Справа №2-615/11
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"18" листопада 2011 р. м. Носівка

Носівський районний суд Чернігівської області в складі:

головуючого-судді Кучерявця О.М.,

за участю секретаря Недолуги Д.С.,

позивача ОСОБА_1

та відповідачів ОСОБА_2 і ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 та ОСОБА_3 про визнання дій неправомірними та відшкодування матеріальної і моральної шкоди,

ВСТАНОВИВ:

Як в позовній заяві до суду, так і в судовому засіданні позивач просив визнати дії відповідачів неправомірними та стягнути з ОСОБА_2 та ОСОБА_3 на його користь матеріальну шкоду у розмірі 1 500 грн. та моральну шкоду в розмірі 1 000 грн., вказуючи, що в серпні 2011 року на його адресу надійшла судова повістка, якою він викликався до Носівського районного суду Чернігівської області для участі у розгляді справи про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП по факту нібито керування ним 15.08.2011 року о 15 год. 30 хв. мопедом "Дефіант" в с. Калинівка Носівського району, перебуваючи в стані алкогольного спяніння. Оскільки в час, який зазначений в протоколі про адміністративне правопорушення, він мопедом не керував і взагалі мопед у його володінні відсутній, він звернувся за допомогою до адвоката для вирішення питання закриття провадження по справі за відсутності в його діях складу правопорушення. 06.09.2011 року в судовому засіданні було встановлено, що 15.08.2011 року на мопеді "Дефіант" в стані алкогольного спяніння їхав ОСОБА_2 з ОСОБА_3, який був на мопеді в якості пасажира і коли їх зупинили працівники ДАІ ОСОБА_3 сказав ОСОБА_2, щоб той назвався іншим прізвищем і що йому нічого не буде. ОСОБА_2 дану пропозицію прийняв і назвався інспектору як ОСОБА_1, адже він його знав. Інспектор ДАІ склав протокол і вручив його копію ОСОБА_2 Дані обставини були також підтверджені інспектором ДАІ, який був залучений до участі в розгляді справи. Цими неправомірними діями відповідачів йому було заподіяно матеріальної шкоди у вигляді понесення витрат на послуги адвоката, який вивчав та надавав консультації відносно вирішення даної справи та встановлення в ній істини. Крім того, діями відповідачів йому заподіяно іще і моральну шкоду, яка полягає в моральних стражданнях, які він переніс з часу отримання ним судової повістки про виклик його до суду до вирішення цього питання на його користь в суді. Від цього в його родині стали відбуватися сварки з приводу виклику його до суду за наслідками начебто керуванням ним мопедом в нетверезому стані. Його численні відмовки та доказування своєї правоти змушували його по іншому організовувати своє життя та вживати додаткові зусилля для його організації. Враховуючи, що він проживає в селі, чутки про те, що його викликають до суду дійшли до його роботи, де він також мав виправдовуватися за те, чого не робив, а став заручником неправомірних дій відповідачів. Завдану йому шкоду відповідачі добровільно відшкодувати йому не бажають, тому він вимушений звернутися до суду з даним позовом.

На підтвердження обставин, викладених в позовній заяві, позивач приклав до неї докази, а саме, копію постанови Носівського районного суду Чернігівської області від 06.09.2011 року, оригінали договору про надання правових послуг адвоката від 20.08.2011 року, акту виконаних робіт та проведення оплати за роботу від 25.08.2011 року на суму 1576 грн., квитанції до прибуткового касового ордера № 134 від 25.08.2011 року про сплату ОСОБА_1 1 500 грн. за надання правової допомоги згідно договору від 20.08.2011 року.

Відповідач ОСОБА_2 в судовому засіданні позов визнав частково і пояснив, що дійсно 15.08.2011 року в передобідню пору він вживав спиртні напої, після чого керував мопедом "Дефіант", який належить ОСОБА_3 В якості пасажира на мопеді був ОСОБА_3, який знав, що він вживав спиртне і передав йому керування цим мопедом. Коли вони їхали на мопеді під його керуванням в с. Коломійцівка Носівського району, їх зупинили працівники ДАІ. В цей час ОСОБА_3 сказав йому, щоб він назвався іншим прізвищем і йому нічого не буде. Вони зупинились і він представився інспектору ДАІ як ОСОБА_1, якого він добре знає, так як живе з ним на одній вулиці, неподалік від нього. Інспектором ДАІ був складений протокол про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП на імя ОСОБА_1 в якому він від імені ОСОБА_1 написав власноручні пояснення про те, що він вживав пиво, після чого керував скутером та відмовляється від поїздки в лікарню для проходження медичного огляду на стан спяніння. В судовому засіданні по розгляду справи про адміністративне правопорушення він був допитаний як свідок і відразу зізнався у скоєному. В подальшому, за вчинення цього правопорушення він був притягнутий до адміністративної відповідальності. Позов він визнає частково, так як матеріальну та моральну шкоду, яку просить стягнути відповідач вважає значно завищеною.

Відповідач ОСОБА_3 в судовому засіданні позов не визнав взагалі і пояснив, що 15.08.2011 року, перед обідом, ОСОБА_2 керував належним йому мопедом "Дефіант" і він був на мопеді в якості пасажира. Про те, що ОСОБА_2 вживав спиртне йому відомо не було. В той день ОСОБА_2 допомагав ремонтувати йому автомобіль і вони з ним їхали на мопеді по мастило, коли в с. Коломійцівка Носівського району їх зупинили працівники ДАІ, які попросили ОСОБА_2 предявити документи, але документів у нього не було і вони запитали як його прізвище. ОСОБА_2 сказав, що його прізвище ОСОБА_1. ОСОБА_2 проживає в с. Калинівка, а він проживає в сусідньому с. Рівчак-Степанівка Носівського району. Так як прізвища ОСОБА_2 він не знав і думав, що ОСОБА_2 називають "Папенком" по-вуличному, він не заперечував, що його прізвище ОСОБА_1. Потім працівники міліції забрали ОСОБА_2 в службовий автомобіль для складання протоколу і що розповідав ним ОСОБА_2 в автомобілі йому невідомо. Тому позовні вимоги він не визнає повністю і просить відмовити в їх задоволенні.

Вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного.

Постановою Носівського районного суду Чернігівської області від 06.09.2011 року, копія якої додана позивачем до позовної заяви, справа про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 закрита за відсутністю події адміністративного правопорушення.

Згідно постанови Носівського районного суду Чернігівської області від 10.10.2011 року, копія якої мається у справі, ОСОБА_2 визнаний винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП за те, що 15.08.2011 року об 11 год. 30 хв. в с. Коломійцівка Носівського району Чернігівської області по вул.Олбинського, керуючи транспортним засобом (мопедом) "Дефіант", без державного номерного знаку, на пропозицію працівників ДАІ він відмовився від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан спяніння.

Згідно постанови Носівського районного суду Чернігівської області від 10.10.2011 року, копія котрої наявна у справі, ОСОБА_3 визнаний винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП за те, що 15.08.2011 року об 11 год. 30 хв. в с. Коломійцівка Носівського району Чернігівської області, він передав керування транспортним засобом (мопедом) "Дефіант", без державного номерного знаку, ОСОБА_2, який перебував, завідомо для нього, в стані алкогольного спяніння.

Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справ, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Частиною 4 статті 61 ЦПК України передбачено, що постанова суду у справі про адміністративне правопорушення обовязкова для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено постанову суду.

Суд знаходить підтвердженим повністю факт неправомірних дій ОСОБА_2, що підтверджується визнанням цього самим ОСОБА_2, а також постановами у справах про адміністративні правопорушення від 06.09.2011 року та 10.10.2011 року.

Однак, на думку суду, позивачем не доведено неправомірних дій зі сторони ОСОБА_3, оскільки факт того, що ОСОБА_3 говорив ОСОБА_2, щоб той на вимогу працівників ДАІ називався прізвищем ОСОБА_1 не доказано сукупністю наявних у справі доказів. Суд не бере до уваги пояснення ОСОБА_2, що ОСОБА_3 говорив йому назватися іншим прізвищем, так як воно не доведене наявними у справі доказами.

Згідно ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Статтею 1167 ЦК України передбачено, що моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини.

Суд вважає, що внаслідок неправомірних дій ОСОБА_2 ОСОБА_1 завдана матеріальна шкода, розмір якої в 1 500 грн. доведений повністю наявними у справі доказами.

Суд знаходить підтвердженим, що неправомірними діями ОСОБА_2 ОСОБА_1 завдана і моральна шкода, яка підлягає стягненню, виходячи з її глибини, з урахуванням принципів розумності та справедливості, у розмірі 500 грн.

Таким чином, позов ОСОБА_1 підлягає частковому задоволенню зі стягненням з ОСОБА_2 на його користь завданої ним позивачу матеріальної та моральної шкоди. В задоволенні решти позовних вимог слід відмовити за безпідставністю.

Згідно ст. 88 ЦПК України з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 підлягають стягненню також понесені ним витрати по сплаті судового збору та витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи.

На підставі вищевикладеного та керуючись ст. ст. 1166, 1167 ЦК України, ст. ст. 57, 60, 61, 209 ЦПК України,

РІШИВ:

Позов задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 матеріальну шкоду в розмірі 1 500 (одна тисяча пятсот) грн. та моральну шкоду в розмірі 500 (пятсот) грн.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 51 (пятдесят одну) грн. судового збору та 120 (сто двадцять) грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи.

В задоволенні решти частини позовних вимог відмовити.

Рішення може бути оскарженим до апеляційного суду Чернігівської області подачею апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні в судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя О.М. Кучерявець