того чи сплачуються кошти на утримання дітей за рішенням суду чи без нього. Відповідно до ч. 3 ст.70 Закону України "Про виконавче провадження" максимальний розмір аліментів, які стягуються не повинен перевищувати 50 відсотків заробітної плати цієї особи. В даному випадку вважає, що має бути справедливим участь батька в утриманні дітей у грошовій формі по 1/6 частці від доходу на кожну дитину, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Вважає позовні вимоги позивача задовольнити частково з урахуванням вищевикладених обставин. При прийнятті відповідного рішення, взяти до уваги факти викладені ним у запереченні проти позову про стягнення аліментів від 02.11.2011р. та вищевикладену позицію стосовно сплати грошових коштів на утримання його дітей.

Вислухавши позивача та вивчивши матеріали справи, суд вважає, за необхідне уточнені позовні вимоги позивача задовольнити частково.

В судовому засіданні суд встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини.

Між позивачем - ОСОБА_1 та відповідачем - ОСОБА_2 було укладено шлюб, який було розірвано і Відділом РАЦС Кагарлицького РУЮ Київської області було видано Свідоцтво про розірвання шлюбу серія 1-ОК №019230 від 24.11.2006 р.

Від спільного шлюбу сторони мають неповнолітню дитини, а саме: ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1.

На даний час позивач та відповідач проживають окремо. Неповнолітня дитина сторін - ОСОБА_3 перебуває на утриманні позивача.

Згідно п. 17 Постанови Пленуму Верховного суду України від 15.05.2006 №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» за відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину той із них, з ким вона проживає, вправі звернутися до суду з відповідним позовом.

Домовленості між батьками про сплату аліментів на цю дитину відсутній, оскільки такий має бути укладений письмово та підлягає нотаріальному посвідченню, а за відсутності такої домовленості той із них, з ким проживає дитина, вправі звернутися до суду з відповідним позовом.

Відповідно до ст.. 180 СК України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Згідно ч. 3 ст. 181 Сімейного кодексу України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі.

Згідно ч. 3 ст. 181 Сімейного кодексу України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі.

Згідно ч. 1 ст. 191 Сімейного кодексу України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову.

При визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоровя та матеріальне положення дитини, платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина та інші обставини, що мають істотне значення.

Наразі дитина перебуває на утриманні позивача. Вказана обставина підтверджується довідкою виданою виконавчого комітету Кагарлицької міської ради № 3369 від 21.07.2011 року.

За змістом ст.ст. 181, 182 СК України у випадку невиконання батьками свого обов'язку утримувати дитину, аліменти присуджуються за рішенням суду в частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі, де враховується стан здоровя та матеріальне становище дитини та платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, інші обставини, що мають істотне значення.

На підставі цього, суд вважає, що відповідач зобов'язаний надавати дитині утримання, достатнє для задоволення її розумних потреб, виходячи зі стану здоров'я дитини, її матеріального становища, а також зі свого стану здоровя та матеріального становища.

При визначенні розміру аліментів належить брати до уваги матеріальне становище дитини. В даному випадку дитина не має власних доходів, не здатна сама себе утримувати.

На розмір аліментів на дитину має впливати стан здоровя та загальний матеріальний стан того з батьків, з якого вони будуть стягуватися.

На розмір аліментів на дитину має впливати стан здоровя та загальний матеріальний стан того з батьків, з якого вони будуть стягуватися. Із матеріалів справи вбачається, що відповідач, є молодою працездатною особою, однак ніде не працює, на обліку в центрі зайнятості не перебуває. Відповідач є працездатним, оскільки не надав до суду документ про неможливість працювали.

Слід також враховувати наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних членів сімї, родичів, яких він зобовязаний утримувати відповідно до Сімейного кодексу України. Судом було встановлено, що відповідач має іншу сімю і має на утриманні інші малолітню дитину, на яку сплачує аліменти, тому даний факт судом враховується при вирішенні даної справи.

Конкретного розміру аліментів на одну дитину законом не встановлено, оскільки у кожному випадку він визначається судом з урахуванням потреб дитини і можливостей батьків.

Обовязками батьків по вихованню та розвитку дитини, відповідно до ст.150 СК України, є обовязок піклуватися про здоровя дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечення здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готування її до самостійного життя.

Обовязок батьків утримувати своїх неповнолітніх дітей випливає із вимог ст.180 СК України, згідно якої батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Відповідно до ст.. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує:

1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини;

2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів;

3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина;

4) інші обставини, що мають істотне значення.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 184 СК України, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів, визначений судом у твердій грошовій сумі, підлягає індексації відповідно до закону.

Враховуючи, що відповідач має нерегулярний, мінливий дохід, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню, з відповідача необхідно стягувати аліменти на користь позивача в твердій грошовій сумі.

Оцінивши матеріальне становище позивача та відповідача, з урахуванням потреб дитини, виходячи з наведених позивачем доводів, викладених відповідачем заперечень, суд прийшов до висновку та про часткове задоволення позовних вимог позивача в частині розміру та вважає за доцільне стягнути з відповідача на користь позивача на утримання малолітньої дочки ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_1 аліменти в твердій грошовій сумі в сумі 600 грн. на місяць.

Стосовно того, що при визначенні розміру аліментів суд повинен був відштовхуватись від мінімального розміру 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, є необгрунтованими та не можуть бути взяті до уваги, оскільки такий мінімальний розмір визначено законодавцем при стягненні аліментів в частці від доходу, за виключенням випадків, коли розмір аліментів визначається в твердій сумі, а тому дана вимога не підлягає до задоволення.

Аліменти на утримання дитини згідно ст. 79 СК України присуджуються за рішенням суду від дня подання позовної заяви, в даному випадку з 21.09.2011 року і до досягнення дитиною повноліття.

Відповідно до ст.4 Декрету КМУ «Про державне мито»та п.4 ч.3 ст.81 ЦПК України від сплати державного мита (судового збору) звільняються позивачі за позовами про стягнення аліментів. Не підлягають оплаті при зверненні до суду і покладаються на сторони після розгляду справи судом витрати на судовий збір у справах про стягнення аліментів.

Тому, суд приходить до висновку, що на підставі ст.88 ЦПК України, з відповідача в дохід держави слід стягнути судовий збір в сумі 94 грн. 10 коп.

В силу ч.1 ст.367 ЦПК України слід допустити негайне виконання рішення суду в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць.

На підставі вищевикладеного та керуючись постановою Пленуму Верховного Суду України № 3 від 15 травня 2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», ст.ст. 180, 182, 184, 191 199 СК України ст.ст. 10, 60, 88, 212, 213, 214, 215, 218 ЦПК України суд, -

в и р і ш и в :

Уточнені позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_5, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_6 на користь ОСОБА_1 на утримання неповнолітньої дитини - дочки ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 аліменти в твердій грошовій сумі в сумі 600 грн. на місяць, починаючи з дня подачі заяви в суд, а саме: 21.09.2011 року і до досягнення дитиною повноліття.

В решті позовних вимог ОСОБА_1 відмовити.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави судовий збір на р/р 0324, МФО 821018, код 23569487, банк ГУ ДКУ у Київській області в сумі 94 (девяносто чотири) грн. 10 коп.

Рішення в частині стягнення аліментів в межах одного місяця допустити до негайного виконання.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Київської області через Кагарлицький районний суд протягом десяти днів з дня проголошення, а особами , які брали участь у справі і не були присутніми в судовому засіданні протягом 10 днів з дня отримання копії рішення.

Суддя: І.І.Шевченко