№2010/2-2219/11
РІШЕННЯ

іменем України

26 вересня 2011 року м. Дергачі

Дергачівський районний суд Харківської області
у складі:головуючого ОСОБА_1
за участю секретаря судового засіданняОСОБА_2

розглянувши у судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 селищної ради Дергачівського району Харківської області, третя особа інспекція державного архітектурно-будівельного контролю у Харківській області, про визнання права власності на самочинне будівництво -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому просить визнати за ним право власності на жилий будинок та нежитлову будівлю за адресою: смт. Солоницівка, вул.Зарічанська, №1 посилаючись на те, що він є членом житлово-будівельного кооперативу «Вітязь» і йому на підставі загальних зборів членів кооперативу в 1996 році була виділена земельна ділянка для будівництва, розміром 1500 кв.м. за названою вище адресою, на якій самочинно був побудований житловий будинок. Будівництво проведене без порушення норм планування та забудови і відповідає вимогам безпечної експлуатації. Самовільно побудовані будівлі відповідають пожежним та санітарним вимогам.

В обґрунтування позову ОСОБА_3 зазначив, що з 1996 року по 2006 рік, він самовільно, без оформлення належним чином технічної документації побудував житловий будинок літ. ( А-1), загальною площею 300,80 кв.м., житловою площею 86,4 кв.м., корисною площею 214,40 кв.м. з мезоніном літ. (Мз), площею 83,10 кв.м.; підвалом літ.( Пд) площею 128,2 кв.м.; входом в підвал літ. (а1), площею 8 кв.м.; верандою літ. (а), площею 19,20 кв.м., ґанком літ.(а2), площею 4,40 кв.м.; ґанком літ.(а3), площею 2,70 кв.м.; а також побудував надвірні будівлі: гараж літ. (Б), площею 29,9 кв.м.; зливну яму літ.(В), площею 2,0 кв.м.; колодязь літ. (К) площею 7,0 кв.м., що знаходяться за адресою: Харківська область, Дергачівський район, смт. Солоницівка, вул. Зарічанська № 1.

Згідно технічного висновку товариства з обмеженою відповідальністю «Антипюр» житловий будинок господарські та допоміжні будівлі по вул.Зарічанській , №1, смт. Солоницівка, встановлено його відповідність вимогам надійності і безпечної експлуатації і можливість його безпечної експлуатації.

На підставі технічного паспорту від 22.06.2006 року , виданого Дергачівським районним бюро технічної інвентаризації вищезазначені будівлі побудовані на загальну суму 204936,00 грн.

Позивач у судовому засіданні підтвердив обставини викладені в позовній заяві, просив позов задовольнити в повному обсязі.

Представник відповідача ОСОБА_4 селищної ради Дергачівського району Харківської області в судове засідання не з`явився, у поданій до суду письмовій заяві селищного голови, в якій він позов визнав повністю та просив справу розглядати у відсутність представника ради.

Представник третьої особи інспекції державного архітектурно-будівельного контролю у Харківській області проти задоволення позовних вимог ОСОБА_3 заперечував та пояснив, що державний контроль та нагляд у системі центрального органу виконавчої влади з питань будівництва, містобудування та архітектури здійснює державна архітектурно-будівельна інспекція України та її територіальні органи. В експлуатацію у встановленому порядку об»єкт не приймався, позивачу не виділена земельна ділянка під уже збудоване нерухоме майно. Позивачу не надавався дозвіл на виконання будівельних робіт.

Всебічно, повно, обєктивно та безпосередньо дослідивши наявні у справі докази, зясувавши обставини, на які посилались сторони, як на підставу своїх вимог та заперечень, оцінивши ці докази в сукупності, суд приходить до висновку про відмову у задоволенні позову з наступних мотивів.

Згідно ч.1 ст.3 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Згідно ч.2 ст. 331 ЦК України, право власності на новостворене нерухоме майно (житлові будинки, будівлі, споруди тощо) виникає з моменту завершення будівництва (створення майна). Якщо договором або законом передбачено прийняття нерухомого майна до експлуатації, право власності виникає з моменту його прийняття до експлуатації. Якщо право власності на нерухоме майно відповідно до закону підлягає державній реєстрації, право власності виникає з моменту державної реєстрації.

