АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Категорія-20/1/ ОСОБА_1
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06 вересня 2011 року колегія суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді- Митрофанової Л.В.

суддів: Соколан Н.О., Савіної Г.О.

при секретарі: Алісовій Т.С.

за участю: позивача ОСОБА_2 та його представника ОСОБА_3.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кривому Розі цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_3, який діє в інтересах ОСОБА_2 на рішення Центрально-Міського районного суду м. Кривого Рогу від 11 травня 2011 року за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_4, ОСОБА_5, треті особи: приватний нотаріус Криворізького міського нотаріального округу ОСОБА_6, Криворізьке відділення Центру державного земельного кадастру, про визнання недійсним договору купівлі-продажу земельної ділянки,-

В С Т А Н О В И Л А:

21.10.2010 року ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_4, ОСОБА_5, треті особи: приватний нотаріус Криворізького міського нотаріального округу ОСОБА_6, Криворізьке відділення Центру державного земельного кадастру, про визнання недійсним договору купівлі-продажу земельної ділянки, посилаючись на ті обставини, що в період шлюбу з відповідачкою ОСОБА_5 набуто у власність земельну ділянку площею 0,0614 га, що знаходиться за адресою м. Кривий Ріг, вулиця Чкалова,39а, що підтверджується актом на право приватної власності на землю.

06.10.2010 року відповідач ОСОБА_5 без його згоди розпорядилась спільною сумісною власністю подружжя, вищевказаною земельною ділянкою та уклала з відповідачем ОСОБА_4 договір купівлі-продажу земельної ділянки. Оскільки вищевказана угода укладена з порушенням закону, позивач просив суд визнати недійсним договір купівлі-продажу від 06.10.2010 року земельної ділянки площею 0,0614 га, укладений між ОСОБА_5 та ОСОБА_4, нотаріально посвідчений за реєстровим номером 2997.

Рішенням Центрально-Міського районного суду м. Кривого Рогу від 11 травня 2011року у задоволенні позову ОСОБА_2 відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_3, який діє в інтересах позивача ОСОБА_2, просить рішення суду скасувати та ухвалити нове рішення про задоволення позову, оскільки рішення суду є незаконним та необґрунтованим. Зокрема, суд не взяв до уваги клопотання позивача щодо об*єднання справ в одне провадження про визнання недійсним договору купівлі-продажу домоволодіння, яке розташоване на спірній земельній ділянці.

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги і заявлених позовних вимог, колегія суддів вважає, що скарга задоволенню не підлягає з наступних підстав.

За положеннями ст.81 ЗК України громадяни України набувають права власності на земельні ділянки на підставі, зокрема, приватизації земельних ділянок, що були раніше надані їм у користування.

Згідно ст.60 СК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності.

Відповідно до положень ст.ст 6,22 ЗК України в редакції 1990 року, який був чинним на час виникнення спірних правовідносин, Декрету Кабінету Міністрів України від 26 грудня 1992 року №15 «Про приватизацію земельних ділянок» одержана громадянином у приватну власність для будівництва, ведення селянського або особистого підсобного господарства земельна ділянка є його приватною власністю, оскільки йдеться про одержання громадянином частки із земельного фонду, а не про спільно нажите майно.

Таким чином, земельна ділянка, право користування якою виникло в одного з подружжя у зв*язку з реалізацією ним свого права на одержання частки із земельного фонду, не є спільною сумісною власністю подружжя незалежно від часу її подальшої приватизації.

Оскільки, ОСОБА_5 у 2001 році скористалась своїм правом на безоплатне отримання земельної ділянки у власність шляхом приватизації земельної ділянки, крім того домоволодіння яке розташоване на спірній земельній ділянці за договором дарування перейшло у власність ОСОБА_4, якій продано і земельну ділянку під домоволодінням, тому суд дійшов правильного висновку щодо відсутності підстав для задоволення позову ОСОБА_2

На думку колегії суддів, суд першої інстанції правильно послався на зміни у ст.61 СК України, які не можуть бути застосовані до спірних правовідносин, оскільки вважається об*єктом спільної сумісної власності подружжя, земельна ділянка, набута внаслідок безоплатної передачі її одному із подружжя, після 11 січня 2011 року, коли Законом №2913-У1 стаття 61 СК України доповнена частиною 5, яка передбачає, що об*єктом права спільної сумісної власності подружжя є житло, набуте одним з подружжя під час шлюбу внаслідок приватизації державного житлового фонду та земельна ділянка, набута внаслідок безоплатної передачі її одному із подружжя із земель державної або комунальної власності, у тому числі приватизації.

Доводи в апеляційній скарзі, що судом першої інстанції при ухваленні рішення не взято до уваги тих обставин, що позивачем було заявлено клопотання про об*єднання справ, одна із яких про визнання недійсним договору дарування домоволодіння теж за його позовом, є безпідставними та суперечить вимогам процесуального права.

Як убачається з матеріалів справи провадження у даній справі відкрито 25.10.2010 року /а.с.13/. Клопотання щодо об*єднання справ в одне провадження представником позивача надано до суду 25.01.2011 року /а.с.38-41/, але провадження по справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_4, ОСОБА_5, про визнання недійсним договору дарування домоволодіння відкрито 14.02.2011 року /а.с.56/., що суперечить вимогам ст.126 ЦПК України, оскільки клопотання стороною подано до вирішення питання про відкриття провадження у справі з якою представник позивача просив об*єднати.

Посилання в скарзі стосовно обставин недійсності договору дарування ОСОБА_5 домоволодіння по вулиці Чкалова,39а в м. Кривому Розі, як судом першої інстанції так і судом апеляційної інстанції не можуть бути предметом розгляду по даній справі, оскільки згідно ст.11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справ.

Інші доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду.

За таких обставин підстав для задоволення апеляційної скарги та скасування рішення суду першої інстанції колегія суддів не вбачає.

Керуючись ст.ст.303,307,308,313-315 ЦПК України, колегія суддів,-

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3, який діє в інтересах ОСОБА_2 відхилити.

Рішення Центрально-Міського районного суду м. Кривого Рогу від 11 травня 2011 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого Спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили.

Головуючий:

Судді: