Справа № 2-134/11

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

«23»лютого 2011 року Сумський районний суд Сумської області у складі:

Головуючого судді Моісеєнко О.М.,

при секретарі Землюк А.П.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Суми справу за позовом

ОСОБА_1

До ОСОБА_2

про стягнення боргу,

Встановив:

Позивач звернулась до суду з позовом з тих підстав, що 16 травня 2008 року між нею та відповідачем було укладено договір позики на суму 1000 дол.США на термін 10 днів зі строком повернення 27 травня 2008 року. До теперішнього часу сума боргу не повернута. У жовтні 2010 року вона попередила відповідача про повернення боргу листом. Просила стягнути з відповідача суму боргу в розмірі 7963,10 грн. та 3% річних від простроченої суми у розмірі 633,07 грн., а всього стягнути на її користь 8596,17 коп.

Відповідач для розгляду справи до суду не з»явилась, будучи належним чином повідомленою про час та місце її слухання.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає позов таким, що підлягає повному задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що 16 травня 2008 року між позивачем та відповідачем у простій письмовій формі було укладено договір позики на суму 1000 дол.США з терміном повернення 27 травня 2008 року, що підтверджується письмовою розпискою відповідача (а.с.8).

До теперішнього часу борг не повернутий.

Відповідно до ст.ст.1046,1047 ЦК України, за договором позики одна сторона передає у власність іншій грошові кошти, а позичальник повинен повернути таку ж суму грошових коштів. Договір позики укладається у письмовій формі, підтвердженням якого може бути розписка позичальника.

Строк повернення договору обумовлюється договором. У випадку порушення строку повернення позики позичальник повинен сплатити грошову сумі відповідно до ст.625 ЦК України, якою предбачена можливість для кредитора вимагати сплати 3% річних від простроченої суми.

За наведених обставин на користь позивача повинна бути стягнути сума в національній валюті у розмірі, що еквівалентно 1000 дол.США, що на час розгляду справи у суді становить 7937,78 грн.

Крім того, з 28 травня 2008 року відповідач повинна сплатити позивачу 3% річних від простроченої суми, що складає 649,80 грн. (7937,80 х 3% : 365 дн. х 996 дн. = 649,80).

З віповідача на користь позивача слід стягнути судові витрати по справі у вигляді витрат за надання правової допомоги у розмірі 350 грн., та на користь держави - судові витрати у вигяді судового збору та витрат за ІТЗ розгляду справи.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 213, 215 ЦПК України, ст.ст.625, 1046, 1050 ЦК України суд, -

Вирішив:

Позов задовольнити повністю.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 вісім тисяч п»ятсот вісімдесят сім грн.58 коп. та триста п»ятдесят грн. судових витрат.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави двісті дев»ять грн. судових витрат по справі. .

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом десяти днів з дня його проголошення, а особою, яка брала участь у справі та не була присутня при його проголошенні протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Суддя О.М.Моісеєнко

Справа № 2-101/2011

РІШЕННЯ

Іменем УКРАЇНИ

14 січня 2011 року Сумський районний суд Сумської області в складі головуючого судді Клочко Б.М. при секретарі Скрипка О.О. розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Суми цивільну справу за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_5, треті особи: Сумський РВ УМВС України в Сумській області, Сульська сільська рада про визнання особи такою, що втратила право користування житловою площею, -

ВСТАНОВИВ :

В грудні місяці 2010 року позивач звернувся до суду з даним позовом і свої вимоги мотивував тим, що відповідач являється сином його бувшої дружини, з якою вони мешкали в квартирі АДРЕСА_1. Там же у 1999 році був зареєстрований і відповідач, але він проживав там нетривалий час, оскільки, проживав за іншими адресами і приїжджав до них лише в гості. Декілька років тому назад дружина знялася з реєстрації і вибула в інше місце проживання, а син залишився проживати в цьому житлі, хоча ніяких речей там його немає. Ніяких перешкод для проживання в спірному житлі він відповідачу не створював, житлом він не користується по своїй волі, він обіцяє знятися з реєстрації, але цього не робить, чим створює йому перешкоди, він змушений платити за нього комунальні послуги, не має можливості оформити субсидію, а тому позивач просить визнати ОСОБА_5 таким, що втратив право користування даним житлом.

В судовому засіданні позивач свої вимоги підтримав.

Відповідач з позовом не згоден, пояснивши при цьому, що він дійсно з 1994 року зареєстрований в спірній квартирі, яка надавалася його матері, яка працювала дояркою в колгоспі, його мати з квартири давно виїхала, він також не проживає в ній, довгий час він проживав у м. Суми, а останні 5-6 років він проживає в ІНФОРМАЦІЯ_1, в будинку своєї дружини. Підстав для відмови зняття з реєстрації він пояснити не може.

Треті особи, Сумський РВ УМВС та Сульська сільська рада своїх представників до суду не направили, направивши листи про розгляд справи у їхню відсутність.

Вислухавши сторони, свідків, вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 71 ЖК України особа, яка без поважних причин не проживає в житлі більше шести місяців, втрачає право користування цим житлом.

В суді встановлено, що позивач являється наймачам і зареєстрований в ІНФОРМАЦІЯ_2 з 1994 року. В цій же квартирі з цього ж часу зареєстрований і відповідач, який являється сином колишньої дружини позивача.

У 2000 році дружина позивача, забравши всі свої речі і знявшись з реєстрації, вибула на проживання в іншу місцевість. З цього ж часу у спірній квартирі не проживає і відповідач, який тривалий час проживав у м. Суми, а останні 5-6 років він проживає постійно, разом зі своєю сімєю в квартирі АДРЕСА_2, і це житло є його постійним місцем проживання, чого він і сам не заперечує.

Останні 10 років відповідач взагалі не зявлявся в квартирі, де він залишається зареєстрованим, не проявляв до неї ніякого інтересу, ніяких перешкод у проживанні йому ніхто не створював.

Ці обставини підтвердили в судовому засіданні свідки ОСОБА_6 та ОСОБА_7, які пояснили, що вони являються сусідами позивача по будинку № 17 по вулиці Молодіжній в с. Сула і добре знають, що відповідач з 2000 року, коли звідти виїхала його мати, у квартирі, де залишився проживати позивач, не зявлявся, перешкод для проживання ніхто йому не чинив, ніяких речей відповідача у квартирі немає, не проживає він там з власної волі.

Таким чином, оскільки відповідач без поважних причин не проживає у спірному житлі більше 10 років він втратив право користування ним.

На підставі викладеного, керуючись ст. 71 ЖК України, ст.ст. 10, 60, 212-215 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ :

Позов задовольнити.

Визнати ОСОБА_5 таким, що втратив право користування житловою площею в квартирі АДРЕСА_3.

Апеляційна скарга може бути подана протягом десяти днів після проголошення рішення до апеляційного суду Сумської області через сумський районний суд.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляцію не було подано.

Суддя Б.М.Клочко