БРОВАРСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
№ 2-1586/11
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

«10» жовтня 2011 року м.Бровари Київської області

Броварський міськрайонний суд Київської області в складі:

головуючого судді Василишина В.О.,

при секретарі Лобко А.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 загальноосвітньої школи І-ІІІ ступенів Броварського району Київської області, третя особа: директор ОСОБА_2 загальноосвітньої школи І-ІІІ ступенів Броварського району Київської області ОСОБА_3, про зміну формулювання причини звільнення й стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу,

в с т а н о в и в:

У березні 2011 року ОСОБА_1 звернулася до суду із зазначеним вище позовом, який обґрунтовувала тим, що вона із 18 грудня 2007 року по 26 жовтня 2010 року працювала у ОСОБА_2 загальноосвітній школі І-ІІІ ступенів Броварського району Київської області на посаді заступника директора з господарської частини. Наказом директора цієї школи від 26 жовтня 2010 року № 229 звільнено її із роботи на підставі пункту 3 статті 40 КЗпП України у звязку із систематичним невиконанням без поважних причин обовязків, покладених на неї трудовим договором. Звільнення із роботи є неправомірним, оскільки про накладені на неї дисциплінарні стягнення їй нічого не було відомо, згода профспілкового комітету на її звільнення із роботи відсутня. Крім того, її ніхто не повідомляв у встановлені чинним законодавством строки про звільнення із роботи. Просить суд: - поновити строк на звернення до суду із позовом; - змінити формулювання причини звільнення із роботи й вважати її звільненою на підставі пункту 1 статті 36 КЗпП України за угодою сторін; - стягнути із ОСОБА_2 загальноосвітньої школи І-ІІІ ступенів Броварського району Київської області на її користь середній заробіток за час вимушеного прогулу із 26 жовтня 2010 року.

У судовому засіданні позивач ОСОБА_1 та її представник ОСОБА_4 заявлені позовні вимоги підтримали й просили їх задовольнити.

У судовому засіданні представник відповідача ОСОБА_2 загальноосвітньої школи І-ІІІ ступенів й третя особа директор цієї школи ОСОБА_3 позов не визнала й просила у його задоволенні відмовити.

Заслухавши пояснення осіб, які беруть участь у справі, дослідивши матеріали справи, судом встановлені наступні факти й відповідні їм правовідносини.

Статтями 10, 11, 60 ЦПК України чітко визначено, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 працювала із 18 грудня 2007 року по 28 вересня 2010 року в ОСОБА_2 загальноосвітній школі І-ІІІ ступенів Броварського району Київської області на посаді заступника директора з господарської частини (а.с.59). Звільнена із роботи 26 жовтня 2010 року на підставі пункту 3 статті 40 КЗпП України через систематичне невиконання посадових обовязків без поважних причин (а.с.6).

З матеріалів справи вбачається, що за час роботи ОСОБА_1 притягалася до дисциплінарної відповідальності.

Зокрема наказом директора ОСОБА_2 загальноосвітньої школи І-ІІІ ступенів від 07 грудня 2009 року № 245 оголошено догану заступнику директора з господарської частини цієї школи ОСОБА_1 у звязку із не проведенням інвентаризації шкільного майна й через самовільне проведення навчання операторів, які не працюють у школі (а.с.34).

Наказом директора ОСОБА_2 загальноосвітньої школи І-ІІІ ступенів від 26 березня 2010 року № 65 оголошено догану заступнику директора з господарської частини ОСОБА_1 за невиконання посадових обовязків, а саме через не виставлення інвентаризаційних номерів на обладнанні, яке придбане у 2008 році згідно із відомостями за 2010 рік й не поновлення інвентаризаційних номерів на обладнанні та меблях (а.с.42).

Наказом директора ОСОБА_2 загальноосвітньої школи І-ІІІ ступенів від 13 травня 2010 року № 106 оголошено догану заступнику директора з господарської частини ОСОБА_1 за невиконання посадових обовязків на час перевірки, а саме непромаркування притирального інвентарю із 01 вересня 2009 року, а також через відсутність контролю за станом прибирання туалетів, класних кімнат, чистотою дверей, підвіконня та наявність миючих засобів у туалетах (а.с.49).

Від ознайомлення із наказами директора школи про накладення дисциплінарних стягнень ОСОБА_1 відмовлялася, про що складені відповідні акти від 26 березня 2010 року, від 14 травня 2010 року (а.с. 35, 43, 50).

Звернення директора ОСОБА_2 загальноосвітньої школи І-ІІІ ступенів до профспілкової організації з приводу звільнення позивача із роботи залишене без відповідного реагування.

Наказом директора ОСОБА_2 загальноосвітньої школи І-ІІІ ступенів від 26 жовтня 2010 року № 229 звільнено ОСОБА_1 з роботи за систематичне невиконання без поважних причин обовязків, які покладені на неї трудовим договором, тобто на підставі пункту 3 статті 40 КЗпП України.

Відповідно до пункту 3 статті 40 КЗпП України трудовий договір, укладений на невизначений строк, а також строковий трудовий договір до закінчення строку його чинності можуть бути розірвані власником або уповноваженим ним органом лише у випадку систематичного невиконання працівником без поважних причин обовязків, покладених на нього трудовим договором або правилами внутрішнього трудового розпорядку, якщо до працівника раніше застосовувалися заходи дисциплінарного чи громадського стягнення.

Накази директора ОСОБА_2 загальноосвітньої школи І-ІІІ ступенів щодо притягнення до дисциплінарної відповідальності ОСОБА_1 не оскаржувалися останньою й на час розгляду цієї цивільної справи у суді не скасовані.

Оскільки накази про накладення дисциплінарних стягнень не скасовані, то суд приходить до висновку про відсутність підстав для зміни формулювання причини звільнення із роботи.

З цих же підстав не підлягає задоволенню позов також в частині стягнення із відповідача середнього заробітку за час вимушеного прогулу.

У судовому засіданні встановлено, що позивач ОСОБА_1 пропустила визначений статтею 233 КЗпП України строк на звернення до суду із позовом про зміну формулювання причини звільнення, оскільки про підставу звільнення із роботи вона дізналася відразу після видання відповідного наказу з цього питання від 26 жовтня 2010 року, а до суду із позовом звернулася у березні 2011 року, однак суд вважає за необхідне, розглянувши справу по суті, відмовити ОСОБА_1 у задоволенні позову з підстав необґрунтованості заявлених позовних вимог, а не з підстав пропуску строку на звернення до суду за захистом порушеного права.

Керуючись ст.ст. 209, 212 215 ЦПК України Броварський міськрайонний суд Київської області,

в и р і ш и в:

У задоволенні позову - відмовити.

Рішення може бути оскаржене до Апеляційного суду Київської області через Броварський міськрайонний суд шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя В.О.Василишин