РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 2-1180/11

Провадження №

09.09.2011року Московський районний суд м. Харкова

в складі: головуючого судді - Сиротникова Р.Є.,

при секретарі - Хмельковій О.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Харкові в приміщенні суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини, - суд

ВСТАНОВИВ:

В позовній заяві позивач зазначила, що з 26 квітня 1996 року по 12 липня 2005 року перебувала з відповідачем у зареєстрованому шлюбі, від якого мають неповнолітнього сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, який знаходиться на її утриманні та вихованні, проживає разом з нею. Відповідач після розірвання шлюбу надає матеріальну допомогу на утримання дитини нерегулярно і не в достатній мірі, на її прохання збільшити суму фінансової допомоги, з урахуванням потреб дитини, відповідач відмовляється. Оскільки, її заробітна плата є незначною, самостійно утримувати сина їй надто важко. Відповідач працездатний, стягнень по виконавчим листам не має, тому вона вимушена звернутися з даним позовом до суду про стягнення аліментів з відповідача у розмірі 1/4 частини з усіх видів його заробітку (доходу), але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно на її користь, починаючи з 18 серпня 2010 року, на утримання неповнолітнього сина до досягнення дитиною повноліття.

В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримала в повному обсязі та посилалася на обставини, що наведені вище. Просила позов задовольнити.

Представник відповідача ОСОБА_4, яка діє на підставі ордеру ЮК Московського району м. Харкова, в судовому засіданні позовні вимоги не визнала зазначивши, що після розірвання шлюбу між сторонами була досягнута домовленість стосовно надання відповідачем матеріальної допомоги на утримання їхнього сина, в звязку з чим останній систематично переводив на особовий рахунок, відкритий на імя позивача, грошові кошти. Крім того, відповідач систематично надавав позивачеві гроші на оздоровлення сина влітку 2008,2009,2010 р., та сплачував кошти на інші потреби дитини. Просила в задоволенні позову відмовити.

Суд, вислухавши пояснення позивача, представника відповідача, дослідивши матеріали справи, встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини.

Як встановлено в судовому засіданні, сторони з 26 квітня 1996 року по 12 липня 2005 року перебували у зареєстрованому шлюбі, що підтверджується копією свідоцтва про розірвання шлюбу, яка знаходиться в матеріалах справи.

Відповідно до копії свідоцтва про народження, яка знаходиться в матеріалах справи, ОСОБА_3 народився 05 жовтня 1996 року і його батьками є: батько ОСОБА_2, мати ОСОБА_1.

Факт проживання дитини разом з матірю за адресою: АДРЕСА_1, відповідачем не заперечувався.

Згідно зі ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття.

Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_2 надає матеріальну допомогу на утримання дитини, що підтверджується відповідними квитанціями про переказ грошових коштів та письмовими розписками ОСОБА_1 про отримання від ОСОБА_2 грошових коштів, але домовленість між сторонами щодо першочергових витрат на дитину, відсутня.

Згідно зі ст. 181 Сімейного кодексу України за рішенням суду кошти на утримання дитини присуджуються у частці від доходу батьків або у твердій грошовій сумі.

Відповідно до ст. 191 Сімейного Кодексу України аліменти на утримання дитини присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову.

Тому позовні вимоги ОСОБА_1 про стягнення аліментів у розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку (доходу) відповідача, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно на її користь на утримання неповнолітнього ОСОБА_3 до досягнення дитиною повноліття, суд вважає обґрунтованими і такими, що підлягають задоволенню.

Керуючись ст.ст. 180,181,191 Сімейного Кодексу України, ст.ст. 10,11,60, 212-215 ЦПК України, суд-

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_3, аліменти на користь ОСОБА_1 на утримання сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 в розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку (доходу) відповідача, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з 18 серпня 2010 року і до досягнення дитиною повноліття .

Стягнути з ОСОБА_2 державне мито в розмірі 51 гривні та витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи у розмірі 120-00 гривень.

Рішення може бути оскаржене в апеляційний суд Харківської області через Московський районний суд м. Харкова протягом десяти днів з дня проголошення рішення.

Суддя Сиротников Р.Є.