АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________
Справа № 22-ц-404/2011 р. Головуючий 1-ї інстанції Шмадченко С.И.
Категорія : про припинення права на Доповідач - Кірсанова Л.І.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 лютого 2011 року судова колегія судової палати у цивільних справах апеляційного суду Харківської області в складі

головуючого судді - Кірсанової Л.І.

суддів Пилипчук Н.П., Трішкової І.Ю.

при секретарі Білобровій В.О.

розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Харкові цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Київського районного суду м. Харкова від 12 листопада 2010 року по справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про припинення права на частину майна,-

В С Т А Н О В И Л А :

В серпні 2009 року позивачка звернулася до суду з вказаним позовом. В обґрунтування позовних вимог зазначала, що їй належить право приватної власності на 29/36 частин квартири за адресою АДРЕСА_1. Відповідачу належить 7/36 вказаної спірної квартири. Рішенням Київського районного суду м. Харкова від 22 вересня 2008 року ОСОБА_2 вселений в спірну квартиру. Просила припинити право спільної власності на квартиру, так як проживання відповідача в квартирі може нашкодити її здоровю. Крім того позивачка подала заяву, в якій просила заборонити вчиняти дії по примусовому вселенню ОСОБА_2 в спірну квартиру відповідно до примусового виконання виконавчого листа. Ухвалою Київського районного суду м. Харкова від 18 серпня 2009 року заборонено вчиняти дії по примусовому вселенню ОСОБА_2 в спірну квартиру відповідно до виконавчого листа від 22.09.2008 року, яке назначено на 21.08.2009 року державним виконавцем Київського відділу ДВС ОСОБА_3 На цей час ОСОБА_2 звернувся з заявою про скасування вказаних заходів забезпечення позову, так як він не має іншого житла і вважає, що позивач зловживає своїми правами.

Ухвалою Київського районного суду м. Харкова від 12 листопада 2010 року скасована ухвала цього суду від 18 серпня 2009 року про заборону на вчинення дій по примусовому вселенню ОСОБА_2 в спірну квартиру.

В апеляційній скарзі позивач ОСОБА_1 , посилаючись на порушення норм процесуального права, просить скасувати вказану ухвалу від 12.11.2010 року. Зазначає, що проживання з відповідачем в квартирі не можливе, так як у них дуже неприязні стосунки. В звязку із чим його вселення в квартиру на стадії розгляду справи, може привести до негативних тяжких наслідків.

Судова колегія, заслухавши доповідь судді, перевіривши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, приходить до висновку, що вона підлягає задоволенню частково .

З матеріалів справи убачається, що 18 серпня 2009 року для забезпечення позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про припинення права на частину майна, суддею була накладена заборона на вчинення дій по примусовому вселенню ОСОБА_2 в квартиру АДРЕСА_2, у якій на даний час мешкає ОСОБА_1 .

На цей час ОСОБА_2 звернувся з заявою до районного суду про скасування вказаних заходів забезпечення позову, так як він не має іншого житла і вважає, що позивач зловживає своїми правами.

Відповідно до ст. 151, ч. 3 ст.. 154 ЦПК України суд за заявою осіб, які беруть участь у справі, може вжити заходи забезпечення позову. Заходи забезпечення позову можуть бути скасовані судом, який розглядає справу.

Задовольняючи вказану заяву ОСОБА_2 , районний суд вийшов за межі своїх повноважень та помилково скасував ухвалу цього суду від 18 серпня 2009 року про заборону на вчинення дій по примусовому вселенню ОСОБА_2 в спірну квартиру.

Відповідно до п. 2 ст. 313 ЦПК України розглянувши скаргу на ухвалу суду першої інстанції, апеляційний суд скасовує ухвалу і постановляє ухвалу з цього питання, якщо воно було вирішено судом першої інстанції з порушенням норм процесуального права або при правильному вирішенні було помилково сформульовано суть процесуальної дії чи підстави її застосування.

Судова колегія знаходить, що заява ОСОБА_2 про скасування заходів забезпечення позову підлягає задоволенню, так як йому відповідно до рішення Київського районного суду м. Харкова від 07 лютого 2008 року належить право власності на частку спірної квартири. Рішенням цього суду від 23 вересня 2008 року ОСОБА_2 вселений в спірну квартиру. З апеляційної скарги та пояснень його представника в судовому засіданні апеляційного суду вбачається, що на цей час він не має іншого житла, а позивач перешкоджає йому проживати в спірній квартирі.

В зв»язку з наведеним судова колегія апеляційну скаргу задовольняє частково , скасовує ухвалу районного суду від 12 листопада 2010 року. Заяву ОСОБА_2 про скасування заходів забезпечення позову задовольняє та скасовує заходи забезпечення позову, накладені ухвалою вказаного суду від 18 серпня 2009 року про заборону вчиняти дії по примусовому вселенню ОСОБА_2 в спірну квартиру .

Керуючись ст. ст. 303, 304, п. 2 ч.2 ст. 307, п.2 ст. 312 , 315, 317, 319 ЦПК України, судова колегія

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу задовольнити частково.

Ухвалу Київського районного суду м. Харкова від 12 листопада 2010 року скасувати. Заяву ОСОБА_2 про скасування заходів забезпечення позову задовольнити та скасувати заходи забезпечення позову, накладені ухвалою Київського районного суду м. Харкова від 18 серпня 2009 року про заборону вчиняти дії по примусовому вселенню ОСОБА_2 в квартиру АДРЕСА_3 .

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий: Судді: