АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХЕРСОНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа №22-1411/2011р. Головуючий в 1-й інстанції
ОСОБА_1
Категорія: 67 Доповідач Базіль Л.В.
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

2011 року березня місяця 23 дня колегія суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду Херсонської області в складі:

Головуючого: Базіль Л.В.

Суддів: Лісової Г.Є.

ОСОБА_2

при секретарі: Ващенко А.А.

за участю прокурора: Пуляєв І.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Херсоні цивільну справу за апеляційною скаргою прокурора Голопристанського району Херсонської області на рішення Голопристанського районного суду Херсонської області від 22 квітня 2010 року в справі за заявою ОСОБА_3 ОСОБА_4, заінтересована особа ВГІРФО УМВС України в Херсонській області, про встановлення факту, що має юридичне значення, -

в с т а н о в и л а:

У квітні 2010 року ОСОБА_3 ОСОБА_4 звернувся до суду з заявою про встановлення факту постійного проживання на території України до 1991 року.

Посилався на те, що відповідно до Міжурядової угоди про направлення та прийом вєтнамських громадян на професійне навчання і роботу на підприємствах та в організаціях СРСР від 02.04.1981 року він приїхав із республіки ОСОБА_5 в Україну.

З 1988 року працював на апаратно-ткальному виробництві Чернігівського виробничо-торгівельного текстильно-швацького обєднання.

У 1992 році був звільнений з підприємства у звязку із закінченням строку Міжурядової угоди, та переїхав в м. Херсон де став проживати в гуртожитку за адресою: м. Херсон, вул. І. Куліка, 139/4.

Просить встановити факт проживання на території України до 1991 року для набуття громадянства за територіальним походженням згідно ст.8 Закону України «Про громадянство України».

Рішенням Голопристанського районного суду Херсонської області від 22 квітня 2010 року заяву про встановлення факту, що має юридичне значення задоволено. Встановлено факт постійного проживання ОСОБА_3 ОСОБА_4 на території України до 1991 року постійно.

Не погоджуючись з рішенням суду, прокурор Голо- пристанського району Херсонської області подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права, недоведеність обставин, що мають значення для справи, просить його скасувати і ухвалити нове рішення про відмову у задоволенні заяви ОСОБА_3 ОСОБА_4.

В судовому засіданні суду апеляційної інстанції прокурор підтримав апеляційну скаргу з підстав, викладених у ній.

Заслухавши доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що скарга підлягає задоволенню з таких підстав.

Із матеріалів справи вбачається, що заявнику ОСОБА_6 ОСОБА_4 факт постійного проживання на території України до 1991 року необхідно встановити для набуття громадянства України за територіальним походженням.

Відповідно до ст.1 Закону України «Про громадянство»проживання на території України на законних підставах - це проживання в Україні іноземця чи особи без громадянства, які мають у паспорті громадянина колишнього СРСР зразка 1974 року відмітку про постійну чи тимчасову прописку на території України, або зареєстрували на території України свій національний паспорт, або мають посвідку на постійне чи тимчасове проживання на території України, або їм надано статус біженця чи притулок в Україні.

З копії паспорта та свідоцтва про народження ОСОБА_3 ОСОБА_4 вбачається, що він є громадянином ОСОБА_7 Республіки ОСОБА_5 і термін дії його паспорта, як громадянина ОСОБА_5 продовжено до 28.12.2017 року. На підтвердження постійного проживання на території України ним не надано належних доказів.

Задовольняючи заяву ОСОБА_3 ОСОБА_4, суд першої інстанції не врахував вищезазначених норм матеріального права та не дав належної оцінки наявним у справі доказам.

Також, при вирішенні питання про обґрунтованість заявленої вимоги суду, крім перевірки та встановлення факту постійного проживання особи на території України станом на 24.08.1991 року, необхідно встановити той факт, що заявник подав до компетентного органу зобовязання припинити іноземне громадянство письмово оформлена заява іноземця про те, що в разі набуття громадянства України він припинить громадянство (підданство) іншої держави або громадянство (підданство) інших держав і протягом двох років з моменту набуття ним громадянства України подасть документ про припинення громадянства (підданства) іншої держави або громадянств (підданств) інших держав до органу, що видав йому тимчасове посвідчення громадянина України (абзац 12 ст.1 Закону України «Про громадянство України»).

Заявник не надав суду належних доказів про те, що він звернувся до органів МВС за місцем проживання з відповідною заявою зобовязанням про припинення громадянства ОСОБА_5.

Крім того, судом першої інстанції не враховано, що відповідно до Угоди між Урядом СРСР та Урядом Соціалістичної республіки В,єтнам про направлення та приймання вєтнамських громадян на професійне навчання та роботу на підприємствах і в організаціях СРСР від 02.04.1981 року зазначені громадяни проживали на території України тимчасово на період роботи або навчання.

Таким чином, колегія суддів приходить до висновку, що рішення суду підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення про відмову у задоволені заяви з наведених вище підстав.

На підставі викладеного, ст.8 Закону України «Про громадянство України», керуючись ст. ст. 303, 307, 309 ЦПК України, колегія суддів, -

В И Р І Ш И Л А :

Апеляційну скаргу прокурора Голопристанського району Херсонської області задовольнити.

Рішення Голопристанського районного суду Херсонської області від 22 квітня 2010 року скасувати і ухвалити нове рішення.

ОСОБА_3 ОСОБА_4 у задоволенні заяви про встановлення факту його постійного проживання на території України до 1991 року.

Рішення суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня його проголошення і може бути оскаржено в касаційному порядку протягом двадцяти днів до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, шляхом подачі скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуючий:

Судді: