У Х В А Л А

07.07.2011 місто Маріуполь

Орджонікідзевський районний суд міста Маріуполя Донецької області у складі:

головуючого судді Гноєвой С.С.,

при секретарі Ковальовій М.В.,

розглянувши заяву Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «ПриватБанк» про забезпечення позову, -

В С Т А Н О В И В:

05 липня 2011 року до Орджонікідзевського районного суду міста Маріуполя Донецької області надійшла позовна заява ПАТ КБ «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором б/н від 05.02.2007 року в розмірі 3815,36 доларів США а також судових витрат, а саме: судового збору в розмірі 303,70 грн. та 120 грн. витрат на інформаційно технічне забезпечення розгляду справи.

Разом з позовною заявою до суду надійшла заява ПАТ КБ «ПриватБанк» про забезпечення позову, згідно з якою позивач просить накласти арешт на грошові кошти, рухоме та не рухоме майно, яке належить ОСОБА_1, шляхом заборони будь яким особам укладати угоди стосовно цього майна, проводити його реєстрацію та перереєстрацію, здійснювати його відчуження. Також просить обмежити відповідача у праві виїзду за межі України до виконання ним своїх зобовязань, заборонити відділу у справах громадянства, міграції та реєстрації фізичних осіб УМВС України у Донецькій області видачу відповідачу паспорта/проїздного документа, Адміністрації державної прикордонної служби України, вжити заходів щодо тимчасового затримання та вилучення наявних у відповідача паспортів/проїздних документів, обмежити особу (боржника) у праві виїзду за межі України до виконання нею своїх зобовязань.

Сторони у судове засідання не зявились, за невідомих суду причин. Відповідно до ч.1 ст.153 ЦПК України заява про забезпечення позову розглядається судом, у провадженні якого перебуває справа, в день її находження без повідомлення відповідача та інших осіб, які беруть участь у справі.

Дослідивши письмові матеріали, суд приходить до висновку, що заява про забезпечення позову не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч.3 ст. 151 ЦПК України забезпечення позову допускається на будь якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення позову може утруднити чи зробити не можливим виконання рішення суду.

Відповідно до п. 2 ч.1 ст. 152 ЦПК України позов може бути забезпечений забороною вчиняти певні дії.

Згідно до ст. 33 Конституції України , кожному, хто на законних підставах перебуває на території України, гарантується свобода пересування, великий вибір місця проживання, право вільно залишати територію України, за винятком обмежень, які встановлюються законом.

Відповідно до ч. 3 ст. 152 ЦПК України, види забезпечення позову мають бути спів мірними із заявленими позивачем вимогами.

У поданій суду позовній заяві , позивач просить накласти арешт на грошові кошти, що належать відповідачу, однак де вони знаходяться та на яких особистих рахунках не вказує. Крім того позивач просить накласти арешт на рухоме та не рухоме майно, яке належить відповідачу шляхом заборони будь яким особам укладати угоди стосовно цього майна, проводити реєстрацію та перереєстрацію, здійснювати відчуження, однак не зазначає на яке саме майно необхідно накласти арешт та не надаючи суду правовстановлюючих документів на будь-яке майно, яке б належало відповідачу на праві власності.

Таким чином, суд вважає за необхідне відмовити в задоволенні заява ПАТ КБ «ПриватБанк» про забезпечення позову.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 151-153 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В:

У задоволенні заяви Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «ПриватБанк» про забезпечення позову відмовити.

Ухвала суду може бути оскаржена в апеляційному порядку до Апеляційного суду Донецької області через Орджонікідзевський районний суд міста Маріуполя шляхом подачі в 5-дений строк з дня проголошення ухвали апеляційної скарги.

Суддя Гноєвой С. С.