Справа № 22-ц-2292/2011 Головуючий у I інстанції Кузюра В.О.
Категорія цивільна Доповідач - Острянський В. І.
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30 серпня 2011 року

АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРНІГІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ у складі:

головуючого - суддіОСОБА_1,
суддів:ОСОБА_2, ОСОБА_3,
при секретарі:ОСОБА_4,
за участю:позивачки ОСОБА_5,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Чернігові апеляційну скаргу ОСОБА_5 на рішення Бобровицького районного суду Чернігівської області від 12 липня 2011 року у справі за позовом ОСОБА_5 до ОСОБА_6 про поділ спільного сумісного майна подружжя,-

в с т а н о в и в:

У лютому 2011 року позивачка ОСОБА_5 звернулась з позовом до ОСОБА_6 про поділ спільного сумісного майна подружжя, посилаючись на те, що вона з відповідачем перебувала в юридичному шлюбі з 1992 року по 2009 рік, від цього шлюбу вони мають трьох дітей і за час спільного проживання сторонами був придбаний житловий будинок з надвірними спорудами, що розташований в с.Озеряни, вул.Механізаторська, №2, Бобровицького району Чернігівської області на підставі договору купівлі-продажу від 27 лютого 1997 року. Зазначила, що даний будинок придбаний за 17 тис. грн., які були виділені на їх сімю в складі чотирьох осіб, як постраждалим від Чорнобильської катастрофи 3-ї категорії. Вважаючи, що кошти на придбання будинку були виділені не тільки на подружжя, а і на двох дітей: сина ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_1 та сина ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_2, які проживають разом з нею, позивачка ставила питання про виділення їй у власність 2/3 частин домоволодіння разом з відповідною частиною присадибної земельної ділянки, а відповідачу просила залишити його 1/3 частину.

Рішенням Бобровицького районного суду Чернігівської області від 12 липня 2011 року у задоволенні позову було відмовлено з тих підстав, що спірний житловий будинок є особистою власністю відповідача і придбаний за кошти, отримані внаслідок здачі на баланс Вежицької сільської ради Рівненської області належного ОСОБА_6 будинку на підставі договору дарування.

У апеляційній скарзі ОСОБА_5 ставить питання про скасування оскаржуваного нею судового рішення та про ухвалення нового рішення про задоволення її позовних вимог, посилаючись на те, що місцевий суд постановив рішення з порушенням норм матеріального та процесуального права.

Зокрема, апелянт вказує на те, що висновок суду про придбання спірного будинку за рахунок коштів, отриманих як компенсацію за зданий відповідачем на баланс Вежицької сільської ради належного ОСОБА_6 за договором дарування будинку ніякими доказами не підтверджений та що суд не дав ніякої оцінки доказам по справі, які підтверджують набуття спірного будинку за рахунок державних коштів, які виділила держава для забезпечення житлом потерпілих від аварії на ЧАЕС; що при вирішенні даного позову підлягала застосуванню ст.62 Сімейного кодексу України, але суд безпідставно її не застосував.

Заслухавши доповідача, пояснення ОСОБА_5, перевіривши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що скарга підлягає частковому задоволенню, враховуючи наступне.

Постановивши оскаржуване рішення, місцевий суд виходив з того, що спірний будинок № 2 по вул.Механізаторській в с.Озеряни Бобровицького району був придбаний за рахунок коштів, отриманих відповідачем ОСОБА_6 як компенсацію за зданий ним на баланс Вежицької сільської ради, належний йому на підставі договору дарування житловий будинок. Тому і прийшов до висновку про необхідність відмови у задоволенні позовних вимог.

Проте з таким висновком місцевого суду в частині обгрунтування підстав відмови не може погодитись апеляційний суд.

З матеріалів справи та з копії розпорядження голови Чернігівської ОДА від 30.01.1997 року № 45 і архівного витягу з додатку до цього розпорядження, які були приєднані до справи апеляційним судом, вбачається, що згідно з розпорядженням голови Чернігівської облдержадміністрації № 45 від 30 січня 1997 року „Про розподіл коштів по замовниках для забезпечення житлом громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи Бобровицькій райдержадміністрації було розподілено 17 тис. грн. (виділених МНС України) для забезпечення житлом сімї ОСОБА_6 у складі 4-х осіб та згідно зі звітом Бобровицької райдержадміністрації від 06 лютого 1997 року № 1-12/43 „Про використання коштів, що спрямовані на забезпечення житлом в Бобровицькому районі за 1 квартал 1997 року таке житло було придбано за 17 тис. грн. в с.Озеряни і передано у власність ОСОБА_6 на склад сімї з 4-х осіб (а.с.13, 29).

З копії договору купівлі-продажу від 27 лютого 1997 року (а.с.9) видно, що цього числа КСП „Озерянське Бобровицького району продало, а гр-н ОСОБА_6 купив жилий будинок по вул.Механізаторській в с.Озеряни Бобровицького району за 17 тис. грн..

Зі змісту позовної заяви ОСОБА_5 слідує, що позивачка виходила з того, що спірний будинок №2 по вул.Механізаторській в с.Озеряни Бобровицького району є спільною сумісною власністю подружжя і разом з нею проживають діти, тому просила суд визнати за нею право власності на 2/3 частини житлового будинку з надвірними будівлями та присадибною земельною ділянкою.

Згідно з правилами ст.11 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог, а апеляційний суд відповідно до правил ст.303 ЦПК України перевіряє законність та обгрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених в суді першої інстанції.

Тому, враховуючи наведене, апеляційний суд приходить до висновку, що місцевий суд, помилково вважав, допустивши невідповідність висновків обставинам справи, що спірний будинок є придбаним за кошти особисто належні відповідачу ОСОБА_6, оскільки спірний будинок №2 по вул.Механізаторській в с.Озеряни Бобровицького району в дійсності було придбано за державні кошти для сімї ОСОБА_6 у складі 4-х осіб, які були виділені МНС України для придбання житла особам, які переселились з зони радіоактивного забруднення Чорнобильської АЕС, що підтвержено належними доказами у даній справі.

Отже, рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення про відмову у задоволенні позову з інших підстав, а доводи апеляційної скарги ОСОБА_5 підлягають частковому задоволенню.

Керуючись ст.ст. 303, 304, 307, 309, 313, 314, 316, 317, 319, 324 ЦПК України, апеляційний суд

В И Р І Ш И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_5 задовольнити частково.

Рішення Бобровицького районного суду Чернігівської області від 12 липня 2011 року скасувати і відмовити ОСОБА_5 в задоволенні позову.

Рішення набирає законної сили з моменту проголошення і може бути оскаржене в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий:Судді: