Справа № 22-ц-1790/11 Головуючий у І інстанції Науменко М.А.
Провадження № 22-ц/8375/11 Доповідач у 2 інстанції ОСОБА_1
Категорія 33 29.06.2011
УХВАЛА

Іменем України

29 червня 2011 року колегія суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду Київської області у складі:

головуючого судді Яворського М.А.,

суддів: Ігнатченко Н.В., Коцюрби О.П.,

при секретарі: Білан К.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні апеляційного суду Київської області клопотання ОСОБА_2 по цивільній справі за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Фастівського міськрайонного суду Київської області від 30 червня 2010 року по справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої ДТП, -

в с та н о в и л а:

25 січня 2010 року позивач звернувся в суд з позовною заявою до ОСОБА_2 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої ДТП та просив стягнути з відповідача на його користь заподіяні збитки: матеріальні 52794,00грн, моральні 10000,00грн, судові витрати 3647,94 грн., мотивуючи тим, що 16 листопада 2009 року близько 16 години, відповідач ОСОБА_2, керуючи в стані алкогольного спяніння автомобілем НОМЕР_1, та рухаючись по вул. Миру в сел. Борова, Фастівського району допустив зіткнення з належним позивачу ОСОБА_3 автомобілем Фольксваген Т4 д.н. НОМЕР_2 з причіпом легковим - В марки ПФ 01 «Фермер» д.н.з. АВ 48-92 XX під керуванням ОСОБА_4, який керував ним на підставі нотаріально посвідченої довіреності, внаслідок чого причіп отримав значні механічні ушкодження. Постановою Фастівського міськрайонного суду від 02.12.09. ОСОБА_2 визнано винним в скоєнні правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП, та накладено штраф в розмірі 340 грн.

Під час слухання справи в суді першої інстанції представником позивача було уточнено позовні вимоги, якими просить стягнути з відповідача 31 380.65 грн. матеріальної шкоди, 647.94 грн. судових витрат та 3 000 грн. витрат на правову допомогу.

Рішенням Фастівського міськрайонного суду Київської області від 30 червня 2010 року позовну заяву задоволено.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 31 380.65 грн. матеріальної шкоди, 647.94 грн. судових, 3 000 грн. витрат на юридичну допомогу, всього 35 028.59 грн.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь держави 350.29 грн. держмита.

Не погоджуючись з рішенням суду ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу в якій просить рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове рішення яким позов відмовити повністю.

В обґрунтування апеляційної скарги зазначає, що судом першої інстанції порушено норми матеріального та процесуального права.

Відповідач вказує на те, що судом першої інстанції було зроблено висновки на неповно з'ясованих обставинах справи, не давши при цьому відповідно до ст.ст. 10, 57-61, 143 ЦПК України належної правової оцінки доказам, на які посилається позивач, та які відповідач просив витребувати, що призвело до винесення незаконного, необґрунтованого належними доказами, неправильного по суті та несправедливого рішення, в якому неповно відображені обставини, що мають значення для справи.

Ухвалою апеляційного суду Київської області від 19 січня 2011 року за клопотанням відповідача було призначено автотоварознавчу експертизу для визначення матеріальної шкоди спричиненої позивачу пошкодженням автомобіля та причепа, оплату за проведення експертизи покладено на відповідача ОСОБА_2, провадження по справі зупинено (а.с.83-84).

26.04.2011 року на адресу апеляційного суду Київської області надійшло клопотання експерта від 20.04.2011 року щодо виконання ухвали суду в частині оплати за проведення експертизи (а.с.86). Копія вказаного листа була направлена також ОСОБА_3 та ОСОБА_2

06 червня 2011 року на адресу суду було повернуто матеріали справи з листом про неможливість надання судової автотоварознавчої експертизи в звязку з невиконанням умов клопотання від 20.04.2011 року.

Ухвалою колегії суддів судової палати в цивільних справах Апеляційного суду Київської області від 8 червня 2011 року провадження по справі відновлено.

Судова колегія, заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення сторін, що зявились в судове засідання, перевіривши матеріалами справи і обговоривши підстави апеляційної скарги, вважає за необхідне її відхилити.

Відповідно до ст.308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням вимог матеріального і процесуального права.

Не може бути скасоване правильне по суті і справедливе рішення суду з одних лише формальних міркувань

Задовольняючи позовні вимоги, районний суд виходив з того, що ОСОБА_2 визнаний винним в тім що сталося ДТП, а тому саме він повинен нести цивільну відповідальність за заподіяння шкоди позивачу.

Розглядаючи спір, судова колегія вважає, що районний суд повно і всебічно дослідив і оцінив обставини по справі, надані сторонами докази, правильно визначив юридичну природу спірних правовідносин і закон, який їх регулює.

Судом встановлено, підтверджено матеріалами справи та сторонами не заперечується, що 16 листопада 2009 року близько 16 години, в с. Борова по вул. Миру, сталося зіткнення автомобіля НОМЕР_1 під керуванням його власника ОСОБА_2 та автомобіля Фольксваген Т4 д.н. НОМЕР_2 з причіпом легковим - В марки ПФ 01 «Фермер» д.н.з. АВ 48-92 XX власником якого є ОСОБА_3, керував за дорученням ОСОБА_4

Винним в даній ДТП за постановою Фастівського міськрайонного суду від 02.12.09. визнано ОСОБА_2, та накладено штраф 340 гривень. Крім того ОСОБА_2 визнано винним в скоєнні правопорушення, передбаченого ст. 130 КУпАП накладено штраф 2550 гривень.

До матеріалів справи приєднано рахунок-заказ № АМС0007592 (а.с.13,14, 15), акт виконаних робіт по ремонту автомобіля (а.с.18), протокол огляду транспортного засобу, та адміністративні матеріали № 3-3526/09, 3-3525/09, де міститься схема, місце пригоди та на зворотному боці доповнення до протоколу описані пошкодження транспортних засобів.

Аналізуючи дані адміністративного матеріалу № 3-3526/09 відносно ОСОБА_2 за ст. 124 КУпАП України та дані рахунки-заказу № АМС0007592 (акт виконаних робіт а.с.18) колегія приходить до висновку що пошкодження вказані в протоколі не повністю відповідають даним рахунку-фактурі, де вказано, які необхідно провести ремонтні роботи. Так в протоколі вказані наступні пошкодження автомобіля Фольксваген Т4 д.н. НОМЕР_2 з причіпом легковим - В марки ПФ 01 «Фермер» д.н.з. АВ 48-92 XX який належить потерпілому: пошкоджено задній бампер, деформована кришка багажника, деформовано причіпний засіб, лопнута рама причіпа, деформовано задній борт кузова, пошкоджені бокові борти. При цьому в рахунку-фактурі вказано вартість ремонту автомобіля, перелік виконаних робіт по заміні та ремонту деяких частин автомобіля, пошкодження яких не було зафіксовано в протоколі огляду транспортного засобу. Але без спеціальних знань, на свій розсуд суд не може дати оцінку щодо необхідності проведення ремонту автомобіля в такому обємі як він проведений відповідно до даних рахунку від 02.12.09р. за № АМС0007592 (а.с.33). Тому, відповідно до ч.4 ст.10 ЦПК України, виконуючи свій обовязок щодо сприяння всебічному і повному зясуванню обставин справи, судом апеляційної інстанції, за клопотанням ОСОБА_2 ухвалою від 19 січня 2011 року було призначено автотоварознавчу експертизу для визначення матеріальної шкоди спричиненої позивачу пошкодженням автомобіля та причепа, оплату за проведення експертизи покладено на відповідача ОСОБА_2 (а.с.83-84).

Відповідно до ст. 60 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог чи заперечень.

В судовому засіданні суду апеляційної інстанції було встановлено, що ОСОБА_2 отримав лист від експертної установи про необхідність проведення оплати за проведену експертизу, але зазначені вимоги не виконав. Колегія суддів розцінює дану поведінку ОСОБА_2 як не бажання надавати докази на свої заперечення щодо невизнання ним позовних вимог.

Розглядаючи спір, судова колегія вважає, що районний суд повно і всебічно дослідив і оцінив обставини по справі, надані сторонами докази, правильно визначив юридичну природу спірних правовідносин і закон, який їх регулює.

Таким чином, судова колегія вважає, що доводи апеляційної скарги суттєвими не являються і не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального чи процесуального права, які призвели або могли призвести до неправильного вирішення справи.

Керуючись ст. ст. 304, п.1 ч.1 ст. 307, 308, 313, п.1 ч.1 ст.314, 315, 317, 319, 209, 218 ЦПК України, колегія суддів

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити.

Рішення Фастівського міськрайонного суду Київської області від 30 червня 2010року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення і може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий М.А.Яворський

Судді: Н.В.Ігнатченко

ОСОБА_5