ун. № 2-3192/11
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 грудня 2011 року

Святошинський районний суд м. Києва у складі:

головуючого судді - Лопатюк Н.Г.

при секретарі - Холявчук А.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 в своїх інтересах та інтересах ОСОБА_2 до ОСОБА_3, ОСОБА_4, третя особа: Комунальне підприємство «Дирекція з утримання та обслуговування житлового фонду Святошинського району м. Києва» про визначення конкретного порядку користування квартирою,-

ВСТАНОВИВ :

11 березня 2011 року позивач звернулась до суду з позовом до ОСОБА_3, ОСОБА_4, третя особа: Комунальне підприємство «Дирекція з утримання та обслуговування житлового фонду Святошинського району м. Києва» про визначення конкретного порядку користування квартирою.

Свої позовні вимоги обґрунтовує тим, що 12 вересня 2008 року Святошинською районною у м. Києві державною адміністрацією було видано свідоцтво про право власності на житло, відповідно до якого на праві спільної часткової власності їй, її неповнолітній доньці ОСОБА_2 та відповідачам ОСОБА_3, ОСОБА_5 належить по 1/5 частині квартири АДРЕСА_1. Відповідачі проживають в зазначеній квартирі та займають кімнати площею 15,2 кв.м. та 15,1 кв.м. Позивач разом з неповнолітньою донькою проживають в кімнаті площею 14,5 кв.м.

На прохання позивачки визначити порядок користування квартирою, поділити особові рахунки та сплачувати за житлово-комунальні послуги окремо відповідачі не погодились, у зв'язку з чим вона змушена звернутись до суду за захистом своїх прав та законних інтересів.

В судовому засіданні позивач підтримала заявлені нею позовні вимоги та просила суд їх задовольнити.

Відповідачі в судове засідання не з'явились, повідомлялись належним чином, причини неявки суду не відомі. Відповідач ОСОБА_6 направила до суду свої заперечення, в яких просила суд відмовити у задоволенні позову в повному обсязі.

Представник КП «Дирекція з утримання та обслуговування житлового фонду Святошинського району м. Києва» в судове засідання не з'явився, третя особа направила до суду листа про можливість розгляду справи за відсутності її представника.

Суд заслухавши позивача, дослідивши матеріали справи в їх сукупності та співставленні, вважає за необхідне задовольнити позовні вимоги в повному обсязі у зв'язку з наступним.

Судом встановлено, що квартира АДРЕСА_1 належить на праві приватної спільної власності ОСОБА_7 - 1/5 частина та членам його сім'ї: ОСОБА_3, ОСОБА_5, ОСОБА_1 та ОСОБА_2 по 1/5 частині кожному, що підтверджується свідоцтвом про право власності на житло виданим на підставі розпорядження органу приватизації Святошинської районної у м. Києві ради № 1349 від 12.09.2008 р. (а.с. 19-копія свідоцтва)

Згідно довідки форми № 3 № 105 від 16.02.2011 р., в квартирі АДРЕСА_1 зареєстровані та проживають ОСОБА_5, ОСОБА_3, ОСОБА_1 та ОСОБА_2 (а.с. 5-копія довідки)

З технічного паспорту на квартиру, що знаходиться у власності громадянина ОСОБА_8, вбачається, що квартира складається з трьох житлових кімнат, жилою площею 44,8 кв.м. у тому числі: 1-а кімната - 15,2 кв.м., 2-га кімната 15,1 кв.м., 3-тя кімната - 14,5 кв.м. (а.с. 10-11 копія техпаспорта)

В судовому засіданні позивач суду пояснила, що вона разом зі своєю донькою проживає в кімнаті 14,5 кв.м., відповідачі займають кімнати площею 15,2 кв.м. та 15,1 кв.м. Згідно свідоцтва про право власності на житло позивач з донькою є власником 2/5 частини квартири. На кожного мешканця квартири припадає по 11,2 кв.м. житлової площі. Оскільки всі кімнати квартири є ізольованими, не пов'язаними окремими входами з іншими кімнатами та відповідають розміру, встановленому для однієї особи, вважає за можливе виділити в користування їй з донькою ізольовану кімнату площею 14,5 кв.м., ОСОБА_3 кімнату площею 15,1 кв.м., а ОСОБА_5 кімнату площею 15,2 кв.м., всі інші приміщення залишити в спільному користуванні.

Відповідно до ч. 1 ст. 369 ЦК України, співвласники майна що є у спільній сумісній власності, володіють і користуються ним спільно, якщо інше не встановлено домовленістю між ними.

Згідно ч. 2 ст. 369 ЦК України, розпорядження майном, що є у спільній сумісній власності, здійснюється за згодою всіх співвласників.

Відповідно до ч. 1 ст. 321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Згідно з п.14 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 22.12.1995р. №20 "Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності" зі змінами й доповненнями від 25 травня 1998р.№15 квартира, яка є спільною сумісною чи спільною частковою власністю, на вимогу учасника цієї власності підлягає поділу у натурі, якщо можливо виділити сторонам ізольовані жилі та інші приміщення з самостійними виходами, які можуть використовуватися як окремі квартири, або які можливо переобладнати в такі квартири.

Оцінюючи зібрані по справі докази в їх сукупності і співставленні, а також приймаючи до уваги, що в спірній квартирі склався конкретний порядок користування житловою площею, суд вважає, що запропонований позивачем порядок користування квартирою суттєво порушує права відповідача ОСОБА_5, оскільки з технічного паспорта спірної квартири вбачається, що житлова кімната площею 15,2 кв.м. є прохідною.

Таким чином, з урахуванням всіх обставин, досліджених у судовому засіданні, наявності обґрунтованих і законних заперечень відповідача ОСОБА_5 на запропонований позивачкою порядок користування жилим приміщенням, відсутність пропозицій ОСОБА_1 щодо іншого варіанту визначення порядку користування квартирою, суд вважає необхідним у задоволенні позовних вимог про виділення позивачці у користування ізольованої кімнати площею 14,8 кв.м. відмовити.

На підставі викладеного, керуючись Постановою Пленуму Верховного Суду України від 22.12.1995р. №20 "Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності", ст.ст. 10, 58, 60, 131, 212-215, 218, 224 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

В задоволенні позову ОСОБА_1 в своїх інтересах та інтересах ОСОБА_2 до ОСОБА_3, ОСОБА_4, третя особа: Комунальне підприємство «Дирекція з утримання та обслуговування житлового фонду Святошинського району м. Києва» про визначення конкретного порядку користування квартирою- відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні в судовому засіданні під час проголошення рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя: