Справа № 2-1853/11
РІШЕННЯ

Іменем України

18.10.2011 року Києво-Святошинський районний суд Київської області в складі:

головуючої судді Медвідь В.В.

при секретарі Остролуцькій Ю.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_1, ОСОБА_2 до Білогородської сільської ради Києво-Святошинського району Київської області про визнання права власності на нерухоме майно, -

В С Т А Н О В И В:

У червні 2011 року ОСОБА_1 та ОСОБА_2 звернулася в суд із зазначеним позовом посилаючись на те, що 22 травня 1999 року померла мати позивачки ОСОБА_3, якій за життя було виділено земельну ділянку №5 по вул.Ушакова в с.Білогородка, на якій вона побудувала житловий будинок. Рішенням виконкому Києво-Святошинської районної ради №207/7 від 17 квітня 1978 року ОСОБА_4 виділено суміжну земельну ділянку площею 0,08 га по вул.Щорса, 63 в с.Білогородка для будівництва нового житлового будинку, а будинок по вул.Ушакова,5 її зобовязано знести. Однак, ОСОБА_3 старий будинок не знесла і продовжувала в ньому проживати аж до дня смерті, хоча право власності на нього не оформила. Позивачі вселилися в спірний будинок №5 по вул.Ушакова в с.Білогородка у 1997 році у звязку з необхідністю догляду за хворою ОСОБА_3, а з часу смерті ОСОБА_3 користуються цим будинком та прибудинковими спорудами, проживають в ньому в літній період кожного року, проводять ремонти, сплачують комунальні платежі. Посилаючись на те, що вони добросовісно, відкрито, безперервно користуються житловим будинком по вул.Ушакова, 5 в с.Білогородка, Києво-Святошинського району Київської області більше останніх 13 років, просили визнати за ними право власності на це нерухоме майно за набувальною давністю у відповідності до ст.334 Цивільного Кодексу України.

В подальшому позивачі уточнили позовні вимоги, просили визнати за ними право власності в рівних частках за кожним на житловий будинок №5 по вул.Ушакова в с.Білогородка, Києво-Святошинського району Київської області, позначений в технічному паспорті під літерою А, загальною площею 45,7кв.м., житловою 20,9кв.м. та на прибудинкові будівлі і споруди.

В судовому засіданні позивачі ОСОБА_1, ОСОБА_2 та їх представник позов підтримали.

Представник Білогородської сільської ради в судове засідання не зявився? направив суду заяву, в якій просив слухати справу в його відсутність.

Ввислухавши пояснення позивачів та її представника, вивчивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що заявлений позов підлягає задоволенню.

Судом встановлено, що мати позивачки ОСОБА_1 ОСОБА_3 з 1952 року постійно проживала разом із сімєю в відокремленій частині житловому будинку №5 по вул.Ушакова в с.Білогородка, який був побудований на дві сімї. В іншій частині будинку проживали сімя ОСОБА_5. Відповідно довідки виконкому Білогородської сільської ради від 08.08.2011 року №547/117, ОСОБА_3 згідно запису в погосподарській книзі станом на 1978 рік належала ? частина житлового будинку №5 по вул.Ушакова в с.Білогородка, інша ? частина цього будинку належала ОСОБА_5.

17 квітня 1978 року рішенням виконкому Києво-Святошинської районної ради №207/7 ОСОБА_4 виділено в користування сусідню земельну ділянку площею 0,08га по вул.Щорса, 63 в с.Білогородка для будівництва нового житлового будинку площею 59,8кв.м. Відповідно до плану забудови садиби, що додавався до рішення Києво-Святошинської районної ради, частина старого житлового будинку №5 по вул.Ушакова в с.Білогородка, в якій проживала ОСОБА_3, підлягав знесенню після побудови нового житлового будинку. Однак, і після зведення нового житлового будинку по вул.Щорса, 63 в с.Білогородка, ОСОБА_3 продовжила жити в своїй частині старого житлового будинку №5 по вул.Ушакова в с.Білогорка, яка так і не була знесена. У 1997 для догляду за хворою ОСОБА_3 в її частині стали проживати позивачі у справі ОСОБА_1 та ОСОБА_2 Зазначені обставини підтвердили в судовому засіданні свідки ОСОБА_6 та ОСОБА_7.

22 травня 1999 року ОСОБА_3 померла, що підтверджується свідоцтвом про смерть від 24.05.1999 року. Спадщину після смерті ОСОБА_3 прийняла позивачка по справі ОСОБА_1, оскільки на день смерті спадкодавиці проживала з нею разом в житловому будинку №5 по вул.Ушакова в с.Білогородка, проте за оформленням свого права на спадщину ОСОБА_1 до нотаріальної контори не зверталась.

Судом також встановлено, що з дня смерті ОСОБА_3, тобто з 22.05.1999 року, позивачі ОСОБА_1 та ОСОБА_2 самостійно, відкрито, безперервно і добросовісно користуються будинковолодінням по вул.Ушакова, 5 в с.Білогородка Києво-Святошинського району Київської області, а саме житловим будинком, що в технічному паспорті БТІ від 02.09.2011 року позначений під літерою А загальною площею 45,7кв.м., житловою 20,9кв.м., сараєм літера Б, погребом літера підБ, вбиральнею літера В; літнім душем літера Г, доріжкою №І, колодязем №ІІ, хвірткою, воротами та огорожею, що позначені під №1-6, що підтверджується письмовими доказами у справі, а саме довідками виконавчого комітету Білогородської сільської ради від 25 травня 1999 року №40/2 та від 30.09.2008 року №486 про те, що позивачі проживають у спірному будинку з 1997 року баз реєстрації, актом депутата Білогородської сільської ради від 14.01.2011 року, технічним паспортом на будинок КП БТІ Києво-Святошинської районної ради від 02.09.2011 року, виданий на імя позивачів, договором №510071 від 14.05.2002р. про користування електричною енергією, квитанціями про сплату комунальних платежів.

18 березня 2010 році частина житлового будинку №5 по вул.Ушакова в с.Білогородка, що належала ОСОБА_5, повністю знищена вогнем, що підтверджується довідкою відділу державного пожежного нагляду Києво-Святошинського району №475 від 23 квітня 2010 року та довідкою виконавчого комітету Білогородської сільської ради від 08.08.2011 року №547/117. Таким чином, з 18.03.2010 року позивачі займають весь житловий будинок №5 по вул.Ушакова в с.Білогордка.

Крім письмових доказів у справі, обставини, викладені в позовній заяві, підтверджуються показами свідків ОСОБА_6 та ОСОБА_7, які в судовому засіданні пояснили, що позивачі ОСОБА_1 та ОСОБА_2 дійсно проживали в ІНФОРМАЦІЯ_1 доглядаючи за хворою матірю ОСОБА_8, а після її смерті кожного року в літній період проживають в зазначеному будинку, ведуть господарство, у 2010 році робили відновлювальний ремонт після пожежі, що сталася в частині будинку, яка належала ОСОБА_5, в іншу пору року також часто приїжджають до вказаного домоволодіння.

Відповідно до статті 344 Цивільного кодексу України, особа, яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом десяти років або рухомим майном - протягом п'яти років, набуває право власності на це майно (набувальна давність), якщо інше не встановлено цим Кодексом. Згідно п.8 Прикінцевих та перехідних положень Цивільного Кодексу України, правила статті 344 ЦКУ про набувальну давність поширюються також на випадки, коли володіння майном почалося за три роки до набрання чинності цим Кодексом.

Таким чином, суд приходить до висновку про необхідність задоволення позову та визнання за позивачами права власності на будинковолодіння №5 по вул.Ушакова в с.Білогородка, Києво-Святошинського району Київської області за давністю користування.

Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Позивачі та їх представник довели ті обставин на які посилалися як на підставу вимог позивачів, надали докази в обґрунтування своїх вимог.

Отже, суд, оцінюючи докази в їх сукупності, дійшов висновку про обґрунтованість та доведеність вимог позивачки оскільки вони відповідають вимогам ст. ст.. 57-59 ЦПК України.

Керуючись ст. ст.334, 392 ЦК України, ст.ст.10, 11, 209, 212-214, 215 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 та ОСОБА_2, право власності по ? частини за кожним на житловий будинок, що позначений в технічному паспорті БТІ від 02.09.2011 року під літ.А, загальною площею 45,7кв.м., житловою 20,9кв.м., сарай під літ.Б, погріб під будівлею підБ, вбиральню, позначену під літ.В, літній душ під літ.Г, доріжку №І, колодязь №ІІ, хвіртку, ворота та огорожу, що позначені під №1-6 по вул.Ушакова, 5 в с.Білогородка, Києво-Святошинського району Київської області.

На рішення може бути подано апеляційну скаргу протягом 10 днів з дня проголошення рішення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя