Дата документу Справа №
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 22-1728/2011 р. Головуючий у 1 інстанції: Федченко І.М.
Суддя-доповідач ОСОБА_1
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 квітня 2011 р. м. Запоріжжя

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Запорізької області у складі:

головуючого: Осоцького І.І.

суддів: Мануйлова Ю.С.

ОСОБА_2

при секретарі Бурими В.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційними скаргами ОСОБА_3 та Страхової компанії «Оранта Січ» на рішення Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 09 лютого 2011 року по справі за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_3, Страхової компанії «Оранта Січ» про відшкодування матеріальної та моральної шкоди,

ВСТАНОВИЛА:

У вересні 2009 року ОСОБА_4 звернулася до суду із позовом до ОСОБА_3, СК «Оранта Січ» про відшкодування матеріальної та моральної шкоди.

В позові зазначала, що 25.01.2008 року близько 19 год.30 хв. вона управляючи автомобілем ЗАЗ- 110307, реєстровий номер НОМЕР_1, що належить їй на праві власності їхала в районі 254 км. автодороги Харьків - Сімферополь - Ялта. При цьому, поперед неї в попутному напрямку їхав водій автомобіля ГАЗ - 3309, реєстраційний номер НОМЕР_2 ОСОБА_3, який при русі на спуску, у порушення правил дорожнього руху, перевищив припустиму швидкість руху й, не впоравшись із керуванням, допустив перекидання автомобіля ГАЗ -3309, перегородивши проїзну частину дороги, в тім числі й смугу руху автомобіля ЗАЗ -110307 під її керуванням, створив тим самим аварійну обстановку. Виявивши в умовах недостатньої видимості на смузі руху її автомобіля перешкоду у вигляді переверненого автомобіля ГАЗ - 3309, тільки безпосередній близькості від останнього вона застосувала екстрене гальмування, однак уникнути наїзд не змогла, тому що була позбавлена технічної можливості зробити це. 29.07.2009 року постановою Синельниковського горрайсуду Дніпропетровської області ОСОБА_3 визнаний винним у здійсненні злочину за ч. 1 ст. 286 КК України, кримінальна справа закрита у зв'язку зі звільненням обвинувачуваного від кримінальної відповідальності на підставі Закону України « Про амністію».

2

Цивільно-правова відповідальність відповідача застрахована шляхом укладення відповідної угоди з Страховою компанією «Оранта Січ»( поліс ВВ1477151 від 30.05.2007р). ЇЇ звернення 30.04.2008 року до СК « Оранта Січ» із заявою про відшкодування завданих їй збитків внаслідок ДТП до теперішнього часу залишилося без відповіді. В результаті винних дій відповідача її автомобіль був технічно ушкоджений - розмір матеріального збитку склав 15949,27 грн., а також їй заподіяні тенісні ушкодження середнього ступеню тяжкості і вона перебувала на лікуванні упродовж 32 днів. Витрати на лікування, медикаменти склали 422,53 грн.; послуги евакуатора склали 600 грн., послуги незалежного експерта з оцінки вартості автомобіля склали 550 грн., поштові витрати склали 34,87 грн., витрати на правову допомогу адвоката склали 4024 грн..

Посилаючись на зазначені обставині просила суд, стягнути з ОСОБА_3 на її користь франшизу в розмірі 510 грн.; стягнути солідарно з ОСОБА_3 та СК «Оранта січ» на її користь матеріальну шкоду в розмірі 17046,67 грн., 70000 грн. моральної шкоди, та 4042 грн. витрати на правову допомогу.

Рішенням Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 09 лютого 2011 року позов задоволено частково.

Стягнуто солідарно з ОСОБА_3, СК «Оранта Січ» на користь ОСОБА_4 матеріальну шкоду в розмірі 17046,67 грн., та 120 грн. витрати на інформаційно-технічне забезпечення, а також витрати на судовий збір в розмірі 170,52 грн. на користь держави.

Стягнуто з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_4 франшизу в розмірі 510 грн. та моральну шкоду в розмірі 3000 грн.

ОСОБА_3, подав апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального і процесуального права, просить рішення суду першої скасувати та ухвалити нове, яким повністю відмовити в задоволенні позовних вимог.

СК «Оранта Січ» подало апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення судом норм законодавства, просить рішення суду першої скасувати та ухвалити нове, яким визначити розмір відшкодування залежно від обставин, які мають істотне значення.

Колегія суддів вважає, що апеляційні скарги підлягають задоволенню.

Відповідно до ст.309 ЦПК України підставами для скасування рішення суду першої інстанції і ухвалення нового рішення є невідповідність висновків суду обставинам справи, неправильне застосування норм матеріального права, якщо не застосовано закон, який підлягав застосуванню.

Частково задовольняючи позовні вимоги судом правильно було встановлено розмір матеріальної шкоди, спричиненої внаслідок ДТП та розмір судових витрат позивача, але стягуючи у солідарному порядку матеріальну шкоду спричинену внаслідок дорожньо-транспортної пригоди на користь позивача з ОСОБА_5 та страхової компанії, а також стягуючи моральну шкоду і франшизу з ОСОБА_3 суд помилково виходив з того, що слід керуватися нормами ст.1167 ЦК України та не в повній мірі врахував обставини справи.

З матеріалів справи вбачається, що дорожньо-транспортна пригода сталася 25.01.2008 року внаслідок зіткнення двох автотранспортних засобів, яким управляли: автомобілем ЗАЗ-110307, реєстровий номер НОМЕР_1 - ОСОБА_4, автомобілем ГАЗ-3309, реєстровий номер НОМЕР_2 ОСОБА_3. При цьому водій ОСОБА_3 при русі на спуску, не впоравшись із керуванням свого автомобіля допустив його перекидання, перегородивши проїздну частину дороги, в тім числі й смугу руху автомобіля під керуванням ОСОБА_4, автомобіль якою при русі з небезпечною швідкістю зіткнувся з автомобілем ОСОБА_3.

Наведене свідчить, що правовідносини між сторонами щодо відшкодування шкоди, причиненої внаслідок ДТП регулюються не нормами ст.1167 ЦК України, на які послався суду, а нормами п .3 ч.1 ст.1188 ЦК України, за якою шкода, завдана внаслідок взаємодії джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: за наявності вини всіх осіб, діяльністю яких було завдано шкоди, розмір відшкодування визначається у відповідній частці залежно від обставин, що мають істотне значення.

3

В якості доказів вини учасників ДТП у її скоєнні у справі маються дві судові автотехнічні експертизи, постанови судів по кримінальній та адміністративній справі.

Так як проведені по справі дві судові автотехнічні експертизи / а.с. 23-29, 162-164 / мають двозначні висновки, бо складені на суперечлих однин одному показах учасників ДТП, то вони як докази вини учасників ДТП прийняті до уваги бути не можуть.

Постановою Сінельниковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 29.07.2009 року по кримінальній справі по звинуваченню ОСОБА_3 у скоєнні злочину, передбаченому ч.1 ст.286 КК України встановлено, що ОСОБА_3 у виниклій при ДТП сітуації не врахував дорожню обстановку й стан транспортного засобу, не обрав безпечну швидкість руху свого автомобіля, чім порушив п.12.1 ПДР України, що з технічної точки зору перебуває в причинному звязку з настанням події ДТП / а.с.29 /.

Постановою апеляційногосуду Запорізької області від 25.03.2009 року при розгляді скарги ОСОБА_4 на постанову судді Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 21.04.2008 року про притягнення її до адміністративної відповідальності за ст.124 КУпПАП встановлено, що остання у виниклій при ДТП дорожній обстановці в темну пору, при недостатній відимості та за наявності снігового накату на проїздній частині не вибрала безпечної швидкісті руху свого автомобіля, чим порушили п.,п.12.2.12.3 ПДР України, внаслідок чого були пошкоджені автомобілі і травмовано її.

Зазначеними постановами судів по кримінальній та адміністративні справі встановлено наявність взаємної вини учасників ДПТ у його скоєнні, що у відповідності до ч.4 ст.61 ЦПК України є обовязковим для суду, який розглядає справу про цивільно-правові наслідки у скоєному ДТП.

Виходячи з обставин того, що аварійну сітуацію, яка привела до скоєння ДТП передовало порушення ОСОБА_3 п.12.1 правил дорожнього руху, судова колегія вважає, що вина останнього у спричненій шкоді складає 70 %, а порушення ОСОБА_4 п.,п 12.2,12.3 правил дорожнього руху складає 30 % і це також вплинуло для останній на розмір наслідків скоєного ДТП.

З матеріалів справи видно, що автомобіль ОСОБА_3 було застраховано Страховою компанією „Оранта Січ за полісом № 1477151 / а.с.124 /.

Відповідно до ст.12.2, 22, 24, 28, 29 Закону України „Про обовязкове страхування цивільної відповідальності власників наземних транспортних засобів при настанні страхового випадку страховик відповідно до лімітів відповідальності страховика відшкодовує у встановленому цим законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна у результаті ДТП здоровю, майну третьї особи. При цьому франшиза при відшкодуванні шкоди здоровю потерпілого не застосовується.

Враховуючи наведене та ліміти відповідальності страховика, які покривають розмір заподіяної матеріальної шкоди, передбаченої у полісі № 1477151 розміром у 25 000 грн., саме з зі страховика підлягає стягненню на користь ОСОБА_4 матеріальна шкода спричинена внаслідок ДТП, яка складає ( 17 046,67 грн.- 30% ) розмір 11 932,67 грн. та витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи у розміоір - 120 грн..

Приймаючи до уваги ліміти відповідальності страховика, передбачені законодавством для відшкодування моральної шкоди у розмірі 2 550 грн., а також ступень вини самої потерпілої у ДТП, ступень ушкоження її здоровя та понесені від цього страждання, судова колегія вважає, що ступень завданої їй моральної шкоди дорівінює розміру 2 550 грн. і ця шкода підлягає стягненню на її користь із страховика.

Так як у ДТП є взаємна вина його учасників і франшиза при відшкодуванні шкоди здоровю потерпілого зі страховика не застосовується, то у задоволені вимог до відповідачів про стягнення франшизи у розмірі - 510 грн. слід відмовити.

За таких обставин рішення суду підлягає скасуванню з постановленням нового про часткове задовлення позовних вимог ОСОБА_4 у розмірі визначеному у мотивовочній частині рішення з СК „Оранта Січ, а до ОСОБА_3 позовні вимоги задовленню не підлягають.

4

Керуючись ст., ст. 307, 309, 313, 316, 317 ЦПК України, колегія суддів, -

В И Р І Ш И Л А:

Апеляційні скарги ОСОБА_3 та Страхової компанії „Оранта Січ задовольнити.

Рішення Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 09 лютого 2011 року у цій справі скасувати і ухвалити нове рішення наступного змісту:

"У задоволені позовних вимог ОСОБА_4 до ОСОБА_3 про відшкодування матеріальної і моральної шкоди, спричиненої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди відмовити.

Стягнути з ВАТ Страхової Компанії "Оранта - Січ" на користь ОСОБА_4 матеріальну шкоду в розмірі - 11 932,67 грн., моральну шкоду в розмірі - 2 550 грн., витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи - 120 грн., а всього -14 602,67 грн..

Стягнути з ВАТ Страхова Компанія "Оранта - Січ" на користь держави судовий збір у розмірі - 146,22 грн..

Рішення набирає законної сили з моменту його проголошення, проте може бути оскаржено протягом двадцяти днів шляхом подачі касаційної скарги до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Головуючий:

Судді: