Справа № 2-575/11
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 липня 2011 року

Чернігівський районний суд Чернігівської області у складі :

- головуючого - судді Криворученка Д.П.,

- секретарі Співака М.В.,

за участю позивача ОСОБА_1, розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Чернігова цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «ВЕСТ-ТОБАККО-ГРУП»про стягнення середнього заробітку за час затримки видачі трудової книжки та відшкодування моральної шкоди, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «ВЕСТ-ТОБАККО-ГРУП»про стягнення середнього заробітку за час затримки видачі трудової книжки в розмірі 1420,86 грн, відшкодування моральної шкоди в розмірі 10000 грн. та стягнення витрат за юридичні послуги в сумі 300 грн.

Позовні вимоги мотивовані тим, що позивачка в період з 01.11.2010 року по 20.04.2011 року працювала у відповідача на посаді комірника і була звільнена на підставі п.1 ст.36 КЗпП України, однак у день звільнення їй не було видано трудову книжку. Неодноразові звернення позивачки до керівництва ТОВ «ВЕСТ-ТОБАККО-ГРУП», з проханням видати трудову книжку, ігнорувалися і тільки після письмового звернення, трудову книжку було видано 11.05.2011 року. Кількість днів затримки у видачі трудової книжки становить 21 день. Завдану моральну шкоду позивачка обґрунтовує тим, що із-за відсутності трудової книжки вона не мала можливості влаштуватись на роботу, або стати на облік, як безробітна, була позбавлена будь-яких засобів для власного існування та забезпечення сімї.

У судовому засіданні позивачка підтримала заявлений позов, просила його задовольнити, виклала факти зазначені в позовній заяві, наполягала на проведенні заочного розгляду справи із-за чергової неявки в засідання представника відповідача без поважних на те причин.

Представник відповідача у судове засідання не зявився, про час та місце засідання повідомлявся належним чином. /а.с.30-32/

11.07.2011 року від представника відповідача, що діє на підставі довіреності, надійшло до суду письмове клопотання з проханням справу слуханням відкласти по причині неможливості вчасного прибуття на засідання. /а.с.33/

Суд рахує зазначені представником відповідача причини не явки в судове засідання, неповажними, оскільки він не є єдиним повноваженим працівником ТОВ «ВЕСТ-ТОБАККО-ГРУП», який може представляти інтереси вказаної юридичної особи в суді, а сторона відповідача була завчасно, 29.06.2011 р. та 04.07.2011 р. повідомлена про час та місце проведення судового засідання.

Відповідно до вимог ст.224 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у ній доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи.

Враховуючи, що причини неявки в засідання представника відповідача, є неповажними, а позивачка не заперечує проти ухвалення заочного рішення по справі, суд прийшов до висновку про можливість розгляду справи на підставі наявних у справі доказів.

Заслухавши пояснення позивача, перевіривши матеріали справи та дослідивши надані сторонами докази, суд прийшов до наступного.

У відповідності до положень статті 47 КЗпП України, власник або уповноважений ним орган зобов'язаний в день звільнення видати працівникові належно оформлену трудову книжку і провести з ним розрахунок у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу.

Стаття 48 КЗпП України зазначає, що трудова книжка є основним документом про трудову діяльність працівника. Трудові книжки ведуться на всіх працівників, які працюють на підприємстві, в установі, організації або у фізичної особи понад п'ять днів.

Згідно вимог ст.116 КЗпП України, при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Якщо працівник в день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред'явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. В разі спору про розмір сум, належних працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган в усякому випадку повинен в зазначений у цій статті строк виплатити не оспорювань ним суму.

З наданої позивачем трудової книжки серії «МТ»№0644195 встановлено, що з 01.11.2010 року по 20.04.2011 року вона працювала в ТОВ «ВЕСТ-ТОБАККО-ГРУП»на посаді комірника складу Чернігівського регіонального представництва і звільнена на підставі ч.1 ст.36 КЗпП України, з 20.04.2011 року, на підставі наказу №157/1к від 20.04.2011 р. /а.с.6/

Згідно довідки ТОВ «ВЕСТ-ТОБАККО-ГРУП»нарахована заробітна плата ОСОБА_1, за період з жовтня 2010 року по березень 2011 року включно, становить всього 10216,88 грн, в тому числі за лютий 2011 року нараховано 2335,94 грн, за березень 2011 року - 2335,94 грн. /а.с.7/

06 травня 2011 року позивачка звернулася з заявою до сторони відповідача, з проханням видати їй трудову книжку або пояснити причини її не видачі. Заява отримана 10.05.2011 року. /а.с.8-9/

За приписами ч.4 ст.235 КЗпП України у разі затримки видачі трудової книжки з вини власника або уповноваженого ним органу працівникові виплачується середній заробіток за весь час вимушеного прогулу.

Тобто, для застосування цієї норми права необхідна наявність таких умов, як затримка у видачі трудової книжки та наявність вини власника або уповноваженого ним органу.

З досліджених в судовому засіданні доказів достовірно встановлено, що звільнення позивачки відбулося 20.04.2011 року, в день звільнення трудова книжка позивачу видана не була, і тільки після її письмового звернення до відповідача від 06.05.2011 року, трудову книжку будо видано 11.05.2011 року.

Таким чином, оскільки в судовому засіданні знайшов своє підтвердження факт затримки видачі трудової книжки позивачу з вини відповідача, то позовні вимоги ОСОБА_1 про стягнення середнього заробітку за період вимушеного прогулу за час затримки видачі трудової книжки, підлягають частковому задоволенню, оскільки нею визначено розмір середнього заробітку, з порушенням вимог Постанови КМУ №100 від 08.02.1995 року «Про затвердження Порядку обчислення середньої заробітної плати».

Зазначений порядок (п.8) передбачає, що нарахування виплат, що обчислюються із середньої заробітної плати за останні два місяці роботи, провадяться шляхом множення середньоденного заробітку на число робочих днів. Середньоденна заробітна плата визначається діленням заробітної плати за фактично відпрацьовані протягом двох місяців робочі дні на число відпрацьованих робочих днів, а у випадках, передбачених чинним законодавством, - на число календарних днів за цей період.

Так, як розмір середньої заробітної плати позивача за два місяці, що передували звільненню, а не за шість місяців, як розраховано у позові, відповідно до наданої довідки становить 2335,94 грн. на місяць, середній заробіток за один день становить 79,18 грн (2335,94х2:59), період затримки видачі трудової книжки становить з 20 квітня 2011 року по 11 травня 2011 року - 21 день, то стягненню з відповідача на користь позивача підлягає середня заробітна плата за період вимушеного прогулу за час затримки видачі трудової книжки в сумі 1662,87 грн (79,18х21).

Вирішуючи позовні вимоги про відшкодування моральної шкоди, суд враховує положення ст.2371 КЗпП України та конкретні обставини даної справи, зокрема враховує тривалість затримки у видачі трудової книжки 21 день, реальну неможливість позивачки працевлаштуватись або ж стати на облік в центр зайнятості і отримувати соціальну допомогу, отримані нею моральні страждання, і вважає що достатньою грошовою компенсацією зазнаних моральних страждань є сума в розмірі 150 грн.

Розвязуючи вимогу позивачки щодо стягнення на її користь 300 грн витрат на юридичні послуги, суд дійшов висновку, що ця вимога не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

З наданої копії квитанції до прибуткового касового ордеру №1 від 27 травня 2011 року вбачається, що ОСОБА_1 сплатила ПП «Юридичне бюро ЮРАРТ»300 грн за договором про надання юридичних послуг. /а.с.10/

Частина 3 статті 79 ЦПК України передбачає, що до витрат, повязаних з розглядом судової справи, належать, крім іншого і витрати на правову допомогу.

Такі витрати, як надання юридичних послуг, названою вище правовою нормою, не передбачені.

З описаної копії квитанції до прибуткового касового ордеру незрозуміло, які саме юридичні послуги надані позивачці, по якому договору і з якого питання. Відповідний договір до позову не додано, як не додано і акт виконаних робіт.

Граничні розміри витрат, пов'язаних з правовою допомогою стороні, на користь якої ухвалено судове рішення передбачені Постановою КМУ №590 від 27.04.2006 р. «Про граничні розміри компенсації витрат, пов'язаних з розглядом цивільних та адміністративних справ, і порядок їх компенсації за рахунок держави», і цей розмір повинен не перевищувати суму, що обчислюється виходячи з того, що зазначеній особі, виплачується 40 відсотків розміру мінімальної заробітної плати за годину її роботи.

Однак, як суд зазначав, наданий позивачкою документ не містить інформації про час, який був витрачений на надання відповідних послуг і чи стосуються ці послуги справи, що розглядається.

Згідно вимог ст.ст.79, 88 ЦПК України, якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог.

Оскільки позивачка при подачі позову звільнена від сплати судових витрат, то з ТОВ «ВЕСТ-ТОБАККО-ГРУП»необхідно стягнути в дохід держави судовий збір в сумі 51 грн. та 120 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи.

Підсумовуючи викладене суд дійшов висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 підлягають частковому задоволенню.

Керуючись ст.ст.47-48, 116, 235, 2371 КЗпП України, ПКМУ №100 від 08.02.1995 року «Про затвердження Порядку обчислення середньої заробітної плати», ПКМУ №590 від 27.04.2006 р. «Про граничні розміри компенсації витрат, пов'язаних з розглядом цивільних та адміністративних справ, і порядок їх компенсації за рахунок держави», й у відповідності до ст.ст.10-11, 61, 88, 169, 209, 212, 213-215, 218, 224-227, 294 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «ВЕСТ-ТОБАККО-ГРУП»про стягнення середнього заробітку за час затримки видачі трудової книжки та відшкодування моральної шкоди, задовольнити частково.

Стягнути з товариства з обмеженою відповідальністю «ВЕСТ-ТОБАККО-ГРУП»(м. Львів, вул. Зелена, 238А, , розрахунковий рахунок 3550 в ВАТ «Електорн Банк», МФО 325213) на користь ОСОБА_1 1662,87 грн. (одна тисяча шістсот шістдесят дві грн. 87 коп.) середнього заробітку за час вимушеного прогулу, викликаного затримкою видачі трудової книжки з 20 квітня 2011 року по 11 травня 2011 року, відрахувавши із вказаної суми, при виконанні рішення суду, всі обовязкові платежі.

Стягнути з товариства з обмеженою відповідальністю «ВЕСТ-ТОБАККО-ГРУП»на користь ОСОБА_1 150 грн. на відшкодування моральної шкоди.

В іншій частині у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «ВЕСТ-ТОБАККО-ГРУП», відмовити.

Стягнути з товариства з обмеженою відповідальністю «ВЕСТ-ТОБАККО-ГРУП»в дохід держави судовий збір в сумі 51 грн та витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи в сумі 120 грн.

Направити відповідачу, рекомендованим листом з повідомленням, копію заочного рішення на протязі трьох днів з дня його проголошення і розяснити, що він має право на протязі десяти днів з дня отримання копії, подати до суду заяву про перегляд заочного рішення.

Заочне рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Чернігівського апеляційного суду через суд першої інстанції шляхом подачі апеляційної скарги в 10-денний строк з дня проголошення рішення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя ОСОБА_2