Справа № 22-ц-1918/11 Головуючий у І інстанції Науменко М.А.
Провадження № Доповідач у 2 інстанції ОСОБА_1
Категорія 47 06.04.2011
РІШЕННЯ

Іменем України

06 квітня 2011 року колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Київської області в складі:

головуючого: Яворського М.А.

суддів: Ігнатченко Н.В., Сліпченка О.І.

при секретарі: Сашко Я.С.

розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Фастівського міськрайонного суду Київської області від 10 листопада 2010 року у справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про поділ майна подружжя, за зустрічним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3, третя особа на стороні позивача ОСОБА_4 про поділ майна подружжя та за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_3 про стягнення боргу в сумі 20000 гривень.

Заслухавши доповідь судді апеляційного суду, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів,-

ВСТАНОВИЛА:

У червні 2009 року позивач звернулась до суду з зазначеним позовом. Просила поділити спільне нажите майно: житлового будинку по вул. Дачній. 12-а в с. Велика Снітинка, Фастівською району та автомобіль ВАЗ-2107, просить виділити в її власність кімнати 1-5. 1-6 та погреба, а у власність відповідача інші внутрідомові та надвірні приміщення і споруди, а також автомобіль ВАЗ-2107.

Свої вимоги обґрунтовує тим, що спільне життя з відповідачем не склалося, шлюб між ними розірвано, тому виникла необхідність поділити спільне майно.

В суді першої інстанції ОСОБА_2 звернувся з зустрічним позовом (а.с. 34-36) просить поділити також житлові будники: по вул.. Коцюбинського, 19 в с. Скригалівка, Фастівського району; вул. Моріна, 49 в м. Фастів; частину будинку по вул. Унрука,7 в м. Фастів; земельні ділянки вул.. Унрука, 7, Зоряній, 6, ОСОБА_5, 1, Моріна, 49 в м. Фастів та автомобіль «Рено». які вважає спільним майном подружжя.

Рішенням Фастівського міськрайонного суду Київської області від 10 листопада 2010 року позов задоволено частково.

Визнано за ОСОБА_3 право власності на 1/2 частину житлового будинку по вул. Дачній. 12-а в с. Велика Снітинка, Фастівською району, Київської області та на ? частину надвірних будівель і споруд.

Визнано за ОСОБА_2 право власності на 1/2 частину житлового будинку по вул. Дачній. 12-а в с. Велика Снітинка, Фастівською району, Київської області та на ? частину надвірних будівель і споруд, а також право власності на автомобіль ВАЗ-2107.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 судові витрати в сумі 15 030 гривень.

В задоволенні зустрічного позову відмовлено.

Не погоджуючись з рішенням суду відповідач подав апеляційну скаргу в якій просить змінити рішення в частині стягнення з нього судові витрати та зменшити суму стягнення судових витрат, мотивуючи тим, що стягнення з нього витрат на адвоката позивача в розмірі 15 000 гривень не відповідає вимогам закону а також суспільним моральним принципам.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги, заявлених позовних вимог, відповідно до правил ст. 303 ЦПК України, колегія суддів вважає що апеляційна скарга підлягає до задоволення, з наступних підстав.

Відповідно до вимог п.1 ч.1 ст.309 ЦПК України підставами для скасування рішення суду першої інстанції і ухвалення нового рішення або зміни рішення є неповне зясування судом обставин, що мають значення для справи.

Колегія суддів вважає, обґрунтованими доводи апелянта щодо порушення судом першої інстанції норм процесуального законодавства, зокрема при вирішенні питання про стягнення витрат за надання правової допомоги в розмірі 15 000 грн.

Відповідно до вимог ст.79 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, повязаних з розглядом справи. До витрат, повязаних з розглядом судової справи, належать: витрати на інформаційно-технічне забезпечення; витрати на правову допомогу.

Згідно ст. 84 ЦПК України, витрати повязані з оплатою правової допомоги адвоката або іншого фахівця в галузі права, несуть сторони, крім випадків надання безоплатної правової допомоги. Граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу встановлюється законом.

Постановою КМУ №590 від 27 квітня 2006 року визначено граничні розміри компенсації витрат, повязаних з розглядом цивільних та адміністративних справ, і порядок їх компенсації за рахунок держави.

Вирішуючи вказану справу та стягуючи з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 судові витрати в сумі 15 030 гривень грн. суд першої інстанції не врахував вказаних вище норм чинного законодавства, неповно зясував обставини, що мають значення для справи, а тому рішення в цій частині підлягає зміні, та задоволенню позовних вимог та вимог апеляційної скарги в розмірі згідно фактичної кількості часу перебування представника позивача в судових засіданнях. Так представник позивача був присутнім в судових засіданнях: 7.12.2009 року з 9.30 до 9.45 = 15 хвилин; 21.12.2009 року з 10.00 до 12.00 =12 години; 2.02.2010 року з 10.00 до 10.05 = 5 хвилин; 5.03.2010 з 10.00 до 10.30 = 30 хвилин; 26.03.2010 року з 15.00 до 15.05 = 5 хвилин; 21.041010 з 10.00 до 10.05 = 5 хвилин; 26.05.2010 з 10.00 до 10.05 = 5 хвилин; 18.06.2010 з 9.30 до 9.35 = 5 хвилин; 13.07.2010 з 14.00 до 14.10 = 10 хвилин; 28.07.2010 з 13.30 до 13.35 = 5 хвилин; 10.11.2010 з 9.30 до 11.00 = 1година 30 хвилин, всього 3 години 45 хвилин. З врахуванням вимог Постанови КМУ №590 від 27 квітня 2006 року, затверджених розмірів мінімальної заробітної плати Законами України «Про державний бюджет на 2009 рік», «Про державний бюджет на 2010 рік» розмір відшкодування витрат на оплату правової допомоги становить 1 701 гривна 70 коп.

Відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи в сумі 30,00грн.

На підставі викладеного колегія суддів вважає, обґрунтованими доводи апелянта щодо порушення судом першої інстанції норм процесуального законодавства, зокрема при вирішенні питання про стягнення витрат за надання правової допомоги в розмірі 15 000 грн. а тому рішення Фастівського міськрайонного суду Київської області від 10 листопада 2010 року необхідно змінити в частині стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 судових витрат, зменшивши суму з 15 030 грн. на 1731(одна тисяча сімсот тридцять одна) грн.70 коп., з врахуванням витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи в сумі 30,00грн.

Керуючись ст. ст. 303, 304, ч.1 п.3 ст.307, п.4 ч.1 ст.309, 313, 314, 316, 209, 218 ЦПК України, колегія суддів,

ВИРІШИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - задовольнити.

Рішення Фастівського міськрайонного суду Київської області від 10 листопада 2010 року змінити в частині стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 судових витрат, зменшивши суму з 15 030 грн. на 1731(одна тисяча сімсот тридцять одна) грн.70 коп.

Рішення набирає законної сили з моменту проголошення і може бути оскаржене в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий: М.А. Яворським

Судді: Н.В. Ігнатченко

ОСОБА_6