Справа № 2-1219/11
У Х В А Л А
іменем України
про відмову в задоволенні заяви

про забезпечення позову

25 січня 2011 року Суддя Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області Дурасова Ю.В., розглянувши заяву представника позивача Публічного акціонерного товариства Комерційний банк „ПриватБанк Янсон Євгена Валерійовича про забезпечення позову, -

Встановив:

Представник Публічного акціонерного товариства Комерційний банк „ПриватБанк 18.01.2011 року звернувся до суду з завою про забезпечення позову. Зазначена заява передана з канцелярії судді 25.01.2011 року.

Згідно заяви просить:

Обмежити відповідача у праві виїзду за межі України до виконання ним своїх зобов`язань;

- заборонити відділу у справах громадянства, міграції та реєстрації фізичних осіб Саксаганського РВ КМУ УМВС України в Дніпропетровській області видачу відповідачу паспорта/проїзного документа;

Адміністрації Державної прикордонної служби України вжити заходів щодо тимчасового затримання та вилучення наявних у відповідача паспортів/проїзних документів, обмежити особу (боржника) у праві виїзду за межі України до виконання ним своїх зобов`язань;

- вжити заходів для термінового виконання ухвали про забезпечення позову.

В обґрунтування заяви про забезпечення позову вказує, що ПАТ КБ „ПриватБанк звернувся з позовною заявою до ОСОБА_1 про звернення стягнення на предмет застави за кредитом в розмірі 84436,55грн. В порушення ст. ст. 526, 527, 530 ЦК України та умов договору, відповідач зобов`язання за кредитним договором належним чином не виконував, щомісячних погашень кредиту не здійснював, автомобіль для перевірки технічного стану не надає, внаслідок чого виникла заборгованість за кредитом. Вважає, що відповідач може передати третім особам право власності на майно й кошти або його переховування від банку і державної виконавчої служби, а також можливості задовольнити свої вимоги за його рахунок. Крім того, відповідачі використовують такий спосіб ухилення від виконання зобов`язань, як виїзд за межі України. Такий спосіб унеможливлює реальне виконання рішення суду, оскільки Державна виконавча служба не має можливості ознайомлювати боржника з його правами та рухом виконавчого провадження, тому вважає, що неприйняття заходів забезпечення позову може зробити неможливим виконання рішення суду.

Відповідно до ст. 44 Закону України „Про заставу заклад це застава рухомого майна, при якій це майно, що складає предмет застави, передається у володіння заставодержателя.

Відповідно до ст. 6 Закону України „Про порядок виїзду з України і в`їзду в Україну громадян України, пункту 22 Постанови Кабінету Міністрів „Про затвердження Правил оформлення і видачі паспорта громадянина України для виїзду за кордон і проїзного документа дитини, їх тимчасового затримання та вилучення від 31 березня 1995 року № 231, громадянину може бути тимчасово відмовлено у видачі паспорта/проїзного документа у разі, коли:

- діють договірні чи інші невиконані зобов`язання, - до виконання зобов`язань або розв`язання спору за погодженням сторін у передбачених законом випадках, чи забезпечення зобов`язань заставою, якщо інше не передбачено міжнародним договором України;

- щодо нього подано цивільний позов до суду, - до закінчення провадження у справі.

Громадянину України, який має паспорт, може бути тимчасово відмовлено у виїзді за кордон у випадках, передбачених пунктами 1-9 частини першої зазначеної статті.

Відповідно до пункту 24 Постанови № 231 у разі виявлення підстав, зазначених у пункті 22 цих Правил, раніше виданий паспорт/проїзний документ може бути тимчасово затримано або вилучено.

Згідно з 3 абзацом пункту 7 Наказу Міністерства внутрішніх справ України „Про затвердження Порядку провадження за заявами про оформлення паспортів громадянина України для виїзду за кордон і проїзних документів дитини від 21 грудня 2004 року № 1603 у разі, якщо один з паспортів /проїзних документів втрачений чи вилучений (зданий), відмітка про це вноситься на четверту чи п`яту сторінку того документа, що залишився в користуванні заявника (додаток 3).

Згідно до пункту 25 Постанови № 231 у випадках, зазначених у пунктах 22 і 24 вказаних Правил, тимчасове затримання та вилучення паспортів/проїзних документів здійснюється за рішенням суду.

Дослідивши матеріали справи та заяву про забезпечення позову суд вважає, що заява не підлягає задоволенню з таких підстав.

Згідно ч. 1 ст. 151 ЦПК України суд може вжити заходи забезпечення позову за заявою осіб, що беруть участь у справі.

Заява про забезпечення позову повинна відповідати вимогам ч. 2 ст. 151 ЦПК України.

Відповідно до п. 2 ч. 2 ст. 151 та п. 3 ч. 2 ст. 151 ЦПК України в заяві повинні бути вказані: причини, у зв`язку з якими, потрібно забезпечити позов, вид забезпечення позову, який належить застосувати з обґрунтуванням його необхідності та інші відомості, потрібні для забезпечення позову.

У зазначеній заяві вказано вид забезпечення позову, який не передбачено ст. 152 ЦПК України, а також не обґрунтовано вид забезпечення позову і його необхідність та інші відомості, потрібні для забезпечення позову.

Згідно ст. 152 ЦПК України видами забезпечення позову є:

1) накладення арешту на майно або грошові кошти, що належать відповідачеві і знаходяться у нього або в інших осіб;

2) заборона вчиняти певні дії;

3) встановлення обов`язку вчинити певні дії;

4) заборона іншим особам здійснювати платежі або передавати майно відповідачеві чи виконувати щодо нього інші зобов`язання;

5) зупинення продажу арештованого майна, якщо подано позов про звільнення майна з-під арешту;

6) зупинення стягнення на підставі виконавчого документа, який оскаржується боржником у судовому порядку;

7) передача речі, яка є предметом спору, на зберігання іншим особам.

Відповідно до ч. 2 ст. 152 ЦПК України, у разі необхідності судом можуть бути застосовані інші види забезпечення позову. Суд може застосувати кілька видів забезпечення позову.

Крім того, згідно ч. 3 ст. 152 ЦПК України види забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Відповідно до ст. 6 ЗУ Про порядок виїзду з України і в`їзду в Україну громадян України, Громадянинові України, який має паспорт, може бути тимчасово відмовлено у виїзді за кордон у випадках, передбачених пунктами 1-9 частини першої цієї статт.

Паспорт може бути тимчасово затримано чи вилучено у випадках, передбачених пунктами 1-9 частини першої цієї статті, або в разі використання паспорта для вчинення злочину, або виявлення у ньому підробки, а також у випадках припинення громадянства України. Тимчасове затримання або вилучення паспорта у таких випадках здійснюється судом, органами прокуратури, внутрішніх справ, служби безпеки, Державної прикордонної служби України, військовими комісаріатами та консульською службою України.

Зазначеним законом передбачено тимчасове затримання або вилучення паспорта, однак виходячи з норми співмірності із заявленими вимогами, суд не знайшов підстав задовольнити вимогу, грунтуючись на тому, що кредитний договір має бути забезпечиним.

Діючи у відповідності з нормами законодавства України, суд дійшов висновку про відмову в задоволенні заяви про забезпечення позову.

Крім того, суд вважає за необхідне роз`яснити представнику позивача, що вирішення питання про заборону виїзду громадян за кордон України, знаходиться в площині публічно-правових відносин і може бути предметом розгляду для окружного адміністративного суду.

Виходячи з вищевикладеного та керуючись ст. 151-153 ЦПК України, суд -

Ухвалив:

1. В задоволенні заяви представника Публічного акціонерного товариства Комерційний банк „ПриватБанк про забезпечення позову відмовити.

2. Копію ухвали направити представнику Публічного акціонерного товариства Комерційний банк „ПриватБанк Янсон Євгену Валерійовичу.

На ухвалу може бути подана апеляційна скарга протягом п`яти днів з дня її проголошення в порядку ст. 295 ЦПК України шляхом подачі через суд першої інстанції, який постановив ухвалу.

У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п`яти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя Саксаганського районного суду Ю.В. Дурасова