Справа № 2-3406/11
РІШЕННЯ

Іменем України

21.12.2011 року Києво-Святошинський районний суд Київської області в складі головуючої судді Медвідь Н.О.

при секретарі Остролуцькій Ю.М.

розглянувши у судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за позовом ПАТ «Імекс Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором кредиту, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач ПАТ «Імекс Банк» звернувся до суду з позовом до відповідача ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором кредиту, посилаючись на те, що 30 серпня 2007 року між сторонами було укладено договір кредиту № 91-07, відповідно до умов якого відповідачу було надано на умовах забезпеченості, повернення, строковості, платності та цільового характеру грошові кошти у сумі -70 000 доларів США зі сплатою 14% річних з кінцевим терміном повернення «27.08.10.

Договором №1 про внесення змін і доповнень від 22.01.2008р. до договору кредиту змінено графік погашення заборгованості.

У зв'язку із зміною найменування Акціонерного комерційного банку «Імексбанк» на ПАТ «Імексбанк», до ПАТ «ІМЕКСБАНК» переходять всі права та обов'язки по договору кредиту.

Відповідно до п 3.3.6 договору кредиту, відповідач зобов'язаний повернути в повному обсязі кредит з нарахованими відсотками за фактичний час його використання та можливими штрафними санкціями у термін визначений п.п. 1,1.1, 2.4.1 та додатком №1.

Позичальник зобов'язаний був в терміни, обумовлені в п.1.1. договору кредиту проводити погашення суми основної заборгованості.

В порушення п.1.1. договору кредиту, відповідач не виконав взятих на себе зобов'язань по поверненню основної суми заборгованості та до теперішнього часу не провів погашення кредиту в загальній сумі 40 685 дол. США 24 центи, що у гривневому еквіваленті становить 324 306 грн. 12 коп.

В порушення п.2.4.1. договору кредиту , відповідач не сплачував відсотки за користування кредитом, нарахованих за період з 01.08.2009р. по 21.07.2011р., у загальному розмірі 11391 долар США 76 центів, що у гривневому еквіваленті становить 90 804 грн. 86 коп.

Відповідно до п.4.2. договору кредиту: за несвоєчасну сплату сум кредиту та/або процентів за користування кредитом позичальник сплачує кредитору пеню, яка обчислюється від суми простроченого платежу у розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що діє у період прострочення.

Відповідачу неодноразово направлялись вимоги про усунення порушень, але до теперішнього часу вимоги позивача не задоволено.

Станом на «21» липня 2011 року загальний розмір заборгованості відповідача складає 59 736 дол. США 42 центи, що в гривневому еквіваленті становить 476 165 гривень 01 коп., з яких: розмір простроченої заборгованості по кредиту складає 40 685 доларів США 24 центи, що у гривневому еквіваленті становить 324 306 грн. 12 коп.; пеня за прострочення сплати кредиту за період з 06.05.2009р. по 21.07.2011р. складає 6 368 доларів США 97 центів, що у гривневому еквіваленті становить 50 767 гривень 70 коп.; сума нарахованих відсотків за користування кредитом за період з 01.08.2009р. по 21.07.2011р. складає 11 391 долар США 76 центів, що у гривневому еквіваленті становить 90 804 грн. 86 коп. ; пеня за прострочення сплати нарахованих процентів складає 1 290 доларів США 45 центів, що у гривневому еквіваленті становить 10 286 гривень 34 коп.

Тому просив стягнути з відповідача заборгованість в загальній сумі 59 736 дол. США 42 центи, що в гривневому еквіваленті становить 476 165 гр.01 коп., а також судові витрати.

Представник позивача в судовому засіданні позов підтримала, та зазначила, що квитанції №3/66 від 18 червня 2008 року про сплату кредиту згідно договору №91-07 від 30.08.2007 року у розмірі 59 623,21 доларів США та №3/72 від 18 червня 2008 року про сплату процентів за користування кредиту згідно договору кредиту №91-07 від 30.08.2007 року у розмірі 394,21 доларів США не містять відбитка печатки (штампа) касира, тобто зазначені квитанції не оформлені належним чином, та це свідчить про невнесення грошових коштів відповідачем.

Відповідач та його представник позов не визнали та зазначили, що, з моменту укладення договору відповідач належним чином виконував умови кредитного договору сплачував визначену суму кредиту та процентів за користування.

23 квітня 2008 року позивач листом № 651 повідомив позивача про зміну процентної ставки за кредитним договором до 18%, замість 14%. Відповідач не погодився з такими умовами, взяв кредит у ЗАТ «Сведбанк Інвест» .

18 червня 2008 року відповідач повністю погасив кредит за кредитним договором, сплативши на користь позивача залишок боргу за основним зобов'язанням в розмірі 59 623 гривні 12 копійок, та проценти в розмірі 393 гривні 21 копійку. .

Всього за кредитним договором відповідачем було сплачено 76 627,57 доларів США 57 центів. Сума кредиту становила 70 000 доларів США - тож відповідач повністю розрахувався за кредитним договором з позивачем.

Відповідач отримав лист позивача про зміну відсоткової ставки, не погодився з цим, та 18 червня 2008 року повернув повністю існуючу заборгованість за кредитним договором, чим виконав вимоги пункту 2.6.3. договору.

Договори 2 та 3, які містяться в матеріалах справи, та начебто змінюють процентну ставку за - кредитним договором відповідач ніколи не бачив та не підписував.

Як вбачається з розрахунку наданого до матеріалів справи позивачем, від відповідача платежі - надходили до 06.05.2009 року, та відповідач не міг сплачувати кошти до того моменту, оскільки повністю розрахувався ще 18 червня 2008 року.

Оскільки відповідач вніс повну суму коштів для погашення кредиту, банк видав йому належним чином оформлену квитанцію. З якої причини позивач не зарахував ці кошти на належний рахунок, або зарахував не одразу, відповідач не знає.

Як вбачається з квитанцій про оплату, відповідач повністю розрахувався за кредитним договором перед банком. Позивач не допустив прострочення платежу, не користувався коштами банку, тож не було підстав для нарахування процентів за договором, а тому кредитний договір є припиненим.Тому просили відмовити в задоволенні позову.

Суд вислухавши осіб, які приймають участь у розгляді справи, вивчивши матеріали справи, в позові відмовляє з наступних підстав:

Судом встановлено, що 30 серпня 2007 року між сторонами було укладено договір кредиту № 91-07, відповідно до умов якого відповідачу було надано на умовах забезпеченості, повернення, строковості, платності та цільового характеру грошові кошти у сумі -70 000,00 доларів США зі сплатою 14% річних з кінцевим терміном повернення «27» серпня 2010р.

Договором №1 про внесення змін і доповнень від 22.01.2008р. до договору кредиту змінено графік погашення заборгованості.

У зв'язку із зміною найменування Акціонерного комерційного банку «Імексбанк» на Публічне акціонерне товариство «Імексбанк», до Публічного акціонерного товариства «ІМЕКСБАНК» переходять всі права та обов'язки по договору кредиту, оскільки AT «ІМЕКСБАНК» є правонаступником по всіх правах та зобов'язаннях АКБ «ІМЕКСБАНК».

Відповідно до п 3.3.6 договору кредиту, відповідач зобов'язаний повернути в повному обсязі кредит з нарахованими відсотками за фактичний час його використання та можливими штрафними санкціями у термін визначений п.п. 1,1.1, 2.4.1 та додатком №1.

Але доводи, представника позивача що , відповідач не виконав взятих на себе зобов'язань по поверненню основної суми заборгованості, не знайшли свого підтвердження в судовому засіданні.

Те, що відповідач виконав зобов»язання за кредитним договором 18 червня 2008 року, сплативши на користь позивача залишок боргу за основним зобов'язанням в розмірі 59 623 гривні 12 копійок, та проценти в розмірі 393 гривні 21 копійку, підтверджується квитанціями № 3/66 від 18 червня 2008 року про сплату кредиту та квитанція № 3/72 від 18 червня 2008 року, на яких стоїть відповідна відмітка банку, яка стоїть також на попередніх квитанціях.

Всього за кредитним договором відповідачем було сплачено 76 627,57 доларів США 57 центів. Сума кредиту становила 70 000 доларів США - тож відповідач повністю розрахувався за кредитним договором з відповідачем.

Відповідно до пункту 2.6.3. кредитного договору, у випадку, якщо позичальник не погодиться з запропонованим розміром винагороди кредитора, він зобов'язаний протягом 30 календарних днів, з дня одержання вимоги про зміну відсоткової ставки, повернути кредитору існуючу заборгованість за кредитом, нараховані відсотки та можливу пеню, в повному обсязі.

Як встановлено судом , відповідач отримав лист позивача про зміну відсоткової ставки, не погодився з цим, та 18 червня 2008 року повернув повністю існуючу заборгованість за кредитним договором, чим виконав вимоги пункту 2.6.3. договору.

Як пояснив відповідач та його представник договори 2 та 3, згідно з якими змінюється процентна ставку за кредитним договором відповідач ніколи не бачив та не підписував.

Відповідно до статті 24 Закону України «Про платіжні системи та переказ грошей в Україні», При використанні документа на переказ готівки ініціювання переказу вважається завершеним з моменту прийняття до виконання банком або іншою установою - членом платіжної системи документа на переказ готівки разом із сумою коштів у готівковій формі. Прийняття документа на переказ готівки до виконання засвідчується підписом уповноваженої особи банку або іншої установи - члена платіжної системи чи відповідним чином оформленою квитанцією.

Згідно статті 32 Закону, банк, що обслуговує платника, та банк, що обслуговує отримувача, несуть перед платником та отримувачем відповідальність, пов'язану з проведенням переказу, відповідно до цього Закону та умов укладених між ними договорів.

Оскільки відповідач вніс повну суму коштів для погашення кредиту, банк видав йому належним чином оформлену квитанцію.

Але листом № 231, позивача , відповідача було повідомлено про заборгованість за кредитним договором в наступних розмірах: 16 755,24 дол. США - строкова заборгованість, 23 930,00 дол. США -прострочена заборгованість за кредитом, 242,95 дол. США - поточні нараховані проценти за користування кредитом, 4 083,00 дол. США - прострочені проценти за користування кредитом.

Також в судовому засіданні не оспорювався факт порушення кримінальної справи за ч. 5 статті 191 Кримінального кодексу України проти заступника директора філії позивача ОСОБА_2 та посадових осіб відділення № 1 філії позивача у м. Києві.

Відповідно до пункту 8.5. кредитного договору, договір діє до остаточного виконання сторонами прийнятих на себе зобов'язань.

Як вбачається з квитанцій про оплату, відповідач повністю розрахувався за кредитним договором перед банком. Відповідач не допустив прострочення платежу, не користувався коштами банку, тож не було підстав для нарахування процентів за договором, а тому кредитний договір є припиненим.

Статтею 509 ЦК України передбачено, що зобов'язанням є правовідношення, в яких одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші, тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

Відповідно до ст.ст. 525, 526 ЦК України, одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом, а зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу.

Згідно ст. 599 Цивільного кодексу України, зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Відповідно до ст.60 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Наполягаючи на позовних вимогах, представник позивача не довела суду факту наявності заборгованості відповідача , не надала графіку погашення кредиту відповідачем. Піддаючи сумніву квитанції про погашення відповідачем кредиту, представник позивача не спростувала їх, більше того підтвердила факт порушення кримінальної справи щодо особи, що приймала кошти від відповідача.

Тобто представник позивача не довела тих обставин на які посилалася як на підставу своїх вимог , не надала докази в обґрунтування позовних вимог, не спростувала тих обставин на які посилалися відповідач та його представник в обґрунтування своїх заперечень, що є його обов»язком відповідно до засад змагальності процесу за ст.. 10 ЦПК України . При цьому суд створив всі умови для змагального процесу , роз»яснював представнику позивача її права та обов»язки.

Отже, суд, оцінюючи докази в їх сукупності, дійшов висновку про необґрунтованість та недоведеність вимог позивача, оскільки вони не відповідають вимогам ст.ст.57-59 ЦПК України.

Керуючись ст.ст. 316, 318, 319, 526, 575, 593, 599 ЦК України, ст.. 3, 17 ЗУ «Про іпотеку», ст.ст. 10, 11, 209, 212-214, 215 ЦПК України, суд,-

В И Р І Ш И В :

В позові ПАТ «Імекс Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором кредиту № 91-07 від 30.08.2007 року, відмовити.

Рішення суду може бути оскаржено до Апеляційного суду Київської області через Києво-Святошинський протягом 10 днів з дня його проголошення.

Суддя: