Броварський міськрайонний суд Київської області
========================================================================
Справа № 2-239/11
Провадження № 2/1007/239/11
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

/заочне/

12 грудня 2011 року Броварський міськрайонний суд Київської області в складі:

головуючої судді Радзівіл А.Г.

при секретарі Сулоєвій А.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні залі суду м. Бровари цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу за договором позики, -

в с т а н о в и в:

У жовтні 2010 року ОСОБА_1 звернувся до суду із даним позовом, в якому просив стягнути з відповідача 797 000 грн. основного боргу, 133 240,44 грн. відсотки, 1700 грн. держмито, 120 грн. - витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи.

В обґрунтування своїх вимог позивач посилається на те, що 26 жовтня 2007 року відповідач позичив у нього 505 000 грн., що у відповідності до курсу НБУ на момент посвідчення договору позики становило 100 000 доларів США і зобовязувався повернути вказану суму грошей до 02 листопада 2007 року. Відповідач зобовязання не виконав та повинен повернути суму 297 000 грн., що складає 100 000 доларів США. Сума процентів за період з 02.11.2007 року по 18.10.2010 року складає 133 240,44 грн.

В судовому засіданні представник позивача ОСОБА_3 позов підтримала, дала пояснення аналогічні фабулі позовної заяви. Просила позов задовольнити.

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання повторно не зявився, про день і час розгляду даної справи повідомлявся належним чином. Про причини неявки суд не повідомив.

Дослідивши письмові матеріали справи, суд встановив такі факти та відповідні їм правовідносини.

Судом встановлено, що 26 жовтня 2007 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 було укладено договір позики.

Відповідно до п. 1 договору позикодавець надав у власність, а позичальник прийняв грошові кошти в сумі 505000 грн., що у відповідності до курсу НБУ на момент посвідчення договору становить 100000,00 доларів США терміном до 02 листопада 2007 року.

Відповідно до договору грошова сума передана позичальнику до підписання договору. У разі неповернення боргу в сумі і строки, передбачені договором, позичальник зобовязаний сплатити грошову суму відповідно до ст. 625 ЦК України (п. 3, 4).

Правилами ст. 610 ЦК України передбачено, що порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання (неналежне виконання).

Згідно з ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості.

Відповідно до ч. 1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України.

Згідно з ч. 1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Відповідно до ч. 1 ст. 1050 якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов'язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 ЦК України.

Оцінюючи в сукупності всі докази, суд приходить до висновку, що позовні вимоги є доведеними і такими, що підлягають задоволенню, оскільки судом було достовірно встановлено, що відповідач не виконав умови взятого на себе зобовязання щодо своєчасного погашення суми, в строк та на умовах визначених в договорі.

Відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України стороні на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. З цих підстав вимоги позивача про стягнення судового збору, витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду даної справи в суді також підлягають повному задоволенню та стягненню із відповідача.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 610, 625, 1046, 1048, 1049, 1050 ЦК України, ст.ст. 212-215, 226 ЦПК України, суд, -

в и р і ш и в:

позов задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_1 заборгованість за договором позики від 26 жовтня 2007 року в сумі 797 000 (сімсот девяносто сім) грн., відсотки в сумі 133 240 (сто тридцять три тисячі двісті сорок) грн. 44 коп., державне мито в сумі 1700 (одна тисяча сімсот) грн., витрати на інформаційно-технічне забезпечення в сумі 120 (сто двадцять) грн.

Заочне рішення може бути оскаржено протягом десяти днів з дня його проголошення шляхом подачі апеляційної скарги. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні в судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом

Суддя А. Г. Радзівіл