Справа № 22-ц-2042/11 22.11.2011 22.11.2011 27.12.2011
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МИКОЛАЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 22ц 2042/11 Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
Категорія 57 Доповідач в апеляційній інстанції ОСОБА_2
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 листопада 2011 року м. Миколаїв

Колегія суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду Миколаївської області в складі:

головуючого - Лисенка П.П.,

суддів: Ямкової ОО., Локтіонової О.В.,

при секретарі: Колосовій О.М.,

за участю : представника позивачів ОСОБА_3,

прокурора Волкожи С.В.,

відповідача ОСОБА_4,

представників відповідача ОСОБА_5,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Миколаєві цивільну справу

за апеляційними скаргами

першого заступника прокурора Миколаївської області (далі - прокурор), ОСОБА_4, ОСОБА_6, ОСОБА_7 та ОСОБА_8, підрозділу примусового виконання рішень відділу державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Миколаївській області

(далі підрозділ примусового виконання рішень)

на рішення Ленінського районного суду м. Миколаєва від 18 травня 2011 року по справі

за позовом

ОСОБА_9, ОСОБА_10

до

спеціалізованого державного підприємства (СПД) «Укрспецюст», Головного управління юстиції у Миколаївській області, підрозділу примусового виконання рішень відділу державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Миколаївській області, товариства з обмеженою відповідальністю «Ніконджитбудсервіс» (далі - ТОВ «Ніконджитбудсервіс»), ОСОБА_8, ОСОБА_7, ОСОБА_6, ОСОБА_4

про визнання прилюдних торгів незаконними, визнання угод з продажу приміщень гуртожитку на прилюдних торгах нікчемними, визнання протоколів та актів проведення прилюдних торгів недійсними,

В С Т А Н О В И Л А:

У жовтні 2006 року ОСОБА_9 та ОСОБА_10 звернулися з позовами до суду, які в подальшому неодноразово уточнювали. Остаточно уточнивши зміст вимог, позивачі, звернувшись з позовом до СПД «Укрспец'юст», Головного управління юстиції у Миколаївській області, Підрозділу примусового виконання рішень, ТОВ «Ніконджитбудсервіс», ОСОБА_8, ОСОБА_7, ОСОБА_6, ОСОБА_4, треті особи - ОСОБА_11, ОСОБА_12, ОСОБА_13, ОСОБА_14, ОСОБА_15, просили визнати недійсними прилюдні торги від 07 жовтня 2005 року з реалізації приміщень гуртожитку, розташованого по вул. Космонавтів, 128 в м. Миколаєві, визнати угоди з продажу цих приміщень гуртожитку на прилюдних торгах від 07 жовтня 2005 року нікчемними, визнати протоколи та акти проведення прилюдних торгів від 07 жовтня 2005 року недійсними.

В обґрунтування вимог позивачі зазначали, що проживають в ІНФОРМАЦІЯ_1, який має статус гуртожитку та належить на праві власності ТОВ «Ніконджитбудсервіс». В цей гуртожиток вони вселились у звязку з трудовими відносинами із Миколаївським заводом конденсаторів. 07 жовтня 2005 року в порядку виконання рішення господарського суду Миколаївської області про стягнення з ТОВ «Ніконджитбудсервіс» боргу на користь інших юридичних осіб, відповідачами СПД «Укрспец'юст» та Підрозділом примусового виконання рішень були проведені прилюдні торги з реалізації належного ТОВ «Ніконджитбудсервіс» майна житлових та нежитлових приміщень гуртожитку, в яких вони проживають.

Посилаючись на те, що організація та порядок проведення торгів здійснені з порушенням діючого законодавства, при цьому порушені їх житлові права, як мешканців гуртожитку, позивачі просили їх позовні вимоги задовольнити.

Спір розглядався судами неодноразово.

Останнім рішенням Ленінського районного суду м. Миколаєва від 18 травня 2011 року позов задоволено частково, ухвалено визнати недійсними прилюдні торги з продажу частин приміщення гуртожитку, розташованого по вул. Космонавтів, 128 в м. Миколаєві, які відбулися 07 жовтня 2005 року. В задоволенні решти позовних вимог відмовлено. Вирішено питання щодо розподілу судових витрат.

В апеляційній скарзі підрозділ примусового виконання рішень зазначає про порушення судом норм процесуального права. Зокрема, не виконано рекомендацію, викладену в ухвалі апеляційного суду Миколаївської області від 24.11.2008 р. і позови розєднано по даті проведення прилюдних торгів; позивачами не в повному обсязі сплачено судовий збір. Суд не взяв до уваги, що відповідачі, які придбали спірне майно з прилюдних торгів, є добросовісними набувачами і в силу ч.2 ст. 388 ЦК України це майно не може бути у них витребуване. Також, на його думку, позивачі не довели, в чому полягає недійсність торгів та вони не є учасниками виконавчого провадження, а тому не мають право вимоги в порядку цивільного судочинства. Просить рішення суду скасувати і ухвалити нове рішення, яким в задоволенні позову відмовити.

Апелянт ОСОБА_4, інтереси якої представляє ОСОБА_16, посилаючись на порушення судом норм процесуального права та неправильне застосування норм матеріального права, просить рішення суду в частині визнання недійсними прилюдних торгів скасувати і ухвалити нове рішення.

Відповідач ОСОБА_6, інтереси якої представляє ОСОБА_17, в апеляційній скарзі вказує на незаконність рішення суду, невідповідність його нормам матеріального та процесуального права та просить рішення в частині визнання недійсними прилюдних торгів скасувати та ухвалити нове рішення, яким в задоволенні позову в цій частині відмовити.

В апеляційній скарзі ОСОБА_7 та ОСОБА_8, інтереси яких представляє ОСОБА_5, зазначають про порушення судом норм матеріального права та просять рішення в частині визнання недійсними прилюдних торгів скасувати та ухвалити нове рішення, яким в задоволенні позову в цій частині відмовити.

Перший заступник прокурора Миколаївської області в апеляційній скарзі вказує на помилковість висновків суду про те, що протоколи та акти про проведення прилюдних торгів є засобами фіксації процедури і результатів прилюдних торгів, так як згідно до положень діючого законодавства ці документи є юридичними угодами щодо нерухомого майна. Через це суд необґрунтовано відмовив у задоволені позовних вимог про визнання недійсними протоколів та актів про проведення прилюдних торгів від 07 жовтня 2005 року. Просить в зазначеній частині рішення суду скасувати і ухвалити нове рішення, яким задовольнити позов про визнання недійсними протоколів та актів про проведення прилюдних торгів від 07 жовтня 2005 року.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення учасників, які зявились в судове засідання, перевіривши доводи апеляційних скарг, дослідивши матеріали справи колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга прокурора підлягає задоволенню, а апеляційні скарги підрозділу примусового виконання рішень, ОСОБА_4, ОСОБА_6, ОСОБА_7 та ОСОБА_8 відхиленню з наступних підстав.

Судом встановлено, що будинок по вул. Космонавтів, 128 у м. Миколаєві належить ТОВ «Ніконджитбудсервіс» і має правовий статус гуртожитку (т.1 а.с. 235 ).

Відповідно до ст.ст. 127, 128, 130, 131 ЖК України порядок надання та користування жилою площею в гуртожитках визначається законодавством України, Примірним положенням про гуртожитки, затвердженим постановою Ради Міністрів УРСР від 3 червня 1986 року № 208.

Згідно зі ст. ст. 1, 2 Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду», в редакції, яка діяла станом на 07 жовтня 2005 р., кімнати в гуртожитках не підлягали приватизації, тобто відчуженню на користь громадян.

Пунктом 15 Примірного положення про гуртожитки передбачено, що жила площа в гуртожитках не підлягає обміну, розділу, бронюванню і здачі в піднайом.

Таким чином, аналізуючи норми закону, можна зробити висновок, що кімнати в гуртожитках не могли бути предметом будь-якої угоди, а реалізація з прилюдних торгів окремими обєктами кімнат гуртожитку, а також приміщень загального користування, зокрема, коридорів, підвалів, де проходять комунікації, тощо, здійснено всупереч вимогам закону.

Відповідно до пунктів 2.1, 2.2, 7.4 Тимчасового положення про порядок проведення прилюдних торгів з реалізації арештованого нерухомого майна, затвердженого наказом Міністерства юстиції України № 68/5 від 27.10.1999 р. (далі Тимчасове положення), прилюдні торги це продаж нерухомого майна. Спори, що виникають при продажу нерухомого майна, вирішуються у судовому порядку.

Враховуючи, що прилюдні торги з продажу нерухомого майна, це юридична дія, спрямована на досягнення цивільно-правових наслідків, то суд дійшов правильного висновку про те, що на них поширюються правила та вимоги, додержання яких є необхідними для чинності правочину.

Згідно до вимог ч.1 ст. 203 ЦК України правочин не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також моральним засадам суспільства. Недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) цих вимог, відповідно до ч.1 ст. 215 ЦК України є підставою недійсності правочину.

Зважаючи на викладене, суд у відповідності до вимог закону ухвалив обґрунтоване рішення, яким визнав торги, які відбулися 7 жовтня 2005 року, недійсними.

Відмовляючи в задоволенні вимог про визнання недійсними протоколів і актів з проведення прилюдних торгів, які відбулися 7 жовтня 2005 року, суд виходив з того, що вони є лише засобами фіксації процесу та результатів прилюдних торгів, а тому не потребують визнання їх окремо недійсними.

Проте з таким висновком суду не можна погодитися з наступних підстав.

Відповідно до пунктів 4.14, 4.15, 6.1, 6.4, 6.5 Тимчасового положення під час проведення прилюдних торгів ведеться протокол, в який заносяться дані щодо предмета торгів, стартова та продажна ціна, відомості про покупця, сума сплаченого гарантійного внеску, сума, яку належить сплатити для повного розрахунку та номери рахунків, на які необхідно зачислити різницю. Після повного розрахунку на підставі протоколу, державний виконавець складає акт про проведення прилюдних торгів, в якому має міститися інформація, яка характеризує реалізоване майно, ціна реалізації, дані про боржника, покупця, дані, які підтверджують право власності боржника на реалізоване майно. На підставі цього акта нотаріус видає покупцеві свідоцтво про придбання нерухомого майна з прилюдних торгів в порядку, передбаченому розділом 25 Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України.

Таким чином, протоколи та акти з проведення прилюдних торгів фактично є юридичними угодами щодо нерухомого майна, на підставі них нотаріусом видається правоустановчий документ. Тому визнаючи недійсними прилюдні торги з реалізації нерухомого майна, необхідно визнавати недійсними протоколи і акти з проведення прилюдних торгів.

З врахуванням наведеного рішення суду в частині відмови в задоволенні вимог щодо визнання недійсними протоколів і актів з проведення прилюдних торгів на підставі п.4 ст. 309 ЦПК України підлягає скасуванню з ухваленням в цій частині нового рішення.

В іншій частині рішення суду постановлене відповідно до норм матеріального і процесуального права і підстав для його скасування або зміни не вбачається.

Погоджуючись з рішенням суду у згаданій частині колегія суддів виходить з того, що на торгах проведених 7 жовтня 2005 року продано не лише частки в гуртожитку, які складають кімнати, а й приміщення загального користування, що з огляду на наведені положення закону є неприпустимим.

Доводи, викладені в апеляційних скаргах, не спростовують обґрунтованості висновків суду, а тому не можуть бути прийнятими до уваги.

Правила ст. 388 ЦК України, на яку посилається апелянт - підрозділ примусового виконання рішень, не можуть бути застосовані до даних правовідносин, оскільки спірне майно, відповідно до чинного законодавства, не підлягало реалізації з прилюдних торгів. Оскільки цим самим порушені права та інтереси позивачів, то вони, хоч і не є учасниками виконавчого провадження, вправі відповідно до положень ст. ст. 15, 16 ЦК України звернутися в суд за захистом своїх цивільних прав та інтересів.

Керуючись ст. ст. 303, 307, 309, 314, 316 ЦПК України, колегія суддів

В И Р І Ш И Л А:

Апеляційну скаргу Першого заступника прокурора Миколаївської області задовольнити, а апеляційні скарги підрозділу примусового виконання рішень відділу державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Миколаївській області, ОСОБА_4, ОСОБА_6, ОСОБА_7 та ОСОБА_8 відхилити.

Рішення Ленінського районного суду м. Миколаєва від 18 травня 2011 року в частині відмови в задоволенні позовних вимог про визнання недійсними протоколів та актів про проведення прилюдних торгів від 7 жовтня 2005 року скасувати і в цій частині ухвалити нове рішення.

Позов ОСОБА_9, ОСОБА_10 до спеціалізованого державного підприємства «Укрспецюст», Головного управління юстиції у Миколаївській області, підрозділу примусового виконання рішень відділу державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Миколаївській області, товариства з обмеженою відповідальністю «Ніконджитбудсервіс», ОСОБА_8, ОСОБА_7, ОСОБА_6, ОСОБА_4 про визнання недійсними протоколів та актів прилюдних торгів від 7 жовтня 2005 року - задовольнити.

Визнати протоколи прилюдних торгів та акти проведення прилюдних торгів з продажу частин гуртожитку по вул. Космонавтів, 128 у м. Миколаєві, які відбулися 07 жовтня 2005 року недійсними.

В іншій частині рішення суду залишити без змін.

Рішення набирає законної сили з моменту його проголошення, але з цього часу протягом двадцяти днів може бути оскаржене в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Головуючий

Судді