Справа № 2-2505/11
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

28 жовтня 2011 року Саксаганський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області в складі:

головуючого - судді Дурасової Ю.В.,

при секретарі - Крутій Ю.В.,

за участю представника позивача ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Кривому Розі цивільну справу за позовом позивача ОСОБА_2 до відповідача ОСОБА_3 про стягнення суми боргу та моральної шкоди, суд -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з зазначеним позовом. Просить достроково розірвати договір позики, укладений між позивачем та відповідачем 10.12.2010 року та стягнути з відповідача на його користь борг за договором позики в розмірі 85000 грн.; а також 15000 грн. моральної шкоди.

Позивач в судове засідання не зявився, про час і місце судового засідання повідомлений належним чином.

Представник позивача судовому засіданні позов підтримав, не заперечує проти заочного розгляду справи, суду пояснив, що кошти відповідачу були надані в присутності свідків в сумі 85000 грн., відповідач зобовязалася вказану суму повернути частинами: 50000 грн. до 05.06.2011 року та 35000 грн. до 1 січня 2012 року, про що складено розписку. Однак борг не повернуто, таким чином просить позов задовольнити.

Відповідач - у судове засідання не з'явилася, про час і місце розгляду справи повідомлений належним чином, про причини неявки суду не повідомив.

Представник позивача не заперечував проти ухвалення рішення в заочному порядку, тому суд, на підставі ст. 224 ЦПК України, ухвалив провести заочний розгляд справи.

Свідки, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, приведені до присяги свідка та допитані в судовому засіданні підтвердили факт передання ОСОБА_2 коштів в сумі 85000 грн. ОСОБА_3.

Вислухавши представника позивача, свідків, дослідивши матеріали справи, повно і всебічно з'ясувавши обставини справи, дотримуючись принципів змагальності І диспозитивності цивільного судочинства, оцінивши докази у справі у їх сукупності за своїм внутрішнім переконанням згідно ст. 212 ЦПК України, захищаючи порушені, невизнані або оспорювані права, свободи чи інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб згідно ст. 1 ЦПК України, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню на таких підставах.

У судовому засіданні встановлені наступні факти, обставини та відповідні правовідносини, які регулюються ЦК України.

У судовому засіданні встановлено, що згідно розписки від 10.12.2010 року відбулося передання ОСОБА_2 коштів в сумі 85000 грн. ОСОБА_3, остання взяла на себе зобовязання вказану суму повернути частинами: 50000 грн. до 05.06.2011 року та 35000 грн. до 1 січня 2012 року; однак свої зобовязання не виконала, борг не повернула.

Відповідно до вимог ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Вимоги позивача підтверджені розпискою, показаннями свідків.

На підставі того, що Судом встановлено, що діями відповідача були порушені права позивача, суд дійшов висновку, що порушене право позивача, підлягає захисту шляхом повернення грошових коштів в розмірі 85000грн.

У відповідності до ч. 1 ст. 1047 ЦК України, договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподаткованого мінімуму доходів громадян, а у випадках, коли позикодавцем є юридична особа, незалежно від суми. В силу ч. 2 ст. 1047 ЦК України на підтвердження укладання договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей.

Пунктом 1 ст. 623 ЦК України передбачено, що боржник, який порушив зобов'язання відшкодувати кредиторові завдані цим збитки.

Згідно до ч. 1 ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання.

Згідно зі ст. 1050 ЦК України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобовязаний виплатити грошову суму відповідно до ст. 625 ЦК України, яка вказує на те, що боржник, який прострочив виконання грошового зобовязання, на вимогу кредитора зобовязаний виплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочки, а також три відсотки річних від простроченої суми, якщо інший розмір відсотків не встановлений договором або законом.

Відповідно до п. 1 ст. 22 ЦК України, особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування.

Ухвалюючи рішення суд діє в межах позовних вимог.

У відповідності зі ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: відшкодування збитків та моральної шкоди.

Однак позивач не надав доказів спричинення моральної шкоди, тому суд не вбачає підстав для задоволення даної вимоги.

Таким чином позов підлягає частковому задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст. 22, 610-612, 1047 ЦК України, ст. 208, 212, 214, 215, 224 ЦПК України, суд -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги позивача ОСОБА_2 до відповідача ОСОБА_3 про стягнення суми боргу та моральної шкоди задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, на користь ОСОБА_2, грошові кошти у розмірі 85000грн.

В інших вимогах відмовити.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до набрання законної сили. Рішення набирає законної сили після закінчення строку апеляційного оскарження.

Апеляційне оскарження здійснюється шляхом подачі через суд першої інстанції, який постановив рішення апеляційної скарги протягом 10 днів з дня проголошення рішення, в порядку ст. 295 ЦПК України. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подавати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя ___________________ Ю.В. Дурасова