Категорія:визнання рішення недійсним
Головуючий 1 інст. - Нікуліна Л.П.
Доповідач - Яцина В.Б.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 липня 2011 року судова колегія судової палати з цивільних справ апеляційного суду Харківської області у складі:

Головуючого судді - Яцини В.Б.,

суддів колегії - ОСОБА_1, ОСОБА_2,

при секретарі Коршун І.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Харкові справу за апеляційною скаргою представника позивачів ОСОБА_3 та ОСОБА_4 - ОСОБА_5 на ухвалу Червонозаводського районного суду м. Харкова від 11 березня 2011 року за позовом ОСОБА_3 та ОСОБА_4 до комунального підприємства «Харківське міське бюро технічної інвентаризації», третя особа акціонерне товариство закритого типу «Завод залізобетонних конструкцій №5», про визнання рішення про реєстрацію права власності недійсним, -

ВСТАНОВИЛА:

У квітні 2010 року ОСОБА_6 та ОСОБА_4 звернулися до суду для захисту своїх прав на приватизацію займаного ними житла у сімейному гуртожитку за адресою: м. Харків, просп. 50-річчя СРСР, 46 шляхом визнання недійсним рішення Комунального підприємства «Харківське міське бюро технічної інвентаризації» від 11 липня 2003 року про реєстрацію права власності на будівлю вказаного гуртожитку за третьою особою по цій справі.

Ухвалою Червонозаводського районного суду м. Харкова від 11 березня 2011 року позов був залишений без розгляду.

Не погоджуючись з такою ухвалою представник позивачів ОСОБА_5 в апеляційній скарзі просить її скасувати та повернути справу до того ж районного суду для розгляду по суті іншим складом суду.

На обґрунтування скарги він послався на те, що суд першої інстанції порушив норми цивільного процесуального права та не взяв до уваги що за чинною ухвалою Харківського апеляційного адміністративного суду від 29 жовтня 2009 року було визначеного підсудність цього позову в порядку цивільного, а не адміністративного судочинства.

Судова колегія, заслухавши суддю-доповідача, обговоривши доводи апеляційної скарги, приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з таких підстав.

Постановляючи ухвалу про залишення позову без розгляду суд першої інстанції виходив з того, що вказаний спір, з огляду на його суб'єктний склад, відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 17 КАС України не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства і тому провадження по справі повинно бути закрито.

Однак до такого висновку суд першої інстанції дійшов при неповному з'ясуванню судом обставин, що мають значення для справи, з порушенням норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення питання визначення належної судової юрисдикції цього спору, що згідно до п.п. 1, 4 ч. 1 ст. 311 ЦП К України є підставами для скасування ухвали суду, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції.

За правилами п. 1 ч. 1 статті 15 ЦПК України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи щодо захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають із цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин.

Суд першої інстанції не взяв до уваги, що сама по собі належність відповідача до складу осіб, якій делеговані владні повноваження для реєстрації права власності, ще не свідчить про відсутність компетенції суду розглядати цю справу в порядку цивільного судочинства, оскільки предмет цього позову відповідає передбаченому п. 10 ч. 2 ст. 16 ЦК України способу захисту цивільних прав та інтересів, що у сукупності з заявленими підставами заявленого позову свідчать про намагання позивачів захистити передбачене з 01 січня 2009 року Законом України «Про забезпечення реалізації житлових прав мешканців гуртожитків» право на приватизацію кімнат у гуртожитку, якими вони користуються, тобто - про спрямованість їх позову на захист свого цивільного інтересу.

Так, свої вимоги ОСОБА_6 та ОСОБА_4 обґрунтовують тим, що третя особа по справі, АТЗТ «Завод залізобетонних конструкцій №5», безпідставно включила до складу майна, яке їй було передано за договором купівлі-продажу, сімейний гуртожиток, де мешкають позивачки, що спричинило до незаконної приватизації цього житла та реєстрації відповідачем права власності на нього, а також - перешкодило передачі гуртожитку до власності територіальної громади, в чому мають цивільній інтерес позивачки для реалізації свого права на приватизацію житла.

Таким чином, підстав для передачі цього спору для розгляду в порядку адміністративного судочинства, як помилково та з порушенням наведених норм права вирішив суд першої інстанції, - не було.

Окрім того, ухвалою Харківського апеляційного адміністративного суду від 29 жовтня 2009 року по справі за позовом ОСОБА_6, ОСОБА_4 до КП «Харківське міське бюро технічної інвентаризації», третя особа АТ ЗТ «Завод залізобетонних конструкцій № 5», про визнання недійсним рішення КП «Харківське міське бюро технічної інвентаризації» від 11 липня 2003 року про реєстрацію права власності на будівлю сімейного гуртожитку за адресою: м. Харків, проспект 50- річчя СРСР, 46 за АТ ЗТ «Завод залізобетонних конструкцій № 5» було залишено без задоволення апеляційну скаргу на ухвалу Харківського окружного адміністративного суду від 28.07.2009 року про закриття провадження по тій справі з тих мотивів, що вона підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

Керуючись ст.ст. 303, 304, п.2 ч. 2 ст. 307, ст.ст. 315, 319-325 ЦПК України, судова колегія, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу представника позивачів ОСОБА_3 та ОСОБА_4 - ОСОБА_5 задовольнити.

Ухвалу Червонозаводського районного суду м. Харкова від 11 березня 2011 року скасувати та направити справу до того ж районного суду для продовження розгляду в іншому складі.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення, однак на протязі 20 днів після набрання законної сили може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ.

Головуючий суддя

Судді колегії:

Апеляційний суд Харківської області

м. Харків, пл. Руднєва, 36, 61050,