Справа № 2-о-70/11
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 червня 2011 року Чернігівський районний суд Чернігівської області у складі: головуючого - судді Криворученка Д.П., народних засідателів Стопичевої С.Г., Цвік Н.Г., секретарі Співака М.В., за участю прокурора Сапон О.А., представника КЛПЗ «Чернігівський обласний протитуберкульозний диспансер»ОСОБА_1, розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Чернігів цивільну справу за заявою прокурора Чернігівського району в інтересах Комунального лікувально-профілактичного закладу «Чернігівський протитуберкульозний диспансер» про обов'язкову примусову госпіталізацію до протитуберкульозного лікувального закладу ОСОБА_2,

ВСТАНОВИВ:

Прокурор Чернігівського району звернувся до суду з заявою про примусову госпіталізацію ОСОБА_2В до Комунального лікувально-профілактичного закладу «Чернігівський протитуберкульозний диспансер»для лікування строком до шести місяців.

Необхідність примусової госпіталізації прокурор обґрунтовує тим, що ОСОБА_2 М,В. хворий на туберкульоз, ухиляється від лікування та являє собою небезпеку для оточуючих.

У судовому засіданні прокурор та представник Комунального лікувально-профілактичного закладу «Чернігівський протитуберкульозний диспансер»підтримали заявлені вимоги. Шестимісячний строк госпіталізації обґрунтовували як обов'язкову умову для повного стійкого абацилювання хворого.

ОСОБА_2 в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду повідомлявся належним чином у відповідності до приписів ч.5 ст. 74 ЦПК України.

Крім того за даними протитуберкульозного диспансеру (а.с.6) він становить загрозу розповсюдження хвороби, тому, враховуючи вимоги ч.1 ст. 285 ЦПК України, суд дійшов висновку про розгляд справи у відсутності хворого.

Представник заінтересованої особи виконавчого комітету Седнівської селищної ради, Чернігівського району та області, в судове засідання не з'явився, завчасно надіслав заяву, в якій заявив клопотання про розгляд справи у його відсутності. Проти заявлених прокурором вимог не заперечує.

Заслухавши пояснення учасників, з'ясувавши обставини справи, повно та всебічно оцінивши наявні в ній докази, суд вважає доводи прокурора щодо необхідності примусової госпіталізації ОСОБА_2 обґрунтованими, однак термін такої госпіталізації слід встановити строком на три місяці.

Частково задовольняючи заявлені вимоги, суд виходить з наступного:

З досліджених в судовому засіданні медичних документів (а.с.2-7) вбачається, що ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, хворий з діагнозом ВДТБ, правої легені (інфільтративний) Дестр,-, МБТ+, М-, К+, Резист,-, Гіст.0, Кат 1, Ког.2(11). Перебуває під наглядом протитуберкульозного диспансеру з 27 квітня 2011 року. Самочинно перервав курс лікування. Ухиляється від госпіталізації. Є бактеріовиділювачем та являє небезпеку для оточуючих. Має супутнє захворювання «хронічний алкоголізм».

Згідно із статтею 13 Закону України «Про боротьбу із захворюваннями на туберкульоз» №2586-111 від 05.07.2001 року, особи, хворі на туберкульоз, зобов'язані дотримуватися режиму лікування, виконувати призначення лікаря протитуберкульозного закладу, проходити у встановлені строки необхідні медичні огляди та обстеження, дотримуватися вимог санітарно-гігієнічних і санітарно-протиепідемічних правил і норм у лікувально-профілактичних закладах, на роботі та в побуті, вживати інших заходів для запобігання поширенню туберкульозу.

З приписів ч.2 ст.12 Закону України «Про боротьбу із захворюваннями на туберкульоз»№ 2586-111 від 05.07.2001 року, вбачається, що хворі на заразні форми туберкульозу, в тому числі соціально дезадаптовані, із супутніми захворюваннями на хронічний алкоголізм, наркоманію чи токсикоманію, підлягають обов'язковій госпіталізації до протитуберкульозних закладів та зобов'язані пройти відповідне лікування.

У разі ухилення від обов'язкової госпіталізації зазначені особи з метою запобігання поширенню туберкульозу за рішенням суду підлягають розшуку, приводу та обов'язковій госпіталізації до протитуберкульозних закладів, визначених місцевими органами виконавчої влади.

За таких обставин примусова госпіталізація до Комунального лікувально-профілактичного закладу «Чернігівський протитуберкульозний диспансер»ОСОБА_2, який ухиляється від лікування, зумовлена об'єктивною необхідністю для своєчасного лікування хворого та запобігання поширенню захворювання на туберкульоз.

Відповідно до ч.3 ст.12 Закону України «Про боротьбу із захворюваннями на туберкульоз»№ 2586-111 від 05.07.2001 року, обов'язкова госпіталізація осіб, щодо яких судом ухвалено відповідне рішення, здійснюється на строк до трьох місяців. Продовження лікування цих осіб здійснюється за рішенням суду на визначений ним строк на підставі висновку лікарської комісії протитуберкульозного закладу.

В судовому засіданні достовірно встановлено, що раніше примусова госпіталізація до ОСОБА_2 не застосовувалась. Рішення суду відносно нього судом приймається вперше, тому вимоги прокурора про встановлення госпіталізації строком на шість місяців, є такими, що не ґрунтуються на нормах чинного законодавства, а тому задовольняються частково з визначенням строку госпіталізації строком на три місяці

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 10, 11, 60, 209, 283-286 ЦПК України, ст.ст.8, 12 Закону України «Про боротьбу із захворюванням на туберкульоз», суд, -

ВИРІШИВ:

Заяву прокурора Чернігівського району Чернігівської області задовольнити частково.

Госпіталізувати до Комунального лікувально-профілактичного закладу «Чернігівський обласний протитуберкульозний диспансер»для лікування строком на три місяці ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, який проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2 та області, вул. Калинова,39.

Строк рахувати з дня фактичної госпіталізації.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Чернігівської області через суд першої інстанції шляхом подачі апеляційної скарги в 10-денний строк з дня проголошення рішення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя ОСОБА_3