Справа № 22-ц-2640/11 25.10.2011 25.10.2011 27.12.2011
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МИКОЛАЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 22ц-2640/11 Суддя суду 1-ї інстанції ОСОБА_1
Категорія 48 Доповідач апеляційного суду ОСОБА_2
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

25 жовтня 2011 року м. Миколаїв

Колегія суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду Миколаївської області у складі:

головуючого - Лисенка П.П.,

суддів: Локтіонової О.В., Ямкової О.О.,

при секретарі Калашниковій А.М.,

за участю: позивача ОСОБА_3 та її представника ОСОБА_4,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Миколаєві цивільну справу

за апеляційною скаргою

ОСОБА_3

на рішення Корабельного районного суду м. Миколаєва від 29 липня 2011 року

за позовом

ОСОБА_3 до ОСОБА_5

про стягнення аліментів на утримання неповнолітніх дітей та повнолітній дитини, яка навчається,

В С Т А Н О В И Л А:

31 травня 2011 року ОСОБА_3 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_5 про стягнення з нього аліментів на утримання неповнолітніх дітей Аліни, ІНФОРМАЦІЯ_1 і Артема, ІНФОРМАЦІЯ_1, в розмірі 1/3 частини від усіх видів заробітку щомісячно, та на утримання повнолітній доньки ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_2, у звязку з її навчанням, в розмірі 1/6 частини від усіх видів заробітку щомісячно.

В обґрунтування позову посилалася на те, що вона вимушено не працює і потребує матеріальної допомоги, а відповідач, з яким вона перебуває в зареєстрованому шлюбі, але проживає окремо від нього, є приватним підприємцем і має високий заробіток.

Рішенням Заводського районного суду м. Миколаєва від 29 липня 2011 року позов ОСОБА_3 задоволений частково. З відповідача ОСОБА_5 на користь позивача з 31 травня 2011 року стягнуті аліменти на утримання неповнолітній дітей в розмірі по 300 грн. 00 коп. на кожну дитину, щомісячно і до досягнення ними повноліття, та на утримання повнолітній доньки в розмірі 400 грн. щомісячно і до закінчення навчання 30 червня 2012 року, але не більше, ніж до двадцяти трьох років, та судові витрати.

В апеляційній скарзі ОСОБА_3, посилаючись на порушення норм матеріального права, просить скасувати рішення суду та ухвалити нове рішення, яким її вимоги задовольнити, так як відповідач має постійний дохід, а стягнуті судом аліменти в твердій сумі в подальшому будуть менше, ніж відповідний прожитковий мінімум.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення осіб, які беруть участь у справі, перевіривши наведені в скарзі доводи та дослідивши матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню із наступних підстав.

Судом встановлено, що відповідач є батьком неповнолітніх дітей Аліни, ІНФОРМАЦІЯ_1 і Артема, ІНФОРМАЦІЯ_1, та повнолітній доньки ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_2, які проживають з матірю ОСОБА_3 (а.с.4-10). Повнолітня дитина навчається у Миколаївському комплексі Національного університету «Одеська юридична академія» на контрактній основі строком до 30 червня 2012 року. Стипендію вона не отримує і знаходиться на утриманні матері. Позивачка не працює, припинила підприємницьку діяльність та потребує додаткової матеріальної допомоги (а.с.18, 29-30). Відповідач проживає окремо від дітей, є приватним підприємцем та інвалідом третій групи, має дохід від підприємницької діяльності, постійну пенсію по інвалідності та не має інших утриманців (а.с.19, 29-30).

Виходячи з положень ст. 180 СК України суд прийшов до вірного висновку про те, що з відповідача підлягають стягненню аліменти на утримання неповнолітніх дітей.

Також враховуючи викладені обставини та положення ст. 199 СК України суд дійшов правильного висновку про те, що відповідач може надавати матеріальну допомогу і повнолітній дитині, яка продовжує навчання, а тому обґрунтовано стягнув з нього аліменти на утримання позивачки до закінчення дитиною навчання, або при його продовженні до двадцяти трьох років.

Разом з тим, суд необґрунтовано визначив розмір аліментів у твердій грошовій сумі.

Відповідно до ч. 1 ст. 184 СК України суд може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших підстав, що мають істотне значення.

Виходячи з положень даної правової норми, аліменти стягуються у твердій грошовій сумі тільки в тому разі коли їх стягнення у частковому відношенні до заробітку (доходу) неможливо чи важко.

Тоді як, відповідач є інвалідом 3-ой групи, має постійний дохід у вигляді пенсії по інвалідності, а також додатково отримує доходи від підприємницької діяльності.

За таких обставин, колегія суддів вважає, що з відповідача підлягають стягненню аліменти на утримання неповнолітніх дітей у розмірі 1/3 частини всіх видів заробітку, але не менше ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму, що передбачено статтями 182, 183 СК України, а також на утримання повнолітній дитини у розмірі 1/6 частини на період її навчання, але при його продовженні до досягнення 23-річного віку.

Оскільки судом неправильно застосовані норми сімейного права, то у відповідності до п. 4 ч.1 ст. 309 ЦПК України рішення в частині стягнення аліментів підлягає скасуванню з постановлення нового про задоволення позову.

В іншій частині рішення про стягнення судових витрат слід залишити без змін.

Керуючись статтями 303, 307, 309, 314, 316 ЦПК України, колегія суддів

В И Р І Ш И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 задовольнити.

Рішення Корабельного районного суду м. Миколаєва від 29 липня 2011 року в частині вимог про стягнення аліментів на утримання дітей скасувати та постановити нове.

Позов ОСОБА_3 до ОСОБА_5 про стягнення аліментів задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_3, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_4, який зареєстрований за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_5, на користь ОСОБА_3 аліменти на утримання неповнолітніх дітей Аліни, ІНФОРМАЦІЯ_1 і Артема, ІНФОРМАЦІЯ_1, щомісячно в розмірі 1/3 частини всіх видів заробітку, але не менше ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму, починаючи з 31 травня 2010 р. і до досягнення ними повноліття, а також аліменти на утримання повнолітній доньки ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_2, щомісячно в розмірі 1/6 частини всіх видів заробітку, починаючи з 31 травня 2010 р. і до закінчення нею навчання 30 червня 2012 року, або при його продовженні, не більше, ніж до досягнення нею двадцяти трьох років.

В іншій частині рішення залишити без змін.

Рішення набирає законної сили з моменту його проголошення, але може бути оскаржене в касаційному порядку протягом двадцяти днів до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ.

Головуючий

Судді