Справа № 22-ц-705/11 Головуючий у І інстанції Савченко С.І.
Провадження № 22-ц/8639/11 Доповідач у 2 інстанції ОСОБА_1
Категорія 4 13.04.2011
УХВАЛА

Іменем України

13 квітня 2011 року колегія судової палати в цивільних справах Апеляційного суду Київської області в складі :

Головуючого судді: Яворського М.А.

суддів: Коцюрби О.П., Ігнатченко Н.В.

при секретарі : Ходаковській А.Б.

розглянула у відкритому судовому засіданні в м.Києві апеляційну скаргу ОСОБА_2 на рішення Ірпінського міського суду Київської області від 24 лютого 2010 року у справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2, ОСОБА_4, Ірпінської міської ради Київської області, Ірпінського міськвиконкому про визнання незаконним рішень ради, виконкому, державного акту на право власності на земельну ділянку, зобовязання знести самочинну споруду та визначення порядку користування земельною ділянкою,-

В С Т А Н О В И Л А:

В червні 2005 року до суду звернулась ОСОБА_5 в інтересах ОСОБА_3 з позовною заявою до Ірпінської міської ради Київської області, Ірпінського міськвиконкому про визнання незаконним рішень ради, виконкому, державного акту на право власності на земельну ділянку, зобовязання знести самочинну споруду та визначення порядку користування земельною ділянкою та просила суд визнати рішення двадцять сьомої сесії четвертого скликання Ірпінської міської ради Київської області № 920-27-1У від 04.11.2004 року про встановлення порядку користування земельною ділянкою в м. Ірпіні, вулиця 8 Березня,7, незаконним; визначити порядок користування земельною ділянкою площею 1206 кв.м між співвласниками будинку №7 по вул. 8 Березня в м.Ірпіні, виділивши позивачці у відокремлене користування 201 кв.м, мотивуючи тим, що позивачка є співвласницею будинку №7 по вул. 8 Березня в м.Ірпіні, де їй належить 1/6 частина будинку на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом, ОСОБА_2 належить ? частина і ОСОБА_4 належить 1/3 частина. Для обслуговування даного будинковолодіння була виділена земельна ділянка площею 1206 кв.м. рішенням двадцять сьомої сесії четвертого скликання Ірпінської міської ради Київської області № 920-27-1У від 04.11.2004 року було встановлено порядок користування земельною ділянкою біля вказаного будинковолодіння, про що позивачка дізналась на початку 2005 року. Згідно даного рішення земельну ділянку площею 1206 кв.м було закріплено за сторонами наступним чином. В користування ОСОБА_2 виділено земельну ділянку площею 615 кв.м, ОСОБА_4 416 кв.м, ОСОБА_3 175 кв.м. Вказане рішення було ухвалено на підставі заяв ОСОБА_2 та ОСОБА_3 і порядок користування встановлений по фактично сформованим межам. Але позивачка вказує, що вона не зверталась з такою заявою до міської ради, та домовленості між співвласниками про порядок користування земельною ділянкою не було, а існує спір. В травні 2005 року на замовлення позивачки було виготовлено кадастровий план земельної ділянки, згідно якого у фактичному користуванні ОСОБА_2 було 698 кв.м, у ОСОБА_4 476 кв.м, у ОСОБА_3 0,95 кв.м. Позивачка вважає що земельна ділянка біля будинку повинна бути розділена відповідно до ст.30 ЗК України, який діяв на момент набуття сторонами права власності на будинок, відповідно до її частки земельна ділянка повинна становити 201 кв.м.

В ході розгляду справи позивачка змінювала позовні вимоги, і просила суд визнати нечинним рішення 27 сесії 4 скликання Ірпінської міської ради Київської області №920-27-1У від 04.11.2004 року про встановлення порядку користування земельною ділянкою біля будинку в м. Ірпінь по вул. 8 Березня, 7; визнати нечинним рішення 25 сесії 5 скликання Ірпінської міської ради Київської області №808-25-У від 13.09.2007року в частині передачі ОСОБА_2 у власність земельну ділянку площею 0,0632 га по вул. 8 Березня, 7 в м. Ірпінь Київської області для обслуговування будинку та господарських споруд; визнати нечинним державний акт на право власності ОСОБА_2 на земельну ділянку виданий Ірпінською міською радою 13.02.2008 рок; визнати нечинним рішення виконавчого комітету Ірпінської міської ради Київської області №213/3 від 12.08.2008 року про надання дозволу ОСОБА_2 на оформлення правової документації на самочинно побудований гараж розміром 4,89 х 6,92 кв.м, коридор санвузол; зобов 'язати ОСОБА_2 знести самочинно побудований гараж: з мансардою розміром 4,86 х 6,92 м., зблокований з житловим будинком; визначити порядок користування земельною ділянкою площею 1269 кв.м між співвласниками будинку №7 по вулиці 8 Березня в м.Ірпіні, Київської області, виділивши позивачці 211,5 кв.м відповідно до 1-го варіанту висновку судової будівельно-технічної експертизи № 19974 від 13.05.2009 року.

В судовому засіданні суду першої інстанції позивачка та її представник підтримали позовні вимоги.

Відповідач ОСОБА_2 та його представник заперечили проти задоволення позовних вимог посилаючись на те, що порядок користування земельною ділянкою був визначений ще між попередніми власниками і рішенням міської ради було лише закріплено існуючий між сторонами порядок користування земельною ділянкою. Самочинна прибудова узаконена.

ОСОБА_4 в судове засідання не зявився, подав заяву про розгляд справи за його відсутності, частково визнав позов, вказав що порядок користування земельною ділянкою був визначений батьками позивача ще з 1982 року і тоді було встановлено паркани, і йому має бути виділена земельна ділянка відповідно до його частки у праві власності на будинок.

Ірпінська міська рада та Ірпінський міськвиконком в судове засідання не зявились, подали заяви про розгляд справи за їх відсутності, позовні вимоги не визнали.

Рішенням Ірпінського міського суду Київської області від 24.02.2010 року був задоволений позов ОСОБА_3 про визнання незаконними рішень ради, виконкому, державного акту на право власності на земельну ділянку, зобов'язанні знести самочинну споруду та визначення порядку користування земельною ділянкою.

Суд вирішив визнати незаконним рішення Ірпінської міської ради Київської області №920-27-1У від 04.11.2004 року про встановлення порядку користування земельною ділянкою біля будинку в м. Ірпінь по вул. 8 Березня, 7.

Визнати незаконним рішення Ірпінської міської ради Київської області №808-25-У від 13.09.2007року про передачу ділянки у власність та державний акт на право власності на земельну ділянку площею 0,0632 га по вул. 8 Березня, 7 в м. Ірпінь Київської області, виданий Ірпінською міською радою 13.02.2008 року на ім 'я ОСОБА_2

Визнати незаконним п. 18 рішення виконавчого комітету Ірпінської міської ради Київської області №213/3 від 12.08.2008 року про надання дозволу ОСОБА_2 на оформлення правової документації на самочинно побудований гараж: з мансардою, зблокований з будинком.

Зобов 'язати ОСОБА_2 знести самочинно побудований гараж: з мансардою розміром 4,86 х 6,92 м., зблокований з житловим будинком.

Розділити земельну ділянку будинку відповідно до варіанту №1 висновку судової будівельно - технічної експертизи №10074 від 13.05.2009 року, виділивши ОСОБА_3 в обособлене користування частину земельної ділянки біля будинку №7 по вул. 8 Березня в м. Ірпінь Київської області площею 188,5 кв.м., частину ділянки площею 32 кв.м., виділити в спільне користування з ОСОБА_2 і частину земельної ділянки площею 14 кв.м. виділити в спільне користування з ОСОБА_4 в межах згідно додатку №1.

ОСОБА_2 виділити в обособлене користування частину земельної ділянки біля будинку №7 по вул, 8-го Березня в м. Ірпінь Київської області площею 615,5 кв.м., частину ділянки площею 32 кв.м. виділити в спільне користування з ОСОБА_3 і частину земельноїділянки площею 6,0 кв.м. виділити в спільне користування з ОСОБА_6 в межах згідно додатку №1.

ОСОБА_4 виділити в обособлене користування частину земельної ділянки біля будинку №7 по вул. 8-го Березня в м. Ірпінь Київської області площею 413 кв.м. частину ділянки площею 14 кв.м. виділити в спільне користування з ОСОБА_3 і частину земельної ділянки площею 6 кв.м. виділити в спільне користування з ОСОБА_2 в межах згідно додатку №1.

Не погоджуючись з даним рішенням ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу, просить скасувати оскаржуване рішення та ухвалити нове про відмову в задоволенні позову з мотивів порушення судом норм матеріального та процесуального права.

Судова колегія, заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення сторін, що зявились в судове засідання, перевіривши матеріалами справи і обговоривши підстави апеляційної скарги, вважає за необхідне її відхилити.

Відповідно до ст.308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням вимог матеріального і процесуального права.

Не може бути скасоване правильне по суті і справедливе рішення суду з одних лише формальних міркувань

Задовольняючи позовні вимоги в частині визнання незаконним рішення ради від 04.11.2004 року районний суд виходив з того, що при розгляді земельного спору Ірпінська міська рада не дотримала вимог статей 159, 160 ЗК України, спір було вирішено за відсутності ОСОБА_3, яка взагалі не була повідомлена про розгляд даного спору. А також рішення ради не вірне по суті, оскільки радою невірно визначена частина земельної ділянки, яка перебувала у користуванні ОСОБА_3

Звідси випливає і незаконність рішення ради від 13.09.2007 року, оскільки воно було ухвалено з врахуванням рішення від 04.11.2004 року.

Судом встановлено, підтверджено матеріалами справи та сторонами не заперечується, що позивачка є співвласницею будинку №7 по вул. 8 Березня в м.Ірпіні, де їй належить 1/6 частина будинку на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом, ОСОБА_2 належить 1/2 частина і ОСОБА_4 належить 1/3 частина. Для обслуговування даного будинковолодіння була виділена земельна ділянка площею 1206 кв.м.. Рішенням двадцять сьомої сесії четвертого скликання Ірпінської міської ради Київської області № 920-27-1У від 04.11.2004 року було встановлено порядок користування земельною ділянкою біля вказаного будинковолодіння, про що позивачка дізналась на початку 2005 року. Згідно даного рішення земельну ділянку площею 1206 кв.м було закріплено за сторонами наступним чином. В користування ОСОБА_2 виділено земельну ділянку площею 615 кв.м, ОСОБА_4 416 кв.м, ОСОБА_3 175 кв.м. Вказане рішення було ухвалено на підставі заяв ОСОБА_2 та ОСОБА_3 і порядок користування встановлений по фактично сформованим межам.

Але позивачка вказує, що вона не зверталась з такою заявою до міської ради, та домовленості між співвласниками про порядок користування земельною ділянкою не було, а існує спір. В травні 2005 року на замовлення позивачки було виготовлено кадастровий план земельної ділянки, згідно якого було встановлено, що у фактичному користуванні ОСОБА_2 було 698 кв.м, у ОСОБА_4 476 кв.м, у ОСОБА_3 0,95 кв.м. Позивачка вважає що земельна ділянка біля будинку повинна бути розділена відповідно до ст.30 ЗК України, який діяв на момент набуття сторонами права власності на будинок, відповідно до розміру часток її земельна ділянка повинна становити 201 кв.м. Маючи такі розбіжності та не врегулювавши спір добровільно вона звернулась до суду з даним позовом.

Апелянт намагався спростувати висновки суду щодо задоволення позову, посилається на технічні паспорти на будинок за 1998 рік (а.с.6-7,19-22, 27- 32), зведений кадастровий план та кадастровий план земельної ділянки біля будинку (а.с. 144-149 ).

Але вказані докази містять різні розміри площі земельних ділянок сторін, тому вказані докази не дають однозначної відповіді.

Апелянт вказує, що побудований ним гараж з мансардою розміром 4,86 х 6,92 м. до його частини будинку не можна визнати самочинним, оскільки ця добудова ніяким чином не тільки не порушує прав інших співвласників будинку, але й узаконена в передбаченому законом порядку виконкомом Ірпінеької міської ради.

Але дане твердження апелянта спростовується матеріалами справи. Так ОСОБА_2 звернувся з заявою до міського голови про надання дозволу на прибудову до будинку 11.06.2008 року (а.с.236). При цьому згідно до постанови №198 про адміністративне правопорушення від 5.06.2006 року було встановлено, що ОСОБА_2 розпочав будівництво гаража, за що його було притягнуто до адміністративної відповідальності (а.с.241).

Судом першої інстанції було встановлено, що добудована ОСОБА_2 порушує права позивачки, оскільки унеможливлює розподіл земельної ділянки і фактично виключає її із числа землекористувачів, залишаючи їй земельну ділянку 95 кв.м., а також позбавляє її можливості користуватися господарською спорудою сараєм «Б».

Розглядаючи спір, судова колегія вважає, що районний суд повно і всебічно дослідив і оцінив обставини по справі, надані сторонами докази, правильно визначив юридичну природу спірних правовідносин і закон, який їх регулює.

Таким чином, судова колегія вважає, що доводи апеляційної скарги суттєвими не являються і не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального чи процесуального права, які призвели або могли призвести до неправильного вирішення справи.

Керуючись ст.ст. 304, п.1 ч.1 ст. 307, 308, 313, п.1 ч.1 ст.314, 315, 317, 319, 209, 218 ЦПК України, колегія суддів -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити.

Рішення Ірпінського міського суду Київської області від 24 лютого 2010 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення і може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий: М.А.Яворський

Судді колегії: ОСОБА_7

ОСОБА_1