АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХЕРСОНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа №22-3593 2011р. Головуючий в І інстанції: Терещенко О.Є. Категорія: 19 - 21 Доповідач: Закарян К.Г.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

2011 року серпня місяця 25 дня колегія суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду Херсонської області в складі:

Головуючого: Закарян К.Г. Суддів: Воронцової Л.П.

ОСОБА_1

при секретарі: Полікарповій І.О.

з участю адвоката: ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Херсоні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_3 на рішення Каховського міськрайонного суду Херсонської області від 05 липня 2011 року в справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4, ОСОБА_5 про встановлення факту проживання однією сімєю, визнання права спільної власності на майно та визнання правочину недійсним,

В С Т А Н О В И Л А:

У січні 2011 року ОСОБА_3 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_4, ОСОБА_5 про визнання права спільної власності на майно та визнання правочину недійсним. В судовому засіданні позивач доповнила позовні вимоги і просила суд також встановити факт її проживання однією сімєю з ОСОБА_4 посилаючись на те, що з 1994року проживає однією сімєю з ОСОБА_4 з яким ведуть спільне господарство, мають спільних дітей: сина ОСОБА_6 27.05.1996року народження та доньку ОСОБА_2 08.03.2008року народження. За час спільного проживання ОСОБА_4 за договором купівлі продажу придбав за їх спільні кошти 1/100 частину нежитлових будівель автобази, розташованої в м. Каховка, вул. Леніна №124. Відповідно до рішення виконкому Каховської міської ради від 28.08.2007року за № 410 в результаті зміни часток між співвласниками ОСОБА_4 видано свідоцтво про право власності на 7/100 часток комплексу будівель автобази, розташованої за адресою: м. Каховка, вул. Леніна №124.

16.10.2008року ОСОБА_4 за договором дарування подарував ОСОБА_5 7/100 часток комплексу будівель автобази, розташованої за адресою: м. Каховка, вул. Леніна №124, зазначений договір посвідчений нотаріусом без її письмової згоди чим порушено її права та права неповнолітніх дітей, оскільки про порушене право вона дізналася лише у 2011році позивач просила суд, встановити факт її проживання однією сімєю з ОСОБА_4, визнати спільною сумісною власністю подружжя 7/100 часток комплексу будівель автобази, розташованої за адресою: м. Каховка, вул. Леніна №124 та визнати недійсним договір дарування 7/100 часток комплексу будівель автобази, розташованої за адресою: м. Каховка, вул. Леніна №124, укладений 16.10.2008року між ОСОБА_4 та ОСОБА_5

Рішенням Каховського міськрайонного суду Херсонської області від 05 липня 2011 року у задоволенні позову відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_3 просить рішення суду скасувати і увалити нове рішення про задоволення позовних вимог в повному обємі, зазначаючи, що висновки суду у спірних правовідносинах не відповідають обставинам справи та вимогам цивільного законодавства.

Письмові заперечення на апеляційну скаргу до суду апеляційної інстанції не надходили.

Заслухавши доповідача, перевіривши законність та обґрунтованість судового рішення в межах, визначених ст. 303 ЦПК України, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Ухвалюючи рішення про відмову у задоволенні позову суд першої інстанції виходив із доведеності факту перебування ОСОБА_3 у фактичних шлюбних відносинах з відповідачем ОСОБА_4 проте даний факт не має для неї юридичного значення, оскільки позивачем не надано належних доказів на підтвердження того, що спірне майно було придбано внаслідок їх спільної праці.

Такий висновок суду є не правильним.

Відповідно до вимог ст.16,ст17, ст.18 Закону України Про власність, чинного на час виникнення спірних правовідносин, спільною сумісною власністю є: майно, нажите подружжям за час шлюбу; майно, придбане внаслідок спільної праці членів сімї, чи майно, що є у власності осіб, які ведуть селянське(фермерське ) господарство, якщо письмовою угодою відповідно між членами сімї чи членами селянського (фермерського) господарства не передбачено інше, або майно, придбане внаслідок спільної праці громадян, що обєдналися для спільної діяльності, коли укладеною між ними письмовою угодою визначено, що воно є спільною сумісною власністю.

Судом встановлено, що позивачка проживає однією сімєю з відповідачем ОСОБА_4 з 1994року по теперішній час, мають двоє неповнолітніх дітей, ведуть спільне господарство та побут і мають взаємні права та обовязки по відношенню один до одного. В цей період позивачка працювала і мала самостійний дохід.

06.11.2002року ОСОБА_4 за договором купівлі - продажу придбав за 12000грн. 1/100 частину комплексу нежитлових приміщень автобази, розташованої за адресою: м. Каховка, вул. Леніна №124, частка в якому збільшена до 7/100 часток на підставі рішення виконкому Каховської міської ради від 28.08.2007року за № 410 в звязку із зміною часток співвласників цього нерухомого майна.

Як пояснив відповідач ОСОБА_7 і зазначена обставина не спростована в процесі розгляду справи, внесені ним за спірне приміщення грошові кошти в рівній мірі є, як його заробленими грошовими коштами так і грошовими коштами позивачки.

Отже, оскільки передбаченою Законом України Про власністьумовою визнання майна спільною власністю, є його придбання внаслідок спільної праці членів сімї та зважаючи, що участь позивачки, як члена сімї ОСОБА_4 грошовими коштами у придбанні частини комплексу нежитлових приміщень автобази, розташованої за адресою: м. Каховка, вул. Леніна №124, доведена тому колегія суддів приходить до висновку, що у ОСОБА_3 виникло право власності на спірне майно в рівній з ОСОБА_4 частці.

За договором дарування від 16.10.2008року ОСОБА_4 передав 7/100 часток комплексу, нежитлових будівель автобази у власність ОСОБА_5

Оскільки ОСОБА_7 розпорядився спільним майном без згоди іншого співвласника, то ОСОБА_3 вправі оспорити вчинений ним правочин відповідно до вимог ч.4ст.369ЦК України, якою передбачено, що правочин щодо розпорядження спільним майном, вчинений одним із співвласників, може бути визнаний судом недійсним за позовом іншого співвласника, як правочин, що вчинений без необхідних повноважень.

Таким чином, висновок суду про необґрунтованість позовних вимог позивачки є таким, що не відповідає обставинам справи та нормам матеріального права, а тому рішення суду підлягає скасуванню з ухваленням нового про задоволення позовних вимог з наведених вище підстав.

На підставі Закону України Про власність, ст.369ЦК України, керуючись ст.ст.303,307,309,316ЦПК України, колегія суддів,

ВИРІШИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 задовольнити.

Рішення Каховського міськрайонного суду Херсонської області від 05 липня 2011 року скасувати і ухвалити нове.

Встановити факт спільного проживання ОСОБА_3 та ОСОБА_4 однією сімєю. Визнати право спільної власності за ОСОБА_3 та ОСОБА_4 на 7/100 часток комплексу будівель автобази, розташованої за адресою: м. Каховка, вул. Леніна №124.

Визнати недійсним договір дарування 7/100 часток комплексу будівель автобази, розташованої за адресою: м. Каховка, вул. Леніна №124, укладений 16.10.2008року між ОСОБА_4 та ОСОБА_5.

Рішення суду апеляційної інстанції набирає законної сили негайно з дня його проголошення і може бути оскаржено до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів, шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуючий:

Судді: