Справа № 2-о-245/11
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 вересня 2011 року Солом'янський районний суд м. Києва

у складі: головуючого судді: Оксюти Т.Г.

при секретарі Прохоровій К.Д.

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду, в місті Києві цивільну справу окремого провадження за заявою ОСОБА_1, заінтересовані особи: ОСОБА_2, Головне управління юстиції у м. Києві про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем, -

В С Т А Н О В И В:

Заявник звернулась до суду з заявою про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем.

Свої вимоги обґрунтовує тим, що ІНФОРМАЦІЯ_6 року померла ОСОБА_3, яка доводилась їй свекрухою та була матір'ю її чоловіка -ОСОБА_4, з яким заявник з 1981 року перебувала у шлюбі та який помер ІНФОРМАЦІЯ_7 року.

Вона є спадкоємцем ОСОБА_3 за заповітом, який було складено останньою на її ім'я після смерті сина.

Після ОСОБА_3 відкрилася спадщина, яка складається з квартири АДРЕСА_1.

Як до дня смерті ОСОБА_3, так і на час відкриття спадщини заявник постійно проживала з померлою у квартирі АДРЕСА_1. В зазначеній квартирі заявник, її чоловік -ОСОБА_4 та спадкодавець постійно проживали однією сім'єю. Після смерті ОСОБА_4 (чоловіка заявника та сина спадкодавця), заявник продовжувала постійно проживати разом із ОСОБА_3 та мешкала з нею до дня її смерті, тим більше що ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, була похилого віку та потребувала сторонньої допомоги, особливо після смерті свого сина.

Заява про відмову від спадщини заявником не подавалась.

З огляду на те, що в складі спадщини наявне нерухоме майно, у силу вимог частини 1 статті 1299 ЦК України спадкоємці зобов'язані зареєструвати право на спадщину в органах, які здійснюють державну реєстрацію нерухомого майна. Для цього заявнику необхідно було отримати свідоцтво про право на спадщину.

Проте, при зверненні до нотаріальної контори за отриманням зазначеного свідоцтва нотаріус визнав непідтвердженим факт постійного проживання заявника ОСОБА_1 зі спадкодавцем та відмовив їй у видачі свідоцтва, зауваживши про пропуск шестимісячного строку для прийняття спадщини.

Зазначила, що вона була зареєстрована у АДРЕСА_7, у той час як спадкодавець була зареєстрована у АДРЕСА_6.

Однак, заявник хоч і була зареєстрована за іншою адресою, проте, на час відкриття спадщини вона постійно проживала разом із спадкодавцем у квартирі за адресою АДРЕСА_2.

Дані обставини підтверджуються листом КП «Дирекція з управління та обслуговування житлового фону»від 23.05.2011 року та актом від 19.05.2011 року.

Іншими спадкоємцями ОСОБА_3 є ОСОБА_2, який є сином заявника.

ОСОБА_2 є спадкоємцем ОСОБА_3 за законом першої черги в порядку спадкової трансмісії.

ОСОБА_2 доводиться спадкодавцю онуком. Право на спадкування після ОСОБА_3 виникає у ОСОБА_2 замість сина ОСОБА_3 -ОСОБА_4, який помер ІНФОРМАЦІЯ_7 року та доводився спадкодавцю сином, заявнику -чоловіком, а ОСОБА_2 - батьком.

Інших спадкоємців за законом або за заповітом у ОСОБА_3 немає.

Між заявником та її сином ОСОБА_2, немає спору з приводу спадкового майна.

Заповіт ОСОБА_2 не оспорюється, так само як і факт постійного проживання заявника із спадкодавцем та прийняття нею спадщини після спадкодавця.

На підставі вищевикладеного просила заяву задовольнити.

Заявник та її представник в судовому засіданні вимоги підтримали у повному обсязі та просили їх задовольнити.

Заінтересована особа ОСОБА_2 в судовому засіданні проти задоволення заяви не заперечував.

Заінтересована особа Головне управління юстиції у м. Києві в судове засідання свого представника не направила, про дату та час розгляду справи повідомлена належним чином, причини неявки суду не повідомила.

Суд, вислухавши думку заявника та її представника, заінтересованої особи ОСОБА_2, вивчивши та дослідивши матеріали справи, приходить до висновку про задоволення заяви, виходячи з наступного.

Згідно ч. 2 ст. 256 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Судом встановлено, що згідно свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 виданого Відділом реєстрації смерті у м. Києві, ІНФОРМАЦІЯ_6 року померла ОСОБА_3.

ОСОБА_3 доводилась заявнику ОСОБА_1 свекрухою та була матір'ю її чоловіка -ОСОБА_4, з яким заявник з 1981 року перебувала у шлюбі та який помер ІНФОРМАЦІЯ_7 року.

Вищевказане підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_2 виданого Відділом реєстрації смерті у м. Києві ІНФОРМАЦІЯ_7 року та свідоцтвом про укладення шлюбу серії НОМЕР_3 виданого Центральним Палацом одруження 03.07.1981 року.

Встановлено, що заявник ОСОБА_1 є спадкоємцем померлої ІНФОРМАЦІЯ_6 року ОСОБА_3 за заповітом, який останньою було складено на ім'я заявника після смерті свого сина -ОСОБА_4.

Після смерті ОСОБА_3 відкрилася спадщина, яка складається з квартири АДРЕСА_3.

Як до дня смерті ОСОБА_3, так і на час відкриття спадщини заявник ОСОБА_1 постійно проживала з померлою у квартирі АДРЕСА_4. В зазначеній квартирі заявник, її померлий чоловік -ОСОБА_4 та спадкодавець постійно проживали однією сім'єю.

Після смерті чоловіка заявника та сина спадкодавця ОСОБА_4, заявник ОСОБА_1 продовжила постійно проживати разом із ОСОБА_3 та мешкала з нею до дня її смерті.

Крім того, в судовому засіданні встановлено, що спадкодавець ОСОБА_3 була ІНФОРМАЦІЯ_1, та потребувала сторонньої допомоги, особливо після смерті свого сина.

За умовами частини 3 статті 1268 Цивільного кодексу України спадкоємець, який постійно проживав разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Згідно з частиною 2 статті 1220 ЦК України часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, із якого вона оголошується померлою.

Встановлено, що заява про відмову від спадщини ОСОБА_1 не подавалась.

З огляду на те, що в складі спадщини наявне нерухоме майно, у силу вимог частини 1 статті 1299 ЦК України спадкоємці зобов'язані зареєструвати право на спадщину в органах, які здійснюють державну реєстрацію нерухомого майна.

Для цього заявнику необхідно було отримати свідоцтво про право на спадщину.

Проте, при зверненні до П'ятої державної нотаріальної контори м. Києва за отриманням зазначеного свідоцтва нотаріус визнав непідтвердженим факт постійного проживання заявника ОСОБА_1 зі спадкодавцем та відмовив їй у видачі свідоцтва, зауважуючи про пропуск шестимісячного строку для прийняття спадщини.

Спадкодавець була зареєстрована у ІНФОРМАЦІЯ_4, у той час як заявник ОСОБА_1 була зареєстрована у квартирі АДРЕСА_8 м. Києві.

Проте, підставою для визнання спадкоємця таким, що прийняв спадщину за правилами ч. 3 ст. 1268 ЦК України, є саме факт постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, а не лише реєстрація місця проживання спадкоємця за адресою реєстрації спадкодавця.

В судовому засіданні встановлено, що хоча заявник і була зареєстрована за іншою адресою, проте, як було зазначено вище, на час відкриття спадщини ОСОБА_1 постійно проживала разом із спадкодавцем у квартирі за адресою АДРЕСА_2.

Дані обставини підтверджуються листом КП «Дирекція з управління та обслуговування житлового фону»від 23.05.2011 року та актом від 19.05.2011 року.

Таким чином, оскільки заявник ОСОБА_1 як спадкоємець постійно проживала разом із ОСОБА_3 як спадкодавцем на час відкриття спадщини та протягом шести місяців із часу відкриття спадщини не заявляла про свою відмову від спадщини, то згідно з частиною 3 статті 1268 ЦК України заявник як спадкоємець померлої ОСОБА_3 вважається такою, що прийняла спадщину.

Згідно Постанови Пленуму Верховного Суду України, від 30.05.2008 року №7 «Про судову практику у справах про спадкування», якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд із заявою про встановлення цих фактів, яка, у разі відсутності спору, розглядається за правилами окремого провадження. Зокрема, у такому порядку суди повинні розглядати заяви про встановлення родинних відносин із спадкодавцем, проживання з ним однією сім'єю, постійного проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, прийняття спадщини, яка відкрилася до 1 січня 2004 року тощо.

Якщо постійне проживання особи зі спадкодавцем на час відкриття спадщини не підтверджено відповідними документами, у зв'язку із чим нотаріус відмовив особі в оформленні спадщини, спадкоємець має право звернутися в суд із заявою про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, а не про встановлення факту прийняття спадщини.

Встановлено, що іншими спадкоємцями ОСОБА_3 є ОСОБА_2, який є сином заявника.

ОСОБА_2 є спадкоємцем ОСОБА_3 за законом першої черги в порядку спадкової трансмісії.

ОСОБА_2 доводиться спадкодавцю онуком. Право на спадкування після ОСОБА_3 виникає у сина заявника -ОСОБА_2 замість сина ОСОБА_3 -ОСОБА_4, який помер ІНФОРМАЦІЯ_7 року та доводився спадкодавцю сином, заявнику -чоловіком, а ОСОБА_2 - батьком.

Інших спадкоємців за законом або за заповітом у ОСОБА_3 немає.

В судовому засіданні встановлено, що між заявником ОСОБА_1 та іншим спадкоємцем ОСОБА_2 немає спору з приводу спадкового майна.

Заповіт ОСОБА_2 не оспорюється, так само як і факт постійного проживання ОСОБА_1 із спадкодавцем та прийняття спадщини після спадкодавця.

Згідно ст.10 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим кодексом.

Згідно ст.57 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно ч.1 ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених ст.61 цього кодексу.

Згідно ч.4 цієї ж статті доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Отже, в судовому засіданні достовірно встановлено факт постійного проживання ОСОБА_1 разом зі спадкодавцем - ОСОБА_3 за адресою: АДРЕСА_5 на час відкриття спадщини після смерті ОСОБА_3, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_6 року.

Виходячи з вищевикладеного, керуючись Постановою Пленуму Верховного Суду України, від 30.05.2008 року №7 «Про судову практику у справах про спадкування», ст. ст. 1220, 1268, 1270, 1299 ЦК України, ст. ст. 10, 57, 60-61, 208-209, 212-215, 218, 256 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Заяву ОСОБА_1, зацікавлені особи: ОСОБА_2, Головне управління юстиції у м. Києві про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем задовольнити.

Встановити факт, що має юридичне значення, а саме, що ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_5, постійно проживала разом зі спадкодавцем - ОСОБА_3 за адресою: АДРЕСА_5 на час відкриття спадщини після смерті ОСОБА_3, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_6 року.

Рішення може бути оскаржено до Апеляційного суду міста Києва через Солом'янський районний суд міста Києва протягом десяти днів з дня його проголошення.

Суддя