Справа №22-ц-1305/11 Головуючий у суді у 1 інстанції - Сидоренко
Категорія - 51 Суддя-доповідач - Ільченко
РІШЕННЯ

Іменем України

05 липня 2011 року м.Суми

Колегія суддів з розгляду справ цивільного судочинства Апеляційного суду Сумської області в складі:

головуючого-судді - Ільченко О. Ю.,

суддів - Маслова В. О., Семеній Л. І.,

при секретарі - Кияненко Н.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні апеляційного суду цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1

на рішення Зарічного районного суду м. Суми від 01 червня 2011 року

у справі за позовом ОСОБА_1 до Приватного загальноосвітнього навчального закладу «Сумська приватна гімназія «Просперітас»

про стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні та відшкодування моральної шкоди,

ВСТАНОВИЛА:

Рішенням Зарічного районного суду м. Суми від 01 червня 2011 року позов ОСОБА_1 задоволено частково.

Стягнуто з ПЗНЗ «Сумської приватної гімназії «Просперітас» на користь ОСОБА_1 2000 грн. середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні та 100 грн. в рахунок відшкодування моральної шкоди.

Вирішено питання судових витрат.

В апеляційній скарзі відповідач просить змінити рішення суду, зменшивши розмір стягнення з 2000 грн. до 500 грн., при цьому посилаються на неповне зясування обставин справи, невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення норм матеріального і процесуального права. Зазначає, що судом був неправильно визначений період, за який підлягає стягненню середній заробіток за час затримки розрахунку на користь позивача.

Дослідивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість рішення в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу слід задовольнити частково, виходячи з наступного.

Згідно з ч. 1 ст. 303 ЦПК України під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Частково задовольняючи позовні вимоги ОСОБА_1, суд першої інстанції виходив з того, що з 01 грудня 2009 року по 29 січня 2010 року позивач працював у відповідача охоронцем. При звільнені йому не була виплачена грошова компенсація за невикористані дні щорічної відпустки в сумі 73 грн. 89 коп. Так як відповідачем порушено право позивача на своєчасне отримання всіх грошових сум, що належать йому при звільненні, то вимога про стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку є правомірною і колегія суддів погоджується з висновком суду про те, що вона підлягає задоволенню, але у меншому розмірі, виходячи з наступного.

Суд першої інстанції вірно встановив, що позивач перебував з відповідачем у трудових відносинах з 01 грудня 2009 року по 29 січня 2010 року та був звільнений за згодою сторін. (а.с. 5, 24,26) Але при звільненні позивачу не сплачена грошова компенсація за невикористані дні щорічної відпустки в сумі 73 грн. 89 коп., хоча згідно з ч. 1 ст. 83 КЗпП України у разі звільнення працівника йому виплачується грошова компенсація за всі не використані ним дні щорічної відпустки. Отже, вимоги позивача ґрунтується на нормах закону, тому суд правомірно їх задовольнив.

Згідно з ч. 1 ст. 117 КЗпП України в разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в статті 116, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку.

У разі непроведення розрахунку у звязку із виникненням спору про розмір належних до виплати сум вимоги про відповідальність за затримку розрахунку підлягають задоволенню у повному обсязі, якщо спір вирішено на користь позивача.

Як вбачається з матеріалів справи, звільнений ОСОБА_1 був 29 січня 2010 року, а компенсацію за невикористану відпустку в сумі 73 грн. 89 коп. він отримав лише 01 листопада 2010 року. (а.с. 5, 4) Отже, виплата належної позивачу компенсації була затримана на девять місяців.

З розрахунків нарахування ОСОБА_1 заробітної плати за грудень 2009 року січень 2010 року вбачається, що його середня заробітна плата складає 450 грн. (а.с. 20,21), тобто заборгованість перед позивачем 73 грн. 89 коп. становить 16,2 % від 450 грн. середньомісячного заробітку. Таким чином, застосовуючи принцип пропорційності, розмір середнього заробітку за період з 31 січня по 31 жовтня 2010 року буде складати 656 грн. 10 коп. ( 450 х 9 місяців х 16,2 : 100 ).

Суд першої інстанції при проведенні розрахунків не врахував принцип пропорційності, тому рішення суду в частині стягнення середнього заробітку за період затримки підлягає зміні, визначивши до стягнення суму в розмірі 656 грн. 10 коп., а не 2000 грн.

Доводи апеляційної скарги про те, що кошти в червні міг отримати батько позивача, колегія суддів не може взяти до уваги, оскільки з цього приводу в рішенні є висновки, які апелянт не спростував .

Враховуючи вищевикладене, апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню. Так як суд першої інстанції припустився помилки при розрахунку розміру суми середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні, що підлягає стягненню з відповідача, то рішення в цій частині слід змінити та зменшити цю суму з 2000 грн. до 656 грн. 10 коп.

Керуючись ст.ст. 307 ч.1 п.3; 309 ч.1 п.4, 313, 316 ЦПК України, колегія суддів, -

ВИРІШИЛА:

Апеляційну скаргу Приватного загальноосвітнього навчального закладу «Сумська приватна гімназія «Просперітас» задовольнити частково, змінити рішення Зарічного районного суду м. Суми від 01 червня 2011 року та стягнути з Приватного загальноосвітнього навчального закладу «Сумська приватна гімназія «Просперітас» 656 грн. 10 коп. на користь ОСОБА_1 середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні.

Рішення набирає законної сили з моменту проголошення і протягом двадцяти днів може бути оскаржено в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Головуючий -

Судді -