Вознесенський міськрайонний суд Миколаївської області
Справа №1407/2-1457/2011
Р І Ш Е Н НЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 вересня 2011 року Вознесенський міськрайонний суд Миколаївської області в складі головуючої судді Ротар М.М., при секретарі Попенко О.В.,

За участю представника позивача ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Вознесенську цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 громади селища Олександрівка в особі Олександрівської селищної ради про визнання права власності на ? частки житлового будинку в порядку спадкування,

В С Т А Н О В И В:

В липні 2011 року позивач ОСОБА_2 звернулася до суду з позовом до відповідача ОСОБА_3 громади селища Олександрівка в особі Олександрівської селищної ради про визнання права власності на ? частки житлового будинку в порядку спадкування. Обґрунтовуючи свої позовні вимоги, позивач вказала, що 01 лютого 2008 року помер її чоловік ОСОБА_4. Після його смерті відкрилася спадщина, яка складається з житлового будинку №27 по вул.. 8 Березня в м. Вознесенську Миколаївської області. Спадщину після смерті чоловіка вона прийняла так як проживала та була зареєстрована разом зі спадкодавцем на день його смерті, крім того вона також подала до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини.

Але при звернені позивача до нотаріальної контори з метою оформлення спадковий прав їй було відмовлено та рекомендовано звернутися до суду, оскільки правовстановлюючий документ свідоцтво про право на спадщину за заповітом від 26.12.2005 р. № 1096 на ? частки житлового будинку не містить відмітку реєструючого органу. Враховуючи викладене, позивач просив визнати за нею право власності на ? частки житлового будинку.

В судовому засіданні представник позивача ОСОБА_1 позовні вимоги підтримав повністю.

Представник відповідача Олександрівської селищної ради в судове засідання не зявився, надіслав заяву, в якій просить справу слухати у відсутності представника, проти задоволення позовних вимог не заперечує.

Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши інші докази по справі, суд дійшов до висновку, що позов підлягає задоволенню з таких підстав.

В судовому засіданні встановлено, що 01.02.2008 року помер чоловік позивача ОСОБА_4. Після його смерті відкрилася спадщина на житловий будинок № 27 по вулиці 8 Березня в селищі Олександрівка Вознесенського району.

Вказаний житловий будинок належав померлому на підставі:

? частка свідоцтво про право на спадщину за законом від 17.10.1989 року р.№ 2238, видане державним нотаріусом Другої Вознесенської державної нотаріальної контори;

? частки - свідоцтво про право на спадщину за заповітом від 26.12.2005 року р.№ 1096, видане державним нотаріусом Першої Вознесенської державної нотаріальної контори.

Спадщину після смерті свого чоловіка, позивач ОСОБА_2 прийняла, так як проживала та була зареєстрована разом з чоловіком, крім того вона подала заяву про прийняття нею спадщини до Другої Вознесенської державної нотаріальної контори.

Інші спадкоємці ОСОБА_5 та ОСОБА_6 звернулися до нотаріальної контори з заявами про відмову від прийняття спадщини на користь ОСОБА_2 Вказана обставина підтверджується довідкою державного нотаріуса від 07.06.2011 року № 620/02-31.

В судовому засіданні було також встановлено, що позивачу ОСОБА_2 було відмовлено державним нотаріусом у видачі свідоцтва про право на спадщину після смерті чоловіка на спадкове майно, що складається з ? частки житлового будинку, оскільки свідоцтво про право на спадщину за заповітом, видане Першою вознесенською державною нотаріальною конторою 26 грудня 2005 року за р.№ не зареєстровано Вознесенським МБТІ, тому його неможливо прийняти в якості право встановлювального документу.

22 червня 2011 року реєстратором КП Вознесенське МБТІ було прийнято рішення про відмову у реєстрації Свідоцтва про право на спадщину за заповітом у звязку зі смертю власника (ст.346 п.11 ЦК України).

Згідно ч.2 ст. 124 Конституції України юрисдикція суду поширюється на всі правовідносини, які виникають у державі. Ст. 55 Конституції України гарантує судовий захист прав і свобод людини і громадянина. Тобто, будь-які цивільні права та інтереси, які охороняються законом, можуть заслуговувати на судовий захист.

Враховуючи те, що до складу спадщини входять всі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті, і суд вважає, що було встановлено неможливість оформлення позивача у спадкових правах у державній нотаріальній конторі, що знайшло своє підтвердження у судовому засіданні, а також ст.16 ЦК України, яка передбачає, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу і обраний позивачем спосіб захисту відповідає вимогам закону, вважає за можливе визнати право власності в порядку спадкування за законом на спадкове майно, яке складається з ? частки житлового будинку № 27 по вулиці 8 Березня в селищі Олександрівка Вознесенського району після смерті ОСОБА_4.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 10, 11, 15, 130, 174, 209, 213-215, 218 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги ОСОБА_2 до ОСОБА_3 громади селища Олександрівка в особі Олександрівської селищної ради про визнання права власності на ? частки житлового будинку в порядку спадкування - задовольнити.

Визнати за ОСОБА_2 право власності на ? частки житлового будинку № 27, що розташований по вулиці 8 Березня в селищі Олександрівка Вознесенського району Миколаївської області, в порядку спадкування за законом після смерті чоловіка ОСОБА_4, померлого 01 лютого 2008 року

Рішення може бути оскаржене в апеляційний суд Миколаївської області через міськрайонний суд шляхом подачі апеляційної скарги протягом 10 днів з моменту проголошення рішення.

Суддя: М.М. Ротар