Справа № 2-28/11
Провадження №2-28/11
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 лютого 2011 рокумісто Камінь-Каширський

Камінь-Каширський районний суд Волинської області в складі: головуючого судді Гамули Б.С.,

при секретарі Семенюк О.В.,

з участю: позивача ОСОБА_1,

представника позивача ОСОБА_2,

відповідача ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому попередньому судовому засіданні в місті Камені-Каширському цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про визнання права власності на спадкове майно,

встановив:

24 січня 2011 року ОСОБА_1 звернувся в суд з позовом до ОСОБА_3 про визнання права власності на спадкове майно.

Свої вимоги обґрунтовував тим, що його покійній матері ОСОБА_4 на праві власності належав житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами по вул. Центральна, 23 в с. Залазько Камінь-Каширського району Волинської області.

23 квітня 2004 року ОСОБА_5 померла. Заповіту на випадок своєї смерті мати не залишила. Спадщину після її смерті своєчасно прийняв позивач ОСОБА_1 шляхом постійного проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини. Крім позивача, спадкоємцем першої черги ОСОБА_5 являється також інший її син ОСОБА_3С, який на спадщину не претендує. До складу спадкового майна входить вказаний вище житловий будинок, на який позивач не може отримати свідоцтво про право на спадщину через відсутність на будинковолодіння правовстановлюючих документів і позасудовим порядком вирішити це питання неможливо.

Посилаючись на зазначені обставини, просив суд визнати за ним в порядку спадкування право власності на будинковолодіння по вул. Центральна, 23 в с. Залазько Камінь-Каширського району, яке належало покійній ОСОБА_5

Позивач ОСОБА_1, його представник ОСОБА_2 позовні вимоги підтримали повністю з підстав, викладених у позовній заяві.

Відповідач ОСОБА_3 позовні вимоги визнав повністю.

Відповідно до ч. 4 ст. 130 ЦПК України при визнанні позову ухвалюється судове рішення в порядку, встановленому ч. 4 ст. 174 цього ж Кодексу, згідно з якою у разі визнання відповідачем позову, суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Виходячи з наведеного, суд вважає за можливе постановити рішення при проведенні попереднього судового засідання.

Відповідно до ст. 328 Цивільного кодексу України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Згідно ст. 1216 Цивільного кодексу України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Відповідно до ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Відповідно до ч. З ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

В судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_5 являлась власником житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами по вул. Центральна, 23 в с. Залазько Камінь-Каширського району Волинської області. 23 квітня 2004 року ОСОБА_5 померла. Заповіту не залишила. Спадщину після її смерті своєчасно, у визначений законодавством термін прийняв її син ОСОБА_1, шляхом постійного проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини. Крім позивача, спадкоємцем першої черги за законом являється інший син покійної - відповідач ОСОБА_3, однак він на спадкове майно не претендує та не заперечує щодо визнання права власності на нього за позивачем. Зазначене підтвердили сторони в судовому засіданні. Також це встановлено з досліджених судом свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 13 серпня 2010 року, свідоцтва про смерть серії 1-ЕГ № 139484 від 24.04.2004 року, витягу з погосподарської книги № 6 за 2004 рік Осівцівської сільської ради, довідки Осівцівської сільської ради № 639 від 13 травня 2010 року, довідкою Камінь-Каширської держнотконтори, свідоцтвами про народження І-УР № 731915,1-УР № 1216234.

Відповідно до ч. З ст. 1296 Цивільного кодексу України відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину.

Аналізуючи зібрані та досліджені в судовому засіданні докази в їх сукупності, суд вважає, що позивач ОСОБА_1, являючись спадкоємцем за законом на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами по вул. Центральна, 23 в с. Залазько Камінь-Каширського району Волинської області, фактично набув на них право власності. На даний час право власності на це майно ніким не оспорюється, а тому суд вважає, що є всі підстави для визнання права власності на вказане будинковолодіння за позивачем.

Керуючись ст.ст. 4, 10, 11, 60, 88, 209, 212-215 ЦПК України, ст.ст. 328, 1216, 1261, 1268, 1296 ЦК України, суд

вирішив:

Визнати за ОСОБА_1 право власності на житловий будинок з господарськими будівлями і спорудами,що знаходяться по вул.Центральна,23 в с.Залазько Камінь-Каширського району Волинської області та належали ОСОБА_5.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Волинської області через Камінь-Каширський районний суд шляхом подачі апеляційної скарги в десятиденний строк з дня проголошення рішення.

Головуючий: ОСОБА_6