Справа № 2-732/11
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"20" жовтня 2011 р.

Дзержинський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області

в складі:

головуючого Міхеєва В. Ю.

при секретарі Федчишина В. М., За участю позивачки ОСОБА_1, 3-ї особи ОСОБА_2 відповідача ОСОБА_3, представника відповідача адвоката ОСОБА_4,

Розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1, від імені якої діє представник ОСОБА_5 до ОСОБА_3, 3-і особи ОСОБА_2, Публічне Акціонерне товариство Комерційний банк «ПриватБанк» про поділ спільного майна подружжя,

В С Т А Н О В И В:

Від імені позивачки ОСОБА_1 19.01.2011 року звернувся до суду її представник ОСОБА_5, який діє на підставі довіреності, з позовною заявою до відповідача, яку позивачка уточнила 08.06.2011 року та просить визнати майно квартиру за адресою АДРЕСА_1 спільною власністю подружжя, яке було придбане під час шлюбу; виділити частку позивачки в спільному майні подружжя квартирі АДРЕСА_2 в розмірі Ѕ частини; стягнути з відповідача на її користь грошову компенсацію вартості Ѕ частини зазначеної квартири в розмірі 24000 грн. та понесені нею судові витрати.

В обґрунтування своїх вимог зазначила, що вона перебувала з відповідачем ОСОБА_3 у незареєстрованому шлюбі та проживали однією сімєю за адресою АДРЕСА_1. Відповідач 06.02.2004 року уклав з Криворізькою філією ЗАТ КБ «Приватбанк» кредитний договір для придбання квартири, а в забезпечення виконання умов договору 21.10.2004 року позивачка уклала з банком договір поруки. Під час шлюбу вона проживала з відповідачем однією сімєю, вели спільне господарство, мали спільний бюджет, який використовувався на спільні сімейні потреби, в тому числі, і на погашення кредиту, який вони вирішили взяти з метою придбати у спільну сімейну власність житло, у якому б мешкала їх родина. Виплата коштів за кредитом здійснювалася як відповідачем так і позивачкою, але після розірвання шлюбу, квартиру відповідач оформив у свою власність, а позивачка була позбавлена майнових прав на спільне майно подружжя, яке було придбано під час шлюбу за спільні кошти. Вважає, що своїми діями відповідач порушив її майнові права на спільну квартиру.

В судовому засіданні позивачка свої позовні вимоги підтримала та просила їх задовольнити. Пояснила, що вона проживала з відповідачем у цивільному шлюбі з 2003 року, але через 3-4 місяці після купівлі квартири розійшлися. Вона на прохання відповідача виступила як його поручитель за кредитним договором та частково оплачувала кредит, який відповідач взяв для купівлі квартири.

Вважає, що має право на грошову компенсацію 1/2 частини квартири, так як сплатила кредит в розмірі 3000 доларів США.

Представник позивачки ОСОБА_5, який діє на підставі довіреності, в судове засідання не зявився, надав заяву про розгляд справи за його відсутності.

Представник 3-ї особи Публічного Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» в судове засідання викликався, не зявився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином.

Відповідач ОСОБА_3 в судовому засіданні проти позовних вимог заперечував у повному обсязі. пояснив, що дійсно, він знайомий з позивачкою та попросив її виступити у ролі поручителя при отриманні ним кредиту. Вона погодилася за умови, що він зареєструє у квартирі її старшого сина. Визнає, що позивачка частково сплачувала кредит та готовий їй компенсувати цю суму за наявності належних доказів.

Третя особа на боці позивачки ОСОБА_2 в судовому засіданні позовні вимоги підтримав та просив їх задовольнити.

Вислухавши сторони, представника відповідача, свідків, проаналізувавши письмові матеріали справи, суд дійшов висновку, що уточнені позовні вимоги задоволенню не підлягають з наступних підстав.

У судовому засіданні встановлено, що відповідач ОСОБА_3 є власником квартири АДРЕСА_3. зазначені обставини підтверджуються копіями договору купівлі-продажу квартири від 06.02.2004 року, посвідченого приватним нотаріусом Криворізького міського нотаріального округу ОСОБА_6, реєстровий № 1664, та ОСОБА_7 про реєстрацію права власності на нерухоме майно, з якого убачається, що право власності на зазначену квартиру зареєстровано в Комунальному підприємстві «Криворізьке бюро технічної інвентаризації» 09.02.2004 року, номер запису 308 в книзі 76п-308.

Факт отримання відповідачем кредиту під купівлю квартири та часткової сплати кредиту позивачкою як поручителем відповідача перед банком не заперечувався сторонами.

Часткову сплату позивачкою кредитних коштів підтвердили в судовому засіданні свідки ОСОБА_2, ОСОБА_8

Допитаний у якості свідка за його згодою 3-я особа ОСОБА_2 в судовому засіданні пояснив, що мати проживала з відповідачем однією сімєю з кінця 2003 року біля двох років. У 2004 році відповідач взяв кредит та купив квартиру АДРЕСА_4, у якій зареєстрував його, так як йому треба було працевлаштуватися.

Позивачка, висуваючи позовні вимоги, виходила з положень ст.60 Сімейного кодексу України, згідно якої, майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу).

При цьому, позивачка у зареєстрованому шлюбі з відповідачем не перебувала, що вона підтвердила в судовому засіданні.

Проживання з позивачкою однією сімєю у спірній квартирі, ведення спільного господарства, відповідач категорично заперечував. Ці обставини підтвердили в судовому засіданні свідки ОСОБА_9, ОСОБА_10, ОСОБА_7

Так, свідок ОСОБА_9 пояснила, що познайомилася з ОСОБА_3 у 2002 році так як працювали у одній бригаді. З того часу почали проживати разом, спочатку в її квартирі, а з кінця 2007 року у спірній квартирі. Їй відомо, що ОСОБА_1 виступала як поручитель та що ОСОБА_3 за це прописав сина позивачки у спірній квартирі.

Свідки ОСОБА_10, ОСОБА_7, кожен окремо, пояснили, що знають ОСОБА_3 та ОСОБА_11 як співмешканців, які проживають разом з 2002 року.

Враховуючи, що позивачка та відповідач у зареєстрованому шлюбі не перебували, факт їх сумісного проживання однією сімєю у судовому порядку не встановлювався, суд вважає позовні вимоги ОСОБА_1 щодо визнання квартири за адресою АДРЕСА_1 спільною власністю подружжя, яке було придбане під час шлюбу; виділення частки позивачки в спільному майні подружжя квартирі АДРЕСА_2 в розмірі Ѕ частини та стягнення з відповідача на її користь грошової компенсації вартості Ѕ частини зазначеної квартири в розмірі 24000 грн., безпідставними та недоведеними.

Відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України суд стягує з позивачки на користь держави недоплачений судовий збір в сумі 189 грн.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 10, 11, 60,88, 212, 213, 215 ЦПК України, ст.ст. 3, 60 СК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

У задоволенні уточнених позовних вимог ОСОБА_1, від імені якої діє представник ОСОБА_5 до ОСОБА_3, 3-і особи ОСОБА_2, Публічне Акціонерне товариство Комерційний банк «ПриватБанк» про поділ спільного майна подружжя, відмовити у повному обсязі.

Стягнути з ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженки ІНФОРМАЦІЯ_2, яка працює поштарем відділення поштового звязку № 27 м. Кривого Рогу, проживає у ІНФОРМАЦІЯ_3, на користь держави судовий збір в розмірі 189 (сто вісімдесят девять) грн.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення до апеляційного суду Дніпропетровської області через Дзержинський районний суд м. Кривого Рогу. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Повний текст рішення складено 21.10.2011 року.

Суддя: ОСОБА_12