АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 22-182/11 Головуючий у 1-й інстанції:
Суддя-доповідач: ОСОБА_2
УХВАЛА

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 січня 2011 року м. Запоріжжя

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Запорізької області у складі:

Головуючого: Боєвої В.В.

Суддів Коваленко А.І.

ОСОБА_3

При секретарі: Карацюпі О.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_4 на рішення Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 16 листопада 2010 року по справі за позовом ОСОБА_4 до Орджонікідзевського відділу державної виконавчої служби Запорізького міського управління юстиції, Управління державного казначейства в Запорізькій області про стягнення моральної шкоди,

ВСТАНОВИЛА:

У травні 2009 року ОСОБА_4 звернулась до суду з позовом до Орджонікідзевського ВДВС Запорізького МУЮ, Управління державного казначейства в Запорізькій області про стягнення моральної шкоди.

В позові зазначала, що Орджонікідзевським ВДВС Запорізького МУЮ на підставі виконавчого листа № 2-2138, виданого Жовтневим районним судом м. Запоріжжя 14 листопада 2006 року, було відкрито виконавче провадження про примусове стягнення з Управління комунального господарства Запорізької міської ради на її користь 2000 грн. в рахунок відшкодування моральної шкоди.

Також зазначала, що у звязку з бездіяльністю у виконанні зазначеного виконавчого документу були порушені її права, а також неправомірними діями відповідача їй була спричинена морально-психологічна травма.

Посилаючись на вищевикладене, просила стягнути з відповідача в рахунок відшкодування моральної шкоди 2500 грн.

Справа розглядалася судом неодноразово.

Останнім рішенням Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 16 листопада 2010 року позов залишено без задоволення.

В апеляційній скарзі ОСОБА_4, посилаючись на неповне зясування обставин, що мають значення для справи, порушення норм матеріального та процесуального права, просить рішення скасувати, ухвалити нове рішення.

Вислухавши доповідача, пояснення апелянта, заперечення представників Орджонікідзевського ВДВС та Управління державного казначейства в Запорізькій області, дослідивши обставини справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Згідно зі ст. 308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Не може бути скасоване правильне по суті і справедливе рішення суду з одних лише формальних міркувань.

Із матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_4 предявила позов до Орджонікідзевського відділу виконавчої служби Запорізького міського управління юстиції про стягнення моральної шкоди на підставі ст. 1167 ЦК України, посилаючись на те, що виконавча служба не здійснила виконавчі дії, реально спрямовані на примусове виконання судового рішення, в межах строків його виконання, передбачених Законом України «Про виконавче провадження».

Суд повно і всебічно дослідив обставини справи, надані суду докази в їх сукупності та дійшов до правильного висновку про відмову в задоволенні позовних вимог ОСОБА_4 про стягнення з відповідачів моральної шкоди в розмірі 2500 грн.

Згідно зі ст. 86 Закону України "Про виконавче провадження" стягувач має право звернутись з позовом до юридичної особи, яка зобовязана провадити стягнення коштів з боржника, у разі невиконання рішення з вини цієї юридичної особи.

Збитки, заподіяні державним виконавцем громадянам або юридичним особам при здійсненні виконавчого провадження, підлягають відшкодуванню в порядку, визначеному законом.

Відповідно до ст. 203 ЦК України під збитками розуміються витрати, зроблені кредитором, втрата або пошкодження його майна, а також не одержані кредитором доходи, які він одержав би, якби зобовязання було виконано боржником.

Відмовляючи в задоволенні позову, суд дійшов обґрунтованого висновку про те, що факт неправомірних дій відділу державної виконавчої щодо виконання рішення Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 14 листопада 2006 року матеріалами справи не встановлено, а виявлені під час розгляду справи порушення, допущені відділом державної виконавчої служби, не є причиною невиконання вказаного рішення й не тягнуть за собою зменшення матеріальних благ позивача чи додаткових витрат, а також не є втраченою чи упущеною вигодою. Також позивачкою не доведено, що вона понесла збитки з вини відповідача та їй спричинена моральна шкода, яка не може розглядатись як збиток.

Допущені порушення державним виконавцем, зазначені в письмовій відповіді начальника головного управління юстиції у Запорізькій області ОСОБА_5 від 14.12.2009 року, не можуть бути підставою для стягнення моральної шкоди на користь позивачки. До того ж, зазначене рішення Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 14 листопада 2006 року, яке знаходилося на виконанні в Орджонікідзевському ВДВС, рішенням апеляційного суду Запорізької області від 25 вересня 2007 року скасовано та ухвалено нове рішення про відмову ОСОБА_4 у задоволенні позову.

Зважаючи на викладене, доводи апеляційної скарги являються безпідставними, тому рішення суду відповідає матеріалам справи та закону, а саме ст.1174 ЦК України та ст.86 Закону України "Про виконавче провадження". Підстав для його скасування колегія суддів не вбачає.

Керуючись ст.ст. 307, 308, 314, 315, 317 ЦПК України, колегія суддів -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_4 відхилити.

Рішення Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 16 листопада 2010 року по цій справі залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення, проте може бути оскаржена до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий:

Судді: