АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 22ц-2285/11 Номер провадження 22-ц/828/11Головуючий у 1-й інстанції Кривич Ж.О. Доповідач ап. інст. ОСОБА_1
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 липня 2011 року м. Полтава

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Полтавської області в складі:

головуючого судді Лобова О.А.,

суддів Петренка В.М., Пікуля В.М.

при секретарі Колодюк О.П.

розглянула у відкритому судовому засіданні в м.Полтаві цивільну справу за апеляційною скаргою ПАБ «Полтава-банк» на рішення Автозаводського районного суду м.Кременчука від 17 травня 2011 року у справі за позовом ОСОБА_2 до ПАБ «Полтава- банк» про застосування наслідків нікчемних правочинів і стягнення грошових коштів та моральної шкоди.

Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача,

ВСТАНОВИЛА:

У вересні 2006 року ОСОБА_2 звернувся до суду із вказаним позовом, просив, з урахуванням уточнень і доповнень, ухвалити рішення, яким застосувати наслідки нікчемних правочинів і стягнути з відповідача на його користь грошові кошти у сумі 20 004 грн., 2 662 грн. 79 коп. несплачених відсотків, 3 474 грн. 40 коп. компенсаційних виплат відповідно до ч.2 ст.625 ЦК України, 4 966 грн. 30 коп. процентів за користування чужими грошовими коштами, 50 000 грн. моральної шкоди.

Заявлені вимоги мотивовані тим, що у 2005 році позивач уклав з відповідачем два депозитних договори на загальну суму 20 000 грн. По закінченню строку їх дії звернувся до відповідача з вимогою про повернення грошових коштів, проте відповідач відмовив, посилаючись на дострокове розірвання обох договорів. Свої екземпляри депозитних договорів позивач втратив, а надані Банком договори він не підписував, отже за відсутності

письмових договорів вважає укладені ним угоди нікчемними відповідно до ст. 1059 ЦК України.

Рішенням Автозаводського районного суду м.Кременчука від 17 травня 2011 року позов задоволений частково: стягнуто з ПАБ «Полтава-банк» на користь ОСОБА_2 20 004 грн. внесених у касу Банку, 1520 грн. компенсації втрат від інфляції та 346 грн. 85 коп. 3% річних за період з 21 червня 2006 року по 17 січня 2007 року, у задоволенні інших позовних вимог відмовлено, вирішене питання про судові витрати.

В апеляційній скарзі ПАБ «Полтава-банк», посилаючись на порушення судом норм процесуального і матеріального права, просить рішення суду першої інстанції скасувати, ухвалити нове рішення про відмову у задоволенні позовних вимог.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги зазначено, що суд неправильно оцінив встановлені фактичні обставини, у зв'язку з чим дійшов хибного висновку про нікчемність укладених депозитних договорів.

Колегія суддів, перевіривши матеріали справи в межах доводів апеляційної скарги та позовних вимог, заявлених в суді першої інстанції, заслухавши пояснення осіб, які беруть участь в справі, дійшла висновку, що апеляційну скаргу слід задовольнити з наступних підстав:

Відповідно до п.2 ч.І ст.307, п.4 ч.І ст.309 ЦПК України за результатами розгляду апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції апеляційний суд вправі скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове рішення по суті позовних вимог у разі виявлення неправильного застосування норм матеріального права.

З матеріалів справи вбачається, що згідно квитанції №203 від 13 квітня 2005 року ОСОБА_2 вніс 10 000 грн. до каси ПАБ «Полтава-банк» на виконання депозитного договору №1783 від тогож числа. Окрім того, ОСОБА_2 сплачено 2 грн. за відкриття депозитного рахунку.

Згідно квитанції №200 від 10 листопада 2005 року ОСОБА_2 вніс 10 000 грн. до каси ПАБ «Полтава-банк» на виконання депозитного договору №2485 від тогож числа. Окрім того, ОСОБА_2 сплачено 2 грн. за відкриття депозитного рахунку.

ОСОБА_2 заперечує свої підписи на депозитних договорах №1783 від 13 квітня 2005 року, №2485 від 10 листопада 2005 року, а також на додаткових угодах до вказаних договорів про їх дострокове розірвання.

Експертним шляхом належність підписів на зазначених документах позивачу чи іншій особі не встановлена.

Відповідач у справі погоджується, що спірні депозитні угоди, а також інші документі на їх виконання підписані не позивачем, стверджуючи натомість, що вони підписані сином позивача ОСОБА_3, який на той час був працівником Банку і діяв від імені батька.

ОСОБА_3 помер 04 травня 2006 року.

Задовольняючи частково позов, суд першої інстанції, виходив з нікчемності укладених депозитних договорів у зв'язку з порушенням вимоги закону про обов'язкову письмову форму такої категорії угод.

З таким висновком суду колегія суддів погодитися не може, виходячи з наступного.

Відповідно до ч.І ст.11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданими відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Підставами позову, які згідно ст.31, ст.214 ЦПК України суд не може змінити за власною ініціативою, є обставини, якими позивач обгрунтовує свої вимоги.

ОСОБА_2 обгрунтовує заявлені вимоги недодержанням письмової форми договорів банківського вкладу, що відповідно до ч.2 ст.1059 ЦК України має наслідком їх нікчемність. При цьому сам позивач зазначає, що депозитні договори були укладені, але він свої примірники втратив.

Оцінюючи за правилами ст.212 ЦПК України надані сторонами докази, а саме копії письмових документів (а.с.5-8, 53-72), пояснення свідків ОСОБА_4, ОСОБА_5, колегія суддів визнає доведеним, що у квітні і листопаді 2005 року ОСОБА_3, син позивача, уклав від його імені та за його згодою два депозитні договори з ПАБ «Полтава-банк», які у подальшому без згоди батька достроково розірвав. Обидва договори банківського вкладу були укладені у письмовій формі.

Наведене підтверджується також поясненнями позивача, який у суді першої інстанції особисто підтвердив, що передавав синові грошовоі кошти для внесення їх на депозитні рахунки.

Допущені працівниками Банку порушення при укладенні та розірванні обох договорів - вчинення юридично значимих дій ОСОБА_3 від імені свого батька за відсутності належним чином оформлених повноважень, не передбачені законом як умови нікчемності циї договорів.

Таким чином, позов є безпідставним і задволенню не підлягає.

Керуючись ст.303, п.2 ч.І ст.307, п.4 ч.І ст.309, ст.316, ст.319 ЦПК України, колегія суддів

ВИРІШИЛА:

Апеляційну скаргу ПАБ «Полтава-банк» задовольнити.

Рішення Автозаводського районного суду м.Кременчука від 17 травня 2011 року скасувати, ухвалити нове рішення.

ОСОБА_2 відмовити у задоволенні позову за безпідставністю.

Рішення набирає законної сили з моменту його проголошення і може бути оскаржене протягом двадцяти днів шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуючий суддя: О.А. Лобов

Судді: В.М. Петренко

ОСОБА_6