Справа №22ц - 1542/2011р.
Категорія: Головуючий в 1-й інстанції Слюсаренко О.В.
Доповідач Францішко В.Й.

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

2011 року березня місяця 22 дня колегія суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду Херсонської області в складі:

Головуючого: Францішка В.Й.

суддів: Орловської Н.В.

ОСОБА_1

при секретарі: Шевардіній К.Г.

розглянувши у відкритому судовому засідання в місті Херсоні цивільну справу за апеляційними скаргами ОСОБА_2, ОСОБА_3 та ОСОБА_4 на рішення Суворовського районного суду м. Херсона від 07 лютого 2011 року в справі за позовом публічного акціонерного товариства акціонерний банк „Укргазбанк до ОСОБА_2, ТОВ „УКР-БУД, ОСОБА_3, ОСОБА_4 про стягнення заборгованості за кредитним договором, -

в с т а н о в и л а:

У лютому 2010 року публічне акціонерне товариство акціонерний банк „Укргазбанк звернулося до суду з позовом до ОСОБА_2, ТОВ „УКР-БУД, ОСОБА_3 та ОСОБА_4 про стягнення заборгованості за кредитним договором, зазначаючи, що 06 червня 2007 року банк уклав з ОСОБА_2 кредитний договір, за умовами якого останній отримав кредит у розмірі 178128 доларів США із строком остаточного повернення до 06.06.2017р. зі сплатою 13,5 % річних за користування кредитними коштами.

У забезпечення виконання зобовязань за кредитним договором 06.06.2007р. банк уклав договори поруки із ТОВ „УКР-БУД, ОСОБА_3, ОСОБА_4

Посилаючись на те, що ОСОБА_2 порушує умови договору кредиту щодо повернення грошових коштів та відсотків за користування ними, позивач просив суд з підстав, передбачених ст.. 1050 ЦК України, достроково стягнути з відповідачів солідарно на користь банку заборгованість за кредитним договором у розмірі 156810,70 доларів США та пеню в розмірі 178083,67 грн., а також судові витрати.

У звязку з ліквідацією і виключенням з державного реєстру ТОВ „УКР-БУД ухвалою Суворовського районного суду м. Херсона від 07 лютого 2011 року в частині заявлених позовних вимог ПАТ АБ „Укргазбанк до ТОВ „УКР-БУД про стягнення заборгованості за кредитним договором провадження закрито.

Рішенням суду від 07 лютого 2011 року постановлено стягнути з ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 солідарно на користь ПАТ АБ „Укргазбанк заборгованість за кредитним договором від 06.06.2007 р. станом на 28.01.2010 р. у розмірі 156810, 70 доларів США, що еквівалентно 1254861, 94 грн. та 178803,67 грн.; судовий збір у розмірі по 566, 67 грн. з кожного, витрати на ІТЗ у розмірі по 40 грн. з кожного.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2, ОСОБА_3 просять рішення суду скасувати і закрити провадження по справі в звязку з виконанням нотаріального припису.

В апеляційній скарзі ОСОБА_4 просить рішення суду скасувати і ухвалити нове рішення, яким у позові до нього відмовити та зняти накладені обмеження й арешти по цій справі, зазначаючи, що суд необґрунтовано стягнув з нього грошові кошти як з поручителя, не врахувавши, що він не давав згоди на поруку та не підписував договір як поручитель. Крім того, на момент укладення поруки був неплатоспроможним поручителем, а також вважає поруку припиненою оскільки кредитор протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобовязання не висунув вимоги до поручителя.

У письмових запереченнях на апеляційну скаргу ПАТ АБ „Укргазбанк її доводи не визнав, рішення суду просить залишити без змін.

Заслухавши доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду в межах, визначених ст.303 ЦПК України, колегія суддів прийшла до висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з таких підстав.

Судом встановлено, що 06 червня 2007 року ВАТ АБ „Укргазбанк правонаступником якого є позивач та відповідач ОСОБА_2 уклали кредитний договір № 246, за умовами якого відповідачу надано кредит в сумі 178128 доларів США з кінцевим терміном погашення до 06.06.2017 року із сплатою 12,9 відсотків річних.

При цьому ОСОБА_2 зобовязався щомісячно частково погашати кредит та сплатити відсотки за користування кредитними коштами шляхом сплати рівних (ануїтентних) платежів в сумі 1522 доларів США, а останній платіж сплатити не пізніше 06 червня 2017 року в сумі 1576 доларів США відповідно до п.п. 3.3.1 Кредитного договору. (а.с. 19)

Для забезпечення виконання зобовязання за вказаним кредитним договором 06 червня 2007 року ВАТ АБ „Укргазбанк уклав договори поруки з ОСОБА_3, ОСОБА_4, відповідно до яких останні виступили поручителями перед банком за виконання ОСОБА_2 свого обовязку повернути кредит та сплатити проценти.

Умовами договорів встановлена солідарна відповідальність поручителів та боржника і визначений обсяг відповідальності поручителя той же, що і у боржника.

Починаючи з моменту отримання кредитних грошових коштів ОСОБА_2 користувався зазначеними коштами, однак не виконував належним чином свої зобовязання, не вчасно та не в повному обсязі сплачуючи тіло кредиту та нараховані проценти.

Оскільки позичальник не виконував свої зобовязання перед кредитором 06.06.2008 року було вчинено виконавчий напис нотаріуса і ВДВС Комсомольського РУЮ реалізований предмет іпотеки приміщення кафе, розміщеного за адресою: м. Херсон, вул. 9 січня, 29.

Отримані від реалізації кошти зараховані в рахунок боргу, однак станом на 28.01.2010 року за кредитним договором залишилась заборгованість 156810,70 доларів США та пеня в розмірі 178083,67 грн.

При вказаних обставинах суд, на думку колегії суддів, прийшов до правильного висновку про те, що позивач, як Кредитодавець, відповідно до ч.2 ст. 1050, ч. 2 ст. 1054 ЦК України має право вимагати від ОСОБА_2, як позичальника, що прострочив повернення чергової частки позики, дострокового повернення частини кредиту, що залишилася та сплати належних йому процентів і обґрунтовано стягнув з відповідачів, як солідарних боржників з підстав, передбачених умовами укладених сторонами договорів кредиту і поруки та відповідно до вимог ст.ст. 553, 554 ЦК України, належні позивачеві грошові кошти, в тому числі, пеню за несвоєчасне повернення тіла кредиту та нарахованих відсотків.

Висновки суду відповідають обставинам справи в межах наданих сторонами доказів та вимогам норм матеріального права, що регулюють спірні правовідносини.

Доводи апеляційних скарг висновки суду по суті спору не спростовують і, як такі, що не ґрунтуються на законі та доказах, підлягають відхиленню.

Посилання апелянтів ОСОБА_2, ОСОБА_3 на те, що суд необґрунтовано стягнув з відповідачів витребувані банком грошові кошти оскільки борг було погашено виконанням виконавчого напису нотаріусу, є юридично неспроможними, оскільки виконавчий напис виданий нотаріусом 06.06.08р. для задоволення вимог банку щодо погашення заборгованості ОСОБА_2 за поточними платежами відповідно до умов кредитного договору. Предметом спору в даній справі є дострокове повернення частини позики що залишилася, сплата процентів за кредитним договором та санкцій за неналежне виконання зобовязань за цим договором.

При цьому виручені від реалізації предмета іпотеки, на який було звернено стягнення на підставі виконавчого напису, грошові кошти враховані банком при здійснені розрахунку заборгованості.

Колегія суддів не приймає до уваги доводи апеляційної скарги ОСОБА_4 щодо обставин, які стосуються укладення та підписання ним договору поруки оскільки вони не мають правового значення для вирішення даної справи так як виходять за межі предмета та підстав заявленого в ній позову.

Що стосується його доводів про припинення поруки в звязку із закінченням строку для предявлення до нього, як до поручителя вимоги, на думку колегії суддів це твердження апелянта не грунтується на законі та суперечить умовам укладеного сторонам кредитного договору та договору поруки, відповідно до яких кредит виданий позичальнику ОСОБА_2 строком до 06.06.2017 року і на час виникнення спірних правовідносин зобовязання ОСОБА_2 перед банком не припинилося, як не припинилася і порука поручителів.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 303, 307, 308 ЦПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційні скарги ОСОБА_2, ОСОБА_3 та ОСОБА_4 відхилити.

Рішення Суворовського районного суду м. Херсона від 07 лютого 2011 року залишити без змін.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили негайно з дня її проголошення і може бути оскаржена в касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуючий

Судді