Справа № 2-732/11
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

(заочне)

12 березня 2011 року місто Маріуполь

Орджонікідзевський районний суд міста Маріуполя Донецької області у складі:

головуючого судді Вайновського А.М.,

при секретарі Григор А.Г.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про надання дозволу на виїзд неповнолітніх дітей за межі території України,

тертя особа Орган опіки та піклування Орджонікідзевської районної адміністрації Маріупольської міської ради , -

В С Т А Н О В И В:

17 січня 2011 року позивач ОСОБА_1 звернулася до суду із позовом до відповідача ОСОБА_2 про надання дозволу на виїзд неповнолітніх дітей за межі території України. В обґрунтування вимог зазначила, що в період з 01.03.1996 року по 30.01.2001 року перебувала у зареєстрованому шлюбі із відповідачем. Від шлюбу мають двох неповнолітніх синів ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, та ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, які проживають спільно із позивачем та знаходяться на її утриманні. Просить надати їй дозвіл виїжджати за межі території України та повертатися на територію України з її неповнолітніми синами без отримання згоди та супроводу їх батька ОСОБА_2.

Позивач ОСОБА_1 у судове засідання не прибула, надавши заяву про розгляд справи у її відсутність. Зазначила, що позовні вимоги підтримує у повному обсязі та в разі не прибуття відповідача не заперечує проти розгляду справи у заочному порядку.

Відповідач ОСОБА_2, будучи своєчасно та належним чином повідомленим про час і місце слухання справи, у судове засідання не прибув з невідомих причин.

Представник третьої особи Органу опіки та піклування Орджонікідзевської районної адміністрації Маріупольської міської ради, будучи своєчасно та належним чином повідомленим про час і місце розгляду справи, у судове засідання не прибув з невідомих суду причин.

Таким чином, за наявної письмової згоди позивача, суд вважає за можливе постановити рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.ст. 224-226 ЦПК України.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Матеріалами справи встановлено, що з 01.03.1996 року сторони перебували у зареєстрованому шлюбі, та з 30.01.2001 року шлюб між ними розірвано згідно зі свідоцтвом про розірвання шлюбу, виданим відділом РАЦС Приморського РУЮ м. Маріуполя від 30.08.2001 року, актовий запис № 23.

Відповідно до свідоцтва про народження І-НО № 048680, виданого Відділом РАГС Приморської райадміністрації м. Маріуполя від 30.07.1998 року, ОСОБА_3 народився 05 червня 1998 року, про що вчинено актовий запис № 203. Батьками зазначені: батьком ОСОБА_2, матірю ОСОБА_1.

Відповідно до свідоцтва про народження І-НО № 238540, виданого Відділом РАГС Приморського РУЮ м. Маріуполя від 19.07.2001 року, ОСОБА_4 народився 27 червня 2001 року, про що вчинено актовий запис № 219. Батьками зазначені: батьком ОСОБА_2, матірю ОСОБА_1.

Згідно із ч. 2 ст. 154 Сімейного кодексу України батьки мають право звертатися до суду, органів державної влади, органів місцевого самоврядування та громадських організацій за захистом прав та інтересів дитини, а також непрацездатних сина, дочки як їх законні представники без спеціальних на те повноважень.

Відповідно до ч. 1 ст. 313 ЦК України фізична особа має право на свободу пересування. Фізична особа, яка є громадянином України, має право на безперешкодне повернення в Україну. Фізична особа, яка не досягла шістнадцяти років, має право на виїзд за межі України лише за згодою батьків (усиновлювачів), піклувальників та в їхньому супроводі або в супроводі осіб, які уповноважені ними.

Разом із тим, у відповідності до ч. 2 ст. 4 Закону України «Про порядок виїзду з України і в'їзду в Україну громадян України» оформлення проїзного документа дитини провадиться на підставі нотаріально засвідченого клопотання батьків або законних представників батьків чи дітей у разі потреби самостійного виїзду неповнолітнього за кордон. У клопотанні зазначаються відомості про дитину, а також про відсутність обставин, що обмежують відповідно до цього Закону право на виїзд за кордон (лише для дітей віком від 14 до 18 років). За відсутності згоди одного з батьків виїзд неповнолітнього громадянина України за кордон може бути дозволено на підставі рішення суду.

За таких обставин, суд вважає за можливе задовольнити позов ОСОБА_1, надавши їй дозвіл виїжджати за межі території України та повертатися на територію України з її неповнолітніми синами ОСОБА_5 та ОСОБА_6 без отримання згоди та супроводу їх батька ОСОБА_2.

Відповідач ОСОБА_2, не прибувши у судове засідання, не побажав реалізувати своє процесуальне право на спростування доводів позову і тим самим його не оспорює.

На підставі ст. 154 Сімейного кодексу України, ст. 133 ЦК України, ст. 4 Закону України «Про порядок виїзду з України і в'їзду в Україну громадян України», керуючись ст.ст. 10, 11, 60, 209, 212-215, 224-226 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 задовольнити.

Дозволити ОСОБА_1 виїжджати за межі території України та повертатися на територію України з синами ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3, та ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_4, без отримання згоди та супроводу їх батька ОСОБА_2, до досягнення дітьми шістнадцятирічного віку.

Заочне рішення може бути переглянуто Орджонікідзевським районним судом міста Маріуполя за письмовою заявою відповідача, поданою протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Позивачем рішення суду може бути оскаржено до Апеляційного суду Донецької області через Орджонікідзевський районний суд міста Маріуполя Донецької області шляхом подачі протягом десяти днів з дня проголошення рішення апеляційної скарги.

Суддя__________________________