АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________
Справа № 22-ц-6113/2011 р. Головуючий суддя І інстанції Скляренко С.О.
Категорія: визнання права власності Доповідач - Тичкова О.Ю.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 травня 2011 року судова колегія судової палати з цивільних справ апеляційного суду Харківської області в складі:

головуючого - судді Тичкової О.Ю.,

суддів колегії - ОСОБА_1, ОСОБА_2

при секретарі - Соколовій А.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Харкові цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_3

на рішення Ленінського районного суду м. Харкова від 21 лютого 2011 року

по цивільній справі за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_3, третя особа - ОСОБА_5 про визнання права власності на частку житлового будинку з надвірними будівлями в порядку спадкування обов'язкової частки спадщини та за зустрічним позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4, ОСОБА_6, третя особа - ОСОБА_5 про визнання права власності на частку житлового будинку з надвірними будівлями в порядку спадкування за заповітом,-

ВСТАНОВИЛА:

В листопаді 2008 року ОСОБА_4 звернулась до суду з позовом, в якому просила визнати за нею право власності на 1/8 частину житлового будинку з надвірними будівлями по вул. Вітебській, 35 в м. Харкові - обовязкову частку у спадщині після смерті батька ОСОБА_7

В обгрунтування позову зазначила, що її батько ОСОБА_7 був власником 4/8 частини житлового будинку з надвірними будівлями по вул. Вітебській, 35 в м. Харкові. 04 грудня 2007 року ОСОБА_7 помер. За життя ОСОБА_7Д, заповів все своє майно її брату - ОСОБА_3 На момент відкриття спадщини позивач була непрацездатною за віком, тому вважає, що має право на обов'язкову частку в спадщині, яка дорівнює 1/8 частини спадщини. Оскільки вона зареєстрована та постійно проживала в будинку на час смерті спадкодавця, вважає, що прийняла спадщину у встановленому законом порядку. Проте, оформити спадщину вона не може у зв'язку з тим, що ОСОБА_3 утримує правовстановлюючі документи на будівлю, заповіт та не бажає оформлювати спадщину.

ОСОБА_3 звернувся до суду з зустрічним позовом, в якому з урахуванням уточнень просив визнати за ним право власності на 4/8 частини будинку з надвірними будівлями по вул. Вітебській, 35 в м. Харкові в порядку спадкування за заповітом після смерті батька ОСОБА_7

В обгрунтування зустрічного позову зазначив, що згідно заповіту ОСОБА_3, померлого 04 грудня 2007 року, він є єдиним спадкоємцем належного йому майна. Його батькові належали 4/8 частки житлового будинку з надвірними будівлями по вул. Вітебській, 35 в м. Харкові. 1/2 частка зазначеного будинку належить ОСОБА_5, який є чоловіком позивача за первісним позовом ОСОБА_4 Між співвласниками будинку було укладено та нотаріально посвідчено договір про встановлення порядку користування конкретними частинами будинку. ОСОБА_4 була зареєстрована та постійно проживала в тій частині будинку, що належить ОСОБА_5 ОСОБА_6, яка також є дитиною померлого ОСОБА_3, на момент відкриття спадщини проживала окремо від спадкодавця. Ні ОСОБА_4, ні ОСОБА_6 не звертались до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини. Він в установленому порядку звернувся із заявою про прийняття спадщини до нотаріальної контори та фактично вступив в управління та розпорядження спадковим майном, оскільки все життя проживав разом з батьком в його частині будинку.

Третя особа ОСОБА_4 І.3. підтримав позовні вимоги ОСОБА_4 та просив їх задовольнити.

ОСОБА_6 в судове засідання не з'явилась, надала суду заяву про слухання справи в її відсутність.

Рішенням Ленінського районного суду м. Харкова від 21 лютого 2011 року позов ОСОБА_4 та зустрічний позов ОСОБА_3 задоволені частково, визнано за ОСОБА_4) Л.П. право власності на 1/12 частину спірного будинку, як обов'язкову частку у спадщині після смерті батька, а за ОСОБА_3 - право власності на 5/12 частин спірного будинку в порядку спадкування за заповітом.

Не погодившись з рішенням суду, ОСОБА_3 подав апеляційну скаргу, в якій просить рішення суду скасувати, ухвалити нове рішення, яким відмовити у задоволенні позову ОСОБА_4, а зустрічний позов задовольнити. При цьому посилається на порушення судом першої інстанції норм процесуального та матеріального права.

Судова колегія, заслухавши доповідь судді, пояснення сторін та інших учасників процесу, дослідивши матеріали справи та обговоривши наведені в скарзі доводи, вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню частково, а рішення суду зміні з наступних підстав.

Як встановлено судом та підтверджується матеріалами справи, ОСОБА_7 помер 04 грудня 2007 року ( а.с. 7). Після його смерті відкрилася спадщина на 4/8 частини житлового будинку з надвірними будівлями по вул. Вітебській, 35 в м. Харкові. Спадкоємцями померлого за заповітом є його син ОСОБА_3 ( а.с. 38) та донька спадкоємця ОСОБА_4, яка на час відкриття спадщини була непрацездатною ( а.с. 8) і тому відповідно до ст. 1241 ЦК України має право на обовязкову частку у спадщині.

Задовольняючи частково позов ОСОБА_4 , суд виходив з того, що ОСОБА_4 у встановленому законом порядку прийняла спадщину, оскільки була зареєстрована та постійно проживала у спірному будинку разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини.

Проте, судова колегія з зазначеним висновком суду погодитися не може.

Згідно даних паспорту на імя ОСОБА_4 ( а.с. 9) та даних будинкової книги для прописки громадян проживаючих в будинку, ОСОБА_4 зареєстрована та постійно проживає у ІНФОРМАЦІЯ_1 з 1977 року по теперішній час.

При цьому, відповідно до матеріалів справи на час смерті батька вона проживала у 1/2частині будинку, що належить її чоловіку ОСОБА_4 І.3. та була виділена йому користування за договором між ОСОБА_3 та Мльцевим І.3. про встановлення між співвласниками будинку порядку користування конкретними частинами будинку та надвірними будинками від 18.06.1985 року.

У судовому засіданні у суді апеляційної інстанції ОСОБА_4 та її представник, ОСОБА_6 та третя особа ОСОБА_4 І.3. підтвердили, що померлий ОСОБА_7 та ОСОБА_4 у спірному житловому будинку проживали окремо, різними родинами ( у житлових приміщеннях будинку, що були визначені договором між співвласниками від 18.06.1985 року), спільного господарства не вели, спільного бюджету не мали.

За змістом ст.1268 ЦК для визнання особи такою, що прийняла спадщину необхідно наявність доказів про постійне проживання такої особи на час відкриття спадщини разом із спадкодавцем та відсутність з її боку відмови від спадщини протягом строку встановленого ст. 1270 ЦК України або наявність доказів звернення особи, яка на час відкриття спадщини не проживала разом із спадкодавцем, до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини.

В супереч вимог ст.,ст. 10,60 ЦК України ОСОБА_4 доказів свого постійного проживання разом із спадкодавцем суду першої та апеляційної інстанції не надала.

Згідно довідки другої Харківської державної нотаріальної контори від 01.02.2011 року, після смерті ОСОБА_8 - 04.12.2007 року з заявою про прийняття спадщини від 15.12.2007 року звернувся ОСОБА_3 ОСОБА_4 з відповідною заявою до нотаріальної контори не зверталася (а.с. 133).

За таких обставин, висновок суду про прийняття ОСОБА_4 обовязкової частини спадщини після смерті батька, в порядку встановленому п. 3 ст. 1268 ЦК України не відповідає обставинам справи та вимогам закону.

Задовольняючи зустрічний позов ОСОБА_3, суд дійшов правильного висновку про належне прийняття ним спадщини шляхом звернення до нотаріальної контори з відповідною заявою.

Разом з тим, суд зробив передчасний та невірний висновок щодо визнання за ним права власності на 5/12 частин спірного будинку в порядку спадкування за законом.

Згідно довідки Харківського міського бюро технічної інвентаризації від 02.09.2008 року за життя спадкодавцю належало 4/8 частини будинку № 35 по вул. Вітебській в м. Харкові ( а.с. 6).

За таких обставин, рішення суду в частині визнання за ОСОБА_4 права власності на 1/12 частину домоволодіння підлягає зміні, з ухваленням нового рішення про відмову у задоволенні позову ОСОБА_4 та визнання за ОСОБА_3 прав власності на 4/8 частини житлового будинку з надвірними будівлями № 35 по вул. Вітебській в м. Харкові.

Відповідно до вимог п.,п. 3,4 ч. 1 ст. 309 ЦПК України суд апеляційної інстанції ухвалює рішення про зміну рішення суду першої інстанції у разі невідповідності висновків суду обставинам справи і як слідство неправильного застосування матеріального закону, якщо помилки у неправильно прийнятому рішенні можливо усунути без його скасування і вони стосуються окремих його частин.

Керуючись ст.ст. 303, 304, п.,п.3, 4 ч.1 ст. 309, ст.ст. 313, 316. 317, 319 ЦПК України, судова колегія,-

ВИРІШИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 - задовольнити частково.

Рішення Ленінського районного суду м. Харкова від 21 лютого 2011 року - змінити.

В задоволенні позову ОСОБА_4 до ОСОБА_3, ОСОБА_6, третя особа - ОСОБА_5 про визнання права власності на частку з надвірними будівлями в порядку спадщини за заповітом - відмовити.

Зустрічний позов ОСОБА_3 до ОСОБА_4, ОСОБА_6, третя особа - ОСОБА_5 про визнання права власності в порядку спадкування за заповітом - задовольнити.

Визнати за ОСОБА_3 право власності на 4/8 частини житлового будинку з надвірними будівлями № 35 по вул. Вітебській в м. Харкові.

Стягнути з ОСОБА_4, ОСОБА_6 на користь ОСОБА_3 судові витрати по 40 ( сорок) гривень 50 ( пятдесят) копійок з кожної.

Рішення суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту його проголошення і може бути оскаржене до Вищого спеціалізованого суду з розгляду цивільних та кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили.

Головуючий:

Судді: