Броварський міськрайонний суд Київської області
справа № 2-2305/11
РІШЕННЯ

Іменем України

23 грудня 2011 року м. Бровари

Броварський міськрайонний суд Київської області у складі:

головуючого-судді ОСОБА_1,
при секретарях ОСОБА_2, ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_5 міської ради Київської області про визнання права власності на квартиру за набувальною давністю,

в с т а н о в и в :

У травні 2011 року ОСОБА_4 звернувся до суду з позовом, у якому зазначав, що з жовтня 1997 року він добре знав ОСОБА_6, який проживав разом із його матірю ОСОБА_7 однією сімєю без реєстрації шлюбу.

24 червня 1998 року ОСОБА_6 подарував йому однокімнатну квартиру АДРЕСА_1.

07 липня 1998 року своє право власності на дану квартиру він зареєстрував у ОСОБА_5 бюро технічної інвентаризації.

У березні 2000 року його мати і ОСОБА_8 припинили фактичні шлюбні відносини, після чого останній звернувся до суду з позовом про визнання вказаного договору дарування квартири недійсним та виселення його із квартири.

Рішенням Броварського міського суду Київської області від 10 квітня 2001 року, залишеним без зміни ухвалою Київського обласного суду від 22 травня 2001 року, позов ОСОБА_6 було задоволено.

Після набрання рішенням суду законної сили ОСОБА_6 у встановленому законом порядку своє право власності на квартиру у ОСОБА_5 БТІ не зареєстрував. 17 липня 2001 року він помер.

З часу дарування ОСОБА_6 йому, ОСОБА_4, квартири і після рішення суду він постійно проживав і проживає у цій квартирі та користується нею.

Відповідно до ст. 344 ЦК України особа, яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом десяти років, набуває право власності на це майно за набувальною давністю.

Оскільки він відкрито та безперервно користується квартирою більше десяти років, сплачує за неї комунальні послуги, вважає, що набув право власності на цю спірну квартиру за набувальною давністю.

Просив визнати за ним право власності на квартиру АДРЕСА_1.

Позивач ОСОБА_4 та його представник ОСОБА_9 у судовому засіданні позов підтримали, дали пояснення, аналогічні викладеному вище, просили суд задовольнити позовні вимоги.

Представник відповідача ОСОБА_5 міської ради Київської області ОСОБА_10 у судовому засіданні позов ОСОБА_4 не визнала та пояснила, що згідно із ст. 344 ЦК України за набувальною давністю передбачено добросовісне заволодіння чужим майном. Добросовісність полягає у тому, що особа не знала і не могла знати, що володіє чужим житлом незаконно. У рішенні суду від 22 травня 2001 року зазначено, що договір дарування від 24 червня 1998 року укладений внаслідок обману з боку позивача ОСОБА_4

Оскільки договір дарування судом визнаний недійним, право власності на квартиру відновлено за ОСОБА_6, тому відповідно до рішення суду ОСОБА_4 втратив право користування спірною квартирою і підлягав виселенню з неї. Однак, незважаючи на це, продовжував незаконно користуватися цим жилим приміщенням.

Враховуючи, що позивач ОСОБА_4 неправомірно заволодів спірною квартирою, весь час користувався нею без законних на те підстав, свого добросовісного, відкритого та безперервного володіння квартирою протягом встановленого законом строку не довів, він не має права на спірну квартиру. Набувальна давність не поширюється на випадки заволодіння чужим майном обманним чи злочинним шляхом.

Просила у задоволенні позову ОСОБА_4 відмовити.

Заслухавши пояснення сторін, показання свідків, дослідивши матеріали справи, суд встановив такі факти на відповідні їм правовідносини.

Згідно із договором дарування від 24 червня 1998 року ОСОБА_6 подарував, а ОСОБА_4 прийняв у дар однокімнатну квартиру АДРЕСА_1.

07 липня 1998 року право власності на цю квартиру зареєстровано за позивачем ОСОБА_4 у ОСОБА_5 МБТІ за № 1-10019.

За позовом ОСОБА_6 рішенням Броварського міського суду Київської області від 10 квітня 2001 року, залишеним без зміни ухвалою Київського обласного суду від 22 травня 2001 року, зазначений вище договір дарування квартири визнаний недійсним.

17 липня 2001 року ОСОБА_6 помер, спадкоємці після його смерті відсутні, спадкова справа не відкривалася.

За повідомленням Комунального підприємства ОСОБА_5 міської ради Київської області ОСОБА_5 бюро технічної інвентаризації № 827 від 05 листопада 2011 року станом з 1998 року по даний час право власності на квартиру АДРЕСА_1 зареєстровано за позивачем.

Судом встановлено, що позивач ОСОБА_4 з 1998 року по даний час постійно проживає у зазначеній вище спірній квартирі, добросовісно, відкрито і безперервно нею користується, сплачує комунальні послуги, що підтверджується актами обстеження житлово-побутових умов, квитанціями про оплату комунальних послуг, показаннями свідків ОСОБА_11 і ОСОБА_12, які проживають по сусідству.

У ч. 1 ст. 344 ЦК України передбачено, що особа, яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом десяти років або рухомим майном протягом пяти років, набуває право власності на це майно (набувальна давність), якщо інше не встановлено цим Кодексом.

Оцінивши досліджені у судовому засіданні докази в їх сукупності, суд вважає встановленим факт добросовісного, безперервного і відкритого володіння ОСОБА_4 спірною квартирою протягом десяти років, у звязку з чим позов підлягає задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 8, 60, 212 215 ЦПК України, суд

в и р і ш и в :

Позов задовольнити.

Визнати за ОСОБА_4 право власності на квартиру АДРЕСА_1.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом десяти днів з дня його проголошення до Апеляційного суду Київської області через Броварський міськрайонний суд. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя Дутчак І.М.