Справа № 2-844/11
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

"21" листопада 2011 р. м.Бердянськ

Бердянський міськрайонний суд Запорізької області

у складі: головуючого судді Парій О.В.

при секретарі Мирошниченко Н.Л.,

за участю:

позивача - ОСОБА_1,

представника позивача - ОСОБА_2,

представника відповідача - ОСОБА_3,

представника третьої особи - ОСОБА_4,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Бердянського міськрайонного суду справу за позовом ОСОБА_1 до Виконавчого комітету Бердянської міської ради та до Управління житлового господарства виконавчого комітету Бердянської міської ради про поновлення строку позовної давності, визнання ордеру на житлове приміщення частково недійсним, треті особи ОСОБА_5 та ОСОБА_6, -

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом, в якому просить: - поновити строк позовної давності; - визнати невідповідність ордеру № 675, виданого 06 липня 1984 року на квартиру АДРЕСА_1 списку виданих квартир за рішенням виконавчого комітету Бердянської міської ради від 05 липня 1984 року, дійсним; - визнати внесення до ордеру № 675 від 06 липня 1984 року даних про ОСОБА_7 як дружину ОСОБА_8, недійсним. Зазначив, що його рідному брату - ОСОБА_8 в 1984 році надана однокімнатна квартира АДРЕСА_1 житловою площею 18,5 м2. Пізніше виявлено, що за списком на отримання квартир за рішенням виконкому від 05.07.84 року № 282 вказана квартира зазначена як двокімнатна та склад сімї вказаний в кількості двох осіб. Позивач зазначає, що ОСОБА_8 був неграмотною людиною та міг написати тільки три літери в своєму підпису, тому він не ознайомився з ордером на вселення до квартири та не знав про зазначення в ньому кількості кімнат. Крім цього, позивач зазначає, що до ордеру на вказану квартиру незаконно внесено запис про ОСОБА_7, вказавши її дружиною ОСОБА_8, який не був одружений. Вважає, що ОСОБА_8 також не надавав письмової згоди на внесення до ордеру ОСОБА_7, як члена його сімї. Зазначає, що вказана квартира в 1993 році була приватизована на імя ОСОБА_8 та ОСОБА_7. Вказує, що ОСОБА_8 не знав про внесення ОСОБА_7 до ордеру та не знав про приватизацію квартири на двох осіб, тому в 2000 році заповідав усю квартиру йому, як братові ОСОБА_1. Позивач вказує, що про внесення ОСОБА_7 до ордеру на квартиру та про зазначення її як дружини ОСОБА_8 йому стало відомо в листопаді 2008 року після отримання довідки про склад сімї та копії рішення виконкому від 05.07.84 року № 282 та копії ордеру № 675 від 06.07.84 року.

В судовому засіданні позивач та його представник ОСОБА_2 заявлені позовні вимоги підтримали. Зазначили, що ОСОБА_8 не знав про зазначення в ордері про ОСОБА_7 його дружиною та про невідповідність кількості кімнат. ОСОБА_7 ніколи не була дружиною ОСОБА_8 та він не надавав згоди на включення її до ордеру як члена сімї. Про зазначене позивачу стало відомо в листопаді 2008 року з документів для оформлення спадщини після смерті брата ОСОБА_8.

Представник виконавчого комітету Бердянської міської ради ОСОБА_3 заявлені вимоги не визнав. Зазначив, що ордер виданий на законних підставах. Облікова справа з надання вказаної квартири не збережена в звязку з закінченням терміну зберігання.

Управління житлового господарства виконавчого комітету Бердянської міської ради в судове засідання представника не направило. Повідомлено. До суду надано заяву про розгляд справи за відсутності представника. Заяв про відкладення розгляду справи не надходило.

Представник третьої особи ОСОБА_5 за дорученням ОСОБА_4 в судовому засіданні заперечує на задоволенні позову. Зазначила, що ОСОБА_8 та ОСОБА_7 з 1964 року проживали як одна сімя, в звязку з чим ОСОБА_7 внесена до ордеру на дану квартиру. Вважає,що ОСОБА_1 не може бути позивачем в даній справі, оскільки ордер видавався не на його імя.

Третя особа ОСОБА_6 в судове засідання не зявилася. Повідомлена. Заяв про відкладення розгляду справи від неї не надходило.

Аналізуючи надані докази, суд приходить до наступного.

Відповідно до ст. 58 ЖК України підставою на вселення в житлове вільне приміщення може бути тільки ордер, виданий на підставі рішення виконавчого комітету міської ради народних депутатів.

Відповідно до ст. 59 ЖК України ордер на житлове приміщення може бути визнаний недійсним в судовому порядку в разі надання громадянами відомостей, які не відповідають дійсності про потребу в поліпшенні житлових умов, порушення прав інших громадян або організацій на вказане ордері житлове приміщення, неправомірних дій посадових осіб при вирішенні питання про надання житлового приміщення , а також в інших випадках порушення порядку та умов надання житлових приміщень. Вимога про визнання ордеру недійсним може бути заявлена протягом трьох років з дня його видачі.

Згідно ч.2 ст.65 та ч.2 ст.161 Житлового Кодексу України особи, які вселились в житлове приміщення як члени сім'ї наймача, набувають рівні з іншими членами сім'ї права користування житловим приміщенням, якщо при їх вселенні між цими особами, наймодавцем, наймачем та членами його сім'ї, які проживають з ним, не було іншої угоди про порядок користування жилим приміщенням.

Відповідно до п. 4 та п. 6 Розділу Прикінцеві та перехідні положенняЦивільний кодекс України (2003 рік) застосовується до цивільних відносин, що виникли після набрання ним чинності. Щодо цивільних відносин, які виникли до набрання чинності Цивільним кодексом України (2003 рік) , положення цього Кодексу застосовуються до тих прав і обовязків, що виникли або продовжують існувати після набрання ним чинності. Правила Цивільного кодексу України (2003 рік) про позовну давність застосовуються до позовів, строк предявлення яких, встановлений законодавством, що діяло раніше, не сплив до набрання чинності цим Кодексом.

Згідно ст.ст. 71, 74, 75, 80 ЦК УРСР (1963 рік) загальний строк для захисту права за позовом особи, права якої порушено (позовна давність), встановлюється в три роки. Вимоги про захист порушеного права приймаються до розгляду судом незалежно від спливу строку позовної давності. Позовна давність застосовується судом незалежно від заяв сторін. Сплив строку позовної давності до предявлення позову є підставою для відмови в позові. Якщо суд визнає поважною причину пропуску строку позовної давності, порушене право підлягає захисту.

Відповідно до ст.ст. 257, 260, 261, 267 ЦК України (2003 рік) загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. Перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або особу, яка його порушила. Заява про захист цивільного права або інтересу має бути прийнята судом до розгляду незалежно від спливу позовної давності. Позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові. Якщо суд визнає поважними причини пропущення позовної давності, порушене право підлягає захисту.

Судом встановлено, що рішенням виконавчого комітету Бердянської міської ради від 05 липня 1984 року № 282 затверджено список громадян, яким надається житлова площа згідно додатку № 2.

Згідно списку надання квартир громадянам (додаток № 2 до вказаного рішення) ОСОБА_8 надано двокімнатну квартиру № 118 в будинку № 89-а загальною площею 48,95 м2 житловою площею 28,71 м2 на сімю в складі двох осіб.

На підставі вказаного рішення ОСОБА_8 виданий ордер № 675 від 06 липня 1984 року. В даному ордері зазначено, що сімя ОСОБА_8 складається з двох чоловік на право заселення двокімнатної квартири загальною площею 48,95/ житловою площею 28,71 м2, в квартирі АДРЕСА_2. В ордері також зазначено склад сімї: Фамилия, имя, отчество ОСОБА_9, родственные отношения жена.

Особами, які беруть участь у справі, визнано обставину, що нумерація будинку №89А по вул.Орджонікідзе в м.Бердянськ змінено на № 91. Зазначене відповідно до ч. 1 ст. 61 ЦПК України не підлягає доказуванню.

ОСОБА_8 помер 13 лютого 2008 року. Зазначене підтверджується свідоцтвом про смерть (актовий запис від14 лютого 2008 року № 289).

Згідно заповіту, посвідченого 27 липня 2000 року державним нотаріусом Бердянської держнотконтори (реєстр. № 3-2337) ОСОБА_8 на випадок своєї смерті заповідав все своє майно ОСОБА_1. Заповіт посвідчений в звязку з хворобою заповідача на дому за адресою: АДРЕСА_3.

Відповідно до довідки КП Житлосервіс-7від 07 листопада 2008 року № 953 квартира АДРЕСА_1, в якій проживав ОСОБА_8, є однокімнатною квартирою загальною площею 38,4 м2 та житловою площею 18,5 м2.

Згідно довідки КП Житлосервіс-7від 18 серпня 2008 року № 409 особовий рахунок по квартирі АДРЕСА_1 був відкритий на імя ОСОБА_8 з 20 серпня 1984 року (згідно прописки) по 21 лютого 2008 року (знято з реєстрації по смерті).

Відповідно до листа Відділу РАЦС по м.Бердянську Бердянського міськрайонного управління юстиції від 07 липня 2008 року № 1609/03.97 записи про шлюб між громадянами: ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_2, не значаться. Перевірку проведено з 1974 року по 1994 року.

Той факт, що ОСОБА_8 та ОСОБА_7 не перебували в шлюбі, а також, що отримана квартира є однокімнатною, а не двокімнатною квартирою, підтверджується також показами свідків ОСОБА_10, ОСОБА_11, ОСОБА_12.

Розглядаючи справу в межах заявлених вимог та на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, суд приходить до висновку, що ОСОБА_8 та ОСОБА_7 не знаходились в зареєстрованому шлюбі та зазначення в ордері № 675 від 06.07.1984 року про те, що ОСОБА_7 дружина ОСОБА_8 є незаконним. Виходячи з того, що зазначені відомості є такими, що не відповідають дійсності про потребу в поліпшенні житлових умов, суд вважає можливим визнати вказаний ордер частково недійсним в частині зазначення в ньому відомостей про те, що ОСОБА_7 є дружиною ОСОБА_8.

В задоволенні вимог позивача про визнання невідповідності ордеру № 675, виданого 06 липня 1984 року на квартиру АДРЕСА_1 списку виданих квартир за рішенням виконавчого комітету Бердянської міської ради від 05 липня 1984 року, дійсним, суд вважає можливим відмовити. Так, судом встановлено, що ордер виписаний на підставі рішення виконкому Бердянської міської ради від 05 липня 1984 року № 282 та відомості, внесені до ордеру, повністю відповідають відомостям, зазначеним в рішенні виконкому.

Враховуючи той факт, що про внесення до ордеру № 675 від 06 липня 1984 року запису про ОСОБА_7 як дружину ОСОБА_8 позивач ОСОБА_1 дізнався в листопаді 2008 року з довідки КП Житлосервіс-7підчас оформлення документів на спадщину, суд вважає причину пропуску строку поважною та вважає можливим поновити позивачу строк позовної давності.

Керуючись ст.ст. 3-6, 11, 27, 31, 57-64, 131, 137, 88, 212-215, 223, 294 ЦПК України, ст.ст. 58, 59, 61, 64, 65, 161 ЖК України, суд

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_1 задовольнити частково.

ОСОБА_1 поновити строк позовної давності.

Визнати ордер № 675 серії 02, виданий 06 липня 1984 року на квартиру № 118 в будинку № 89-А (в даний час № 91) по вул.Орджонікідзе в м.Бердянськ, частково недійсним, в частині зазначення ОСОБА_7 дружиною ОСОБА_8.

В задоволенні іншої частини вимог відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення.

Суддя: О.В.Парій