Згідно п.1 ч.1 ст. 4 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" від 01 липня 2004 року №1952-IV, обов'язковій державній реєстрації підлягають речові права та обтяження на нерухоме майно, розміщене на території України, що належить фізичним та юридичним особам, державі в особі органів, уповноважених управляти державним майном, іноземцям та особам без громадянства, іноземним юридичним особам, міжнародним організаціям, іноземним державам, а також територіальним громадам в особі органів місцевого самоврядування, а саме: право власності на нерухоме майно.

До 01 січня 2009 року був чинним "Порядок прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об'єктів", який було затверджено Постановою КМУ від 22 вересня 2004 року №1243.

З січня 2009 року механізм та умови прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об'єктів було встановлено "Порядком прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об'єктів", який було затверджено Постановою КМУ від 8 жовтня 2008 року №923.

Згідно ч.1 ст. 39 Закону України "Про регулювання містобудівної діяльності" від 17 лютого 2011 року №3038-VI, прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об'єктів, що належать до I-III категорій складності, та об'єктів, будівництво яких здійснювалося на підставі будівельного паспорта, здійснюється шляхом реєстрації відповідною інспекцією державного архітектурно-будівельного контролю на безоплатній основі поданої замовником декларації про готовність об'єкта до експлуатації. Форма декларації про готовність об'єкта до експлуатації, порядок її подання і реєстрації визначаються Кабінетом Міністрів України.

"Порядок прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об'єктів", затверджено постановою КМУ "Питання прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об'єктів" від 13 квітня 2011 р. №461.

Відповідно до п.8 розділу V Прикінцевих положень Закону України "Про регулювання містобудівної діяльності" від 17 лютого 2011 року №3038-VI, дозволи на виконання будівельних робіт, отримані до набрання чинності цим Законом, є чинними до завершення будівництва об'єкта. Дозволи на виконання підготовчих робіт, отримані до набрання чинності цим Законом, є чинними до завершення їх виконання або до реєстрації декларації про початок виконання будівельних робіт чи отримання дозволу на виконання будівельних робіт.

Відповідно до п.9 розділу V Прикінцевих положень Закону України "Про регулювання містобудівної діяльності" від 17 лютого 2011 року №3038-VI, прийняття в експлуатацію збудованих до 31 грудня 2009 року індивідуальних (садибних) житлових будинків, садових, дачних будинків, господарських (присадибних) будівель і споруд, прибудов до них, громадських будинків I та II категорій складності, які збудовані без дозволу на виконання будівельних робіт і заяви про прийняття в експлуатацію яких подаються до 31 грудня 2012 року, здійснюється безоплатно інспекціями державного архітектурно-будівельного контролю за результатами технічного обстеження будівельних конструкцій та інженерних мереж таких об'єктів за наявності документа, що посвідчує право власності чи користування земельною ділянкою, на якій розміщений такий об'єкт, протягом 30 днів з дня подання заяви. Порядок прийняття в експлуатацію таких об'єктів і проведення технічного обстеження будівельних конструкцій та інженерних мереж визначається центральним органом виконавчої влади з питань будівництва, містобудування та архітектури.

Наказом Міністрества регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України «Про затвердження Порядку прийняття в експлуатацію індивідуальних (садибних) житлових будинків, садових, дачних будинків, господарських (присадибних) будівель і споруд, прибудов до них, громадських будинків I та II категорій складності, які збудовані без дозволу на виконання будівельних робіт, і проведення технічного обстеження їх будівельних конструкцій та інженерних мереж» від 24.06.2011 року №91, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 11 липня 2011 року за №830/19568, визначений порядок прийняття в експлуатацію таких обєктів.

Указом Президента України від 08 квітня 2011 року №439/2011 було затверджено "Положення про Державну архітектурно-будівельну інспекцію України", відповідно до якого основними завданнями Держархбудінспекції України є реалізація державної політики з питань державного архітектурно-будівельного контролю, контролю у сфері житлово-комунального господарства, а саме: здійснення в межах своїх повноважень державного контролю за дотриманням законодавства, стандартів, нормативів, норм, порядків і правил із зазначених питань; виконання дозвільних та реєстраційних функцій у будівництві, ліцензування господарської діяльності, пов'язаної зі створенням об'єктів архітектури; внесення Міністерству будівництва та житлово-комунального господарства України пропозицій щодо формування політики із відповідних питань.

Також відповідно до п.3 ч.4 зазначеного "Положення про Державну архітектурно-будівельну інспекцію України" Держархбудінспекція України відповідно до покладених на неї завдань: приймає в експлуатацію закінчені будівництвом об'єкти, видає відповідні сертифікати.

Відповідно до ст. 375 ЦК України, власник земельної ділянки має право зводити на ній будівлі та споруди, створювати закриті водойми, здійснювати перебудову, а також дозволяти будівництво на своїй ділянці іншим особам. Власник земельної ділянки набуває право власності на зведені ним будівлі, споруди та інше нерухоме майно. Право власника на забудову здійснюється ним за умови додержання архітектурних, будівельних, санітарних, екологічних та інших норм і правил, а також за умови використання земельної ділянки за її цільовим призначенням. Правові наслідки самочинної забудови, здійсненої власником на його земельній ділянці, встановлюються статтею 376 цього Кодексу.

Згідно ч.1 ст.376 ЦК України, житловий будинок, будівля, споруда, інше нерухоме майно вважаються самочинним будівництвом, якщо вони збудовані або будуються на земельній ділянці, що не була відведена для цієї мети, або без належного дозволу чи належно затвердженого проекту, або з істотними порушеннями будівельних норм і правил.

Згідно ч.2 ст.376 ЦК України, особа, яка здійснила або здійснює самочинне будівництво нерухомого майна, не набуває права власності на нього.

Згідно ч.5 ст. 376 ЦК України, на вимогу власника (користувача) земельної ділянки суд може визнати за ним право власності на нерухоме майно, яке самочинно збудоване на ній, якщо це не порушує права інших осіб.

Як вбачається з матеріалів справи позивач в установленому порядку не отримав дозвіл на виконання будівельних робіт.

Позивач не надав суду будь-яких належних та допустимих доказів звернення з приводу прийняття в експлуатацію виконаного ними самочинного будівництва в порядку, який на виконання п.9 розділу V Прикінцевих положень Закону України "Про регулювання містобудівної діяльності" від 17 лютого 2011 року №3038-VI визначений наказом Міністрества регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України від 24.06.2011 року №91.

Також позивачем не доведено, що збудовані приміщення відповідають усім визначеним законом вимогам та чи відповідають вказані об'єкти будівельним нормам та правилам, відсутній відповідний висновок інспекції державного архітектурно-будівельного контролю у Харківській області про встановлення факту готовності нерухомого майна до експлуатації.

До того ж, відповідно до ч.3 ст. 376 ЦК України, на вимогу власника (користувача) земельної ділянки суд може визнати за ним право власності на нерухоме майно, яке самочинно збудоване на ній, якщо це не порушує права інших осіб.

Згідно ст. 125 ЗК України, право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав.

Відповідно до ч.1 ст. 126 ЗК України, право власності на земельну ділянку посвідчується державним актом, крім випадків, визначених частиною другою цієї статті.

Згідно ч. 2 ст. 126 ЗК України, право власності на земельну ділянку, набуту у власність із земель приватної власності без зміни її меж, цільового призначення, посвідчується: а) цивільно-правовою угодою щодо відчуження земельної ділянки, укладеною в порядку, встановленому законом, у разі набуття права власності на земельну ділянку за такою угодою; б) свідоцтвом про право на спадщину.

Відповідно до ч.3 ст. 126 ЗК України, право постійного користування земельною ділянкою посвідчується державним актом на право постійного користування земельною ділянкою.

Згідно ч.3 ст. 10 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Позивачем не надано належних та допустимих доказів того, що він є власниками чи користувачем земельної ділянки, яка знаходиться за адресою: Харківська область Дергачівський район сел. Солоницівка вул. Зарічанська №1.

Згідно ч.1 ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 3, 10, 11, 59, 60, 61, 208, 209, 212-215 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

У задоволенні позову ОСОБА_3 відмовити повністю.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку в судову палату по цивільних справах апеляційного суду Харківської області через Дергачівський районний суд Харківської області шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили в порядку, визначеному ч. 1 ст. 223 ЦПК України.

Суддя Л.В. Калиновська