Дата документу Справа №
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 22-493/11 Головуючий у 1 інстанції: Смолка І. О.
Суддя-доповідач: Поляков 0.3.
РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 лютого 2011 року м. Запоріжжя

Колегія суддів судової палати з цивільних справ апеляційного суду Запорізької області у складі:

Головуючого: Ломейка В. О.

Суддів : Полякова 0.3.

ОСОБА_1 При секретарі: Бурима В.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 10 листопада 2010 року по справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2, Запорізької філії ВАТ «УСК ОСОБА_4» про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, нанесеної внаслідок ДТП, -

ВСТАНОВИЛА:

У серпні 2009 року ОСОБА_3 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2А, Запорізької філії ВАТ «УСК ОСОБА_4» про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, нанесеної внаслідок ДТП

В позовній заяві зазначала, що 06 березня 2009 року о 13 годині ЗО хвилин в м. Запоріжжя на стоянці супермаркету «Окей» по вул. Запорізькій в м. Запоріжжі відповідач ОСОБА_2, керуючи автомобілем «Шевролет», реєстраційний номер АР 4286ВВ, не пропустив автомобіль позивачки «КІА», реєстраційний номер АР0500 AM, який рухався праворуч. Винним в зазначеному ДТП визнано відповідача. Вартість матеріальної шкоди складає 38 110,12 грн., додаткові витрати на проведення експертизи, за надіслання телеграми, за послуги евакуатора, автостоянку складають 1 261, 25 грн.

Крім того, позивачка перенесла душевні хвилювання та страждання, пов'язанні з тим, що було скоєно ДТП, які вона оцінює у 5 000 грн.

Посилаючись на викладенні обставини, просила суд стягнути з відповідача матеріальні збитки в результаті ДТП - 38 110,12 грн., додаткові витрати у сумі 1 261,25 грн., моральну шкоду 5000 грн., судові витрати, витрати на правову допомогу 330 грн.

Рішенням Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 10 листопада 2010 року позов задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_5 відшкодування матеріальних збитків внаслідок ДТП в розмірі 38 ПО, 12 грн., 600 грн. за проведення експертизи, 36, 25 за надіслання телеграми, 500 грн. за послуги евакуатора, 125 грн. - витрати на автостоянку, 381, 10 грн. судового збору, 252 грн. за інформаційно-технічне забезпечення слухання справи.

В решті позовних вимог відмовлено.

В апеляційній скарзі, ОСОБА_2 посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права, просить рішення скасувати, ухвалити нове рішення, яким в задоволенні позовних вимог відмовити.

Вислухавши доповідача, пояснення апелянта, дослідивши обставини справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню.

Відповідно до ст. ст. 213, 214 ЦПК України рішення повинно бути законним і обгрунтованим та відповідати на питання: чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги і заперечення, якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані (пропущення строку позовної давності тощо), які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин тощо.

Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених ТИМИ доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Задовольняючи позовні вимоги ОСОБА_5 та стягуючи на її користь з ОСОБА_2 завдану внаслідок ДТП матеріальну шкоду в сумі 38110,12 грн. та проведення експертизи, 36, 25 грн. за надіслання телеграми, 500 грн. за послуги евакуатора, 125 грн. - витрати на автостоянку, суд першої інстанції виходив із того, що винним у дорожньо-транспортній пригоді є ОСОБА_2,тому згідно З вимогами СТ. ст. 1166, 1167 та 1187 ЦК України завдану позивачу шкоду має відшкодовувати сааме він.

Розглядаючи справу, суд не врахував, що за Законом України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" від 1 липня 2004 року цивільна відповідальність ОСОБА_2 на момент ДТП була застрахована відповідно до полісу обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів №ВВ/443028, а застрахованим транспортним засобом є автомобіль CHEVROLET LACETTI, реєстраційний номер FH 42861313 (а.с.127).

Відповідно до вказаного полісу страховик, яким є ВАТ «Українська страхова компанія «Дженералі Гарант» забезпечує відшкодування шкоди, завданої життю, здоров'ю та майну третіх осіб під час ДТП, що сталася за участі забезпеченого транспортного засобу та внаслідок цієї пригоди настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована.

Відповідно до вимог ст. 1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов'язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).

Відповідно до положень ст.ст. 3,22 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" та ст.1194 ЦК України обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності здійснюється з метою забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров'ю та/або майну

потерпілих унаслідок дорожньо-транспортної пригоди та захисту майнових інтересів страхувальників.

Тобто виходячи із суті такого страхування Закон має на меті захист не лише прав потерпілих на відшкодування шкоди, але й захист інтересів страхувальника - заподіювана шкоди.

Позивач пред'явив позов до ОСОБА_2, зазначивши страховика в якості третьої особи. У відповідності до Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" та положень ст.ЗЗ ЦПК України незалежно від того, що потерпілий наполягає на відшкодуванні шкоди його заподіювачем, відповідальність якого застрахована за договором обов'язкового страхування, суд повинен урахувати відповідальність і страховика відповідно до закону.

У частині 22.1 статті 22 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" зазначено, що при настанні страхового випадку страховик відповідно до лімітів відповідальності страховика відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна у результаті дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров'ю, майну третьої особи. Ліміт відповідальності за шкоду заподіяну майну потерпілого складає 25 500 грн.

Відповідно до ч. 2 ст. 22 ЦК України_збитками є втрати, яких особа зазнала у зв'язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки).

Згідно із ч. 1 ст. 1166 ЦК України майнова шкода відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала, а відповідно до ч. 2 ст. 1192 ЦК України розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі.

Потерпілий не повинен отримати більше ніж ним втрачено, а заподіювач повинен нести матеріальну відповідальність у розмірі реальних збитків .

ІЗ матеріалів справи вбачається, що відновлювальний ремонт автомобіля «КІЛ», реєстраційний номер АР0500 AM складає 38465,02 (ах. 16-18).

Постановою Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 08 квітня 2009 року встановлено, що ОСОБА_2 порушив п. 10.11 Правил дорожнього руху та визнано його винним у скоєнні ДТП і притягнуто до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу у розмірі 340 грн. по ст. 124 КУпАП. Постановою апеляційного суду Запорізької області від 19 травня 2009 року постанову судці Комунарського районного суду від 08.04.2009 року залишено без змін.

Таким чином, позивач має право на відшкодування вартості пошкодженого автомобіля.

Однак судом першої інстанції відшкодування матеріальних збитків повністю покладено на ОСОБА_2

З огляду на зазначене ВАТ «УСК ОСОБА_4» , повинна відшкодувати позивачу спричинену шкоду, яка була заподіяна у результаті дорожньо-транспортної пригоди майну потерпілого, пов'язану з пошкодженням транспортного засобу у вигляді витрат пов'язаних з відновлювальним ремонтом транспортного засобу в межах суми ліміту відповідальності в сумі 25 500 грн.

Відповідно до ст. 22 ЦК, така шкода підлягає відшкодуванню винною особою, оскільки ч. 1 ст. 1166 ЦК України передбачає відшкодування майнової шкоди в повному обсязі особою, яка її завдала.

Таким чином, решту суми завданних збитків в розмірі 14504,47 грн. повинен відшкодовувати ОСОБА_2, як особа винна в ДТП

Судова колегія вважає, що вказані порушення призвели до неправильного вирішення справи і тому суд апеляційної інстанції на підставі ст. 309 ЦПК України змінює рішення суду першої інстанції.

Керуючись ст. ст. 307, 309, 317 ЦПК України, колегія суддів, -

ВИРІШИЛА:

Алеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити частково.

Рішення Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 10 листопада 2010 року по цій справі змінити.

Стягнути з ВАТ «Українська страхова компанія «Дженералі Гарант» на користь ОСОБА_3 25 500 грн.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 14504,47 грн., в тому числі 600 грн. за проведення експертизи, 36, 25 за надіслання телеграми, 500 грн. за послуги евакуатора, 125 грн. - витрати на автостоянку.

Рішення набирає законної сили з моменту проголошення, проте може бути оскаржена до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий:

Судді: