Справа № 2-46/11
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 квітня 2011 р. Путильський районний суд Чернівецької області у складі:

головуючого судді Маковійчук Л.Р.

при секретарі Яловяк О.І.,

за участю представників сторін ОСОБА_1 та ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт. Путила справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про відшкодування шкоди, завданої внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки на суму 14511 грн. 96 коп,

В С Т А Н О В И В :

Позивач ОСОБА_3 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_4 про відшкодування шкоди, завданої внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки на суму 14511 грн. 96 коп, посилаючись на те, що 20 жовтня 2010 р. о 20 год. відповідач по справі ОСОБА_4, керуючи автомобілем ВАЗ-2101, державний реєстраційний номер НОМЕР_1, рухаючись автомобільною дорогою в с.Петраші Путильського району Чернівецької області, порушив вимоги п.п.2.9»а», 13.1 Правил дорожнього руху, тобто, перебуваючи в стані алкогольного сп»яніння, не дотримавшись безпечної дистанції та безпечного інтервалу, не впорався з керуванням та допустив зіткнення з належним йому автомобілем «Мітсубісі-Ланцер», держномер СЕ 3341 АМ, в результаті чого його автомобіль зазнав механічних пошкоджень.

Згідно висновку експертного автотоварознавчого дослідження № 514-62 від 26.11.2010 р. ПП «Автопол» м.Коломия, вартість матеріальних збитків на час проведення дослідження становила 7554 грн.96 коп.

Вина відповідача у вчиненні правопорушення підтверджується постановою інспектора з виїзду на ДТП Путильського ВДАІ від 22.10.2010 р., а також матеріалами про відмову в порушенні кримінальної справи.

Після скоєння даної ДТП ОСОБА_4 обіцяв йому повністю відшкодувати заподіяну шкоду, однак до цього часу жодного разу не з»явився, що і послужило приводом для звернення до суду.

За проведення експертизи він сплатив 450 грн. та за послуги банку 7 грн.

Крім цього, враховуючи те, що він являється приватним підприємцем і для роботи використовував свій автомобіль, однак в результаті ДТП він був позбавлений цієї можливості і йому доводилось звертатись до інших автоперевізників, що потягло додаткові витрати і труднощі, а тому моральну шкоду він визначає в 5000 грн.

На надання юридичної допомоги згідно укладеної угоди він витратив 1500 грн.

Позивач просить суд стягнути з відповідача суму всіх вищезазначених витрат, що становить 14511 грн. 96 коп.

В судовому засіданні позивач та його представник підтримали позов у повному обсязі.

Відповідач та його представник проти позову заперечують.

Представник відповідача не заперечив вини свого довірителя у скоєнні ДТП в стані алкогольного сп»яніння, однак вважає, що матеріальні збитки, нанесені внаслідок ДТП його довірителем, відшкодуванню не підлягають, оскільки при огляді транспортного засобу позивача після ДТП він не був присутній . Експертне дослідження проводилось експертом-товарознавцем без участі відповідача, у свідоцтві № 1381 , виданому на ім.»я ОСОБА_5 Міністерством юстиції України на право проведення автотоварознавчих експертиз не вказано дату його видачі, а тому вважає, що воно незаконне. Крім того, у справі відсутня ліцензія на право проведення експертиз.

Також вважає, що оплата послуг адвоката визначається відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України з розрахунком погодинної оплати його роботи, а тому сума, вказана в угоді, необґрунтована.

Заслухавши пояснення сторін та їх представників, дослідивши матеріали справи, суд прийшов до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню.

Встановлено, що 20 жовтня 2010 р. о 20 год. мала місце дорожньо-транспортна пригода, при якій ОСОБА_4, відповідач по справі, перебуваючи в стані алкогольного сп»яніння та керуючи автомобілем ВАЗ-2101, державний реєстраційний номер НОМЕР_1, в с. Петраші Путильського району порушив вимоги п.п. 2.9 «а» та 13.1 ПДР, не впорався з керуванням та допустив зіткнення з керованим позивачем ОСОБА_3 автомобілем марки «Мітсубісі Ланцер», державний реєстраційний номер НОМЕР_2, в результаті чого автомобіль позивача зазнав механічних пошкоджень.

Вина відповідача доведена постановою про відмову в порушенні кримінальної справи від 22 жовтня 2010 р. та постановою судді Вижницького районного суду ПИЛИП»ЮКА І.В. від 23.12.2010 р. про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_4 за ст. ст. 124 та ч.1 130 КУпАП, якою на правопорушника накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 2550 грн.

Позивач ОСОБА_3 при зверненні до суду з позовом про відшкодування йому матеріальної та моральної шкоди до своєї позовної заяви додав копії всіх належних документів, які вважав за доцільне в якості доказів своїх вимог, і які судом були направлені відповідачу для ознайомлення з ухвалою про відкриття провадження, якою роз»яснено, що він має право до попереднього судового розгляду подати свої заперечення проти позову з посиланням на відповідні докази, однак такого заперечення ні відповідач, ні його представник суду не подали, що розцінюється судом як згоду з доводами позивача.

Відповідно до ч.1 ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов»язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Позивач подав суду висновок експертного товарознавчого дослідження про визначення матеріального збитку станом на 4.11.2010 р. № 514-62 від 26.11. 2010 р. відносно його пошкодженого автомобіля відповідачем ОСОБА_4 з відповідними розрахунками, вартість відновлювального ремонту якого становить 4297,33 грн., і загальна вартість матеріальних збитків з врахуванням проведення ремонту складає 7554,96 грн.

Посилання представника відповідача на ту обставину, що оскільки відповідач не був присутнім при технічному обстеженні автомобіля на предмет відновлювального ремонту, а тому не повинен сплачувати його вартість, судом розцінюється як формальна відмова, оскільки з часу скоєння ДТП відповідачем до часу подання судового позову пройшов тривалий час, і відповідач, визнаний винним у пошкодженні автомобіля позивача, мав можливість узгодити з позивачем спірні питання відносно відшкодування нанесених збитків з його вини, однак він цього не зробив. Також не представив суду доказів, про зменшену суму понесених витрат на відновлення автомобіля позивачем.

Що стосується посилання представника відповідача на недійсність посвідчення № 1381, виданого на ім»я ОСОБА_5, який проводив експертне дослідження пошкодженого автомобіля, то у суду не виникає сумніву в його достовірності, оскільки воно видане Центральною експертно-кваліфікаційною комісією Міністерства Юстиції України, строк дії якого по 30 жовтня 2012 р.

Таким чином, суд вважає, що матеріальну шкоду по відновленню автомобіля позивача слід визначити в розмірі, вказаному позивачем, в розмірі 7554 грн. 96 коп.

Відносно моральної шкоди в розмірі 5000 грн., то суд в цій частині вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню, оскільки позивач не надав суду точного розрахунку збитків морального характеру, а тому суд, виходячи з того, що позивач поніс певні витрати на залучення в своїй підприємницькій діяльності інших перевізників на час ремонту власного автомобіля, вважає визнати їх в розмірі 1000 грн.

В своїх позовних вимогах позивач просить суд стягнути з відповідача 457 грн. в рахунок витрат на проведення автотоварознавчого дослідження, а також 1500 грн. витрат на правову допомогу.

Як вбачається з матеріалів справи, квитанція про сплату 457 грн. становить судовий збір по даній справі, а також позивачем сплачено 120 грн. витрат на ІТЗ. Квитанції про оплату послуг за проведення експертизи позивачем не додано, тому суд вважає, що позивач помилково вказав оплату експертизи замість судових витрат.

Відповідно до ст. 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.

Ст. 79 ЦПК передбачено перелік судових витрат: судовий збір, витрати та ІТЗ, витрати на правову допомогу.

Позивачем сплачено 457 грн. судового збору, 120 грн . витрат на ІТЗ та 1500 грн. на правову допомогу.

Суд вважає, що судові витрати в розмірі 457 грн. та витрати на ІТЗ підлягають стягненню з відповідача на користь позивача повністю.

Що стосується витрат на правову допомогу, то, виходячи з ст. 84 ЦПК України, граничний розмір компенсації на правову допомогу встановлюється законом.

Постановою КМ України № 590 від 27 квітня 2006 «Про граничні розміри компенсації витрат, пов»язаних з розглядом цивільних та адміністративних справ, та порядок їх компенсації за рахунок держави» встановлено, що компенсація виплачується в розмірі 40% розміру мінімальної заробітної плати за годину роботи.

Позивачем не представлено розрахунку використаного робочого часу його представником на підготовку судового позову, проведених затрат на інші дії, пов»язані з розглядом даної справи, а тому суд в цій частині залишає вимоги позивача без розгляду.

На підставі вищенаведеного, керуючись ст. ст. 1166, 1167 ЦК України, 57-60 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В :

Позов задовольнити частково. Стягнути з ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, мешканця ІНФОРМАЦІЯ_2, на користь ОСОБА_3, мешканця ІНФОРМАЦІЯ_3 сільської ради Путильського району Чернівецької області 7554 /сім тисяч п»ятсот п»ятдесят чотири/ грн. матеріальних збитків, 1000/одну тисячу/ гр.. моральної шкоди, 457/чотири ста п»ятдесят сім/ грн. судових витрат та 120 грн. витрат на ІТЗ.

В іншій частині позовних вимог відмовити.

Рішення може бути оскаржене протягом 10 днів з часу його проголошення до Апеляційного суду Чернівецької області через Путильський районний суд.

С У Д Д Я ОСОБА_6