АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________
Справа № 22-ц 7418/2011 р. Головуючий
Категорія із соціальних виплат І інстанції ОСОБА_1
Доповідач Бурлака І. В.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 квітня 2011 року. м. Харків.

Судова колегія судової палати з цивільних справ апеляційного суду Харківської області в складі: Головуючого - судді: Бурлака І.В.,

суддів : Карімової Л.В., Яцини В.Б.,

розглянувши у письмовому провадженні справу за апеляційною скаргою Управління Пенсійного Фонду України у Орджонікідзевському районі м. Харкова на рішення Орджонікідзевського районного суду м. Харкова від 30 липня 2010 року по справі за позовом ОСОБА_2 до Управління Пенсійного Фонду України у Орджонікідзевському районі м. Харкова про здійснення перерахунку та стягнення пенсій,

В С Т А Н О В И Л А :

У липні 2010 року ОСОБА_2 звернувся до суду з зазначеним позовом до Управління Пенсійного Фонду України у Орджонікідзевському районі м. Харкова. В обгрунтування своїх вимог посилався на те, що він являвся інвалідом другої групи, а з 28.08.2008 року інвалідом першої групи, його віднесено до 1-ої категорії осіб, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, у звязку з чим отримував відповідно до ст.. 49 Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» (далі-Закон) від 28.02.1991 року державну та додаткову пенсії. Посилаючись на невідповідність розміру виплачуваних йому пенсій розміру, встановленому ст.. ст.. 50, 54 вказаного Закону та відмову відповідача у ії перерахунку, просив визнати такі дії відповідача протиправними, стягнути з відповідача з 31.10.2006 року недоотримані суми державної та додаткової пенсій у розмірах, встановлених ч. 1 ст. 50 та ч. 4 ст. 54 вказаного Закону на момент виплати.

Рішенням Орджонікідзевського районного суду м. Харкова від 30 липня 2010 року позов позивача задоволено; зобовязано відповідача здійснити перерахунок державної пенсії по інвалідності та додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоровю відповідно до ст. ст.. 50,54 Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» з 31 жовтня 2006 року по 31 грудня 2007 року та з 22 травня 2008 року по 27.08.2008 року з урахуванням проведених виплат, виходячи з розрахунку мінімальної пенсії за віком, визначеної ч. 1 ст. 28 Закону України Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування; зобовязано відповідача здійснити ОСОБА_2 пеперахунок пенсії відповідно до вимог ч. 4 ст. 54 Закону України Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи у розмірі 100% мінімальної пенсії за віком, визначеної ч.1.ст.28 Закону України Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування та провести відповідні виплати за період з 28.08.2008 року по теперішній час і здійснювати такий перерахунок в подальшому з урахуванням збільшення прожиткового мінімуму; вирішено питання про судові витрати.

Не погоджуючись з судовим рішенням, відповідачем подано апеляційну скаргу, в якій просив рішення скасувати та ухвалити нове рішення, яким в задоволенні позову відмовити. При цьому посилався на порушення норм матеріального права.

Відповідно до п.1.ч.1.ст.197 КАС України розгляд справи за апеляційною скаргою здійснено в письмовому провадженні, підстав призначення справи до апеляційного розгляду в судовому засіданні немає.

Судова колегія, заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги вважає за необхідне апеляційну скаргу Управління Пенсійного фонду України в Орджонікідзевському районі м. Харкова - відхилити, рішення суду залишити без змін з наступних підстав.

Задовольняючи позов позивача, суд першої інстанції обгрунтовано виходив з вимог закону та обставин справи.

Судом встановлено і підтверджується наявними у справі доказами, що ОСОБА_2 перебуває на обліку у відповідача як інвалід ІІ групи, а з 28.08.2008 року як інвалід І групи і відноситься до 1-ої категорії осіб, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи. На підставі постанов Кабінету Міністрів України «Про підвищення рівня пенсійного забезпечення громадян» від 16.07.2008 року № 654, «Деякі питання соціального захисту окремих категорій громадян» від 28.05.2008 року № 530, Про підвищення розмірів пенсії та інших виплат окремим категоріям пенсіонерів, фінансування яких здійснюється за рахунок коштів Державного бюджету від 03.01.2002 року № 1, Законом України «Про Державний бюджет на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України», Законом України Про внесення змін до Закону України Про Державний бюджет України на 2009 рік від 06.11.2009 року № 1715-VI їй виплачувалася державна та додаткова пенсія, (а.с.19).

Між тим, відповідно до ст. 50 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» від 28.02.1991 року зі змінами та доповненнями, віднесеним до постраждалих першої категорії, що є інвалідами другої групи, призначається щомісячна додаткова пенсія за шкоду, заподіяну здоровю, - в розмірі 75% мінімальної пенсії за віком, першої групи у розмірі 100% мінімальної пенсії за віком.

Відповідно до ст.. 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» від 28.02.1991 року зі змінами та доповненнями встановлено, що для інвалідів другої групи, щодо яких встановлено звязок з Чорнобильською катастрофою, державна пенсія не може бути нижчою 8 мінімальних пенсій за віком, першої групи 10 мінімальних пенсій за віком.

Зобовязуючи відповідача здійснити перерахунок державної пенсії по інвалідності та додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоровю з 31 жовтня 2006 року по 31 грудня 2007 року та з 22 травня 2008 року по 27 серпня 2008 року, як інваліду ІІ групи та з 28 серпня 2008 року як інваліду першої групи, суд першої інстанції, з висновком якого погодилася і судова колегія, обгрунтовано виходив з пріоритетності законів над підзаконними актами, а саме з вимог статей 50, 54 Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», частини 1 статті 28 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування та частини 3 статті 67 Закону № 796-XII, який набрав чинності 31.10.2006 року, згідно якої у разі збільшення розміру прожиткового мінімуму визначеного законом для осіб, які втратили працездатність, підвищується розмір пенсії, визначений відповідно до ст. 54 цього Закону, а також розмір додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров'ю, особам, віднесеним до категорії 1, 2, 3, 4, і зазначив, що пенсія позивача має визначатися, виходячи з мінімальної пенсії за віком, яка встановлюється в розмірі прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність і тому у разі збільшення розміру прожиткового мінімуму перерахунок пенсії позивачу повинен проводитися, виходячи з нового розміру мінімальної пенсії за віком.

Судова колегія погоджується і з висновком суду стосовно того, що кінцевий строк виплати перерахованої позивачу пенсії не підлягає обмеженню судом, оскільки питання щодо можливої подальшої зміни чи припинення спірних виплат знаходяться за межами розглянутого позову і перебувають у виключній компетенції відповідача.

Погоджується судова колегія і з висновком суду щодо неправомірності дій відповідача щодо відмови позивачу у здійсненні перерахунку пенсії до визначених законом розмірів, і вважає його законним та обґрунтованим, оскільки органи державної влади, виходячи із їх конституційного обовязку, не можуть посилатися на відсутність коштів як на причину невиконання своїх зобов'язань, які встановлені ст. 46 Конституції України та ст. ст. 50 та 54 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", щодо визначення розміру та виплати пенсій.

При цьому судова колегія не застосовує до спірних правовідносин ст. 99 КАС України, оскільки вказану справу розглянуто судом першої інстанції за правилами ЦПК України в редакції 2004 року.

За таких обставин судова колегія вважає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права. Доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують, тому судова колегія залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення суду - без змін.

Керуючись ст. ст. 195, 195-1, 197, п. 1 ч. 1 ст. 198, ст. 200, п. 1 ч. 1 ст. 205, ст. ст. 206, 207 КАС України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу Управління Пенсійного фонду України в Орджонікідзевському районі м. Харкова - залишити без задоволення.

Рішення Орджонікідзевського районного суду м. Харкова від 30 липня 2010 року - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копії особам, які беруть участь у справі, та може бути оскаржена шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів після набрання законної сили.

Головуючий-суддя:

Судді: