АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 22ц-1352/11 Головуючий у 1-й інстанції Кіндяк Доповідач ап. інст. ОСОБА_1
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 травня 2011 року м. Полтава

Колегія суддів судової палати з цивільних справ апеляційного суду Полтавської області в складі:

Головуючого - судді Прядкіної О.В.

Суддів Дряниці Ю.В., Карнауха П.М.

При секретарі Лимар О.М.

розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Полтаві апеляційну скаргу прокурора Полтавського району

на рішення Полтавського районного суду Полтавської області від 15 червня 2007р.

по справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про визнання договору купівлі-продажу земельної ділянки таким, що відбувся та визнання права власності

судова колегія, заслухавши доповідь судді-доповідача апеляційного суду, -

В С Т А Н О В И Л А :

Рішенням Полтавського районного суду Полтавської області від 15 червня 2007р. позов ОСОБА_2 задоволено.

Визнано договір купівлі-продажу від 10 січня 2007р. земельної ділянки площею 2,58га, яка призначена для ведення товарного сільськогосподарського виробництва і знаходиться на території Щербанівської сільської ради Полтавського району, укладений між ОСОБА_2 та ОСОБА_3 таким, що відбувся, тобто, дійсним.

Визнано за ОСОБА_2 право власності на земельну ділянку площею 2,58га, яка призначена для ведення товарного сільськогосподарського виробництва і знаходиться на території Щербанівської сільської ради Полтавського району і належала ОСОБА_3 на підставі Державного акту про право приватної власності на землю, серія 1У-ПЛ за № 000561,виданий Щербанівською сільською радою Полтавського району 25 червня 2003р. та зареєстрований в книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 394.

-2-

Рішення оскаржене прокурором Полтавського району, який в апеляційній скарзі просить його скасувати, ухваливши нове рішення про відмову в задоволенні позову ОСОБА_2, посилаючись на порушення місцевим судом норм матеріального та процесуального права.

Колегія суддів, відповідно до положень ст.305 ч.2 ЦПК України вважає за можливе розглядати справу за відсутністю ОСОБА_2, який належним чином повідомлений про час і місце розгляду справи, повторно до суду апеляційної інстанції не зявився, а його клопотання про відкладення розгляду справи не містить належним чином підтвердженого наказу чи інших доказів про те, що він направлений у відрядження .

Колегія суддів, перевіривши справу в межах доводів апеляційної скарги, прийшла до висновку, що вона підлягає задоволенню з таких підстав :

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_3 на підставі Державного акту про право приватної власності на землю від 25 червня 2003р. належить земельна ділянка площею 2,58га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва (а.с.24)

10 січня 2007р. ОСОБА_3 та ОСОБА_2 уклали у простій письмовій формі договір купівлі-продажу вказаної земельної ділянки, згідно якого останній прийняв її у власність, сплативши продавцю грошову суму в розмірі 25 тис.грн.

Позивач, обґрунтовуючи визнання дійсною угоди, укладеною ним з відповідачем, посилається на те, що ОСОБА_3І ухилився від вчинення дій по нотаріальному оформленню договору.

Суд першої інстанції, визнавши договір купівлі-продажу земельної ділянки дійсним, зазначив, що він укладений сторонами до набрання чинності Закону України «Про внесення змін до Земельного Кодексу України щодо заборони продажу земель сільськогосподарського призначення до прийняття відповідних законодавчих актів».

Проте погодитись з таким висновком суду не можна.

Відповідно до п.15 Перехідних положень Земельного Кодексу України до набрання чинності законами України про державний

земельний кадастр та про ринок земель, але не раніше 1 січня 2012

року, не допускається , зокрема, купівля-продаж або іншим способом відчуження земельних ділянок і зміна цільового призначення (використання) земельних

ділянок, які перебувають у власності громадян та юридичних осіб

для ведення товарного сільськогосподарського виробництва.

Згідно із ст. 657 ЦК України договір купівлі-продажу земельної ділянки, укладається у письмовій формі і підлягає

нотаріальному посвідченню та державній реєстрації.

Однак ОСОБА_2 не надав доказів того, що відповідач ухилявся від нотаріального посвідчення договору купівлі-продажу.

За таких обставин та враховуючи положення ч.2 ст.220 ЦК України, місцевий суд прийшов до помилкового висновку про наявність правових підстав для визнання дійсним договору купівлі-продажу земельної ділянки, укладеного між ОСОБА_3 та ОСОБА_2, у зв»язку з чим рішення місцевого суду підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення про відмову в задоволенні позовних вимог ОСОБА_2

-3-

На підставі викладеного, керуючись ст. ст.303,307, 309 ч.1 п.,4,316 ЦПК України, колегія суддів, -

В И Р І Ш И Л А :

Апеляційну скаргу прокурора Полтавського району задовольнити.

Рішення Полтавського районного суду Полтавської області від 15 червня 2007р. скасувати. Ухвалити нове рішення.

Відмовити в задоволенні позовних вимог ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про визнання договору купівлі-продажу земельної ділянки таким, що відбувся та визнання права власності на цю ділянку.

Рішення набирає законної сили з моменту проголошення і може бути оскаржене протягом 20 днів шляхом подачі касаційної скарги до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

С У Д Д І