Апеляційний суд Київської області
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24.01.2011 року колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Київської області у складі:

головуючого : Воробйової Н.С.

суддів: Рудніченко О.М.., ОСОБА_1

при секретарі : Бобку О.В.

розглянула у відкритому судовому засіданні в м.Києві цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Броварського міськрайонного суду від 31 серпня 2010 року у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3, ОСОБА_4, відділу Держкомзему у місті Броварах Київської області про визнання недійсним державного акту на право власності на земельну ділянку та договору купівлі-продажу земельної ділянки.

Встановила :

У травні 2010 р. позивач звернувся до суду з названим позовом, посилаючись на те, що відповідно до рішень Броварської міської ради від 08 вересня 2005 року №782-37-04 та від 26 жовтня 2006 року № №143-10-йому та його сестрі відповідачці ОСОБА_4 було передано у спільну часткову власність земельну ділянку площею 0,0748 га по вул..Московській 5 в м. Бровари для будівництва і обслуговування жилого будинку і господарських будівель і виготовлено державний акт на право власності на земельну ділянку серії ЯД №693296 на ім»я ОСОБА_2 та ОСОБА_4, згідно якого 5/6 частин земельної ділянки належить ОСОБА_4, 1/6- ОСОБА_2

На зазначеній земельній ділянці знаходиться будинок та господарські будівлі, який належав їм на праві спільної часткової власності -відповідно йому- 1/6 та відповідачці- 5/6 частини будинку.

Рішенням Броварського міськрайонного суду від 19 вересня 2007 року даний будинок відповідно до належних їм частин поділений в натурі.

Пізніше ОСОБА_4, маючи намір виділити частину земельної ділянки в натурі (1/2 від 5/6) з належної їй на праві власності 5/6 частин (0,0633 га) земельної ділянки , звернулася до землевпорядної організації для виготовлення державного акту на право власності на частину земельної ділянки та отримала державний акт серії ЯЖ №672552 від 06 жовтня 2009 року про право власності на 0,0311 га для будівництва і обслуговування жилого будинку і господарських будівель по вул..Московська,5 в м. Бровари.

Зазначену земельну ділянку, розміром 0,0311 га ОСОБА_4 продала за договором купівлі-продажу від 07 жовтня 2009 року ОСОБА_3

Позивач вважав, що відповідачкою порушено його право на користування земельною ділянкою, що знаходилася у спільній частковій власності, державний акт вона отримала з порушенням вимог закону, а тому просив визнати недійсним та скасувати державний акт на право власності ОСОБА_4 на земельну ділянку, площею 0,0311 га та визнати недійсним договір купівлі продажу частини земельної ділянки від 07 жовтня 2009 року, укладений між ОСОБА_4 та ОСОБА_3

Рішенням Броварського міськрайонного суду від 31 серпня 2010 року у задоволенні позову відмовлено.

В апеляційній скарзі позивач просить скасувати рішення суду з підстав невідповідності його нормам матеріального та процесуального права та ухвалити нове рішення, яким задовольнити його вимоги.

Апеляційна скарга не підлягає до задоволення з таких підстав.

Відповідно до ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов»язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст.61 цього Кодексу.

По справі встановлено, що відповідно до рішень Броварської міської ради від 08 вересня 2005 року №782-37-04 та від 26 жовтня 2006 року № №143-10 позивачу та відповідачці було передано у спільну часткову власність земельну ділянку площею 0,0748 га по вул..Московській 5 в м.Бровари для будівництва і обслуговування жилого будинку і господарських будівель і виготовлено державний акт на право власності на земельну ділянку серії ЯД №693296 на ім»я ОСОБА_2 та ОСОБА_4, згідно якого 1/6 частина земельної ділянки належить ОСОБА_2, а 5/6 частин земельної ділянки - ОСОБА_4В.(а.с.11,12).

На зазначеній земельній ділянці знаходиться житловий будинок, який належав ОСОБА_2 та ОСОБА_4 на праві спільної часткової власності (відповідно 1/6 та 5/6 частини будинку).

Рішенням Броварського міськрайонного суду від 19 вересня 2007 року будинок, що знаходився у ОСОБА_2 та ОСОБА_4 у спільній частковій власності ( 1/6 та 5/6) поділений в натурі, з визначенням конкретних приміщень та господарських будівель та споруд ( а.с.17-19).

Згідно ст..88 Земельного кодексу України учасник спільної часткової власності вправі вимагати виділення йому частки із складу земельної ділянки як окремо, так і разом з іншими учасниками, які вимагають виділення.

Відповідно до ст..361 ЦК України співвласник має право самостійно розпоряджатися своєю часткою у спільній частковій власності.

У вересні 2009 році ОСОБА_4 звернулася до Державного комітету України із земельних ресурсів у м.Броварах про виділення їй в натурі із загальної частки 0,0623 га (5/6 від 0,0748 га) 0,0311 га і після виготовлення відповідних документів, отримала державний акт на право власності на земельну ділянку розміром 0,0311 га, яку в подальшому продала ОСОБА_3

За даними Відділу Держкомзему у м.Бровари частка ОСОБА_4 у спільній частковій власності на земельну ділянку по вул..Московській,5 в м. Бровари відповідно до Державного акту визначена та складає 5/6.

ОСОБА_4 надала усі необхідні документи для отримання в натурі частини земельної ділянки, що не перевищує її частки земельної ділянки, що належить їй на праві власності та для оформлення державного акту на цю частину земельної ділянки. Для виділення частини земельної ділянки із належної ОСОБА_4 на праві приватної власності частки земельної ділянки, що становить 5/6 (фактично 0,0623 га) відповідачці отримувати додаткового рішення Броварської міської ради не потрібно. Станом на 14.06.2010 року у спільному користуванні ОСОБА_2 та ОСОБА_4 знаходиться земельна ділянка, площею 0,0437 га. За ОСОБА_2 рахується земельна ділянка по вул..Московська,5 в м. Бровари, що становить 0,0124 га (1/6 частина.). Після поділу будинку в натурі ( вересень 2007 року) ОСОБА_2 з заявою про оформлення йому земельної ділянки в натурі не звертався.

З пояснень представника позивача в апеляційному суді видно, що позивач фактично користується земельною ділянкою, яка за розміром значно перевищує належну йому 1/6 частину земельної ділянки, в т.ч. земельною ділянкою, що знаходиться під частиною будинку та забудовами, які виділені йому за рішенням суду в натурі. Позивач вільно може користуватися земельною ділянкою, що знаходиться біля частини будинку, яку передану йому у власність при поділі будинку в натурі, але в зазначену частину будинку не вселився, а займає частину будинку, що належить відповідачці. При цьому, біля даної частину будинку для власних потреб побудував тимчасові споруди, якими і користується на даний час.

З огляду на викладене, колегія суддів вважає, що посилання позивача на те, що ОСОБА_4 порушила його права на володіння, користування та розпорядження належною йому частиною земельної ділянки по вул..Московській,5 в м. Бровари спростовується матеріалами справи, зокрема, технічним паспортом на житловий будинок по вул..Московській,5 в м. Бровари, планом будинку, рішенням Броварського міськрайонного суду від 19 вересня 2007 року про поділу будинку в натурі між ОСОБА_4 та ОСОБА_2, схемою горизонтальної зйомки земельної ділянки по вул..Московська,5, збірним кадастровим планом-експлікацією земельних угідь по вул..Московська,5.

Доводи позивача щодо зазначених обставин обґрунтовано відхилено судом.

Положеннями статті 203 ЦК України визначено загальні вимоги, додержання яких є необхідним для чинності правочину.

Статтею 215 ЦК України визначено підстави недійсності правочину.

Встановлено, що на момент укладання Договору купівлі-продажу земельної ділянки від 07жовтня 2009 року між ОСОБА_4 та ОСОБА_3 власником землі згідно державного акту була ОСОБА_4, договір нотаріально посвідчений та зареєстрований у реєстрі за №3206, волевиявлення учасників правочину було вільним та відповідало їх внутрішній волі, договір направлений на настання правових наслідків та дійсних намірів, позивач не був стороною в договорі.

Ухвалюючи рішення про відмову позивачу у задоволенні вимог про визнання договору купівлі продажу земельної ділянки між ОСОБА_4 та ОСОБА_3 недійсним, суд обґрунтовано виходив з того, що підстави для визнання даного правочину недійсним відсутні.

Згідно ст. 308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін , якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Не може бути скасоване правильне по суті і справедливе рішення суду з одних лише формальних міркувань.

Рішення суду відповідає вимогам закону. Підстави для задоволення апеляційної скарги та скасування рішення суду відсутні.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 307, 308 ЦПК України, колегія суддів,

Ухвалила :

Апеляційну скаргу відхилити.

Рішення Броварського міськрайонного суду від 31 серпня 2010

року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом двадцяти днів.

Головуючий -

Судді -