АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХМЕЛЬНИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________
Справа № 22ц-2534/11
Провадження № 2-1483/11
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 липня 2011 року м. Хмельницький

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Апеляційного суду Хмельницької області

в складі: головуючої судді Корніюк Т.П.,

суддів: Талалай О.І., Пєнти І.В.,

з участю секретаря: Джафарової Т.Б.

представника ОСОБА_1 ОСОБА_2, відповідачки ОСОБА_3

розглянула у відкритому судовому засіданні цивільну справу № 22ц-2534 за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Хмельницького міськрайонного суду від 5 квітня 2011 року за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про відшкодування шкоди.

Заслухавши доповідача, пояснення учасників процесу, перевіривши матеріали справи, ознайомившись з доводами апеляційної скарги, колегія суддів

в с т а н о в и л а :

ОСОБА_3, звертаючись в суд з зазначеним позовом вказувала, що 19.08.2010р. в м. Хмельницькому по вул. Раєвського, 8 її покусала собака відповідачки, яка неодноразово здійснювала на неї напади, оскільки утримується з порушенням правил утримання собак, внаслідок чого їй було заподіяно легкі тілесні ушкодження, що спричинили короткочасний розлад здоровя. Позивачка вказує, що через недбалість ОСОБА_1 щодо утримання собаки вона зазнала фізичних та моральних страждань, страх, безпорадність, вимушена була звертатись за медичною допомогою з приводу свого здоровя, а тому і просила суд винести рішення, яким стягнути з відповідачки моральну шкоду в розмірі 7200 грн.

Рішенням Хмельницького міськрайонного суду від 05 квітня 2011 року позов задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 2000 грн. моральної шкоди.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 з рішенням суду не погоджується, просить його скасувати та ухвалити нове рішення, яким задовольнити частково позовні вимоги, стягнувши з неї моральну шкоду в сумі 500 грн., посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, і зазначаючи, що позивачка спровокувала собаку, яка її вкусила, а також судом першої інстанції не взято до уваги, що її не було притягнуто до адміністративної відповідальності за неналежне утримання собаки. Крім того апелянт зазначає, що суд не взяв до уваги всіх обставин справи, характеру заподіяних моральних страждань і стягнув моральну шкоду у розмірі, що перевищує реальні моральні страждання ОСОБА_3.

__________________________________________________________________

Головуючий у першій інстанції: ОСОБА_4 Справа № 22ц-2534

Доповідач: Корніюк А.П. Категорія № 30

Представник ОСОБА_1 апеляційну скаргу підтримала в повному обсязі.

ОСОБА_3 апеляційну скаргу не визнала і просить її відхилити.

Заслухавши пояснення учасників процесу та перевіривши матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

Відповідно до ст. 308 ч. 1 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Згідно ч.1ст.213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим.

Судом вірно зясовані фактичні обставини справи та дана їм належна оцінка, а його висновки підтверджуються матеріалами справи і ґрунтуються на нормах діючого законодавства.

Згідно положень ст. 1187 ЦПК України джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов'язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, механізмів та обладнання, використанням, зберіганням хімічних, радіоактивних, вибухо- і вогненебезпечних та інших речовин, утриманням диких звірів, службових собак та собак бійцівських порід тощо, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб. Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Особа, яка здійснює діяльність, що є джерелом підвищеної небезпеки, відповідає за завдану шкоду, якщо вона не доведе, що шкоди було завдано внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого.

Законодавцем визначено, що будь яке перебування домашньої тварини без супроводу поза межами місця її постійного утримання - є протиправним.

Пунктом 2 Правил тримання собак, котів і хижих тварин у населених пунктах Української РСР, затверджених Міністерством житлово комунального господарства УРСР, Міністерством сільського господарства УРСР, Міністерством охорони здоров»я УРСР 18.06.1980р., що є чинними (далі Правила), встановлено, що підприємства, установи, організації і громадяни власники собак, котів і хижих тварин зобовязані суворо дотримуватися санітарно-гігієнічних норм і правил їх тримання при умові обовязкового забезпечення безпеки людей. Відповідно до пп. в) п.3 Правил при додержанні вимог, вказаних у пункті 2 цих Правил дозволяється тримати собак у населених пунктах у вільному вигулі на ізольованій, добре обгородженій території (в ізольованому приміщенні), на привязі або без неї. Згідно п.п. б) та г) п.6 Правил власники собак, котів і хижих тварин зобовязані тримати сторожових собак на привязі і спускати їх з привязі лише в закритих дворах, що виключають можливість втечі; про наявність собак застерігати написом.

Встановлено, що 19.08.2010р. собака породи вівчарка, що належить відповідачці ОСОБА_1, перебуваючи без догляду на вулиці Раєвського м. Хмельницького вкусила ОСОБА_3 за нижню частину лівої ноги, в результаті чого остання отримала легкі тілесні ушкодження, що спричинили короткочасний розлад здоров»я, які проявилися у вигляді крововиливів ран м»яких частин лівої гомілки. Дані обставини підтверджуються доказами, дослідженими в суді першої інстанції та матеріалами справи ( а.с. 5-7, 22- 23, матеріалами перевірки заяви ОСОБА_3 ).

Положеннями ст. 23 ЦК України визначено, що особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв»язку з ушкодженням здоров»я. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування судом враховуються вимоги розумності і справедливості.

У п. 9 Постанови № 4 від 31.03.1995 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» Пленум Верховного Суду України звернув увагу, що розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення), та з урахуванням інших обставин. Зокрема суд враховує стан здоровя потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих та виробничих стосунках, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану. Визначаючи розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди, суд повинен наводити в рішенні відповідні мотиви.

Судом першої інстанції вірно встановлено, що в результаті порушення ОСОБА_1 Правил тримання собак, котів і хижих тварин у населених пунктах Української РСР ОСОБА_3 перенесла моральні та фізичні страждання, біль та переляк від нападу та укусу собаки, і дана подія вплинула на психологічний стан відповідачки, також було порушено нормальну життєдіяльність ОСОБА_3 і розмір стягнутої судом моральної шкоди відповідає розміру моральним стражданням відповідачки. Дані обставини підтверджуються дослідженими в судовому засіданні доказами. А тому, доводи апеляційної скарги щодо невідповідності розміру стягнутої судом моральної шкоди та перенесеними ОСОБА_3 стражданнями є безпідставними.

Колекгія суддів не приймає до уваги доводи апеляційної скарги щодо порушення судом першої інстанції п.9 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди», адже при визначенні розміру моральної шкоди судом першої інстанції було враховано усі обставини справи, характер та обсяг фізичних, душевних і психічних страждань ОСОБА_3

Колегія суддів вважає, що доводи апеляційної скарги в тій частині, що судом було надано неналежну оцінку усім доказам в їх сукупності та невірно застосовано норми матеріального права є безпідставними, адже судом першої інстанції у відповідності з вимогами ст.212 ЦПК України в рішення відображено результати оцінки письмових доказів та показів свідка ОСОБА_5

Керуючись ст.ст. 307, 308, 313-314, 317, 319, 324 ЦПК України, колегія суддів

у х в а л и л а:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 відхилити

Рішення Хмельницького міськрайонного суду від 5 квітня 2011 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, проте може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Головуюча: підпис. Судді: підписи.

З оригіналом згідно.

Суддя апеляційного суду А.П. Корніюк