АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 жовтня 2011 року м. Полтава

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Полтавської області в складі:

Головуючого судді : Панченка О.О.

Суддів: Кривчун Т.О., Пилипчук Л.І.

при секретарі: Зеленській О.І.

розглянула у відкритому судовому засіданні в м.Полтаві цивільну справу за апеляційною скаргою представника Публічного акціонерного товариства «ОСОБА_2 Аваль»

на рішення Автозаводського районного суду м.Кременчука Полтавської області від 19 липня 2011 року

по справі за позовом Публічного акціонерного товариства «ОСОБА_2 Аваль» до ОСОБА_3, ОСОБА_4 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

Колегія суддів, заслухавши доповідь судді-доповідача, -

В С Т А Н О В И Л А :

У липні 2009 року ПАТ «ОСОБА_2 Аваль» звернулося до суду з позовом до відповідачів про стягнення заборгованості за кредитним договором, обґрунтовуючи це тим, що між ВАТ «ОСОБА_2 Аваль» та ТОВ «Нафтопром-Плюс» було укладено кредитний договір, а з ОСОБА_3 та ОСОБА_4 укладено договори поруки. ТОВ «Нафтопром-Плюс» належним чином зобовязання за договором не виконував, у звязку з чим утворилась заборгованість, а тому позивач звернувся до суду і просить солідарно стягнути з відповідачів борг в розмірі 929 456,82 доларів США (з урахуванням зменшених позовних вимог) та судові витрати.

Рішенням Автозаводського районного суду м.Кременчука Полтавської області від 19 липня 2011 року в позові Публічного акціонерного товариства «ОСОБА_2 Аваль» до ОСОБА_3, ОСОБА_4 про стягнення заборгованості за кредитним договором відмовлено.

Не погодившись з вказаним рішенням районного суду, представник ПАТ ««ОСОБА_2 Аваль» подав апеляційну скаргу, в якій просить, посилаючись на невідповідність висновків суду обставинам справи, його скасувати і ухвалити нове про задоволення позовних вимог.

Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, пояснення сторін, дослідивши матеріали справи та перевіривши доводи апеляційної скарги, приходить до висновку, що скарга підлягає задоволенню.

У відповідності з п.2 ч.1 ст. 307 ЦПК України за наслідками розгляду апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції апеляційний суд має право скасувати рішення суду першої інстанції і ухвалити нове рішення по суті позовних вимог.

Відповідно до п.,4 ч.1 ст. 309 ЦПК України підставами для скасування рішення суду першої інстанції і ухвалення нового рішення або зміни рішення є порушення або неправильне застосування норм матеріального або процесуального права.

Як вбачається з матеріалів справи, 26.05.2008р. між ТОВ "Нафтопром-Плюс" та ВАТ "ОСОБА_2 Аваль", яке пізніше було перейменовано в публічне акціонерне товариство "ОСОБА_2 Аваль, було укладено кредитний договір № 010/05/2562 "Відновлювальна кредитна лінія на поповнення обігових коштів для корпоративних клієнтів".

Пунктом 1.1. кредитного договору визначено, що відповідно до умов цього договору кредитор зобов'язується надати позичальнику кредит в формі мультивалютної відновлювальної кредитної лінії з лімітом 3 400 000 (три мільйони чотириста тисяч) гривень (кредит), а позичальник зобов'язується отримати кредит, використати його за цільовим призначенням, повернути кредитору суму кредиту, сплатити проценти за користування кредитом та комісії, а також виконати інші обов'язки, визначені цим договором. Кредитні кошти за договором надаються у гривні або доларах США (в перерахунку за курсом Національного банку України). Згідно п. 2.1. кредитного договору, плата за користування кредитом розраховується на основі процентної ставки в розмірі: при наданні кредитних коштів в національній валюті - 17,5 процентів річних; при наданні кредитних коштів в доларах США - 11,25 процентів річних. Кінцевий термін погашення кредиту за умовами договору - 20.05.2009 року.

Додатковою угодою № 1 від 16 липня 2008 року до кредитного договору, ліміт кредитної лінії було збільшено до 4600000,00 грн.

У відповідності до п. 14.4. кредитного договору, за прострочення виконання будь-яких грошових зобов'язань за цим договором, позичальник сплачує кредитору пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що діяла на час виникнення заборгованості, від суми простроченого платежу за кожен календарний день прострочення.

26 травня 2008 року між громадянами України ОСОБА_3, ОСОБА_4 та ПАТ " ОСОБА_2 Аваль" були укладені договори поруки № 010/05/2562 та №010/05/2562/1 відповідно, у відповідності до умов яких поручителі відповідають перед кредитором по зобов'язанням ТОВ „Нафтопром-Плюс", які витікають з умов кредитного договору № 010/05/2562 від 26 травня 2008 року „Відновлювальна кредитна лінія на поповнення обігових коштів для корпоративних клієнтів", а саме: повернути кредит в сумі 4 600 000 (чотири мільйони шістсот тисяч) грн. (з урахуванням умов додаткової угоди № 1 від 16 липня 2008 року до договору поруки) або її еквівалент в іноземній валюті, сплатити проценти за користування кредитом, комісійну винагороду, неустойку (пеню, штрафи), у розмірі, строки та у випадках, передбачених кредитним договором, а також відшкодувати можливі збитки та виконати інші умови кредитного договору у повному обсязі.

Оскільки ТОВ «Нафтопром-Плюс» належним чином умови договору не виконувались, банк звернувся до суду з позовом про стягнення з відповідачів заборгованості за кредитом, яка становить 929 456, 82 доларів США і включає в себе - суму заборгованості за кредитом - 893 780,47 доларів США; прострочені відсотки - 2 624,79 доларів США; пеню за несвоєчасне погашення кредиту - 32 748,61 доларів США (у гривневому еквіваленті за курсом НБУ становить 249 688,50 грн.); пеню за несвоєчасну сплату відсотків - 302,95 долари США (у гривневому еквіваленті за курсом НБУ становить 2 309,82 грн.).

Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції посилався на те, що кредитним договором та договорами поруки було визначено валюту виконання зобовязання гривню, в той же час, позивач вимагає повернення боргу у доларах США, що суперечить правовій природі поруки, яка являє собою спосіб забезпечення виконання зобовязань боржника, проте не є угодою про переведення боргу позичальника за кредитним договором на поручителя, враховуючи, що банку було наперед відомо про неможливість повернення всієї суми кредиту позичальниками.

Проте, колегія суддів з такими висновками місцевого суду не може погодитись з наступних підстав.

Відповідно до ст. ст. 526, 527, 530 ЦК України зобовязання повинні виконуватись належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону.

Відповідно до ст.1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Відповідно до ч.1 ст 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти.

Як вбачається із змісту ч.2 ст. 524 ЦК України сторони можуть визначити грошовий еквівалент зобовязання в іноземній валюті.

Згідно з ч.1 ст.554 ЦК України у разі порушення боржником зобовязання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя.

Пунктом 3.1. договору поруки встановлено, що у випадку невиконання або неналежного виконання боржником взятих на себе зобов'язань по кредитному договору, поручитель і боржник несуть солідарну відповідальність перед кредитором на всю суму заборгованості, встановлену на момент подання позовних вимог.

Пунктом 2.1 договору поруки передбачено, що у випадку невиконання боржником -ТОВ «Нафтопром-Плюс» взятих на себе зобов'язань за кредитним договором, поручитель несе солідарну відповідальність перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник включаючи сплату основного боргу за кредитним договором нарахованих процентів за користування кредитом, комісійної винагороди, неустойки.

Умовами кредитного договору передбачалося надання кредитних коштів банком: як в національній, так і іноземній валюті, обмежуючи лімітом кредитування в національній валюті - гривні.

Пунктом 5.2 кредитного договору передбачено, що у разі надання кредиту в іноземній валюті, банк на підставі письмової заяви позичальника зобов'язується перераховувати кредитні кошти з позичкового рахунку на транзитний рахунок з метою подальшої конвертації на міжбанківському валютному ринку України та зараховувати отриману суму в безготівковій формі на поточний рахунок позичальника № 2587 в ПОД ВАТ "ОСОБА_2 Аваль" для подальшого використання за цільовим призначенням.

В пункті 5.5 договору зазначено мультивалютний позичковий рахунок № 2562, на якому обліковується заборгованість позичальника у ПОД ВАТ "ОСОБА_2 Аваль".

Списання коштів банком з нього здійснено 27.05.2008р. в сумі 701000, 00 доларів США, що еквівалентно 3399850,00 грн., та 12 серпня 2008 року в сумі 247670,00 дол. США, що в еквіваленті складало 1199961,15 грн. На підтвердження цього позивачем надані копії меморіальних ордерів № 1 від 27.05.2008р. та № 2 від 12.08.2008р. та копії листів ТОВ "Нафтопром-Плюс" від 27.05.2008р. та від 12.08.2008р. в яких ТОВ "Нафтопром-Плюс" просить банк перерахувати 701 000 доларів США та 247 670 доларів США з кредитного рахунку товариства на транзитний рахунок для продажу на міжбанківській валютній біржі.

Згідно п.6.7, 6.8 кредитного договору всі платежі позичальника щодо повернення суми кредиту та сплати процентів за кредитом повинні здійснюватись у валюті, що відповідає валюті кредиту; комісії, пені та штрафи за цим договором розраховуються у валюті кредиту.

Окрім того, рішенням Господарського суду Полтавської області від 28 квітня 2011 року задоволено позов ПАТ "ОСОБА_2 Аваль" та стягнуто з товариства з обмеженою відповідальністю "Нафтопром-Плюс" на користь публічного акціонерного товариства "ОСОБА_2 Аваль" заборгованість за кредитним договором № 010/05/2562 від 26.05.2008 року в сумі 1 358 676,95 доларів США, у т. ч.: сума заборгованості за кредитом - 936 045,47 доларів США, проценти - 142 011,68 доларів США; пеня за несвоєчасне погашення кредиту - 263 315,06 доларів США (що у гривневому еквіваленті за курсом НБУ становить 2 082 769,46 грн.), пеня за несвоєчасну сплату відсотків - 17 304,74 доларів США (що у гривневому еквіваленті за курсом НБУ становить 136 877,03 грн.); 25500 грн. 00 коп. витрат по державному миту та 118 грн. 00 коп. витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу.

Вказаним рішенням встановлено, що оскільки банк надав позику в доларах США, адже саме в такій валюті були зараховані кошти на позичковий рахунок ТОВ "Нафтопром Плюс", а подальша їх конвертація в гривні відбувалася виключно за розпорядженням самого позичальника як власника коштів, то відповідно до ст. 1049 ЦК України та п.6.7 кредитного договору, кредит банку має бути повернутий в тій валюті, що й отриманий.

Враховуючи викладене, а також беручи до уваги положення ч.3 ст. 61 ЦПК України, відповідно до якої обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга представника ПАТ "ОСОБА_2 Аваль" підлягає задоволенню, а рішення суду - скасуванню з ухваленням нового рішення про задоволення позову ПАТ "ОСОБА_2 Аваль" та стягнення з відповідачів заборгованості за кредитним договором, а також судових витрат.

Оскільки рішення Господарського суду Полтавської області від 28 квітня 2011 року частково виконано, що підтверджується довідкою Публічного акціонерного товариства «ОСОБА_2 Аваль» від 26.10.2011 року, стягненню підлягає 829 695,37 доларів США боргу, що залишився непогашеним на день розгляду справи апеляційним судом.

Керуючись ст.ст. 303, 307, п.4 ч.1 ст. 309, 314, 316 ЦПК України, колегія суддів, -

В И Р І Ш И Л А :

Апеляційну скаргу представника Публічного акціонерного товариства «ОСОБА_2 Аваль» задовольнити частково.

Рішення Автозаводського районного суду м.Кременчука Полтавської області від 19 липня 2011 року скасувати.

Позов Публічного акціонерного товариства «ОСОБА_2 Аваль» до ОСОБА_3, ОСОБА_4 про стягнення заборгованості за кредитним договором задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_3, ОСОБА_4 в солідарному порядку на користь Публічного акціонерного товариства «ОСОБА_2 Аваль» заборгованість за кредитним договором № 010/05/2562 в сумі 829 695,37 доларів США, що включає в себе - суму заборгованості за кредитом 794019,02 доларів США; прострочені відсотки 2 624,79 доларів США; пеня за несвоєчасне погашення кредиту 32 748,61 доларів США (у гривневому еквіваленті за курсом НБУ становить 249 688, 50 грн.), пеня за несвоєчасну сплату відсотків 302,95 доларів США (у гривневому еквіваленті за курсом НБУ становить 2 309,82 грн.)

Стягнути з ОСОБА_3, ОСОБА_4 на користь Публічного акціонерного товариства «ОСОБА_2 Аваль» понесені судові витрати по 865 грн. Зкожного.

В решті позовних вимог відмовити.

Рішення апеляційного суду набирає законної сили з моменту його проголошення і може бути оскаржене протягом двадцяти днів з дня набрання ним законної сили шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Головуючий: (підпис)

Судді : (підписи)

ВІРНО: