Кагарлицький районний суд Київської області
Справа №2-744/11
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 грудня 2011 року Кагарлицький районний суд Київської області

в складі: головуючого судді Шевченко І.І.

при секретарі Губенко А.П.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кагарлик справу за позовом ОСОБА_1, ОСОБА_2 до ОСОБА_3, третя особа: Кагарлицька районна державна нотаріальна контора Київської області про визначення додаткового строку для подання заяви для прийняття спадщини, -

в с т а н о в и в:

позивачі просять суд визначити ОСОБА_2 та ОСОБА_1 додатковий строк протягом трьох місяців, достатній для подання заяви про прийняття спадщини за заповітом ОСОБА_4, посилаючись на те, що 06 березня 2011 року померла ОСОБА_4, яка постійно проживала у ІНФОРМАЦІЯ_1.

23.01.2002 року вона склала заповіт, який був посвідчений 23.01.2002року секретарем Ліщинської сільської ради Кагарлицького району Київської області та зареєстрований в реєстрі за №3, який на день смерті заповідача не змінено і не скасовано, відповідно до якого вона, ОСОБА_4, що проживала в ІНФОРМАЦІЯ_1, на випадок смерті заповіла сертифікат на право на земельну частку /пай/ серії КВ №007908 дочці ОСОБА_1 та сертифікат на право на земельну частку /пай/ серії КВ №007815 внуку ОСОБА_2.

З часу написання заповіту спадкодавець відповідно до сертифікатів КВ №007908, КВ №007815 на дві земельні частки /пай/ отримала державний акт на право власності на земельну ділянку площею 5,60га з цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва серії ЯБ № 749336 виданий Кагарлицькою районною державною адміністрацією та зареєстрований в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за №203. Даний земельний пай знаходиться на території Ліщинської сільської ради за межами населеного пункту.

Відповідно до вимог п.1 ч. 2 ст. 16 ЦК України, способом захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права. Спадщина відкривається внаслідок смерті особи, що передбачено відповідно до вимог ч. 1 ст. 1220 ЦК України, а згідно з ч. 1 ст. 1223 ЦК України, право на спадкування мають особи, визначені у заповіті.

Крім того, відповідно до вимог ст. 1269 Цивільного кодексу України, спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживає постійно із спадкодавцем, має подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини, при цьому строк подачі такої заяви передбачений статтею 1270 ЦК України і встановлюється у шість місяців та починається з часу відкриття спадщини.

Вони не скористались своїм правом і вважають з поважних причин. Адже про існування даного заповіту їм не було відомо, а дізналися про його зміст лише після спливу шести місяців з часу відкриття спадщини, коли друга сестра знайшла екземпляр заповідача у скрині.

Після отримання відповідного розяснення, у листопаді 2011 року, вони звернулись до нотаріуса по питанню прийняття спадщини та відповідними документами, на що державний нотаріус Кагарлицької державної нотаріальної контори листом вих. № 1765/01-16 повідомила про те, що ними пропущено термін для прийняття спадщини, передбачений ст.1270 ЦК України та запропонувала звернутися до суду для продовження терміну для прийняття спадщини.

Відповідно до ст. 1272 ЦК, якщо спадкоємець протягом строку, встановленого статтею 1270 ЦК України не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. За позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини.

Відповідач позовні вимоги позивачів визнає та не заперечує проти їх задоволення.

Представник третьої особи в особі Кагарлицької державної нотаріальної контори в судове засідання не зявилася та подав до суду заяву, в якій просить суд справу слухати без участі представника нотаріальної контори та погоджується з позовними вимогами позивачів.

Вислухавши сторони та вивчивши матеріали справи, суд вважає за необхідне заявлений позов задовольнити.

В судовому засіданні суд встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини.

06 березня 2011 року померла ОСОБА_4, яка постійно проживала у ІНФОРМАЦІЯ_1.

23.01.2002 року спадкодавець ОСОБА_4 склала заповіт, який був посвідчений 23.01.2002 року секретарем Ліщинської сільської ради Кагарлицького району Київської області та зареєстрований в реєстрі за №3, який на день смерті заповідача не змінено і не скасовано, відповідно до якого вона, ОСОБА_4, що проживала в ІНФОРМАЦІЯ_1, на випадок смерті заповіла сертифікат на право на земельну частку /пай/ серії КВ №007908 дочці ОСОБА_1 та сертифікат на право на земельну частку /пай/ серії КВ №007815 внуку ОСОБА_2.

З часу написання заповіту спадкодавець відповідно до сертифікатів КВ №007908, КВ №007815 на дві земельні частки /пай/ отримала державний акт на право власності на земельну ділянку площею 5,60га з цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва серії ЯБ № 749336 виданий Кагарлицькою районною державною адміністрацією та зареєстрований в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за №203. Даний земельний пай знаходиться на території Ліщинської сільської ради за межами населеного пункту.

Після смерті ОСОБА_4 відкрилася спадщина на її майно, яке на момент смерті складалося із земельної ділянки площею 3,06 га з цільовим призначенням ведення товарного сільськогосподарського виробництва, який належав покійній на праві приватної власності відповідно до державного акту на право приватної власності на землю серія Р1 № 263808 виданого Черняхівською сільською радою та зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю під №245 та майнового паю відповідно до свідоцтва про право власності на майновий пай члена колективного сільськогосподарського підприємства (майновий сертифікат) ПСП «Черняхівське». Даний земельний пай та майновий пай знаходиться на території Черняхівської сільської ради, земельний - за межами населеного пункту.

Відповідно до вимог ст. 1269 Цивільного кодексу України, спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживає постійно із спадкодавцем, має подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини. Статтею 1270 ЦК України встановлюється строк подачі такої заяви у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

Відповідно до вимог ст. 1269 Цивільного кодексу України, спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживає постійно із спадкодавцем, має подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини.

Статтею 1270 ЦК України встановлюється строк подачі такої заяви у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

Позивачі не скористалась своїм правом, оскільки про існування даного заповіту позивачам не було відомо, а дізналися про його зміст лише після спливу шести місяців з часу відкриття спадщини, коли друга сестра знайшла екземпляр заповідача у скрині.

Після отримання відповідного розяснення, у листопаді 2011 року, вони звернулись до нотаріуса по питанню прийняття спадщини та відповідними документами, на що державний нотаріус Кагарлицької державної нотаріальної контори листом вих. № 1765/01-16 повідомила про те, що ними пропущено термін для прийняття спадщини, передбачений ст.1270 ЦК України та запропонувала звернутися до суду для продовження терміну для прийняття спадщини..

Відповідно до ст. 1272 ЦК якщо спадкоємець протягом строку, встановленого статтею 1270 ЦК України не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. За позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини.

Згідно із ч. 3 ст. 1272 Цивільного кодексу України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з повалених причин, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини.

Відповідно до керівних роз'яснень п. 3 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» від 30.05.2008 року № 73 часом відкриття спадщини, згідно з правилами статті 1220 ЦК України та статті 249 ЦК України, слід вважати день смерті особи, зазначений у свідоцтві про смерть, виданим відповідним державним органом реєстрації актів цивільного стану.

Спадщина в установленому законом порядку відумерлою не визнана.

Особа, яка не прийняла спадщину в установлений законом строк, може звернутися до суду з позовною заявою про визначення додаткового строку для прийняття спадщини відповідно до частини третьої статті 1272 ЦК України.

Вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов'язані з об'єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій.

Оскільки суд вважає, що причини названі позивачами можна визнати поважними, а тому суд задовольняє позовні вимоги позивачів та визнає причини пропуску причини пропуску ОСОБА_2 та ОСОБА_1 шестимісячного строку для прийняття спадщини після померлої ОСОБА_4 поважними та встановлює ОСОБА_2 та ОСОБА_1 додатковий строк у три місяці для подачі заяви про прийняття спадщини за заповітом ОСОБА_4.

На підставі викладеного та керуючись Законом України від 02 вересня 1993 року «Про нотаріат», ст. 1272 ЦК України, постановою Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування», «Інструкцією про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України» , затверджена наказом Міністерства юстиції України від 18 червня 1994 року № 18/5, ст. ст. 10, 11, 60, 212, 213, 214, 215, 218 ЦПК України суд, -

в и р і ш и в:

Позовні вимоги ОСОБА_1, ОСОБА_2 до ОСОБА_3, третя особа: Кагарлицька районна державна нотаріальна контора Київської області про визначення додаткового строку для подання заяви для прийняття спадщини - задовольнити.

Визнати причини пропуску ОСОБА_2 та ОСОБА_1 шестимісячного строку для прийняття спадщини після померлої ОСОБА_4 поважними.

Встановити ОСОБА_2 та ОСОБА_1 додатковий строк у три місяці для подачі заяви про прийняття спадщини за заповітом ОСОБА_4.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Київської області через Кагарлицький районний суд протягом десяти днів з дня проголошення, а особами , які брали участь у справі і не були присутніми в судовому засіданні протягом 10 днів з дня отримання копії рішення.

Суддя: І.І.Шевченко