Великобагачанський районний суд Полтавської області
Справа №2-240/11
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 жовтня 2011 року Великобагачанський районний суд Полтавської області у складі: головуючого - судді Хоролець В.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в селищі Велика Багачка Полтавської області цивільну справу за позовом відкритого акціонерного товариства «Полтавагаз» в інтересах Великобагачанського управління по експлуатації газового господарства до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за спожитий природний газ, -

в с т а н о в и в:

Відкрите акціонерне товариство «Полтавагаз» 23.06.2011 року звернулося з позовом в інтересах Великобагачанського управління по експлуатації газового господарства до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за спожитий природний газ в сумі 3101грн.34 коп.

З позову вбачається, що між Великобагачанським управлінням по експлуатації газового господарства ВАТ «Полтавагаз» та ОСОБА_1 був укладений договір на надання послуг з газопостачання. Відповідач по справі є споживачем послуг з газопостачання, послуги з постачання газу нараховуються згідно показників газового лічильника. Згідно п.17 Правил надання населенню послуг з газопостачання, розрахунковим періодом для встановлення розміру оплати послуг з газопостачання є календарний місяць. Плата за надані протягом розрахункового періоду послуги з газопостачання вноситься не пізніше 10 числа наступного місяця, якщо договором не встановлено інший термін. При цьому зняття показань лічильників газу проводиться споживачем щомісяця. Також позивач зазначає, що станом на 01.05.2011 року ОСОБА_1 має заборгованість за газопостачання в сумі 3101 грн. 34 коп.

Посилаючись на вищевикладені обставини та на те, що відповідач ОСОБА_1 в добровільному порядку не сплачує наявну заборгованість за газопостачання, позивач ВАТ «Полтавагаз» в інтересах Великобагачанського УЕГГ звернулося до суду з позовом про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за спожитий природний газ в сумі 3101 грн.34 коп. та 30 грн. сплачених витрат за інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи у Великобагачанському районному суді.

В судове засідання від представника позивача надійшло клопотання про розгляд справи на підставі наявних письмових доказів по справі (а.с.36).

Відповідач в судове засідання не зявився, подав заяву про розгляд справи у його відсутність і в задоволенні позову просив відмовити, оскільки він є пенсіонером МВС України. Також просить застосувати наслідки пропуску позивачем трирічного строку позовної давності для звернення до суду, посилаючись на ст.ст.256,257,267 ЦК України і з цих підстав відмовити в задоволенні позову в повному обсязі (а.с.19-21).

Суд вирішив можливим розглянути справу у відсутність сторін, на підставі наявних у справі доказів, застосовуючи при цьому ст.197 ЦПК України.

Суд, вивчивши та проаналізувавши письмові докази по справі приходить до висновку, що в задоволенні позовних вимог відкритого акціонерного товариства «Полтавагаз» про стягнення заборгованості за спожитий природний газ належить відмовити, виходячи з таких підстав.

Відповідно до ст.3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Частиною 3 ст. 10 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір.

Судом встановлено, що 07.06.2006 року між ВАТ «Полтавагаз» в особі Великобагачанського управління по експлуатації газового господарства та відповідачем по справі ОСОБА_1 був укладений договір №425 про надання послуг з газопостачання (а.с.а.с.5-10) і вона є споживачем природного газу.

На споживача ОСОБА_1 відкрито абонентний №90425 (а.с.12) і послуги з постачання природного газу їй нараховуються згідно показників газового лічильника.

ОСОБА_1 працювала у Великобагачанському РВ УМВС України в Полтавській області (а.с.21) і в даний час є пенсіонером МВС України.

Відповідно до п.5.2.3 вищевказаного договору про надання послуг з газопостачання, споживач ОСОБА_1 зобовязується своєчасно та в повному розмірі вносити плату за надані послуги з газопостачання відповідно до умов договору.

Згідно п.п.10,11 Правил надання населенню послуг з газопостачання, затверджених постановою Кабінету Міністрів України №2246 від 09.12.1999 року, розрахунки населення за надані послуги з газопостачання здійснюються за діючими цінами на основі фактичних показань лічильників газу. Пунктом 17 вищевказаних Правил визначено, що розрахунковим періодом для встановлення розміру оплати послуг з газопостачання є календарний місяць. Плата за надані протягом розрахункового періоду послуги з газопостачання вноситься не пізніше 10 числа наступного місяця, якщо договором не встановлено іншого терміну.

Як вбачається з повної роздруківки заборгованості за спожитий природний газ абонента ОСОБА_1, станом на 01.05.2008 року остання мала заборгованість за спожитий природній газ в сумі 3101 грн.34 коп. (а.с.26-27). Станом на 01.06.2008 року ОСОБА_1 мала заборгованість в сумі 2266 грн.60 коп. (3101.34-2266.60=834.74 грн.) 100 грн. ОСОБА_1 сплачено у травні 2011 року, а також 100 грн. у липні 2011 року (а.с.27). ОСОБА_1 по квитанції №3316 від 06.10.2011 року сплатила узгоджену з позивачем різницю в сумі 585 грн.35 коп. на рахунок Великобагачанського УЕГГ (а.с.37).

В своїй письмовій заяві відповідач посилається на застосування норм ст.22 Закону України «Про міліцію», згідно якої працівники міліції, які проживають і працюють у сільській місцевості та в селищах міського типу і члени їх сімей, які проживають з ними, забезпечуються безоплатно житлом з опаленням і освітленням за встановленими нормами.

Відповідно до Порядку надання пільг, компенсацій і гарантій працівникам бюджетних установ, військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 31.03.2003 року №426, видатки за надані пільговику послуги здійснюються за рахунок і в межах бюджетних асигнувань на утримання цих установ.

Пунктом 5 зазначеної постанови передбачено, що для відшкодування фактичних витрат пільговик подає в бухгалтерію установи копії квитанцій про оплату за користування житлом, паливом, телефоном і за комунальні послуги у строк, за який здійснюється відшкодування (абз.2 цього порядку), а також довідку про склад сімї (раз на рік). Згідно з п.8 порядку грошовий еквівалент наданих пільг, компенсацій виплачується пільговику установою разом з іншими місячними виплатами. Указаний порядок надання пільг стосується будь-яких бюджетних установ.

Статтею 24 Закону України «Про міліцію» передбачено, що фінансування міліції здійснюється за рахунок державного та місцевих бюджетів.

Отже, надання пільг відповідачу за рахунок коштів позивача ВАТ «Полтавагаз» є неприпустимим, оскільки суперечить принципам фінансування органів державної влади, у тому числі Закону України «Про міліцію».

Статтею 67 ЖК України встановлено, що плата за комунальні послуги (водопостачання, газ, електрична, теплова енергія та інші послуги) беруться, крім квартирної плати за затвердженими в установленому порядку тарифами. Згідно ст. 68 ЖК України плата за комунальні послуги вноситься щомісячно.

Відповідно до вимог ст.526 ЦК України зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог діючого законодавства.

Згідно ст. 525 ЦК України, одностороння відмова від зобовязання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Суд приймає до уваги розширені розрахунки заборгованості за спожитий природний газ (а.с.26-27), що надані позивачем і відповідають тарифам, діючим на час виникнення заборгованості.

Відповідач по справі подав заяву про застосування наслідків пропуску строку позовної давності для звернення до суду з даним позовом за боргом, який виник до 01.08.2008 року. (а.с.19-20).

Позовна давність це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу (ст.256 ЦК України).

Відповідно до ст. 257 ЦК України загальний строк позовної давності встановлюється тривалістю у три роки.

Згідно частини 3 та 4 ст. 267 ЦК України позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення, а сплив позовної давності про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови в позові.

В матеріалах цивільної справи відсутні будь-які докази, які свідчать про визнання боргу відповідачем по справі та про переривання перебігу позовної давності, позивач звернувся до суду з позовом поза межами строків, встановлених ст.257 ЦК України і не просить суд поновити строк звернення до суду з даним позовом, відповідач подав письмову заяву про застосування наслідків пропуску строку позовної давності, тому суд приходить до висновку про застосування по даному позову трирічного строку позовної давності і з цих підстав в задоволенні позовних вимог ВАТ «Полтавагаз» в інтересах Великобагачанського УЕГГ належить відмовити.

У звязку з цим, виходячи зі змісту ст.88 ЦПК України не підлягають і стягненню з відповідача понесені позивачем судові витрати по справі.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 256,257, ч.ч.3,4 ст.267 ЦК України, ст.ст. 3,10,11,60,88,197,212-215 ЦПК України, суд, -

в и р і ш и в:

В задоволенні позовних вимоги відкритого акціонерного товариства «Полтавагаз» в інтересах Великобагачанського управління по експлуатації газового господарства до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за спожитий природний газ в сумі 3101 грн.34 коп. відмовити у звязку зі спливом позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до апеляційного суду Полтавської області протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя