Справа № 22-ц-609/11 Головуючий у І інстанції Дубас Т.В.
Провадження № Доповідач у 2 інстанції ОСОБА_1
Категорія 26 06.04.2011
УХВАЛА

Іменем України

06 квітня 2011 року колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Київської області в складі:

головуючого: Яворського М.А.

суддів: Ігнатченко Н.В., Сліпченка О.І.

при секретарі: Сашко Я.С.

розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Києво-Святошинського районного суду Київської області від 08 грудня 2010 року у справі за позовом ОСОБА_2 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Інфініті», Публічного акціонерного товариства «Перший інвестиційний банк» про виконання обовязку в примусовому порядку.

Заслухавши доповідь судді апеляційного суду, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів,-

ВСТАНОВИЛА:

У жовтні 2010 року позивач звернувся до суду з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Інфініті», Публічного акціонерного товариства «Перший інвестиційний банк» про виконання обовязку в примусовому порядку

Свої вимоги мотивує тим, що між ним та Публічним акціонерним товариством „Перший інвестиційний банк" укладений кредитний договір від 5 грудня 2007 року № 53/0711-КФ, відповідно до якого банк зобов'язувався надати, а він - повернути до 3 грудня 2010 року споживчий кредит в розмірі 13 110 100 грн.

Вказані кошти були отримані ним 5 грудня 2007 року. Він частково погасив кредит 22 вересня 2008 року на суму 1 050 000 грн., та 29 квітня 2010 року на суму 800 000 грн. До кредитного договору від 5 грудня 2007 року № 53/0711-КФ договором про внесення змін від 8 жовтня 2009 року № 6 внесені зміни.

Відповідно до п.1 вказаного договору повинен був до 30 жовтня 2009 року погасити проценти за квітень-вересень 2009 року. 5 грудня 2007 року між ним, Товариством з обмеженою відповідальністю „Інфініті" та Публічним акціонерним товариством "Перший інвестиційний банк" укладена угода про співробітництво.

Відповідно до абз. 6 п. 4.2 та п. 5.1. цієї угоди у разі невиконання ним умов кредитного договору від 5 грудня 2007 року № 53/0711-КФ Товариство з обмеженою відповідальністю "Інфініті" укладає з ним договір купівлі-продажі належних йому облігацій на користь банку. Вказані облігації у кількості 76334 штук на день подання позовної заяви належать йому на праві приватної власності та перебувають в заставі в якості забезпечення кредитного договору, що підтверджується випискою про стан рахунку в цінних паперах № 906458 від 7 квітня 2010 року та Витягом про реєстрацію в Державному реєстрі обтяжень рухомого майна № 26770107 від 8 квітня 2010 року.

Публічне акціонерне товариство "Перший інвестиційний банк" пред'явив до нього позов до Печерського районного суду м. Києва про стягнення 12 060 100 грн. заборгованості за кредитом, 129 356,96 грн. заборгованості за відсотками, 1317 524,64 грн. прострочено заборгованості за відсотками (з яких пізніше 800000 грн. були пізніше погашені).

Ухвалою судді Печерського районного суду м. Києва Кирилюк І.В. порушена справа № 2-682-1/10 про стягнення заборгованості за кредитним договором. В зв'язку з наведеним він 31 березня 2010 року звернувся до Товариства з обмеженою відповідальністю "Інфініті" з пропозицією відповідно до угоди про співробітництво викупити на користь Публічного акціонерного товариства "Перший інвестиційний банк" іменні безпроцентні облігації в бездокументарній формі в кількості 112 868 шт. за вартістю 11 789 062,60 грн.

Вказаний лист Товариство з обмеженою відповідальністю "Інфініті" отримало 31 березня 2010 року. Однак відповідь на пропозицію йому не надійшла і угоди не було укладено. Не укладаючи з ним договір купівлі-продажі належних йому зазначених облігацій на користь банку відповідач порушує його права. Розрахунок курсової вартості проведено виходячи із його заборгованості перед банком (відповідно до позовної заяви) 13454315,44 грн. та кількості облігацій під іпотекою для забезпечення кредитного договору і кількості 76334 шт. і становить 176,26 грн. за одну облігацію. 9 листопада 2010 року він змінив позовні вимоги вважає, що з умов угоди про співробітництво від 5 грудня 2007 року вбачається, що по правовій природі вона є нічим іншим як договір поруки, оскільки є способом забезпечення виконання зобов'язань шляхом залучення третьої особи - поручителя до виконання основного зобов'язання між боржником та кредитором.

Поручитель відповідає перед кредитором в повному обсязі, якщо інше не встановлено договором поруки. З цього видно, що угодою передбачалась відповідальність Товариства з обмеженою відповідальністю "Інфініті" перед Публічним акціонерним товариством "Перший інвестиційний банк". Товариство мало укласти з ним договір купівлі-продажі належних ньому зазначених облігацій на користь банку. Рішенням Печерського районного суду м. Києва від 22 липня 2010 року з нього стягнуто на користь Публічного акціонерного товариства „Перший інвестиційний банк" заборгованість за кредитним договором від 5 грудня 2007 року № 53/0711-КФ в сумі 13454315 грн. 44 коп.

Просить визнати обов'язок виконання зобов'язання за кредитним договором від 5 грудня 2007 року № 53/0711-КФ обов'язком Товариства з обмеженою відповідальністю "Інфініті" як поручителя по угоді про співробітництво від 5 грудня 2007 року та зобов'язати товариство придбати іменні безпроцентні дисконтні облігації в бездокументарній формі в кількості 76334 шт. за курсовою вартістю 176,26 грн. на загальну суму 13 454 315 грн. 44 коп. на користь Публічного акціонерного товариства „Перший інвестиційний банк". В судовому засіданні позивачем було уточнено позовні вимоги які підтримав в повному обсязі (а.с. 46-49).

Рішенням Києво-Святошинського районного суду Київської області від 08 грудня 2010 року в задоволені позову відмовлено.

Не погоджуючись з рішенням суду позивач подав апеляційну скаргу в якій просить рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове рішення яким позовні вимоги задовольнити повністю.

В апеляційній скарзі посилається на те, що в процесі розгляду справи суд не звернув уваги на фактичні обставини, що мають суттєве значення при вирішенні спору та порушення норм матеріального та процесуального права. Також судом першої інстанції не було враховано та зясовано факти на які посилався позивач як на докази та не заперечував відповідач.

Судова колегія, заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення сторін, що зявились в судове засідання, перевіривши матеріалами справи і обговоривши підстави апеляційної скарги, вважає за необхідне її відхилити.

Відповідно до ст.308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням вимог матеріального і процесуального права.

Не може бути скасоване правильне по суті і справедливе рішення суду з одних лише формальних міркувань

Відмовляючи у задоволенні позову, районний суд виходив з того, що, що між сторонами ОСОБА_2 та ВАТ "Перший інвестиційний банк", правонаступником якого згідно Статуту є Публічне акціонерне товариство "Перший інвестиційний банк", було укладено кредитний договір від 5 грудня 2007 року № 53/0711-КФ, відповідно до якого банк зобов'язувався надати, а він - повернути до 3 грудня 2010 року споживчий кредит в розмірі 13 110 100 грн. До кредитного договору від 5 грудня 2007 року № 53/0711-КФ договором про внесення змін від 8 жовтня 2009 року № 6 внесені зміни. Відповідно до п.1 вказаного договору він повинен був до 30 жовтня 2009 року погасити проценти за квітень-вересень 2009 року.

5 грудня 2007 року між Товариством з обмеженою відповідальністю "Інфініті" та Публічним акціонерним товариством "Перший інвестиційний банк" укладена угода про співробітництво.

Відповідно до абз. 6 п. 4.2 та п. 5.1. цієї угоди у разі невиконання ОСОБА_2 умов за кредитною угодою Товариство з обмеженою відповідальністю "Інфініті" зобов'язане протягом 15 банківських днів з дня повідомлення банку про виникнення заборгованості ОСОБА_2 за кредитним договором викупити в ОСОБА_2 облігації шляхом укладення відповідного договору купівлі-продажі облігацій на користь банку. Угода про співробітництво від 5 грудня 2007 року не містить істотних умов договору поруки перед Публічним акціонерним товариством "Перший інвестиційний банк" не містить вона і істотних умов договору купівлі-продажу іменних безпроцентних дисконтних облігацій в бездокументарній формі (кількості, ціни, загальної вартості, умов здійснення розрахунків, тощо). Тобто угода не містить конкретного зобов'язання Товариства з обмеженою відповідальністю "Інфініті" щодо поруки перед Публічним акціонерним товариством "Перший Інвестиційний банк" або зобов'язання купити визначеної кількості іменних

безпроцентних дисконтних облігацій в бездокументарній формі за чітко визначеною

ціною та зобов'язання сплатити визначену суму.

З витягу про реєстрацію в державному реєстрі обтяжень рухомого майна № 26770107 від 8 квітня 2010 року вбачається, що на вказану дату відповідно до договору застави цінних паперів від 5 грудня 2007 року № 123/0711-3 (з внесенням змін № 1 договором від 22 травня 2008 року та № 2 договором від 25 травня 2008 року) в заставі Публічного акціонерного товариства "Перший інвестиційний банк" зареєстровано обтяження рухомого майна - застава цінних паперів іменних безпроцентних дисконтних облігацій в бездокументарній формі, емітованих ТОВ „Інфініті" в загальній кількості 76334 шт. номінальною вартістю 150,00 грн. за 1 шт. заставною вартістю 104,45 грн. за 1 шт., що відповідало 100% об'єктів нерухомості розташованих за будівельною адресою:

Київська область Києво-Святошинський район с. Крюківщина будинок № 8 квартири

№ 9,7; АДРЕСА_1; будинок № 10 квартири №№ 7,15,16; будинок №

11 квартири №№ 1,9,12,22; будинок № 25 квартири №№ 12,20; будинок № 26

квартири №№ 15,16. Публічне акціонерне товариство "Перший інвестиційний банк"

пред'явило до ОСОБА_2 позов до Печерського районного суду м. Києва про

стягнення 12 060 100 грн. заборгованості за кредитом, 129 356,96 грн. заборгованості

за відсотками, 1317 524,64 грн. прострочено заборгованості за відсотками.

Рішенням Печерського районного суду м. Києва від 22 липня 2010 року, яке не набрало законної сили, постановлено стягнути з ОСОБА_2 на користь Публічного акціонерного

товариства „Перший інвестиційний банк" заборгованість за кредитним договором від

5 грудня 2007 року № 53/0711-КФ в сумі 13454315 грн. 44 коп.

Відповідачем за вказаним рішенням є лише боржник ОСОБА_2 інших відповідачів в рішення не значиться. В листі ОСОБА_2 від 31 березня 2010 року є пропозиція Товариству з обмеженою відповідальністю „Інфініті" відповідно до угоди про співробітництво викупити на користь Публічного акціонерного товариства "Перший інвестиційний банк" іменні безпроцентні облігації в бездокументарній формі в кількості 112 868 шт. за вартістю 11789 062,60 грн. Належних доказів про відправлення цього листа по пошті не надано. На листі міститься вхідн. № 83 від 31 березня 2010 року, однак відсутня назва юридичної особи, посада прізвище та підпис особи, яка отримала цього листа.

Доказів про те, що банк надавав Товариству з обмеженою відповідальністю "Інфініті" повідомлення про виникнення заборгованості ОСОБА_2 за кредитним договором суду не надано. З виписки про стан рахунку в цінних паперах № 906458 від 7 квітня 2010 року вбачається, що ОСОБА_2 станом на 7 квітня 2010 року був власником цінних паперів емітованих ТОВ „Інфініті" в кількості 76334 штук номінальною вартістю 150 грн. Даних про дійсну ринкову вартість облігацій не надано. Розрахунок ціни облігації, зроблений позивачем, виходячи з суми позову Публічного акціонерного товариства „Перший інвестиційний банк" та кількості облігацій, які значились за ним станом на 7 квітня 2010 року не свідчить про дійсну ринкову ціну облігації. Визначена таким чином ціна не відповідає також ні номінальній, ні заставній вартості облігації.

Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Згідно ч. 1 ст. 626 Цивільного кодексу України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

Ч. 1 ст. 628 Цивільного кодексу України передбачає, що зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Згідно ч. 1 ст. 553 Цивільного кодексу України за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов'язку.

Ч. 1 ст. 554 Цивільного кодексу України у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають серед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя.

Ст. 547 Цивільного кодексу України правочин щодо забезпечення виконання зобов'язання вчиняється у письмовій формі. Правочин щодо забезпечення виконання зобов'язання, вчинений із недодержанням письмової форми, є нікчемним.

Відповідно до ч. 1 ст. 548 Цивільного кодексу України встановлено, що виконання зобов'язання (основного зобов'язання) забезпечується, якщо це встановлено договором або законом.

Згідно ст. 655 Цивільного кодексу України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов'язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов'язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Відповідно до ч. 4 ст. 656 Цивільного кодексу України до договору купівлі-продажу на біржах, конкурсах, аукціонах (публічних торгах), договору купівлі-продажу валютних цінностей і цінних паперів застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено законом про ці види договорів купівлі-продажу або не випливає з їхньої суті.

Ст. 635 Цивільного кодексу України встановлено, що попереднім є договір, сторони якого зобов'язуються протягом певного строку (у певний термін) укласти договір в майбутньому (основний договір) на умовах, встановлених попереднім договором. Законом може бути встановлено обмеження щодо строку (терміну), в який чає бути укладений основний договір на підставі попереднього договору.

Істотні умови основного договору, що не встановлені попереднім договором, погоджуються у порядку, встановленому сторонами у попередньому договорі, якщо такий порядок не встановлений актами цивільного законодавства. Попередній договір укладається у формі, встановленій для основного договору, а якщо форма основного договору не встановлена, у письмовій формі.

Сторона, яка необґрунтовано ухиляється від укладення договору, передбаченого попереднім договором, повинна відшкодувати другій стороні збитки, завдані простроченням, якщо інше не встановлено попереднім договором або актами цивільного законодавства.

Зобов'язання, встановлене попереднім договором, припиняється, якщо основний договір не укладений протягом строку (у термін), встановленого попереднім договором, або якщо жодна із сторін не направить другій стороні пропозицію про його укладення. Договір про наміри (протокол про наміри тощо), якщо в ньому немає волевиявлення сторін щодо надання йому сили попереднього договору, не вважається попереднім договором.

За правилами ст.308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права. Не може бути скасоване правильне по суті і справедливе рішення суду з одних лише формальних міркувань.

Тому колегія суддів, перевіряючи рішення суду в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, відхиляє апеляційну скаргу та залишає рішення суду без змін.

Керуючись ст.ст. 307, 308, 315, 317, 319, ЦПК України колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - відхилити.

Рішення Києво-Святошинського районного суду Київської області від 08 грудня 2010 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржене в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий: М.А. Яворський

Судді: Н.В. Ігнатченко

ОСОБА_3