Броварський міськрайонний суд Київської області
справа № 2-3523/11
РІШЕННЯ

Іменем України

14 грудня 2011 року м. Бровари

Броварський міськрайонний суд Київської області у складі:

головуючого-судді ОСОБА_1,
при секретарі ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за позовом ОСОБА_3, ОСОБА_4 ОСОБА_5 гизи та ОСОБА_5 Юсиф огли до ОСОБА_6, ОСОБА_7 і ОСОБА_8, треті особи: виконавчий комітет Броварської міської ради Київської області, Комунальне підприємство Броварської міської ради Київської області Служба замовника про визначення часток у спільній сумісній власності,

в с т а н о в и в :

У вересні 2011 року ОСОБА_3, яка діє у своїх інтересах та інтересах неповнолітньої ОСОБА_5, та ОСОБА_5 звернулися до суду з позовом, у якому зазначали, що відповідно до свідоцтва про право власності на житло від 10 листопада 1999 року, виданого відділом приватизації житла Броварської міської ради Київської області, вони та відповідачі у справі ОСОБА_6, ОСОБА_7 і ОСОБА_8 є співвласниками трикімнатної квартири АДРЕСА_1, загальною площею 63,8 м2, жилою площею 49,3 м2, яка розташована на 5-му поверсі 5-ти поверхового будинку та складається із 3-х кімнат житловою площею 17,4 м2, 13,8 м2 і 18,1 м2, кухні площею 5,0 м2, ванної кімнати площею 2,0 м2, вбиральні площею 0,9 м2, коридору площею 5,4 м2 та вбудованої шафи площею 0,5 м2. Квартира обладнана балконом площею 0,7 м2. На даний час у квартирі зареєстровано 8 осіб, що підтверджується довідкою форми № 3, виданою комунальним підприємством Служба замовника.

Спірна квартира належить позивачам і відповідачам на праві спільної сумісної власності, оскільки частки кожного у квартирі не визначені.

Згідно із ч. 1 ст. 369 ЦК України співвласники майна, що є у спільній сумісній власності, володіють і користуються ним спільно, якщо інше не встановлено домовленістю між ними.

На сьогоднішній день між співвласниками квартири виникають непорозуміння та суперечки з приводу користування спільною квартирою.

Відповідно до ч. 2 ст. 370 ЦК України у разі виділу частки із майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки кожного із співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними, законом або рішенням суду.

Просили визначити розмір часток у спільній сумісній власності та встановити, що ОСОБА_3, ОСОБА_5 та ОСОБА_5 кожному належить по 1/6 частки квартири АДРЕСА_1.

Позивач ОСОБА_3, яка діє у своїх інтересах та інтересах неповнолітньої дочки ОСОБА_5, у судовому засіданні позов підтримала, просила суд задовольнити позов.

Позивач ОСОБА_5 у судове засідання не зявився, надав суду заяву, у якій просить розглянути справу у його відсутності, позов підтримує, просить суд задовольнити його позовні вимоги.

Відповідач ОСОБА_6 у суді позов визнала частково та пояснила, що позивач ОСОБА_3 та її дочка ОСОБА_5 мають право на 1/6 частку спірної квартири. Позивач ОСОБА_5, колишній чоловік позивача ОСОБА_3, права на частку у квартирі не має, оскільки участь у приватизації квартири приймав формально, після цього обіцяв подарувати їй, ОСОБА_6, свою частку у квартирі.

Відповідачі ОСОБА_7 та ОСОБА_8 у судовому засіданні позов не визнали та пояснили, що позивачі права на частку у квартирі не мають, оскільки комунальні послуги по утриманню квартири не сплачують, кошти в ремонт квартири не вкладали.

Треті особи: виконавчий комітет Броварської міської ради Київської області, Комунальне підприємство Броварської міської ради Київської області Служба замовника у судове засідання не зявилися, направили до суду заяви про розгляд справи у відсутності їхніх представників.

Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню.

Судом встановлено, що на підставі свідоцтва про право власності на житло, виданого 10 листопада 1999 року Фондом комунального майна Броварської міської ради Київської області, відповідачам ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8 та позивачам ОСОБА_3, ОСОБА_5 і ОСОБА_5 на праві приватної спільної сумісної власності належить квартира АДРЕСА_1. Загальна площа квартири становить 63,8 м2.

Згідно із технічним паспортом на спірну квартиру вона розташована на 5-му поверсі 5-ти поверхового будинку та складається із 3-х кімнат житловою площею 49,3 м2, у тому числі 1-а кімната 17,4 м2, 2-а кімната 13,8 м2 і 3-я кімната 18,1 м2, кухні площею 5,0 м2, ванної кімнати площею 2,0 м2, вбиральні площею 0,9 м2, коридору площею 5,4 м2 та вбудованої шафи площею 0,5 м2. Квартира обладнана балконом площею 0,7 м2.

У ст. 41 Конституції України встановлено, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.

Відповідно до ч. ч. 1, 2, 3 ст. 355 ЦК України майно, що є у власності двох або більше осіб (співвласників), належить їм на праві спільної власності (спільне майно). Майно може належати особам на праві спільної часткової або на праві спільної сумісної власності. Право спільної власності виникає з підстав, не заборонених законом.

Згідно із ч. 1 ст. 368, ч. 1 ст. 369 ЦК України спільна власність двох або більше осіб без визначення часток кожного з них у праві власності є спільною сумісною власністю. Співвласники майна, що є у спільній сумісній власності, володіють і користуються ним спільно, якщо інше не встановлено домовленістю між ними.

У ч. 2 ст. 370 ЦК України визначено, що у разі виділу частки із майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки кожного із співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними, законом або рішенням суду.

Відповідно до ст. 392 ЦК України власник майна може предявити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Виходячи з наведеного, враховуючи, що спірна квартира на праві спільної сумісної власності належить шести особам, відповідно до закону частки кожного із співвласників є рівними, оскільки іншого не встановлено, суд дійшов висновку, що позов є обґрунтованим та підлягає задоволенню.

На підставі викладеного, ст. 41 Конституції України, ст. ст. 355, 368, 369, 370, 392 ЦК України, керуючись ст. ст. 212 215 ЦПК України, суд

в и р і ш и в :

Позов задовольнити.

Визначити, що ОСОБА_3 на праві власності належить 1/6 частка квартири АДРЕСА_1.

Визначити, що ОСОБА_4 ОСОБА_5 гизи на праві власності належить 1/6 частка квартири АДРЕСА_1.

Визначити, що ОСОБА_5 Юсиф огли на праві власності належить 1/6 частка квартири АДРЕСА_1.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом десяти днів з дня його проголошення до Апеляційного суду Київської області через Броварський міськрайонний суд. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя Дутчак І.М.