АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Категорія № 39 /1/
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02 серпня 2011 року колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Дніпропетровської області в складі:

головуючого судді Митрофанової Л.В.

суддів : Турік В.П., Братіщевої Л.А.

при секретарі Бадалян Н.О.

за участю: позивача ОСОБА_2, представника ПАТ ЕК «Дніпрообленерго» - ОСОБА_3.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Кривому Розі цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Центрально-Міського районного суду м. Кривого Рогу від 14 лютого 2011 року за позовом ОСОБА_2 до Відкритого акціонерного товариства Енергопостачальна компанія «Дніпрообленерго», яке змінило назву на Публічне акціонерне товариство Енергопостачальна компанія «Дніпрообленерго», третя особа Відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України в м. Кривому Розі Дніпропетровській області, про встановлення факту нещасного випадку на виробництві, про зобов*язання відповідача скласти акт розслідування нещасного випадку на виробництві та компенсації моральної шкоди.,-

В С Т А Н О В И Л А :

ОСОБА_2 звернулась до суду з вищевказаним позовом, який змінювала, посилаючись на ті обставини, що з 08.08.1997 року по 01.09.2008 року працювала за трудовим договором контролером служби збуту на підприємстві Криворізьські міські електричні мережі ПАТ ЕК «Дніпрообленерго».

12.11.1997 року на робочому місці з нею стався нещасний випадок. 20.04.2004 року ОСОБА_2 звернулась до відповідача з вимогою скласти акт розслідування нещасного випадку на виробництві по формі Н-1, в чому їй було відмовлено. На підставі припису Криворізького гірничопромислового територіального управління Держгірпромнагляду від 12.01.2009 року при повторному розслідуванні відповідач знову відмовив в складанні акту по формі Н-1. Тому, позивач просила суд встановити факт нещасного випадку на виробництві отримання травми хребта ОСОБА_2 12.11.1997 року під час виконання нею обов*язків контролера служби збуту за трудовим договором з відповідачем та зобов*язати відповідача скласти акт про нещасний випадок, пов*язаний з виробництвом за формою Н-1 по факту травмування її 12.11.1997 року.

Рішенням Центрально-Міського районного суду м. Кривого Рогу від 14.02.2011 року в задоволенні позову ОСОБА_2 до Відкритого акціонерного товариства Енергопостачальна компанія «Дніпрообленерго», яке змінило назву на Публічне акціонерне товариство Енергопостачальна компанія «Дніпрообленерго», третя особа Відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України в Дніпропетровській області, про встановлення факту нещасного випадку на виробництві, про зобов*язання відповідача скласти акт розслідування нещасного випадку на виробництві,- відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 ставить питання про скасування рішення суду першої інстанції та просить ухвалити нове рішення про задоволення її позову в повному обсязі, оскільки судом першої інстанції при ухвалені оскаржуваного рішення порушені норми матеріального та процесуального права. А саме: судом не взято до уваги, що порушено право позивачки на видачу акту форми Н-1, суд не в повному обсязі дослідив матеріали справи та дав неналежну оцінку доказам наданим позивачкою, тому дійшов неправильного висновку про відмову в задоволені позову.

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги і заявлених вимог, колегія суддів вважає, що скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч.1 ст.308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без зміни, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням вимог матеріального і процесуального права.

Відмовляючи ОСОБА_2 в задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з того, що відповідачем об*єктивно та відповідно до вимог ст.171 КЗпП України, Положення про порядок розслідування та ведення обліку нещасних випадків, професійних захворювань і аварій на виробництві, Закону України Про охорону праці , проведено розслідування випадку травматизму на виробництві та комісія дійшла висновку, що факт травмування ОСОБА_2 на виробництві під час виконання трудових обов*язків відсутній, що викладено в акті форми Н-5.

Як встановлено судом першої інстанції, позивач звернулась до відповідача ПАТ ЕК «Дніпрообленерго» 20.04.2004 року з вимогою скласти Акт розслідування нещасного випадку на виробництві по формі Н-1, у зв*язку з тим, що вона 12.11.1997 року на робочому місці отримала травму, з 12.11.1997 року по 26.11.1997 року знаходилась на амбулаторному лікуванні та їй був виданий лист непрацездатності.

На думку колегії суддів, враховуючи вищевказані обставини справи, при ухваленні рішення суд першої інстанції дійшов правильного висновку щодо відсутності наявних доказів про травмування позивача на виробництві. Оскільки, відповідно до вимог п.11,12 Положення про порядок розслідування та ведення обліку нещасних випадків, професійних захворювань і аварій на виробництві, про кожний нещасний випадок очевидець, працівник, який його виявив, або сам потерпілий повинні доповісти безпосередньо керівникові робіт чи іншому керівникові і вжити заходів для надання долікарської допомоги. Лікувально-профілактичний заклад про кожне звернення потерпілого від нещасного випадку, що не був зареєстрований на підприємстві повинен протягом доби інформувати власника підприємства, де працює потерпілий. Однак, ОСОБА_2 з урахуванням вимог ст.ст.57-66 ЦПК України не надала суду жодних доказів, що вищевказані вимоги Положення були виконані і що факт травмування був якимось чином зафіксований.

Тому, колегія суддів вважає, що розглядаючи спір, суд першої інстанції повно і всебічно дослідив і оцінив обставини по справі, надані сторонами докази, правильно визначив юридичну природу спірних правовідносин і закон, який їх регулює.

Доводи ОСОБА_2 в апеляційній скарзі стосовно того, що суд при ухваленні рішення не дав належної оцінки тим обставинам, що дії комісії по розслідуванню нещасного випадку односторонні, не відповідали вимогам Положення про порядок розслідування..., судом не надано відповідної оцінки свідченням свідків та доказам наданими нею, зокрема листу непрацездатності з 12.11.1997 року, спростовуються висновками суду та матеріалами справи.

Відповідно до вимог ст.214 ЦПК України суд першої інстанції дав належну оцінку наданим позивачем доказам та правильну оцінку як неналежного доказу стосовно запису в амбулаторній карті ОСОБА_2 та лікарняного листа за період з 12.11.1997 року по 26.11.1997 року, який вона надала лише у 2009 році. Оскільки, як убачається з письмової відповіді головного лікаря комунального закладу «Міська лікарня №5» в амбулаторній карті за оспорюваний період, виявлено дописи локалізацій травми, а лист непрацездатності має неналежне оформлення /а.с.48,110/. Крім того, згідно наданих відповідачем доказів, чого не оспорює ОСОБА_2, лист непрацездатності на підприємство на надавала, за оспорюваний період знаходилась на робочому місці та отримала заробітну плату /а.с.61-65/.

Посилання позивача, що судом не взято до уваги вимоги Положення про порядок розслідування та ведення обліку нещасних випадків, професійних захворювань і аварій на підприємствах, в установах і організаціях, спростовуються матеріалами справи та висновками суду.

Згідно наказу адміністрації підприємства №108/09 від 14.05.2004 року, було призначено комісію для розслідування випадку травмування ОСОБА_2, згідно її заяви від 20.04.2004 року /а.с.144-145/.

За результатами розслідування комісією було складено акти форми Н-5 /а.с.7-12/. Повторний акт відповідачем 12.01.2009 року було складено за приписом Криворізького гірничопромислового територіального управління Держгірпромнагляду, оскільки при розслідуванні у 2004 році не приймав участі представник дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві і професійних захворювань у м. Кривому Розі /а.с.76-77,9-12/.

Інші доводи позивача, викладені в апеляційній скарзі, не можуть бути взяті до уваги, оскільки вони фактично зводяться до переоцінки доказів та незгодою з висновками суду по їх оцінці.

За таких обставин колегія суддів, вважає, що судом по справі постановлено законне та вмотивоване рішення, а доводи скарги є безпідставними та спростовуються висновками суду першої інстанції.

Керуючись ст.ст. 303, 307,308, 313-315 ЦПК України, колегія суддів-,

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити.

Рішення Центрально-Міського районного суду м. Кивого Рогу від 14 лютого 2011 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення, але може бути оскаржена в касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили.

Головуючий:

Судді: