Дата документу Справа №
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 22-387/2011 р. Головуючий у 1-й інстанції: Щербань Л.С.
Суддя-доповідач: ОСОБА_1
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 лютого 2011 року м. Запоріжжя

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Запорізької області у складі:

головуючого: Онищенка Е.А., суддів Маловічко С.В., Подліянової Г.С.

при секретарі Бабенко Т.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу з апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Оріхівського районного суду Запорізької області від 24 листопада 2010 року по справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення аліментів на неповнолітню дитину за минулий час, -

ВСТАНОВИЛА :

В жовтні 2010 року ОСОБА_2 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_3 про стягнення аліментів на неповнолітню дитину за минулий час, в якому зазначила, що перебувала з відповідачем у шлюбі до 20.02.2001 року. Від шлюбу мають неповнолітню доньку ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, яка проживає разом з матірю та перебуває на її утриманні. Ухвалою Оріхівського районного суду Запорізької області від 27.09.1999 року було призначено стягувати аліменти з відповідача на користь позивача на утримання доньки у розмірі 1/4 частки всіх видів доходу.

Відповідач тривалий час не працевлаштовувався та мав нестабільних доход. Всі отримані кошти витрачав виключно на себе. Тому 03.07.2007 року рішенням Оріхівського районного суду Запорізької області з відповідача було стягнуто аліменти на утримання неповнолітньої доньки в розмірі 1/3 від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, але не менш ніж 200 грн. щомісячно. З 25 жовтня 2007 року відповідач має постійне місце роботи у ВАТ «Запоріжжяобленерго» і отримує постійний доход, однак продовжує сплачувати аліменти у твердій грошовій сумі.

Позивачка вважає, що рішення Оріхівського районного суду Запорізької області від 03.07.2007 року про змінення розміру стягуваних аліментів з відповідача втратило силу, тому у відповідності до вимог ч. 1 ст. 194 СК України просила суд стягнути з відповідача на свою користь аліменти на утримання доньки ОСОБА_4 за минулий час з 25 жовтня 2007 року по 25 жовтня 2010 року в розмірі 1/4 частини всіх видів доходу, як це було передбачено ухвалою Оріхівського районного суду Запорізької області від 27.09.1999 року.

Рішенням Оріхівського районного суду Запорізької області від 24 листопада 2010 року у задоволенні позовних вимог відмовлено.

Не погоджуючись із вказаним рішенням суду, ОСОБА_2 звернулась до суду з апеляційною скаргою, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просить рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове рішення, яким її позов задовольнити в повному обсязі.

Заслухавши суддю-доповідача, представника відповідача, вивчивши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Судом встановлено, що сторони по справі є батьками неповнолітньої ОСОБА_4, 07.10.1994р. народження, яка після розлучення проживає разом з матір»ю та знаходиться на її утриманні.

Відповідач ОСОБА_3 є платником аліментів на цю дочку у розмірі, визначеному рішенням Оріхівського районного суду Запорізької області від 03 липня 2007р., а саме 1/3 частини від прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, але не менше 200 грн.

Посилаючись на те, що з 25 жовтня 2007р. відповідач має постійний заробіток, однак сплачує аліменти в твердій грошові сумі, позивач просила у відповідності до ч. 1 ст. 194 СК України стягнути аліменти за минулий час з 25 жовтня 2007р. по 25 жовтня 2010р., виходячи з розміру ? частині від всіх видів доходу, як це було встановлено рішення Оріхівського районного суду від 27.09.1999р.

Відмовляючи в задоволенні цього позову суд обґрунтовано послався на те, що такі вимоги суперечать нормам закону, а саме ч. 1 ст. 194 СК України, яка передбачає можливість стягнення аліментів за минулий час лише у випадку, коли виконавчий лист тривалий час не пред»являвся до виконання або у випадку розшуку боржника.

Однак виконавчий лист, виданий на виконання рішення Оріхівського районного суду від 03 липня 2007р,. знаходиться на виконанні у ВДВС Оріхівського РУЮ.

Зміна доходу платника аліментів з мінливого на постійний не тягне за собою автоматичної зміни визначеного судом виду аліментів у твердій грошовій сумі на інший у вигляді частки від заробітку, а також не відміняє останнього набравшого чинності рішення суду, яким визначено ( зменшення або збільшення ) розмір та вид аліментів. У такому випадку стягувач не позбавлений можливості звернутись з позовом до суду про збільшення розміру аліментів або зміну їх виду.

За викладених обставин, колегія не вбачає підстав для скасування законного і обґрунтованого рішення, тому у відповідності до вимог ст. 308 ЦПК України апеляційну скаргу слід відхилити, залишивши без змін оскаржуване рішення суду.

Керуючись ст.ст. 307, 308, 313, 314, 315, 317 ЦПК України, колегія суддів

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити.

Рішення Оріхівського районного суду Запорізької області від 24 листопада 2010 року у цій справі залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення, проте може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України протягом двадцяти днів з дня проголошення.

Головуючий:

Судді: