Броварський міськрайонний суд Київської області
справа № 2-1077/11
РІШЕННЯ

Іменем України

23 червня 2011 року м. Бровари

Броварський міськрайонний суд Київської області у складі:

головуючого-судді ОСОБА_1,
при секретарі ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про визнання права власності на спадкове майно та зустрічним позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_3 про визнання права власності на спадкове майно,

в с т а н о в и в :

У лютому 2011 року ОСОБА_3 звернулася до суду з позовом, у якому зазначала, що вона є дочкою ОСОБА_5, який помер 24 листопада 1994 року у віці 76 років, та ОСОБА_6, яка померла 02 лютого 2000 року у віці 69 років.

Після смерті батька відкрилася спадщина на все належне йому майно, зокрема житловий будинок, загальною площею 122,7 м2, житловою площею 82,6 м2 із надвірними будівлями та спорудами: сарай, два погреби, колодязь, вбиральня і огорожа, що розташовані за адресою: село Залісся Броварського району Київської області, вулиця Київська, 44.

Даний будинок побудований її батьками у 1973 році під час їхнього перебування у шлюбі, тому він є спільною сумісною власністю подружжя. Після смерті батька обєктом спадкування була ? частка цього будинку. Заповіту батько не складав, спадкоємцями за законом після його смерті були: дружина померлого ОСОБА_6 та його діти: вона та два її брати: ОСОБА_7, відповідач у справі, та ОСОБА_8, який помер 02 травня 2009 року.

Згідно із довідкою виконкому Богданівської сільської ради Броварського району Київської області № 2015 від 15 грудня 2009 року ОСОБА_5, який помер 24 листопада 1994 року, був зареєстрованим та проживав у власному будинку у селі Залісся Броварського району по вулиці Київській, 21. На день його смерті разом із ним проживали його дружина ОСОБА_6, син ОСОБА_4 та інші члени сімї, які не є спадкоємцями.

Відповідно до довідки виконкому Богданівської сільської ради № 2014 від 15 грудня 2009 року спадковий будинок було перенумеровано з № 21 на № 44.

Після смерті батька ОСОБА_5 згідно із вимогами чинного на той час ЦК України (1963 року) спадщину прийняли: вона, її мати ОСОБА_6 та відповідач її брат ОСОБА_4 кожний по 1/6 частки житлового будинку. Інший спадкоємець їхній брат ОСОБА_8 спадщину після смерті батька не приймав.

Таким чином, у вказаному вище житловому будинку її матері ОСОБА_6 належало 4/6 частки, а їй, ОСОБА_3, із відповідачем ОСОБА_4 по 1/6 частки кожному.

02 лютого 2000 року померла її мати ОСОБА_6, після смерті якої відкрилася спадщина на належні їй 4/6 частки зазначеного спірного житлового будинку.

У встановлений ст. 549 ЦК України (1963 року) шестимісячний строк після смерті матері вона звернулася до Броварської районної державної нотаріальної контори Київської області із заявою про прийняття спадщини.

Її брат відповідач ОСОБА_4, продовжуючи проживати у будинку, теж прийняв спадщину, оскільки фактично вступив в управління та володіння спадковим майном. Інший спадкоємець за законом їхній брат ОСОБА_8 спадщину після смерті матері не приймав.

Прийнявши спадщину після смерті матері, їхні з відповідачем частки у спадковому житловому будинку стали становити по ? частки кожного.

Через відсутність правовстановлюючих документів на спірний спадковий будинок вона не може отримати у нотаріальній конторі свідоцтво про право на спадщину на це нерухоме майно, тому змушена звернутися до суду.

Просила визнати за нею право власності на ? частку житлового будинку із надвірними будівлями та спорудами, що знаходяться за адресою: село Залісся Броварського району Київської області, вулиця Київська, 44, у порядку спадкування після смерті ОСОБА_5, який помер 24 листопада 1994 року, та ОСОБА_6, яка померла 02 лютого 2000 року.

Відповідач ОСОБА_4 подав до суду зустрічну позовну заяву, у якій посилаючись на зазначені вище обставини щодо прийняття ним спадщини після смерті батька ОСОБА_5, який помер 24 листопада 1994 року, та матері ОСОБА_6, яка померла 02 лютого 2000 року, просив визнати за ним право власності на ? частку житлового будинку із надвірними будівлями та спорудами, що знаходяться за вказаною вище адресою.

Представник позивача ОСОБА_9 у судовому засіданні позов підтримав, проти задоволення зустрічного позову ОСОБА_4 не заперечував.

Відповідач ОСОБА_4 позовні вимоги ОСОБА_3 визнав, про що надав суду відповідну письмову заяву. Просив суд задовольнити також і його зустрічну позовну заяву.

Розяснивши сторонам наслідки визнання позову, враховуючи, що визнання позову не суперечить закону, не порушує прав, свобод та інтересів сторін чи інших осіб, суд вважає можливим ухвалити рішення про задоволення позову з наступних підстав.

Згідно із ч. 1 ст. 22, ч. 1 ст. 28 КпШС України (1969 року), чинного на час виникнення правовідносин, майно, нажите подружжям за час шлюбу, є його спільною сумісною власністю. Кожен з подружжя має рівні права володіння, користування і розпорядження цим майном. У разі поділу майна, яке є спільною сумісною власністю подружжя, їх частки визнаються рівними.

Судом встановлено, що за час перебування у шлюбі ОСОБА_5 та ОСОБА_6 спільно побудували житловий будинок із надвірними будівлями та спорудами у селі Залісся Броварського району Київської області по вулиці Київській, 21, на даний час 44. З таких обставин, кожному із них у цьому житловому будинку належало по ? частки.

З інвентаризаційної справи на цей житловий будинок, власником у якому зазначений ОСОБА_5, вбачається, що за вказаною адресою знаходяться: житловий будинок А-1, загальною площею 122,7 м2, житловою площею 82,6 м2, і господарські будівлі та споруди: сарай Б, погріб П1, погріб П2, вбиральня У, колодязь К та огорожа N.

Факт належності ОСОБА_5 зазначеного житлового будинку із господарськими будівлями і спорудами підтверджується технічним паспортом на житловий будинок, складеним 15 січня 1988 року, довідками виконкому Богданівської сільської ради Броварського району Київської області №№ 2014, 2015 від 15 грудня 2009 року.

24 листопада 1994 року ОСОБА_5 помер, 02 лютого 2000 року померла ОСОБА_6, що підтверджується свідоцтвами про смерть.

Спадкова справа після смерті 24 листопада 1994 року ОСОБА_5 не відкривалась.

Згідно із заповітом, посвідченим 12 вересня 1996 року секретарем Богданівської сільської ради Броварського району Київської області, зареєстрованим в реєстрі за № 14, ОСОБА_6 все своє майно, де б воно не було та з чого б воно не складалося, все, що належатиме їй за законом на день смерті заповідала ОСОБА_8, ОСОБА_4 та ОСОБА_3.

Із спадкової справи № 468 до майна померлої 02 лютого 2000 року ОСОБА_6 вбачається, що в установлений законом шестимісячний строк до нотаріальної контори із заявами про прийняття спадщини після її смерті звернулися діти спадкодавця: 25 липня 2000 року відповідач ОСОБА_4, 26 липня 2000 року позивач ОСОБА_3

Даних про прийняття спадщини за заповітом ОСОБА_8 судом не здобуто.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 526 ЦК України (1963 року), чинного на момент виникнення правовідносин, спадкоємство здійснювалося за законом і за заповітом. Спадкоємство за законом має місце, коли і оскільки воно не змінено заповітом.

У ст. 548 ЦК України (1963 року) передбачалося, що для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Не допускається прийняття спадщини під умовою або з застереженнями. Прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини.

Згідно із ч. ч. 1, 2 ст. 549 ЦК України (1963 року) визнавалося, що спадкоємець прийняв спадщину: якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном або подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Зазначені дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини.

Виходячи з наведеного вище, суд встановив, що після смерті 24 листопада 1994 року ОСОБА_5 належну йому ? частку спірного житлового будинку успадкували троє спадкоємців: діти ОСОБА_9 і ОСОБА_4 та дружина померлого ОСОБА_6, кожний по 1/6 частки. Крім того, остання у даному житловому будинку мала право ще на ? (3/6) частки як спільному сумісному майні подружжя, всього у цьому будинку їй належало 2/3 (4/6) частки.

Відповідно до спадкової справи № 468 щодо майна померлої 02 лютого 2000 року ОСОБА_6 після її смерті спадщину за заповітом прийняло двоє спадкоємців: позивач ОСОБА_3 і відповідач ОСОБА_4, які із належних їхній померлій матері 2/3 (4/6) часток успадкували по 1/3 (2/6) частки кожний.

У ст. 328 ЦК України встановлено, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Згідно із ст. 392 ЦК України власник майна може предявити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається.

Відповідно до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Оцінивши досліджені у судовому засіданні докази в їх сукупності, враховуючи, що спірний житловий будинок будувався за час шлюбу подружжям ОСОБА_5, який помер 24 листопада 1994 року, та його дружиною ОСОБА_6, яка померла 02 лютого 2000 року, а також те, що ОСОБА_3 і ОСОБА_4 є спадкоємцями за заповітом, які прийняли спадщину після смерті своїх батьків, суд дійшов висновку, що первісний і зустрічний позови є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

На підставі ст. ст. 524 527, 529, 548, 549, ЦК України (1963 року), ст. ст. 22, 28 КпШС України (1969 року), ст. ст. 328, 392, 1218 ЦК України, керуючись ст. ст. 174, 212 215 ЦПК України, суд

в и р і ш и в :

Первісний та зустрічний позови задовольнити.

Визнати за ОСОБА_3 право власності на ? частку житлового будинку А-1, загальною площею 122,7 м2, житловою площею 82,6 м2, із господарськими будівлями та спорудами: сарай Б, погріб П1, погріб П2, вбиральня У, колодязь К та огорожа N, що знаходяться за адресою: Київська область, Броварський район, село Залісся вулиця Київська, 44.

Визнати за ОСОБА_4 право власності на ? частку житлового будинку А-1, загальною площею 122,7 м2, житловою площею 82,6 м2, із господарськими будівлями та спорудами: сарай Б, погріб П1, погріб П2, вбиральня У, колодязь К та огорожа N, що знаходяться за адресою: Київська область, Броварський район, село Залісся вулиця Київська, 44.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом десяти днів з дня його проголошення до Апеляційного суду Київської області через Броварський міськрайонний суд. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя Дутчак І.М.