Оріхівський районний суд Запорізької області
Оріхівський районний суд Запорізької області у складі:
Головуючого судді Плечищева О.В.
При секретарі Свириденко О.С.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Оріхівського районного суду Запорізької області по вулиці Першотравнева, 23 в місті Оріхові Запорізької області цивільну справу за позовом Публічного акціонерного товариства «ОТП Банк», Товариства з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна»до ОСОБА_1, ОСОБА_2 про солідарне стягнення заборгованості за кредитним договором, -
12 жовтня 2010 року Публічне акціонерне товариство «ОТП Банк»та Товариство з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна»звернулися до суду з позовом, в якому зазначають, що відповідно до умов Статуту ЗАТ «ОТП Банк»(зареєстрованого Національним Банком України 01.11.2006 року, реєстровий № 273, державну реєстрацію змін до установчих документів проведено Голосіївською районною у місті Києві державною адміністрацією 03.11.2006 року) Акціонерний комерційний банк «Райффайзен Україна», згідно з рішенням позачергових загальних зборів акціонерів від 09.10.2006 року змінив назву на закрите акціонерне товариство «ОТП Банк».
Відповідно до умов Статуту АТ «ОТП Банк»(погодженого Національним Банком України 18.06.2009 року, реєстровий № 273, державну реєстрацію змін до установчих документів проведено Голосіївською районною у місті Києві державною адміністрацією 30.06.2009 року) закрите акціонерне товариство «ОТП Банк», згідно з рішенням Загальних зборів акціонерів Протокол № 53 від 23.04.2009 року змінив назву на публічне акціонерне товариство «ОТП Банк»(скорочена назва АТ «ОТП Банк»).
Таким чином, публічне акціонерне товариство «ОТП Банк»є правонаступником всіх прав та обовязків закритого акціонерного товариства «ОТП Банк», яке в свою чергу є правонаступником всіх прав та обовязків Акціонерного комерційного банку «Райффайзенбанк Україна».
01 червня 2006 року між Акціонерним комерційним банком «Райффайзенбанк Україна»(правонаступником якого є АТ «ОТП Банк»), (надалі Банк, Позивач) та гр. ОСОБА_1, (надалі Позичальник, Відповідач-1) укладено Кредитний договір № CL-201/259/2006 (надалі Кредитний договір).
Згідно п. 3 Частини 1 Кредитного договору, для розрахунку процентів за користування кредитом буде використовуватись фіксована процентна ставка у розмірі 12,5% річних.
Відповідно до п.п. 1.5.1 Кредитного договору повернення відповідної частини ОСОБА_3 та сплата процентів здійснюється Позичальником щомісяця у розмірі та строки, визначені у Графіку платежів, шляхом внесення готівки в касу Банку або безготівковим перерахуванням на поточний рахунок. Датою остаточного повернення кредиту с 01 червня 2012 року.
Згідно із статтею 526 ЦК України зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору.
Однак, в супереч умовам Кредитного договору, вищевказані зобовязання Позичальника щодо кредиту та сплати процентів за користування кредитними коштами не виконуються, зокрема не виконується графік погашення кредиту, порушується порядок та строки сплати відсотків.
В звязку із невиконанням Позичальником умов Кредитного договору щодо повернення суми кредиту та сплати відсотків, на підставі п. 1.9 Частини № 2 Кредитного договору Банком було здійснено вимогу про дострокове виконання Відповідачем-1 зобовязань за Кредитним договором в повному обсязі. Так, на адресу Позичальника направлено Досудову вимогу № 22-2/354772 від 21.04.2010 року про погашення заборгованості за Кредитним договором в строк не пізніше 30 (тридцяти) календарних днів з дня отримання відповідної Вимоги (Копія вимоги додається).
Станом на 05.05.2010 року заборгованість Відповідача за Кредитним договором складає:
· 347,73 доларів США сума заборгованості на нарахованими відсотками;
· 4529,32 гривень нарахована пеня за неналежне виконання боргових зобовязань.
Всього заборгованість Відповідача-1 за тілом кредиту, відсотками та пенею станом на 05.05.2010 року складає 123449,21 гривень (Сто двадцять три тисячі чотириста сорок девять грн. 21 коп.). (Розрахунок додається).
На дату подачі позовної заяви заборгованість Відповідачем не погашена, сума кредиту та відсотків не сплачена.
В якості забезпечення наданого кредиту 01 червня 2006 року між Позивачем та гр. ОСОБА_2 (надалі Відповідач-2) укладено Договір поруки № CGCL-201/259/2006 (надалі Договір поруки), згідно з яким Відповідач-2 зобовязався відповідати перед Банком за повне та своєчасне виконання Позичальником Боргових зобовязань за Кредитним договором у повному обсязі таких зобовязань. Відповідно до п. 1.2 вказаного Договору поруки, Поручитель (Відповідач-2) та Боржник (Відповідач-1) відповідають як солідарні боржники, що означає, що Кредитор (Банк) може звернутись з вимогою про виконання Боргових Зобовязань як до Боржника, так і до Поручителя, чи обох одночасно.
Згідно з п.п. 3.2, 3.4 Договору поруки, у випадку невиконання Позичальником боргових зобовязань перед Банком за Кредитним договором, Поручитель зобовязаний здійснити виконання боргових зобовязань в обсязі, заявлену Банком протягом трьох банківських днів з дати отримання відповідної письмової вимоги.
Відповідну Досудову вимогу, листом від 21.04.2010 № 22-2/354773 було надіслано на адресу Відповідача-2. (Копія вимоги додається).
Вказана вимога Відповідачем-2 виконана не була.
Згідно з умовами зазначеного договору Публічне акціонерне товариство «ОТП Банк»у відповідності до ст.ст. 512, 514 Цивільного кодексу України відступило, а Товариство з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна»прийняло право вимоги за кредитним договором № CL-201/259/2006 від 01.06.2006 року та договором поруки № CGCL-201/259/2006 від 01.06.2006 року, укладеним між АТ «ОТП Банк»та Відповідачами, відповідно.
Таким чином, до Товариства з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна»перейшли всі права Публічного акціонерного товариства «ОТП Банк»щодо права вимоги до Відповідачів за кредитним договором № CL-/201/259/2006 від 01.06.2006 року, відповідно, тобто товариство з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна»є кредитором та позивачем у цій справі.
Відповідно до ст. 526 Цивільного кодексу України зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу України.
Згідно з ст. 536 Цивільного кодексу України з користування чужими грошовими коштами боржник зобовязаний сплачувати проценти. Розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства.
Згідно з ст. 610 Цивільного кодексу України порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання (неналежне виконання).
Відповідно до ст. 611 Цивільного кодексу України у разі порушення зобовязання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: сплата неустойки.
Згідно з ст. 549 Цивільного кодексу України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобовязання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобовязання за кожен день прострочення виконання.
Відповідно до ст. 554 Цивільного кодексу України у разі порушення боржником зобовязання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки. Особи, які спільно дали поруку, відповідають перед кредитором солідарно, якщо інше не встановлено договором поруки.
Згідно із ст. 543 Цивільного кодексу України у разі солідарного обовязку боржників (солідарних боржників) кредитор має право вимагати виконання обовязку частково або в повному обсязі як від усіх боржників разом, так і від будь-якого з них окремо. Солідарні боржники залишаються зобовязаними доти, доки їхній обовязок не буде виконаний у повному обсязі.
Позивачі своїх представників в судове засідання не направили, про місце, час та дату судового засідання були повідомлені у встановлений законодавством спосіб, до суду надіслали клопотання про проведення заочного розгляду за відсутності представників позивача, позов підтримують в повному обсязі.
Відповідач 1 в судове засідання не зявився, про час та місце судового засідання був повідомлений своєчасно, у встановлений законодавством спосіб, про причини неявки до суду не повідомив, заяви про розгляд справи без його участі не надавав.
Відповідач 2 в судове засідання не зявилася, про час та місце судового засідання була повідомлена своєчасно, у встановлений законодавством спосіб, про причини неявки до суду не повідомила, заяви про розгляд справи без її участі не подавала.
Звертаючи увагу, що Відповідачі не зявилися, у відповідності до вимог ч. 4 ст. 169 ЦПК України, якщо суд не має відомостей про причину неявки відповідачів повідомлених належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у справі даних чи доказів (постановляє заочне рішення). На підставі чого судом було постановлено ухвалу про заочний розгляд справи.
Суд, розглянувши матеріали справи, зясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, обєктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, проаналізувавши законодавство, яке регулює спірні правовідносини, дійшов до переконання про наявність підстав для задоволення позову з наступних підстав.
У відповідності до ст.ст. 1054, 1047 ЦК України, на підтвердження укладення договору позики (кредитного договору) та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми.
На підтвердження передання Відповідачеві 1 грошових коштів, згідно ст. 60 ЦПК України, Позивачем суду було надано кредитну заявку від 01.06.2006 року про перерахування грошових коштів ТОВ ФІРМА «АЛЬФА-ПЛЮС»у розмірі 142500,00 грн. як оплату за автомобілі.
В цілях забезпечення виконання кредитних зобовязань, у письмовій формі згідно правил ст. 553 ЦК України, Позивач уклав договір поруки № CGCL-201/259/2006 від 01.06.2006 р. з Відповідачем 2. Остання, згідно п. 2.1. цього Договору поруки зобовязана сплатити борг, відсотки за кредитом, комісії, суми неустойки і нанесених збитків та інші платежі Відповідача 1 Позивачу відповідно до умов Кредитного договору.
У відповідності до ст. 509 ЦК України, зобовязання виникають з підстав, встановлених статтею 11 ЦК і є право відношення, в якому одна сторона зобовязана вчинити на користь другої сторони певні послуги, а інша сплатити вартість отриманих послуг.
Крім того, згідно ст. 526 ЦК України зобовязання має виконуватись належним чином.
У відповідності до ст. 599 ЦК України, зобовязання припиняється виконанням, проведеним належним чином.
Згідно представленого розрахунку відповідач ОСОБА_1 належним чином свої зобовязання за кредитним договором не виконував, чим порушив взяті на себе вимоги за кредитним договором.
Так як, ст. 1054 ЦК України відсилає до положень ст. 1050 ЦК України, то якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобовязаний сплатити грошову суму відповідно до ст. 625 ЦК України.
У відповідності до наданого розрахунку заборгованості за кредитним договором № CL-/201/259/2006 укладеного 01.06.2006 р. заборгованість станом на 05.05.2010 р. складає:
- сума заборгованості за нарахованими відсотками 347,73 доларів США;
- нарахована пеня за неналежне виконання боргових зобовязань 4529,32 гривень;
а загальна заборгованість складає 123449,21 грн., що на думку суду, вимога по стягненню цієї суми по кредитному договору може бути задоволена.
Крім того, у відповідності до ст.ст. 512, 514 ЦК України кредитор у зобов'язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).
Таким чином, на підставі договору купівлі-продажу кредитного портфелю б/н, Публічне акціонерне товариство «ОТП Банк»відступило, а Товариство з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна»прийняло право вимоги за кредитним договором № CL-201/259/2006 від 01.06.2006 року та договором поруки № CGCL-201/259/2006 від 01.06.2006 року, укладеним між АТ «ОТП Банк»та Відповідачами, відповідно.
При таких обставинах, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, а судові витрати підлягають стягненню у відповідності до задоволених позовних вимог та розміру сплаченого державного мита.
Керуючись ст.ст. 11, 27, 31, 57, 58, 59, 60, 74, 76, 167, 199, 208, 209, 213-215, 218, 224-227 ЦПК України, ст.ст. 11, 16, 267, 509, 512, 514, 526, 527, 530, 599, 624, 625, 1050, 1054, 1055 ЦК України, суд, -
Позов Публічного акціонерного товариства «ОТП Банк», Товариства з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна»до ОСОБА_1, ОСОБА_2 про солідарне стягнення заборгованості за кредитним договором задовольнити повністю.
Стягнути солідарно з ОСОБА_1, ОСОБА_2 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна»заборгованості за кредитним договором № CL-201/259/2006 від 01.06.2006 року у розмірі 123449 грн. 21 коп.
Стягнути солідарно з ОСОБА_1, ОСОБА_2 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна»сплачене державне мито у розмірі 1234 грн. 50 коп.
Стягнути солідарно з ОСОБА_1, ОСОБА_2 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна»сплачені витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи у розмірі 120 грн.
Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом десяти днів з дня отримання його копії.
Рішення може бути оскаржене шляхом подачі апеляційної скарги протягом 10 днів з дня його проголошення.
Суддя: О.В. Плечищева