Справа №22-ц-96/11 11.01.2011 11.01.2011 11.01.2011
Справа № 22ц-96/11 Головуючий у 1-й інстанції Бібік М.В.
Категорія 37 Доповідач апеляційного суду ОСОБА_1
У Х В А Л А

Іменем України

11 січня 2011 року колегія суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду Миколаївської області у складі:

головуючого Лисенка П.П.,

суддів: Кушнірової Т.Б., Самчишиної Н.В.,

при секретарі Величковської В.С.,

за участю:

позивача ОСОБА_2

представника позивача ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Миколаєві цивільну справу

за апеляційною скаргою

ОСОБА_2

на рішення Новобузького районного суду Миколаївської області від 13 жовтня 2010 року

за позовом

ОСОБА_2 до ОСОБА_4

про усунення від права на спадкування,

В С Т А Н О В И Л А:

У червні 2010 р. ОСОБА_2 звернувся в суд з позовом до своєї тітки ОСОБА_4 про усунення її від права на спадкування обовязкової частки після смерті його дідуся і її батька ОСОБА_5.

В обґрунтування заявлених вимог зазначив, що 7 травня 2009 р. ОСОБА_5 зробив заповітне розпорядження, згідно якого заповів йому усе належне майно та майно, яке буде належати йому на день смерті.

Після його смерті, яка сталася 24 грудня 2009 р. він звернувся до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини.

ОСОБА_4 також заявила про своє право на обовязкову частку у спадщині на підставі ст. 1241 ЦК України, надавши до нотаріальної контори заяву.

Проте, за життя діда, який потребував стороннього догляду, ОСОБА_4 ухилялася від виконання обовязку щодо його утримання, а тому її слід усунути від спадкування.

ОСОБА_4 проти позову заперечувала, пояснивши, що підстав для його задоволення немає.

Рішенням Новобузького районного суду Миколаївської області від 13 жовтня 2010 р. у задоволенні позовних вимог ОСОБА_2 відмовлено у звязку з недоведеністю.

ОСОБА_2 подав на це рішення апеляційну скаргу, в якій просить рішення суду скасувати й ухвалити нове рішення про задоволення позовних вимог посилаючись на невідповідність висновків суду обставинам справи та наявність підстав для усунення ОСОБА_4 від права на спадкування.

Перевіривши законність та обґрунтованість судового рішення, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу слід відхилити, оскаржене рішення суду І інстанції залишити без зміни, оскільки той постановив його з додержанням норм матеріального й процесуального права.

Вирішуючи спір таким чином, як викладено у оскарженому рішенні, місцевий суд виходив з недоведеності позивачем обставин, що спадкодавець перебував у безпорадному стані і для свого існування потребував допомоги від доньки, та остання, при цих умовах, умисно ухилялася від надання такої допомоги спадкодавцю, а тому підстав для усунення від права на спадкування відповідача немає.

Колегія суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду Миколаївської області погоджується з такими обставинами та правовідносинами, висновки суду І інстанції щодо них і результату вирішення справи, вважає вірними, обґрунтованими й законними.

Відповідно до ч. 1 ст. 1241, абз. 2 ч. 3, ч. 5 ст. 1224 ЦК України повнолітні непрацездатні діти спадкодавця спадкують, незалежно від змісту заповіту, половину частки, яка б належала кожному з них у разі спадкування за законом (обовязкова частка).

Не мають права на спадкування за законом повнолітні діти, які ухилялися від виконання обовязку щодо утримання спадкодавця, якщо ця обставина встановлена судом.

За рішення суду особа може бути усунена від права на спадкування за законом, якщо буде встановлено, що вона ухилялася від надання допомоги спадкодавцеві, який через похилий вік, тяжку хворобу або каліцтво був у безпорадному стані.

Виходячи зі змісту зазначеної норми закону, суд при вирішенні такої справи повинен установити як факт ухилення особи від надання спадкодавцеві допомоги, так і факт перебування спадкодавця у безпорадному стані через похилий вік, тяжку хворобу або каліцтво та потребу спадкодавця в допомозі цієї особи.

Під безпорадним станом слід розуміти безпомічність особи, неспроможність її своїми силами через похилий вік, тяжку хворобу або каліцтво фізично та матеріально самостійно забезпечити умови свого життя, у звязку з чим ця особа потребує стороннього догляду, допомоги та піклування.

Ухилення особи від надання допомоги спадкодавцеві, який потребував допомоги, полягає в умисних діях чи бездіяльності особи, спрямованих на уникнення від обовязку забезпечити підтримку та допомогу спадкодавцю, тобто ухилення, повязане з винною поведінкою особи, яка усвідомлювала свій обовязок, мала можливість його виконувати, але не вчинила необхідних дій. Таким чином, ухилення характеризується умисною формою вини.

При цьому спадкоємець може бути усунений від права на спадщину лише при одночасному настанні цих обставин і доведеності зазначених фактів у їх сукупності.

Як вбачається із матеріалів справи, позивач ОСОБА_4 (до реєстрацію шлюбу ОСОБА_2), ІНФОРМАЦІЯ_1, є донькою ОСОБА_5, який помер 24 грудня 2009 р. (а.с. 9,31,32, 65)

На день смерті спадкодавець ОСОБА_5 був людиною похилого віку, йому було 93 роки, а його донці відповідачці 70 років.

ОСОБА_5 являвся інвалідом 1-ї групи, потребував сторонньої допомоги, періодично проходив обстеження і лікування у медичних закладах, але не знаходився у безпорадному стані (а.с. 60).

В період з 17 лютого 2000 р. ОСОБА_5 до дня смерті перебував на надомному обслуговуванні у відділенні соціальної допомоги в управлінні праці та соціального захисту населення. Йому надавалися такі види побутових послуг як доставка хлібобулочних, промислових та господарських товарів, приготування обіду, прибирання квартири, миття підлоги, прання білизни, доставка медикаментів, оплата комунальних послуг, що підтверджується довідкою Новобзької районної державної адміністрації Миколаївської області від 05 липня 2010 р. № 103/05 (а.с.27).

Він також отримував пенсію та мав можливість самостійно фізично і матеріально забезпечити умови свого життя.

За заповітом від 07 травня 2009 р. посвідченим державним нотаріусом Новобузької державної нотаріальної контори Миколаївської області ОСОБА_5 на випадок своєї смерті зробив розпорядження за яким усе своє майно, що належить чи буде належати йому заповів ОСОБА_2В.(а.с.22).

Після смерті спадкодавця 22 травня 2010 р. приватним нотаріусом Новобузької нотаріальної контори Миколаївської області зареєстрована спадкова справа (а.с.26).

Із заявами про прийняття спадщини до нотаріальної контори звернулися сторони по справі.

Даних про те, що спадкодавець потребував допомоги доньки, а остання умисно ухилялася від виконання свого обовязку, мала можливість його виконувати, але не вчиняла необхідних для цього дій, а також знаходження батька відповідача у безпорадному стані позивач належними та допустимим доказами не довів хоча відповідно до ст. 60 ЦПК України, то є його обовязком.

Враховуючи викладене, відсутні підстави, зазначені ст. 1224 ЦК України для усунення ОСОБА_4 від права на спадкування, а тому в позові необхідно відмовити.

Оскільки цього ж, з тих же мотивів дійшов і місцевий суд, то підстав для задоволення апеляційної скарги немає.

Посилання ОСОБА_2 в апеляційній скарзі на те, що спадкодавець мав захворювання туберкульоз легенів, являвся інвалідом 1 групи і потребував сторонньої допомоги, яку фактично йому надавало управління праці та соціального захисту населення, на дому його відвідував лікар, інші родичі позивача, а відповідач свого батька протягом тривалого часу не відвідувала, допомоги не надавала, не мають правового значення, оскільки спростовуються матеріалами справи, що у сукупності не свідчать про наявність підстав для позбавлення її права на спадщину.

Керуючись ст.ст. 303, 308, 313-315 ЦПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити, а рішення Новобузького районного суду Миколаївської області від 13 жовтня 2010 року залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення, і з цього часу протягом 20 днів може бути оскаржено безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуючий

Судді