Апеляційний суд Івано-Франківської області
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 вересня 2011 року м. Івано-Франківськ

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 вересня 2011р. м. Івано-Франківськ

Колегія суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду Івано-Франківської області в складі:

головуючого Горблянського Я.Д.

суддів Меленко О.Є., Перегінець Л.В.

секретаря Балагури М.О.

з участю: представника апелянта - ОСОБА_1

позивача ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_2, ОСОБА_3 до ОСОБА_4, ВАТ КБ «Надра» про поділ майна що перебуває у спільній сумісній власності та припинення права застави на квартиру - за апеляційною скаргою Публічного акціонерного товариства комерційний банк «Надра» - на рішення Коломийського міськрайонного суду від 20 червня 2011 року, -

в с т а н о в и л а:

ОСОБА_2 від себе та в інтересах сина ОСОБА_3 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_4, ВАТ КБ «Надра» про поділ майна що перебуває у спільній сумісній власності та припинення права застави на квартиру №3 по вул. Лисенка№3 в м. Коломия.

Рішенням Коломийського міськрайонного суду від 20.06.2011 року позов задоволено. Поділено між співвласниками дану квартиру, визнано за позивачкою та її сином і відповідачем ОСОБА_5 право спільної часткової власності по 1/3 квартири АДРЕСА_1, а також припинено право застави ПАТ КБ «Надра» на 2/3 частини даної квартири, які належать позивачці та її сину.

На дане рішення ПАТ КБ «Надра» подало апеляційну скаргу, в якій посилається на те, що судом рішення ухвалено з порушенням норм матеріального і процесуального права, є необґрунтованим та таким, що не відповідає фактичним обставинам справи.

Предметом спору між сторонами є нерухоме майно, яке одночасно є предметом

іпотеки за кредитним договором та договором іпотеки, укладеним між банком та відповідачем ОСОБА_4. В забезпечення кредитного договору відповідач передав у заставу спірну двохкімнатну квартиру та уклав з банком договір іпотеки на дану квартиру. Квартира на момент укладення даного договору знаходилася у власності іпотекодавця, а тому договір іпотеки є дійсним до повного виконання позичальником зобовязання з кредитним договором. На даний час заборгованість за кредитним договором позичальника становить 87786,88 грн. Тому відповідно до ст.9 Закону України «Про іпотеку» іпотекодавець має право володіти та користуватися предметом іпотеки відповідно до його цільового призначення, але відчужувати чи передавати у користування може тільки за згодою іпотекодержателя. Заставодавець, відповідно до ст.568 ЦК України, теж може розпоряджатися заставним майном тільки за згодою заставодержателя.

Суд ухвалюючи рішення не звернув увагу на те, що квартира є неподільним майном, а поділ спільного майна передбачає такий поділ в натурі, з повним припиненням спільної сумісної власності сторін щодо спільного сумісного майна. Оскільки відповідно до ст.183 ч.2 ЦК України неподільною є річ, яку не можна поділити без втрати її цільового призначення, то суд не вправі був виносити рішення про поділ квартири та припинення права застави на 2/3 квартири до повного погашення кредитної заборгованості.

Тому просить дане рішення скасувати і ухвалити нове рішення, яким відмовити позивачам у задоволенні позову.

Розглянувши матеріали справи, вислухавши сторони, оцінивши зібрані докази, колегія суддів приходить до висновку про відхилення апеляційної скарги.

Судом першої інстанції встановлено, що ОСОБА_2 з липня 1997 року по липень 2007року перебувала у фактичних шлюбних відносинах з відповідачем ОСОБА_4

Оскільки було встановлено що за час спільного проживання вони шляхом внесення пайових внесків придбали спірну квартиру, то рішенням суду першої інстанції від 02.06.2009 року за ОСОБА_2, ОСОБА_3 та ОСОБА_4 було визнано право спільної сумісної власності на кв.№3 буд.№3 по вул. Лисенка в м. Коломия. Дане рішення ніким не оспорювалося і вступило в законну силу.

Розглядаючи даний позов суд першої інстанції прийшов до висновку що з власності відповідача ОСОБА_4 вибуло 2/3 частини квартири, яка ним передана банку у заставу, оскільки відповідно до ч.2 ст.372 ЦК України у разі поділу майна, яке знаходиться у спільній сумісній власності частки співвласників є рівними, поділив між співвласниками квартиру по 1/3 частині кожному, та відповідно до ч.1 ст.593 ЦК України припинив право застави банку на 2/3 частини квартири, тобто частки, яка належить позивачам.

З даним висновком суду першої інстанції погоджується і колегія суддів, оскільки ПАТ КБ «Надра» не оскаржувало рішення суду першої інстанції від 02.06.2009 року, яким визнано за позивачами право спільної сумісної власності на квартиру, та яка є предметом іпотеки, тобто згодилося що позивачі є співвласниками даної квартири.

Враховуючи вище наведене колегія суддів вважає що рішення суду першої інстанції ухвалено з дотриманням норм матеріального і процесуального права, а доводи апеляційної скарги не спростовують його законності і обґрунтованості.

Підстав для його скасування і ухвалення нового рішення колегія суддів не вбачає.

На підставі наведеного та керуючись ст. ст.307,308,313-315,317 ЦПК України, колегія суддів ,-

у х в а л и л а:

Апеляційну скаргу публічного акціонерного товариства комерційний банк «Надра» - відхилити .

Рішення Коломийського міськрайонного суду від 20 червня 2011 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення, однак може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили.