АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Категорія №26 (1) інстанції ОСОБА_1
Доповідач Митрофанова Л. В.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМУКРАЇНИ

06 вересня 2011 року колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді: Митрофанової Л.В.

суддів: Соколан Н. О., Савіної Г. О.

при секретарі: Алісовій Т. С.

за участю: представника відповідача ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кривому Розі цивільну справу за апеляційною скаргою Публічного акціонерного товариства "Криворізький залізорудний комбінат" на рішення Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу від 11 липня 2011 року по справі за позовом ОСОБА_3 до Публічного акціонерного товариства "Криворізький залізорудний комбінат" про відшкодування моральної шкоди, -

В С Т А Н О В И Л А:

У травні 2011 року позивач ОСОБА_3 звернувся до суду із позовом до Публічного акціонерного товариства "Криворізький залізорудний комбінат" (надалі ПАТ «Кривбасзалізрудком») про відшкодування моральної шкоди в розмірі 50 000 грн. у звязку з ушкодженням здоровя, завданого внаслідок професійного захворювання під час роботи на підприємстві відповідача.

Рішенням Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу від 11 липня 2011 позов задоволено частково. Стягнуто з відповідача на користь ОСОБА_3 моральну шкоду в сумі 17 000 грн. На користь держави стягнуто судовий збір в розмірі 8 грн. 50 коп. та витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи в розмірі 15 грн. В решті позовних вимог відмовлено.

В апеляційній скарзі ПАТ «Кривбасзалізрудком», ставить питання про скасування рішення суду та ухвалення нового рішення про відмову в задоволенні позовних вимог, оскільки вважає рішення є незаконним та необґрунтованим, судом першої інстанції не взято до уваги, що втрата професійної працездатності встановлена позивачу 07.06.2007 року, тому належним відповідачем по справі має бути Відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України в м. Кривому Розі Дніпропетровської області; розмір моральної шкоди не відповідає засадам розумності виваженості і справедливості; не проведено медико-соціальної експертизи для встановлення факту отримання такої шкоди; не прийнято до уваги, що позивач добровільно погодився працювати у шкідливих умовах, це законодавчо дозволено, тому відсутній такий елемент правопорушення як протиправність дій відповідача.

Перевіривши матеріали справи, законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги та заявлених вимог, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що ОСОБА_3 має загальний трудовий стаж понад 29 роки, з них 25 років 7 місяців він працював в умовах впливу шкідливих виробничих факторів на ш. «Гвардійська» ВАТ «Кривбасзалізрудком», правонаступником якого є відповідач.

Висновком МСЕК від 07.06.2007 року йому було первинно встановлено 25% втрати професійної працездатності безстроково, переоглядом 28.05.2009 року ступінь втрати працездатності збільшено до 35% та встановлена ІІІ група інвалідності - безстроково.

Задовольняючи частково позовні вимоги, суд першої інстанції правильно виходив з того, що п. 19 Акту розслідування хронічного професійного захворювання №13 від 18.05.2007 року (а.с. 12-13) встановлено, що винним у виникненні хронічного професійного захворювання позивача є адміністрація підприємства відповідача ш. «Гвардійська» ВАТ «Кривбасзалізрудком», які порушили ст. 13 Закону України «Про охорону праці». Тому доводи відповідача про незаконність стягнення моральної шкоди на користь позивача та відсутність доказів вини відповідачів є безпідставними.

Факт спричинення моральної шкоди позивачу у звязку з професійним захворюванням, встановлений в судовому засіданні і підтверджується матеріалами справи та даними медичних оглядів. Позивач переносить моральні страждання, що позбавляє його нормальних життєвих звязків і вимагає додаткових зусиль для організації свого життя.

Доводи апеляційної скарги відповідача про те, що в даному випадку саме на органи МСЕК покладений обов'язок встановлення факту заподіяння моральної шкоди позивачу є безпідставними та такими, що суперечать «Порядку встановлення медико-соціальними експертними комісіями ступеня втрати професійної працездатності у відсотках працівникам, яким нанесене ушкодження здоров'я, пов'язане з виконанням трудових обов'язків», затвердженого наказом Міністерства охорони здоров'я України від 22.11.1995 р. №212, оскільки МСЕК встановлює даний факт щодо потерпілих на виробництві, яким не було встановлено стійку втрату професійної працездатності, в той час як позивачу з 07.06.2007 року встановлено стійку втрату професійної працездатності.

Посилання відповідача на ту обставину, що належним відповідачем по справі має бути Відділення Фонду не можуть бути прийняті до уваги з огляду на наступне. Законом України № 717-У від 23.02.2007 року внесено зміни до Закону України Про загальнообовязкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві і професійного захворювання, які призвели до втрати працездатності, відповідно до яких всі норми даного закону, якими передбачено виплата моральної шкоди виключено. Висновок суду про відшкодування позивачу з боку відповідача моральної шкоди відповідає Рішенню Конституційного Суду України від 08.10.2008 року № 20-рп/2008р. відповідно до якого, статтею 237-1 КЗпП України громадянам, що потерпіли від нещасного випадку або професійного захворювання, надано право на відшкодування моральної шкоди за рахунок власника або уповноваженого ним органу.

На думку колегії суддів розмір моральної шкоди визначений судом з урахуванням розяснень п. 9 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03. 1995 року, з подальшими змінами « Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» відповідно до якого, розмір відшкодування моральної(немайнової) шкоди суд визначає в межах заявлених вимог залежно від характеру та обсягу заподіяних позивачеві моральних страждань,з урахуванням в кожному конкретному випадку ступеня вини відповідача та інших обставин. Зокрема враховується характер і тривалість страждань, стан здоровя потерпілого, істотність вимушених змін у його життєвих стосунках, конкретних обставин по справі, характер моральних страждань і наслідків, що наступили. Суд при постановлені рішення врахував характер трудового каліцтва позивача, повязаних з ним фізичних і моральних страждань, їх тривалість і тяжкість, істотність вимушених змін у її життєвих стосунках, конкретних обставин по справі і наслідків, що наступили.

На підставі наведеного, колегія суддів вважає, що рішення суду ухвалено з дотриманням норм матеріального і процесуального законодавства, у звязку із чим апеляційна скарга відповідача підлягає відхиленню.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 308, 313- 315 ЦПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства «Криворізький залізорудний комбінат» - відхилити.

Рішення Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу від 11 липня 2011 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, але може бути оскаржена у касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили.

Головуючий:

Судді: