Справа № 22-ц-2077/2011 Головуючий у I інстанції Маслюк Н.В.
Категорія цивільна Доповідач - Зінченко С. П.
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03 серпня 2011 року 03 серпня 2011 року
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРНІГІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ у складі:

головуючого - суддіОСОБА_1,
суддів:ОСОБА_2, ОСОБА_3,
при секретарі:ОСОБА_4
за участю:представника апелянта ОСОБА_5 представника банку ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Чернігові цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_7 на ухвалу Новозаводського районного суду м. Чернігова від 7 червня 2011 року у справі за заявою ОСОБА_7 про скасування рішення Постійно діючого Третейського суду при Всеукраїнській громадській організації Всеукраїнський фінансовий союз від 12.10.2010 року у справі за позовом публічного акціонерного товариства „Альфа-Банк до ОСОБА_7 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

в с т а н о в и в:

Ухвалою Новозаводського районного суду м. Чернігова від 7 червня 2011 року відмовлено у задоволенні заяви ОСОБА_7 про скасування рішення Постійно діючого Третейського суду при Всеукраїнській громадській організації Всеукраїнський фінансовий союз від 12.10.2010 року у справі за позовом публічного акціонерного товариства „Альфа-Банк до ОСОБА_7 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

В апеляційній скарзі ОСОБА_7 просить скасувати ухвалу суду першої інстанції та скасувати рішення третейського суду від 12.10.2010 року посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права. Зазначає, що суд не врахував доводів заявника, внаслідок чого прийшов до помилкового висновку про відсутність підстав для задоволення заяви про скасування рішення Третейського суду. Вказує, що рішення третейського суду є несправедливим, упередженим і суперечить вимогам ст.6 Європейської Конвенції з прав і свобод людини. Крім того, зазначає, що розгляд справи в третейському суді відбувся без її участі та при відсутності доказів про належне повідомлення позивача про місце та час розгляду справи в третейському суді. Також вказує, що суддя третейського суду особисто була заінтересована у результаті розгляду справи. Вказує, що третейське застереження є нікчемним, оскільки обмежує право сторони на розгляд справи у загальному суді, але цим обставинам суд першої інстанції не дав належної правової оцінки. Зазначає, що поза увагою суду також залишилася і та обставина, що два із трьох засновників третейського суду, а саме: ОСОБА_8 і ОСОБА_9 є діючими співробітниками „Альфа-банку.

Вислухавши суддю-доповідача, пояснення учасника судового розгляду, перевіривши доводи апеляційної скарги та матеріали справи, а також матеріали третейської справи №3078-4/339/10, апеляційний суд приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає відхиленню, виходячи з наступного.

Відмовляючи у задоволенні заяви ОСОБА_7 про скасування зазначеного рішення третейського суду, суд першої інстанції виходив з того, що рішення третейського суду прийнято у спорі, передбаченому третейською угодою, цим рішенням вирішені питання, які не виходять за межі третейської угоди, справа підвідомча третейському суду, заявником не доведено наявність правових підстав для скасування рішення третейського суду, що визначені Законом України „Про третейські суди.

З такими висновками суду погоджується і апеляційний суд, оскільки вони підтверджені матеріалами справи та відповідають вимогам закону.

З матеріалів справи вбачається, що між ЗАТ „Альфа-банк та ОСОБА_7 27.03.2008 року було укладено кредитний договір, відповідно до умов якого банк передав у тимчасове користування на умовах забезпеченості, повернення, строковості, платності 45000.00 дол.США.

Пунктом 10.3 цього договору передбачено, що судовий захист прав та законних інтересів, які мають сторони при виконанні вказаного договору, в тому числі розгляд та вирішення спорів, які виникають при виконанні або припиненні договору, включаючи спори про відшкодування завданих порушенням договору збитків та спори про недійсність договору підлягають остаточному вирішенню у Постійно діючому Третейському суді при Всеукраїнській громадській організації Всеукраїнський фінансовий союз. Підписанням даного договору сторони надали свою згоду на такий порядок призначення третейського суду для кожного спору, що може виникнути між ними. Сторони домовилися, що якщо одна їз сторін письмово не наполягає на іншому, то розгляд їхнього спору у Третейському суді буде проходити виключно на підставі наданих сторонами письмових матеріалів без проведення усного слухання та виклику сторін. Рішенням Постійно діючого Третейського суду при Всеукраїнській громадській організації Всеукраїнський фінансовий союз від 12.10.2010 року задоволені позовні вимоги, стягнуто з ОСОБА_7 заборгованість за кредитним договором в загальній сумі 547.150.39грн. та судові витрати.

Стаття 51 Закону України „Про третейські суди та ст.389-5 ЦПК України містить вичерпний перелік підстав для скасування рішення третейського суду.

Підстави, з яких ОСОБА_7 просить скасувати рішення т третейського суду, вказаними нормами не передбачені.

Доводи апелянта, що розгляд справи в третейському суді відбувся без її участі та при відсутності доказів про її належне повідомлення, апеляційний суд не приймає до уваги, оскільки заявник в порушення п.7.2. Кредитного договору не повідомила Банк про зміну реєстрації місця проживання.

З матеріалів третейської справа №3078-4/339/10,( а.с.33) та кредитного договору (а.с. 32-37) вбачається, що повідомлення надсилалось заявнику за місцем реєстрації зазначеному в кредитному договорі. Із змісту ст.15,39

Закону України „Про третейські суди вбачається, що документи та інші матеріали вважаються отриманими у день їхньої доставки, хоча адресат за цією адресою не знаходиться чи не проживає. Тобто в даному випадку обовязок повідомляти Кредитора про зміну місця перебування чи місця проживання лежить на Позичальнику.

Доводи апеляційної скарги, про те, що третейська угода не відповідала вимогам Закону України „Про третейські суди, що неправильно визначений склад третейського суду, що існують порушення правил третейського розгляду не заслуговують на увагу, оскільки заявником не надано жодного доказу в підтвердження зазначеного.

Також не заслуговують на увагу доводи апелянта про те, що до участі у справі не було долучено поручителя, хоча спір стосується безпосередньо його прав та обовязків, оскільки предявити вимогу лише до боржника, а не до боржника та поручителя в солідарному порядку, є правом, а не обовязком Кредитора.

Інші доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду.

Таким чином, враховуючи вищевикладене, апеляційний суд приходить до висновку, що ухвала суду першої інстанції є законною, обґрунтованою, постановленою з дотриманням норм матеріального і процесуального права, а доводи апеляційної скарги не дають підстав для її скасування.

Керуючись ст.ст. 209, 218, 303, 307, 308, 313, 314, 315, 317, 319 ЦПК України, апеляційний суд,

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_7 - відхилити.

Ухвалу Новозаводського районного суду м. Чернігова від 7 червня 2011 року залишити без змін.

Ухвала набирає чинності з моменту проголошення та може бути оскаржена у касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий:Судді: