Справа № 2-4477/11
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 листопада 2011 року Павлоградський міськрайонний суд Дніпропетровської області в складі головуючого судді Кругового О.О., при секретарі Хоменко Н.Ю., за участю позивача ОСОБА_1, відповідача ОСОБА_2, розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Павлограді цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про усунення перешкод у користуванні майном, шляхом примусового знаття з реєстрації

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернувся до суду з позовом про усунення перешкод у користуванні майном, шляхом примусового знаття з реєстрації. В обґрунтування позову зазначає, що він є одноосібним власником квартири АДРЕСА_1. Як вважає позивач в зазначеній квартирі без правових підстав проживає відповідач, тим самим, порушуючи його право на вільне користування та розпорядження власним майном. Посилаючись на ст. 391 ЦК України просить усунути перешкоди в користуванні відповідачем майном, що належить йому на праві приватної власності, шляхом зняття відповідача з реєстрації.

В судовому засіданні позивача, підтримав позовні вимоги, просив їх задовольнити, посилаючись на доводи приведені в позові, а також додатково зазначив, що має намір на продаж квартири та використання отриманих коштів на власний розсуд.

Відповідач в судовому засіданні заперечував проти задоволення позову, зазначив про те, що позивач доводиться йому рідним онуком, якому він подарував у 09.10.2000 році спірну квартиру. Позивач є повнолітньою особою, ніде не працює, не має свого заробітку, знаходиться на утриманні у свої є матері, його доньки, якій він щомісячно надає кошти в рахунок матеріальної допомоги. Зазначив, що іншого житла він не має, не втратив право на проживання у квартирі, а тому вимоги позивача є незаконними.

Вислухавши пояснення учасників процесу, дослідивши матеріали справи та аналізуючи все у своїй сукупності, зважаючи на те, що позивачу було розяснено право змінити, уточнити, доповнити заявлені вимоги та процесуальні наслідки невиконання вказаних дій; що сторонам по справі було розяснено положення ст. 137 ЦПК України, суд прийшов висновку що позов не підлягає задоволенню за наступних обставин.

Відповідно до ст.ст.3,4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушних, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб у спосіб, визначений законами України.

Згідно ст.11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Судом встановлено, що 09.10.2000 року відповідач подарував своєму онуку, позивачу по справі, квартиру АДРЕСА_1, якому на той час було повних девять років (а.с.4).

За поясненнями відповідача, які не заперечувалися позивачем, з часу укладання договору відповідач постійно проживає у спірній квартирі, сплачує комунальні послуги.

Відповідно до ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

Однак, зазначена норма не може бути застосована до даних спірних правовідносин, оскільки сторони перебувають у родинних відносинах, та відповідача можливо віднести до члена сім'ї позивача, який хоча разом і не проживають у квартирі, яка належить позивачу на праві приватної власності, однак постійно користуються жилим приміщенням нарівні з власником будинку (квартири).

Відповідно до ст. 156 ЖК України члени сім'ї власника жилого будинку (квартири), які проживають разом з ним у будинку (квартирі), що йому належить, користуються жилим приміщенням нарівні з власником будинку (квартири), якщо при їх вселенні не було іншої угоди про порядок користування цим приміщення та не позбавляються цього права в разі припинення сімейних відносин.

З огляду на зазначене, суд вважає, що позовні вимоги позивача є необґрунтованими та незаконними, а їх задоволення буде порушувати передбачене Конституцією України право відповідача на житло.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 10, 60, 209, 212-215 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

У задоволені позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про усунення перешкод у користуванні майном, шляхом примусового знаття з реєстрації відмовити.

Рішення суду може бути оскаржене до апеляційного суду Дніпропетровської області протягом десяти днів з дня його проголошення через Павлоградський міськрайонний суд Дніпропетровської області шляхом подачі апеляційної скарги, а особи, які не були присутні при його оголошення, протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя: ОСОБА_3