Справа № 22-ц-3132/2011 Головуючий у I інстанції Затєєва С.Д.
Категорія цивільна Доповідач - Лакіза Г. П.
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30 листопада 2011 року

АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРНІГІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ у складі:

головуючого - суддіОСОБА_1,
суддів:ОСОБА_2, ОСОБА_3,
при секретарі:ОСОБА_4,
за участю:відповідача ОСОБА_5, позивача ОСОБА_6,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Чернігові цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_5 на рішення Борзнянського районного суду Чернігівської області від 24 жовтня 2011 року по справі за позовом ОСОБА_6 до ОСОБА_5 про визнання втратившим право користування житловим приміщенням,

в с т а н о в и в:

В апеляційній скарзі ОСОБА_5 просить оскаржуване рішення скасувати та направити справу на новий розгляд.

Рішенням Борзнянського районного суду Чернігівської області від 24 жовтня 2011 року позов ОСОБА_6 задоволено частково: ОСОБА_5 визнано таким, що втратив право користування житловим будинком, який розташований в м. Борзні по вул. Енгельса, 34. Стягнуто з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_6 судовий збір в сумі 8 грн. 50 коп. та 30 гривень витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового розгляду. В задоволенні позову ОСОБА_6 в частині стягнення витрат на правову допомогу в розмірі 576 грн. відмовлено.

Доводи апеляційної скарги ОСОБА_5 зводяться до того, що рішення суду є необєктивним, при його ухваленні суд неповно зясував обставини, що мають значення для справи та дійшов висновків, що не відповідають дійсності. Апелянт посилається на те, що суд не встановив факт проживання відповідача за вказаною адресою, не опитав свідків (сусідів), які проживають біля спірного житлового приміщення, які вказують, що ОСОБА_5 регулярно приїздив до дідуся і бабусі, сплачував послуги по підключенню вказаного будинку до газової мережі. Суд, на думку апелянта, в основу рішення поклав лише пояснення позивача.

Вислухавши суддю-доповідача, пояснення відповідача ОСОБА_5, позивача ОСОБА_6, перевіривши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає відхиленню, а рішення суду залишенню без змін з таких підстав.

По справі встановлено, що спірний житловий будинок по вул. Енгельса, 34 в м. Борзні, на праві приватної власності належав ОСОБА_7, який помер 04.02.2011 року. В даному житловому будинку був зареєстрований і проживав, крім власника, син останнього ОСОБА_8, який помер, та онук власника відповідач по справі ОСОБА_5, який проживав і був зареєстрований в будинку як член сімї власника. Після смерті власника будинку ОСОБА_7 право власності на спірний будинок в цілому має позивачка по справі ОСОБА_6 на Ѕ частину будинку за заповітом (а.с.7), і на Ѕ частину будинку за договором купівлі-продажу від 04.07.2011 року, укладеним із ОСОБА_9, яка успадкувала Ѕ частину спірного будинку за заповітом (а.с.7, 8-9).

Задовольняючи позовні вимоги про визнання відповідача таким, що втратив право користування житловим приміщенням, суд першої інстанції виходив з того, що з системного аналізу ст. 383 ЦК України, ч.1 ст.405 ЦК України, ст.150 ЖК України та ч.1 ст.156 ЖК України випливає, що члени сімї власника житлового будинку, які проживають разом з ним у будинку, що йому належить, користуються жилим приміщенням нарівні з власником будинку, якщо при їх вселенні не було іншої угоди про порядок користування цим приміщенням. Право члена сімї власника будинку користуватися цим житлом існує за наявності у власника права приватної власності на це майно, тобто права членів сімї власника будинку на обєкт нерухомості є похідним від прав самого власника. Отже, припинення права власності особи на будинок припиняє і право членів її сімї на користування цим будинком.

З таким висновком суду першої інстанції повністю погоджується апеляційний суд.

З матеріалів справи, зокрема з витягу зі спадкової справи вбачається, що відповідачем ОСОБА_5 14.07.2011 року до Борзнянської районної нотаріальної контори була подана заява про відмову від належної йому за заповітом ОСОБА_7 частини спадкового майна. (а.с.32). Таким чином, права власності на частину спірного будинку ОСОБА_5 не має.

Право власності на спірний будинок зареєстровано в цілому за позивачкою ОСОБА_6 (а.с.21-22). Відповідач ОСОБА_5 являється племінником останньої і не є членом її сімї. За таких обставин суд першої інстанції обгрунтовано прийшов до висновку, що позов в частині визнання відповідача таким, що втратив право користування житловим приміщенням, підлягає задоволенню.

Доводи апеляційної скарги ОСОБА_5 відносно того, що суд не дослідив всі докази і не допитав свідків, не заслуговують на увагу, оскільки з матеріалів справи вбачається, що суд дослідив всі докази, надані сторонами, а клопотання про допит свідків відповідачем не заявлялося.

Враховуючи вищезазначене, апеляційний суд приходить до висновку, що рішення суду першої інстанції є законним і обгрунтованим, постановленим з дотриманням норм матеріального і процесуального права, а доводи апеляційної скарги є необґрунтованими і не дають підстав для його скасування.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 308, 313, 314, 315, 317, 319 ЦПК України апеляційний суд,

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_5 відхилити.

Рішення Борзнянського районного суду Чернігівської області від 24 жовтня 2011 року - залишити без змін.

Ухвала суду набирає законної сили з моменту її проголошення, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили.

Головуючий:Судді: