АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХЕРСОНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Єдиний унікальний номер справи: 22-ц-1801/11
Справа №22ц - 1801/2011р. Головуючий в 1-й інстанції Смирнов Г.С.
Категорія: Доповідач - Францішко В.Й.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

2011 року травня місяця 13 дня колегія суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду Херсонської області в складі:

розглянувши у відкритому судовому засідання в місті Херсоні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на заочне рішення Суворовського районного суду м. Херсона від 23 червня 2010 року в справі за позовом відкритого акціонерного товариства кредитний банк „Надра до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитним договором, -

встановила:

У квітні 2010 року відкрите акціонерне товариство кредитний банк „Надра звернулося до суду з позовом до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитним договором, зазначаючи, що 28.12.2007 року банк уклав з ОСОБА_2 кредитний договір, за умовами якого останній отримав кредит у розмірі 43400 доларів США із строком остаточного повернення до 22.12.2022р. зі сплатою 14,49 % річних за користування кредитними коштами.

У забезпечення виконання зобовязань за кредитним договором 28.12.2007р. банк уклав договір поруки із ОСОБА_3

Посилаючись на те, що ОСОБА_2 порушує умови договору кредиту щодо повернення грошових коштів та відсотків за користування ними, позивач просив суд з підстав, передбачених ст.. 1050 ЦК України, достроково стягнути з відповідачів солідарно на користь банку заборгованість за кредитним договором у розмірі 456129,43 грн., а також судові витрати.

Рішенням суду від 23 червня 2010 року постановлено стягнути з ОСОБА_2 та ОСОБА_3 солідарно на користь ВАТ КБ „Надра заборгованість за кредитним договором у розмірі 456129,43 грн.; судовий збір у розмірі по 850 грн. з кожного, витрати на ІТЗ у розмірі по 60 грн. з кожного.

В апеляційній скарзі ОСОБА_3 просить рішення суду скасувати і ухвалити нове рішення, яким у позові відмовити зазначаючи, що суд при вирішенні даної справи допустив порушення норм матеріального та процесуального права, розглянувши справу за її відсутності, що позбавило апелянта можливості висловити свої заперечення по суту справи, окрім того вважає суму боргу нараховану банком завищеною, оскільки їхні розрахунки з розрахунком позивача не співпадають а останній не надав до суду акту звірки з позичальником або поручителем, обгрунтованих розрахунків по датах чи інші документи, що підтверджували б погоджену заборгованість по кредиту, тому сума боргу залишається спірною.

Письмові заперечення на апеляційну скаргу до суду не надходили.

Заслухавши доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду в межах, визначених ст.303 ЦПК України, колегія суддів прийшла до висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з таких підстав.

Судом встановлено, що 28 грудня 2007 року ВАТ КБ "Надра" та відповідач ОСОБА_2 уклали кредитний договір, за умовами якого відповідачу надано кредит в сумі 43400 доларів США з кінцевим терміном погашення до 22.12.2022 року із сплатою 14,49 відсотків річних.

При цьому ОСОБА_2 зобов'язався щомісячно частково погашати кредит та сплатити відсотки за користування кредитними коштами шляхом сплати рівних (ануїтентних) платежів в сумі 595,81 доларів США відповідно до п.п. 3.3.1 - 3.3.3 Кредитного договору, (а.с. 12)

Для забезпечення виконання зобов'язання за вказаним кредитним договором 28 грудня 2007 року ВАТ КБ "Надра" уклав договір поруки з ОСОБА_3, відповідно до якого остання виступила поручителем перед банком за виконання ОСОБА_2 свого обов'язку повернути кредит та сплатити проценти.

Умовами договорів встановлена солідарна відповідальність поручителя та боржника і визначений обсяг відповідальності поручителя той же, що і у боржника.

Починаючи з моменту отримання кредитних грошових коштів ОСОБА_2 користувався зазначеними коштами, однак не виконував належним чином свої зобов'язання, не вчасно та не в повному обсязі сплачуючи тіло кредиту та нараховані проценти.

Зазначені факти сторони визнають і не спростовують.

При вказаних обставинах суд, на думку колегії суддів, прийшов до правильного висновку про те, що позивач, як Кредитодавець, відповідно до ч.2 ст. 1050, ч. 2 ст. 1054 ЦК України має право вимагати від ОСОБА_2, як позичальника, що прострочив повернення чергової частки позики, дострокового повернення частини кредиту, що залишилася та сплати належних йому процентів і обґрунтовано стягнув з відповідачів, як солідарних боржників з підстав, передбачених умовами укладених сторонами договорів кредиту і поруки та відповідно до вимог ст.ст. 553, 554 ЦК України, належні позивачеві грошові кошти, в тому числі, пеню за несвоєчасне повернення тіла кредиту та нарахованих відсотків.

Висновки суду відповідають обставинам справи в межах наданих сторонами доказів та вимогам норм матеріального права, що регулюють спірні правовідносини.

Доводи апеляційних скарг висновки суду по суті спору не спростовують і, як такі, що не ґрунтуються на законі та доказах, підлягають відхиленню.

При цьому, колегія суддів вважає, що доводи апеляційної скарги, щодо розгляду справи за відсутності апелянта не може бути підставою для скасування правильного по суті рішення, враховуючи крім того, що ОСОБА_3 була повідомленою належним чином про час та місце судового засідання, про що свідчить поштове повідомлення, зміст якого належними доказами не спростований (а.с. 27-28).

Твердження апелянта на те, що кредитний договір укладений з ОСОБА_2 без її як дружини на те письмової згоди не має правового значення при вирішені даної справи, оскільки дійсність зазначеного договору не оспорювалася і наведена обставина дослідженню судом не підлягала.

Що ж стосується доводів апеляційної скарги про невідповідальність стягнутих судом грошових коштів, розміру заборгованості за кредитним договором та інших витребуваних позивачем за цим договором виплат, то вони не ґрунтуються на належних доказах і не містять інших, ніж наведених банком розрахунків.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 303, 307, 308 ЦПК України, колегія

суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 відхилити.

Рішення Суворовського районного суду м. Херсона від 23 червня 2010 року залишити без змін.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили негайно з дня її проголошення і може бути оскаржена в касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду

Головуючий: (підпис) ОСОБА_4

Судді: (три підписи)

Згідно оригінала суддя В.Й. Францішко