Справа № 22-ц-467/11 Головуючий у І інстанції Дубас Т.В.
Провадження № Доповідач у 2 інстанції ОСОБА_1
Категорія 58 10.02.2011
УХВАЛА

Іменем України

10 лютого 2011 року колегія суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду Київської області у складі:

головуючого судді Суханової Є.М., суддів: Данілова О.М., Мельника Я.C., при секретарі Ходаковській А.Б.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Києво-Святошинського районного суду Київської області від 07 вересня 2010 року в справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, державного підприємства «Український державний науково-дослідний і проектний інститут цивільного сільського будівництва», Тарасівської сільської ради Києво-Святошинського району Київської області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору - ОСОБА_6 про визнання рішення субєкта владних повноважень частково недійсним, визнання недійсними договору дарування та договору купівлі-продажу, визнання недійсними державних актів на право власності на земельну ділянку, усунення перешкод в користуванні земельною ділянкою та зобовязання вчинити дії,

ВСТАНОВИЛА:

В травні 2009 року позивачка звернулася до суду із вказаним позовом та просила зобов'язати ОСОБА_6, ОСОБА_4 та ОСОБА_4 -ТІМ. усунути у користуванні їй належної земельної ділянки площею 0.1005 га. що ропаїмйвана за адресою: Київська область, Києво-Святошинський район, с. Нове, вул. Боярська шляхом зобов'язання відповідачів знести за свій рахунок всі самочинно зведені на земельній ділянці споруди.

В подальшому позивачка неодноразово збільшувала розмір своїх позовних вимог та просила визнати частково недійсним генеральний план забудови с. Нового Києво- Святошинського району Київської області, розроблений державним науково-дослідним і проектним інститутом цивільного сільського будівництва" в 2005 році в частині земельної ділянки №42, належної ОСОБА_2, земельної ділянки №43, належної ОСОБА_7, ОСОБА_5 по вул. Боярській та вул. Проектній в с. Новому Києво- Святошинського району Київської області та зобов'язати внести відповідні зміни до генерального плану, відновивши у розмірах та в розташуванні вказані земельні ділянки, визнати недійсними державний акт на право приватної власності на землю серії І-КВ № 092468, виданий 03.10.2000 року на ім'я ОСОБА_3, державний акт на право приватної власності на землю серії ІІ-КВ № 010813, виданий 04.12.2002 року на ім'я ОСОБА_8, визнати частково недійсним рішення Тарасівської сільської ради ^Києво-Святошинського району Київської області від 23.05.2000 року №60/40 в частині надання земельної ділянки ОСОБА_3 в с. Новому Києво-Святошинського району Київської області, визнати недійсними договір купівлі-продажу земельної ділянки площею 0,1137 га, яка знаходиться за адресою: Київська область, Києво- Святошинський район, с. Нове, вул. Боярська, укладений між ОСОБА_3 та ОСОБА_8, договір дарування земельної ділянки площею 0.1137 га, яка

знаходиться за адресою: Київська область. Києво-Святошинський район, с. Нове, вул.

Боярська, укладений між ОСОБА_5, ОСОБА_4 та ОСОБА_8, зобовязати

Тарасівську сільську раду Києво-Святошинського району Київської області відновити

межі земельної ділянки ОСОБА_2 відповідно до площі та конфігурації, значеної в

державному акті на право приватної власності на землю серії ІІ-КВ № 101557, виданому

01.06.2000 року, зобов'язати відповідачів ОСОБА_4, ОСОБА_5 усунути перешкоди в

користуванні належною їй земельною ділянкою шляхом знесення фундаменту та

межового знаку.

Рішенням Києво-Святошинського районного суду Київської області від

07 вересня 2010 року в задоволенні позову ОСОБА_2 відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 просить скасувати рішення суду з підстав

неповного зясування обставин, що мають значення для справи, недоведеності висновків

суду обставинам справи, порушення та неправильного застосування норм матеріального

і процесуального права та ухвалити нове рішення, яким задовольнити її позовні вимоги.

Колегія суддів вислухавши доповідь судді-доповідача, пояснення сторін,

вивчивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, вважає, що вона не

обґрунтована та не підлягає задоволенню з таких підстав.

Судом встановлено, що позивачці ОСОБА_2 01 червня 2000 року було

видано державний акт на право приватної власності на землю серії ІІ-КВ №101557, яким

засвідчується право власності на земельну ділянку площею 0,1005 га, для будівництва та

обслуговування житлового будинку та господарських споруд, розташовану по вул.

Боярській в с. Новому Києво-Святошинського району Київської області на підставі

рішенням виконавчого комітету Тарасівської сільської ради Києво-Святошинського

району Київської області від 16.03.2000 року за №30/11.

Як вбачається з матеріалів справи, 15 грудня 2001 року між ОСОБА_3 та

ОСОБА_8 було укладено договір купівлі-продажу земельної ділянки .площею.

0,1137 га, цільове призначення - для будівництва та обслуговування житлового будинку

та господарських споруд, яка знаходиться за адресою: Київська область.;' Києво-

Святошинський район, с. Нове. вул. Боярська, а 04 грудня 2002 року

було видано державний акт на право приватної власності на землю" сер

010813, яким засвідчується право власності на земельну ділянку площею 0Л 137 ра.

24 грудня 2004 року ОСОБА_8 за договором дарування подарувала ОСОБА_4 та ОСОБА_5 земельну ділянку площею 0,1137 га, на яку обдаровані по даний час державного акту на право власності не отримали.

Судом встановлено, що згідно координат земельної ділянки, належної ОСОБА_4 і ОСОБА_5, в технічній документації по складанню проекту її відведення, вона відповідає за зовнішніми розмірами та площею земельній ділянці двох попередніх її власників.

Обстеживши земельні ділянки ОСОБА_2. ОСОБА_4 та ОСОБА_5 по вул. Боярській в с. Новому Києво-Святошинського району Київської області, перевіривши всі їх точки координат, земельна комісія в протоколі від 12 травня 2009 року встановила, що ОСОБА_4 та ОСОБА_5 не порушували межових знаків своєї земельної ділянки, акт винесення межових знаків виготовлений згідно державного акта на право приватної власності на землю серії ІІ-КВ № 010813 від 04 грудня 2002 року, виданого на ім'я ОСОБА_8 (а.с.39). Також встановлено відсутність порушень меж земельної ділянки, яка належить ОСОБА_2, з боку ОСОБА_4 та ОСОБА_5 протоколом земельної комісії від 17.09.2010 року, а тому посилання позивачки на те що частина її земельної ділянки була зайнята суміжним землекористувачем ОСОБА_3, яка спорудила фундамент під паркан, а особи які придбали земельну ділянку у ОСОБА_3, а саме: ОСОБА_8, а потім ОСОБА_4 та ОСОБА_5 зазначені порушення не усунули, не знайшли свого підтвердження у матеріалах справи.

Відповідно до норм чинного законодавства не передбачено можливість визнання

недійсними рішення суб'єкта владних повноважень, визнання недійсним державних

актів на право приватної власності на землю, а лише їх скасування, тобто позивачем

невірно обрано спосіб захисту порушеного, на її думку, права.

Вимоги позивача щодо оскарження генерального плану забудови с. Нового

Києво-Святошинського району Київської області, розроблений державним науково-

дослідним і проектним інститутом цивільного сільського будівництва" в 2005 році в

частині земельної ділянки №42, належної ОСОБА_2, земельної ділянки №43,

належної ОСОБА_4, ОСОБА_5 по вул. Боярській та вул. Проектній в с. Новому

Києво-Святошинського району Київської області та зобов'язання внести відповідні

зміни до генерального плану задоволенню не підлягають, оскільки генеральний план не

є правовстановлюючим документом.

Зазначені обставини встановлені судом на підставі пояснень сторін, письмових

доказів, яким суд дав належну правову оцінку.

За таких обставин справи, суд дійшов обгрунтованого висновку про залишення

позову без задоволення, оскільки позов не обгрунтований, не забезпечений доказами в

обгрунтування позовних вимог, так як позивачка не довела порушень межових знаків

земельної ділянки, яка належить їй, з боку ОСОБА_4 та ОСОБА_5

З урахуванням наведеного суд зробив правильний висновок про відмову в

задоволенні позову.

Викладені в апеляційній скарзі доводи не спростовують висновків суду першої

інстанції.

За таких обставин колегія суддів вважає, що рішення суду відповідає обставинам

справи, ухвалене з додержанням норм матеріального і процесуального права і не може

бути скасовано з підстав викладених в апеляційній скарзі позивачки, з ухваленням

нового рішення по суті позовних вимог.

Керуючись ст.ст. 303,307,308, 313-315 ЦПК України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити.

Рішення Києво-Святошинського районного суду Київської області від 07 вересня 2010 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена в касаційному порядку протягом двадцяти днів.

Головуючий

Судді