АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

111 січня 2011 року м. Полтава

Колегія суддів судової палати з цивільних справ Апеляційного суду Полтавської області в складі:

головуючого: Чічіля В.А.

суддів: Пікуля В.П., Мартєва С.Ю.

при секретарі : Колодюк О.П.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Крюківського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 12 листопада 2010 року у справі за позовом ОСОБА_2 до Кременчуцької першої міської лікарні ім. Т.О. Богаєвського про визнання наказу про звільнення з роботи незаконним, поновлення на роботі та стягнення заробітної плати за вимушений прогул,

В С Т А Н О В И Л А :

У березні 2010 року ОСОБА_2 звернувся до суду з зазначеним позовом до відповідача, посилаючись на те, що з 1 серпня 1986 року працював на посаді лікаря-хірурга 1-ої категорії Кременчуцької міської лікарні ім. Т.О. Богаєвського, а наказом головного лікаря лікарні №51-ВК від 19 березня 2010 року був звільнений з роботи по п. 7 ст. 40 КЗпП України, за появу на роботі в нетверезому стані. Вважає звільнення з роботи незаконним.

Після доповнення до позовних вимог остаточно просив визнати незаконним наказ №51-ВК від 19 березня 2010 року про звільнення його з роботи за ст. 40 п. 7 КЗпП України, поновити на роботі на посаді лікаря-хірурга вищої категорії Кременчуцької першої міської лікарні, стягнути середній заробіток за всі дні вимушеного прогулу, із розрахунку, що середній заробіток становить 113 грн., визнати недійсними акти складені 13 березня 2010 року про відсторонення його від роботи, визнати, що адміністрація лікарні при звільненні з роботи безпідставно вказала в наказі про звільнення про порушення ним професіональної етики, посадової інструкції, чим принизила його честь, гідність та ділову кваліфікацію.

Рішенням Крюківського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 12 листопада 2010 року ОСОБА_2 в задоволенні позовної заяви до Кременчуцької першої міської лікарні ім. Т.О. Богаєвського про визнання наказу про звільнення з роботи незаконним, поновлення на роботі та стягнення заробітної плати за вимушений прогул - відмовлено.

Не погодившись із рішенням суду ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу, в якій просив скасувати рішення та задовольнити позовні вимоги, обґрунтовуючи свою апеляційну скаргу тим, що під час ухвалення рішення судом першої інстанції порушено норми матеріального та процесуального права.

Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, вислухавши пояснення осіб, які беруть участь у справі, перевіривши матеріали справи, у межах доводів апеляційної скарги, дійшла до висновку, що апеляційну скаргу слід відхилити з таких підстав.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 307, ст. 308 ЦПК України апеляційний суд за результатами розгляду апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції вправі відхилити апеляційну скаргу та залишити рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Частина 2 статті 308 ЦПК України передбачає, що не може бути скасоване правильне по суті і справедливе рішення суду з одних лише формальних міркувань.

Судом першої інстанції вірно встановлено та підтверджується матеріалами справи, що згідно наказу №84-вк від 14 серпня 1986 року ОСОБА_2 зараховано на посаду лікаря хірурга 1-ої категорії Кременчуцької першої міської лікарні ім. О.Т. Богаєвського з 1 серпня 1986 року.

Відповідно до скарги ОСОБА_3 дочки хворої ОСОБА_4, яка надійшла до керівництва Кременчуцької першої міської лікарні ім. О.Т. Богаєвського, про ненадання хворій допомоги та перебування лікаря хірурга ОСОБА_2 в нетверезому стані, було здійснено перевірку.

За результатами службового розслідування проведеного 15 березня 2010 року встановлено, що у період з 17-30 до 24 години 12 березня 2010 року хворій ОСОБА_4 не надавалась допомога для зменшення болю у нозі, лікар ОСОБА_2 перебував на чергуванні у стані алкогольного спяніння та не забезпечив регулярний нагляд за хворою та своєчасне знеболююче лікування.

Відповідно до витягу з протоколу засідання профспілкового комітету від 19 березня 2010 року надано згоду адміністрації на звільнення з роботи лікаря хірурга хірургічного відділення ОСОБА_2 за ініціативою адміністрації по ст. 40 п. 7 КЗпП України за появу на роботі в нетверезому стані.

Згідно наказу №51-вк головного лікаря Кременчуцької першої міської лікарні ім. О.Т. Богаєвського від 19 березня 2010 року ОСОБА_2 лікаря хірурга хірургічного відділення звільнено з роботи 19 березня 2010 року за появу на роботі в нетверезому стані відповідно до п. 7 ст. 40 КЗпП України.

Відповідно до п.7 ч. 1 ст.40 КЗпП України, трудовий договір, укладений на невизначений строк, а також строковий трудовий договір до закінчення строку його чинності можуть бути розірвані власником або уповноваженим ним органом лише у випадках появи на роботі в нетверезому стані, у стані наркотичного або токсичного спяніння.

Згідно акту складеного працівниками лікарні 13 березня 2010 року в 0 год. 45 хв. Встановлено перебування ОСОБА_2 на роботі у стані алкогольного спяніння, в звязку з чим останнього було відсторонено від роботи з 2-ої години 13 березня 20100 року до кінця зміни.

Враховуючи те, що лікар ОСОБА_2 відмовився від медичного обстеження на стан алкогольного спяніння, працівниками лікарні засвідчено факт появи його на роботі в нетверезому стані шляхом складання акту з зазначенням зовнішніх ознак нетверезого стану.

На підставі наданих доказів, чисельних показань свідків, суд першої інстанції прийшов до вірного висновку, щодо перебування ОСОБА_2 13 березня 2010 року на роботі у нетверезому стані та відмовив у визнанні актів, складених 13 березня 2010 року про відсторонення ОСОБА_2 від роботи та знаходження на роботі в нетверезому стані незаконними.

При цьому проаналізувавши матеріали справи, колегія суддів приходить до переконання, що суд першої інстанції дав оцінку доказам у справі на підставі всебічного, повного, обєктивного та безпосереднього їх дослідження.

За змістом ст. 252 КЗпП України, звільнення членів виборних профспілкових органів підприємств, установ, організацій, допускається за попередньою згодою органу, членами якого вони є.

Беручи до уваги те, що ОСОБА_2 є профгрупоргом хірургічного відділення та входить до профспілкового комітету, керівництвом лікарні було дотримано процедуру його звільнення з роботи шляхом отримання дозволу профспілкового комітету.

Враховуючи доведеність факту перебування лікаря хірурга ОСОБА_2 на роботі в нетверезому стані, дотримання процедури звільнення за згодою профспілкового комітету, місцевий суд правомірно відмовив позивачу в поновленні на роботі.

Оскільки доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, судова колегія вважає, що підстави для зміни чи скасування рішення суду відсутні.

Керуючись ст. 303, п.1 ч.1 ст. 307, ст.ст. 308, 314, 319 ЦПК України, колегія суддів,-

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити.

Рішення Крюківського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 12 листопада 2010 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена протягом двадцяти днів шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Головуючий суддя

Судді: