АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________
Справа 22ц 115/ 2011 р. Головуючий 1 інст.- Товстолужський О.В.
Категорія -трудові Доповідач Карімова Л.В.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 лютого 2011 року судова колегія судової палати з цивільних справ апеляційного

суду Харківської області в складі:

головуючого - Карімової Л.В.,

суддів : Зазулинської Т.П.,

ОСОБА_1,

при секретарі Коршун І.О.

розглянула у відкритому судовому засіданні в місті Харкові цивільну справу за апеляційними скаргами ОСОБА_2 та Дочірньої компанії (ДК) „Укргазвидобування НАК „Нафтогаз України в особі управління „Харківгазвидобування на рішення Валківського районного суду Харківської області від 29 вересня 2010 року по справі за позовом ОСОБА_2 до ДК „Укргазвидобування НАК „Нафтогаз України в особі управління „Харківгазвидобування про поновлення на роботі, скасування наказів, стягнення заробітної плати за час вимушеного прогулу і моральної шкоди,

ВСТАНОВИЛА:

ОСОБА_2 з 28.08.2008 року працював у відповідача на посаді начальника Юліївського нафтогазового промислу.

Наказом № 96-к від 01.06.2010 року ОСОБА_2 звільнений з цієї посади та призначений тимчасово виконуючим обовязки начальника Юліївського цеху з видобутку нафти, газу і конденсату (нафтогазопромислу) з 01.06.2010 року до призначення на цю посаду працівника в установленому порядку.

Наказом № 103-к від 15.06.2010 року ОСОБА_2 звільнений з роботи 15.06.2010 року у звязку з закінченням строку дії трудового договору за п.2 ст. 36 КЗпП України.

16 липня 2010 року ОСОБА_2 звернувся до суду з вищевказаним позовом.

Просив з урахуванням уточнених позовних вимог скасувати наказ № 96-к від 01.06.2010 року про переведення його виконуючим обовязки начальника Юліївського цеху з видобутку нафти, газу і конденсату з 01.06.2010 року до призначення на цю посаду працівника в установленому порядку та наказ № 103-к від 15.06.2010 року про звільнення його з роботи за п.2 ст. 36 КЗпП України і поновити його на роботі на посаді начальника Юліївського цеху з видобутку нафти, газу і конденсату.

Просив також стягнути з відповідача в особі управління „Харківгазвидобування заробітну плату за час вимушеного прогулу в сумі 5000 грн. з коригуванням суми в залежності від строку розгляду справи в суді і моральну шкоду в розмірі 10 000 грн.

Посилався на те, що оскільки його посадові обовязки як начальника цеху не змінилися, у відповідача не було підстав про звільнення його з посади начальника Юліївського нафтогазового промислу відповідно до наказу № 96-к від 01.06.2010 р., а договір про виконання ним обовязків як начальника цього цеху не є строковим трудовим договором.

Вважає, що його звільнено у період тимчасової непрацездатності.

Представник відповідачів позов не визнав, зазначаючи, що дії адміністрації відповідача відповідали вимогам трудового законодавства.

Рішенням Валківського районного суду Харківської області від 29 вересня 2010 року позов задоволено частково: ОСОБА_2 поновлено на роботі на посаді начальника Юліївського цеху з видобутку нафти, газу і конденсату.

Скасовані накази в.о. директора газопромислового управління „Харківгазвидобування № 96-к від 01.06.2010 року про переведення ОСОБА_2 виконуючим обовязки начальника Юліївського цеху з видобутку нафти, газу і конденсату (нафтогазопромислу) з 01.06.2010 року до призначення на цю посаду працівника в установленому порядку і від № 103-к від 15.06.2010 року про звільнення ОСОБА_2 з роботи у звязку з закінченням строку дії трудового договору за п.2 ст. 36 КЗпП України.

З газопромислового управління „Харківгазвидобування на користь ОСОБА_2 стягнута заробітна плата за час вимушеного прогулу з 16.06.2010 р. по 29.09.2010 року в сумі 26 611,20 грн. з виплатою суми заробітку після утримання прибуткового податку та інших утримань з перерахуванням до Пенсійного Фонду України та інших цільових фондів.

Зобовязано газопромислове управління „Харківгазвидобування провести нарахування на зазначену суму заробітної плати і перерахувати їх до Пенсійного фонду України та інших цільових фондів.

В частині вимог щодо стягнення моральної шкоди з газопромислового управління „Харківгазвидобування на користь ОСОБА_2 в розмірі 10 000 грн. відмовити.

З газопромислового управління „Харківгазвидобування в дохід держави стягнуто судовий збір в сумі 100 грн. і витрати на інформацйійно-технічне забезпечення розгляду справи в суді -120 грн.

В частині поновлення на роботі ОСОБА_2 і стягення заробітної плати в межах виплат за один місяць ( 7603,20 грн.) рішення піддано негайному виконанню.

На це рішення суду сторонами подані апеляційні скарги.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 просить змінити рішення Валківського районного суду Харківської області від 29 вересня 2010 року в частині відмови у задоволенні його позовних вимог про стягнення моральної шкоди з відповідача в сумі 10 000 грн. та постановити нове рішення про задоволення цих позовних вимог.

Посилається на порушення судом першої інстанції вимог ст.. 237-1 КпПУ, оскільки ним надані відповідні докази про наявність у нього моральних страждань у звязку з незаконним звільненням з роботи.

В апеляційній скарзі ДК „Укргазвидобування НАК „Нафтогаз України в особі управління „Харківгазвидобування просить скасувати вказане рішення районного суду та ухвалити нове рішення про відмову у задоволенні позовних вимог ОСОБА_2

Посилається на невідповідність висновків суду обставинам справи, недоведеність тих обставин, які суд вважав встановленими, неправильне застосування норм матеріального та процесуального права.

Вказує, що судом не враховано, що підприємство самостійно визначає свою організаційну структуру, встановлює чисельність працівників і штатний розпис.

Вважає, що судом не надана належна оцінка діям сторін трудового договору, оскільки звільнення ОСОБА_2 з роботи на укладення з ним строкового трудового договору відбувалося за згодою самого позивача, а його можливе призначення на посаду керівника Юліївського ЦВНГК як і інших виробничих підрозділів Філії - ГПУ„Харківгазвидобування відбувалося за погодженням юридичної особи - ДК „Укргазвидобування.

Зазначає, що позивачем не надано до суду достовірних доказів про те, що заяву про звільнення з посади начальника Юліївського нафтогазового промислу він написав під примусом, за відсутності вільного волевиявлення.

В запереченнях на апеляційну скаргу ОСОБА_2 представник відповідача просить відхилити апеляційну скаргу позивача. Вказує, що доводи апеляційної скарги були предметом розгляду суду першої інстанції, яким дана належна правова оцінка.

Вислухавши пояснення учасників процесу, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційних скарг, судова колегія вважає, що скарга ОСОБА_2 підлягає частковому задоволенню, апеляційна скарга ДК „Укргазвидобування НАК „Нафтогаз України в особі управління „Харківгазвидобування підлягає задоволенню, а рішення суду першої інстанції скасуванню з наступних підстав.

Відповідно до ч.1 ст. 303 ЦПК України під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Ухвалюючи рішення про задоволення позовних вимог ОСОБА_2, суд першої інстанції виходив з того, що відповідачем порушене трудове законодавство, яке регулює порядок укладення строкового трудового договору і порядок звільнення працівника з роботи.

При цьому суд виходив з того, що ОСОБА_2 незаконно звільнений з посади начальника Юліївського нафтогазового промислу у звязку зі зміною назви посади і переведений тимчасово на посаду в.о. начальника Юліївського цеху з видобутку нафти, газу і конденсату.

Між тим судова колегія не може погодитися з такими висновками суду першої інстанції, оскільки вони не відповідають вимогам ст. 213 ЦПК України.

Як вбачається з матеріалів справи згідно зі змінами до Положення про ГПУ „Харківгазвидобування та змінами до штатного розкладу керівників, професіоналів, фахівців та технічних службовців, затверджених директором ДК „Укргазвидобування 28.05.2010 року, Юліївський нафтогазовий промисел з 01.06.2010 року перейменовано в Юліївський цех з видобутку нафти, газу і конденсату.

Змінами до штатного розкладу, затверджених директором ДК „Укргазвидобування 28.05.2010 року, встановлено, що з 01.06.2010 р. зі штатного розкладу ГПУ „Харківгазвидобування виключено посаду начальника Юліївського нафтогазового промислу та включено посаду начальника Юліївського цеху з видобутку нафти, газу і конденсату.

На підставі цих локальних актів видано наказ в.о. ГПУ „Харківгазвидобування від 31.05.2010 року № 134 щодо зміни назв структурних підрозділів та посад.

Наказом директора ДК „Укргазвидобування від 28.05.2010 року № 253 внесено зміни в перелік керівних посад та визначено, що начальники цехів з видобутку нафти, газу і конденсату призначаються на посади та звільняються з них після письмового погодження з директором ДК „Укргазвидобування.

Факт добровільної подачі заяви ОСОБА_2 про звільнення його з посади начальника Юліївського нафтогазового промислу за власним бажанням та призначення тимчасово виконуючим обовязки начальника Юліївського цеху з видобутку нафти, газу і конденсату(нафтогазопромислу) до призначення на цю посаду працівника в установленому порядку оспорювався позивачем.

Між тим посилання ОСОБА_2 та його представника як в суді першої так і апеляційної інстанції, що він був примушений до написання такої заяви безпідставні, оскільки спростовуються поясненнями свідків ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6 про те, що у звязку зі змінами до штатного розкладу начальником відділу кадрів працівникам, у тому числі й ОСОБА_2 було запропоновано подати заяви про звільнення з посад, які перейменовані та прийняття на роботу за новими посадами.

За таких обставин наказом в.о. директора ГПУ „Харківгазвидобування № 96-к від 01.06.2010 р. ОСОБА_2 був звільнений з займаної посади начальника Юліївського нафтогазового промислу з 01.06.2010 р.

Цим же наказом з ОСОБА_2 за його згодою був укладений строковий трудовий договір про призначення з 01.06.2010 року на посаду в.о. начальника Юліївського цеху з видобутку нафти, газу і конденсату(нафтогазопромислу) до призначення на цю посаду працівника в установленому порядку ( тобто за погодженням кандидатури з директора ГПУ „Харківгазвидобування ).

При цьому вимоги ст. 23 КЗпП України не порушені відповідачем, оскільки сторони за погодженням між собою домовилися про строковість нового трудового договору ОСОБА_2, що відповідає вимогам ст. 241-1 КЗпП України.

Тому призначення за погодженням директора ГПУ „Харківгазвидобування на посаду начальника Юліївського цеху з видобутку нафти, газу і конденсату(нафтогазопромислу) ОСОБА_7 є підставою для звільнення ОСОБА_2 у звязку з закінченням строку трудового договору за а.2 ч.1 ст. 36 КЗпП України і не вимагав від позивача заяви або іншого виду волевиявлення працівника.

Посилання позивача та висновок суду щодо його переведення на посаду в.о. начальника Юліївського цеху з видобутку нафти, газу і конденсату(нафтогазопромислу) не відповідає обставинам справи та вимогам ст. 32 КЗпП України.

За таких обставин рішення суду першої інстанції в частині задоволенні позовних вимог ОСОБА_2 про поновлення його на роботі на посаді начальника Юліївського цеху з видобутку нафти, газу і конденсату, скасування наказів в.о. директора газопромислового управління „Харківгазвидобування № 96-к від 01.06.2010 року про переведення ОСОБА_2 виконуючим обовязки начальника Юліївського цеху з видобутку нафти, газу і конденсату (нафтогазопромислу) з 01.06.2010 року до призначення на цю посаду працівника в установленому порядку і від № 103-к від 15.06.2010 року про звільнення ОСОБА_2 з роботи у звязку з закінченням строку дії трудового договору за п.2 ст. 36 КЗпП України та стягнення

з газопромислового управління „Харківгазвидобування на користь ОСОБА_2 заробітної плати за час вимушеного прогулу з 16.06.2010 р. по 29.09.2010 року в сумі 26 611,20 грн. з виплатою суми заробітку після утримання прибуткового податку та інших утримань підлягає скасуванню з відмовою ОСОБА_2 в задоволенні цих позовних вимог.

В частині відмови ОСОБА_2 у задоволенні позову про стягнення моральної шкоди рішення суду першої інстанції відповідає вимогам закону та дослідженим доказам по справі, і доводи апеляційної скарги позивача були предметом розгляду районного суду і не спростовують цих висновків.

Судова колегія вважає за необхідне в цій частині рішення районного суду залишити без змін.

Керуючись ст.ст. 303, 304, п.2.ч.1 ст. 307, ст.ст. 309, 313-314, 316, 317, 319, 324 ЦПК України, судова колегія

ВИРІШИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити частково.

Апеляційну скаргу Дочірньої компанії „Укргазвидобування НАК „Нафтогаз України в особі управління „Харківгазвидобування задовольнити.

Рішення Валківського районного суду Харківської області від 29 вересня 2010 року скасувати та відмовити в задоволенні позову ОСОБА_2 до Дочірньої компанії „Укргазвидобування НАК „Нафтогаз України в особі управління „Харківгазвидобування про поновлення на роботі, скасування наказів, стягнення заробітної плати за час вимушеного прогулу і моральної шкоди.

Рішення апеляційного суду набирає законної сили з дня проголошення і може бути оскаржено в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання цим рішенням законної сили.

Головуючий:

Судді: