Рішення

Іменем України

12.04.2011 місто Маріуполь

Орджонікідзевський районний суд міста Маріуполя Донецької області у складі:

головуючого судді Гноєвой С.С.,

при секретарях Кушнаренко Е.А., Ковальовій М.В.,

за участю позивачки ОСОБА_1,

відповідача ОСОБА_2,

представника відповідача ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Маріуполі справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини, яка продовжує навчання;-

В С Т А Н О В И В:

В січні 2011 року позивачка звернулась до суду із позовом до відповідача ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини яка продовжує навчатись. В обґрунтування заявлених вимог позивачка посилалась на те, що вона з відповідачем знаходилась в зареєстрованому шлюбі. Від браку вони мають сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1. В теперішній час син навчається на третьому курсі ВСП «Бердянський коледж Таврійського Державного агротехнологічного університету», що потребує додаткових фінансових витрат, які позивачка, як інвалід третьої групи, не може йому надати у повному обсязі. Вважала, що у відповідача ОСОБА_2 мається фінансова можливість надавати фінансову допомогу сину, оскільки він має право на отримання пенсії по 1-му списку і не має інших дітей які потребують матеріальної допомоги. В звязку із викладеним просила суд стягнути з відповідача на користь ОСОБА_4 аліменти в розмірі ? частини зі всіх видів заробітку.

В судовому засіданні позивачка ОСОБА_1 підтримала позовні вимоги в повному обсязі, просила їх задовольнити та пояснила, що син ОСОБА_4 навчається на бюджетній формі навчання у навчальному закладі розташованому у місті Бердянськ та проживає у гуртожитку. Не дивлячись на те, що син отримує стипендію він потребує матеріальної допомоги, яку вона як непрацюючий інвалід третьої групи, не може йому надавати у повному обсязі.

Відповідач та його представник у судовому засіданні позовні вимоги не визнали, та пояснили, що син відповідача - ОСОБА_4 на даний час з матірю не мешкає а проживає у гортожутку при навчальному закладі. В звязку із тим, що відповідач ніде не працює, та не отримує пенсію у нього відсутня фінансова можливість надавати допомогу своєму повнолітньому сину. Також відповідач зазначив що у нього на утриманні знаходиться його батьки похилого віку яким він постійно надає посильну матеріальну допомогу. Вважає що син може забезпечувати себе особисто.

Заслухавши пояснення осіб, що беруть участь у справі, дослідивши наданні докази, суд вважає, що позов не підлягає задоволенню виходячи з наступного.

Як встановлено матеріалами справи, ОСОБА_2 та ОСОБА_5 перебували у зареєстрованому шлюбі, який був розірваний 12 серпня 2003 року Орджонікідзевським відділом реєстрації актів громадянського стану міста Маріуполя Донецької області, актовий запис № 261.

Від цього шлюбу мають повнолітнього сина, ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, батьком якого, згідно свідоцтва про народження, виданого 1 жовтня 1992 року відділом РАГСа Орджонікідзевського районного виконавчого комітету міста Маріуполя Донецької області, актовий запис № 809, є відповідач по справі ОСОБА_2.

Згідно довідки навчального закладу № 697 від 15 жовтня 2010 року ОСОБА_4 навчається на 3-му курсі очного відділення ВСП «Бердянський коледж Таврійського Державного агротехнологічного університету». Дата закінчення учбового закладу 01 липня 2012 року.

Згідно довідки управління пенсійного фонду в Орджонікідзевському районі від 31 січня 2011 року, відповідач ОСОБА_2 перебуває на обліку в УПФУ в Орджонікідзевського району. Пенсія знаходиться в стадії призначення.

Відповідно до свідоцтва про шлюб виданого Орджонікідзевським відділом реєстрації актів цивільного стану Маріупольського міського управління юстиції Донецької області 19 квітня 2007 року ОСОБА_2 уклав шлюб з ОСОБА_5, актовий запис №77.

Згідно до довідки від 01 лютого 2011року наданої квартальним комітетом №1 ОСОБА_2 зареєстрован за адресою ІНФОРМАЦІЯ_2, разом з ним мешкає дружина ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_3.

Відповідно до ст. 199 Сімейного кодексу України, батьки зобовязані утримувати своїх повнолітніх дітей, якщо вони продовжують навчання і у звязку з цим потребують матеріальної допомоги, за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу.

Згідно зі ст. ст. 182, 200 Сімейного кодексу України суд при визначені розміру аліментів має враховувати стан здоровя та матеріальне становище дитини, стан здоровя та матеріальне становище платника аліментів, наявність у нього інших аліментних зобовязань, непрацездатних утриманців та інші обставини, які мають суттєве значення по справі.

Виходячи з вищенаведеного, з урахуванням матеріального становища відповідача, його зобовязань по утриманню своєї родини, зобовязань перед батьками похилого віку, суд прийшов до переконання про відсутність у відповідача ОСОБА_2 можливості надавати матеріальну допомогу своєму повнолітньому сину ОСОБА_4. При цьому суд враховує, що повнолітній ОСОБА_4 має потенціальну можливість реалізувати своє право на труд.

Відповідно до ст.10,60 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведеності перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Суд вважає, що позивачка в судовому засіданні не довела будь-якими належними та допустимими доказами наявність у відповідача можливості надавати матеріальну допомогу повнолітньому сину, заперечення відповідача, з цього приводу позивачкою не спростовані.

На підставі ст. ст. 182, 199, 200 Сімейного кодексу України, керуючись ст. ст. 10, 11, 60, 209, 212, 214-215 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В:

В задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини, яка продовжує навчання відмовити.

Рішення суду може бути оскаржено в апеляційному порядку до Апеляційного суду Донецької області через Орджонікідзевський районний суд міста Маріуполя шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя ________________