Справа № 22-ц-1512/2011 Провадження № Категорія цивільнаГоловуючий у I інстанції Литвиненко І.В. Доповідач - Лазоренко М. І.
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 серпня 2011 року м. Чернігів

АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРНІГІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ у складі:

головуючого - суддіОСОБА_1,
суддів:ОСОБА_2, ОСОБА_3
при секретарі:ОСОБА_4
за участю: представника ОСОБА_5 та ОСОБА_6 - ОСОБА_7, представника позивача - ОСОБА_8,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Чернігові цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_5 до якої приєднались ОСОБА_9 та ОСОБА_10 на рішення Деснянського районного суду м. Чернігова від 07 квітня 2011 року по справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю „ОТП Факторинг Україна до ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_9 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

в с т а н о в и в:

В апеляційній скарзі ОСОБА_5 просить скасувати рішення суду і винести нове рішення, яким відмовити в задоволенні позовних вимог, посилаючись на порушення судом норм матеріального права, а також невідповідність висновків суду обставинам справи.

Оскаржуваним рішенням Деснянського районного суду м. Чернігова від 07 квітня 2011 року позовні вимоги задоволено частково, стягнуто солідарно з ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_9 на користь ТОВ „ОТП Факторинг Україна заборгованість за кредитним договором № СМ-SMEN00/003/2008 від 14 березня 2008 року в сумі 1 295 171 грн. 92 коп., в задоволенні решти позовних вимог відмовлено, а також стягнуто судові витрати.

Апелянт не погоджується з висновком суду першої інстанції, що право вимоги по зобовязаннях ОСОБА_6 та ОСОБА_9 за договорами поруки, укладених в забезпечення виконання зобовязань ОСОБА_5 за кредитним договором, перейшло до ТОВ „ОТП Факторинг Україна, оскільки необхідною умовою виникнення у ТОВ „ОТП Факторинг Україна прав по зобовязанням до божників та поручителів є передача відповідних кредитних документів відповідно до акту і вказує, що в договорі купівлі-продажу кредитного портфелю не зазначено, що ТОВ „ОТП Факторинг передають права вимоги по всіх зобовязаннях клієнтів та поручителів перед банком, існуючих на момент укладення договору купівлі-продажу кредитного портфелю.

Також апелянт вказує, що згідно з додатком № 1 до договору купівлі-продажу кредитного портфелю передані кредитні документи та права вимоги лише по ОСОБА_5, а право вимоги до ОСОБА_9 та ОСОБА_6 не перейшли, і вважає, що при солідарному обовязку кредиторові надається право на власний розсуд вимагати виконання зобовязання в повному обсязі або частково від усіх боржників разом або окремо з кожного, а тому договір поруки є окремим зобовязанням кожного поручителя.

Крім того, апелянт наголошує на тому, що позивачем пропущений строк звернення до суду, передбачений ст.ст. 258, 262 ЦК України, щодо стягнення пені, оскільки датою звернення ТОВ „ОТП Факторинг про стягнення заборгованості є 06.04.2011 року, а право на стягнення пені перейшло лише 29.04.2011 року, а тому, на думку апелянта, сума пені не підлягає стягненню.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення учасників судового розгляду, дослідивши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає відхиленню, а рішення суду першої інстанції залишенню без змін, виходячи з наступних підстав.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що відповідач зобовязань за кредитним договором не виконував, внаслідок чого виникла заборгованість, яка має бути стягнута в солідарному порядку з ОСОБА_5, як позичальника, та ОСОБА_9 і ОСОБА_6 як поручителів за кредитним договором.

З таким висновком суду погоджується і апеляційний суд, оскільки він відповідає обставинам справи та вимогам закону.

Судом по справі вірно встановлено, що 14 березня 2008 року між ПАТ „ОТП Банк та ОСОБА_5 був укладений кредитний договір відповідно до якого «ОТП Банк» надав ОСОБА_5Г, трьома траншами, грошові кошти в сумі 150000 доларів США зі сплатою відсотків за користування кредитом з кінцевим терміном повернення 14 березня 2023 року.

Також судом 1 інстанції вірно встановлено, що ОСОБА_5 не виконував передбачені кредитним договором та графіком зобовязання по своєчасній оплаті кредиту та нарахованих відсотків. Загальна сума боргу за кредитним договором від 14 березня 2008 року станом на 08 квітня 2010 року складала 155405,99 доларів США , що складається із заборгованості за кредитом 142456,98 доларів США, заборгованості по несплаченим відсоткам за користування кредитом 12949,01 доларів США та пені за прострочення виконання зобовязань - 57409 грн. 83 коп.

Зазначена сума заборгованості по кредиту, несплачених по ньому відсотках та пені підтверджується наданими суду розрахунками та графіком погашення кредиту, який є невідємною частиною кредитного договору і зазначені докази апелянтом жодним чином не спростовані.

Таким чином ОСОБА_5 не виконав взяті на себе зобовязання, чим порушив умови кредитного договору, та вимоги передбачені ст.ст. 526, 1048, 1050, 1054 ЦК України, а тому повинен нести ці вільно - правову відповідальність передбачену кредитним договором та нормами цивільного законодавства, які регулюють наведені право відносини.

Відповідно до ч.ч 1,2 ст. 553 ЦК України за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов'язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов'язання боржником. Порукою може забезпечуватися виконання зобов'язання частково або у повному обсязі.

Відповідно до ч. 1 ст. 554 ЦК України у разі порушення боржником зобовязання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову відповідальність поручителя.

В забезпечення виконання зобовязань за даним кредитним договором 14 березня 2008 року між ПАТ „ОТП Банк та ОСОБА_9 та ОСОБА_6 були укладені договори поруки. Відповідно до умов яких останні зобовязались відповідати перед банківською установою за виконання ОСОБА_5 зобовязань за кредитним договором.

Відповідно до п.п. 1.1, 1.2 поручитель та боржник відповідають як солідарні боржники, що означає, що кредитор може звернутись з вимогою про виконання боргових зобовязань як до боржника, так і до поручителя, чи до обох одночасно.

Враховуючи, що відповідач зобовязань за кредитним договором не виконував належним чином, суд 1 інстанції обґрунтовано стягнув солідарно з позичальника та поручителів заборгованість за кредитними договором.

Також суд 1 інстанції, у відповідності до вимог законодавства стягнув з відповідачів заборгованість за кредитним договором на користь ТОВ „ОТП Факторинг Україна, оскільки 29 квітня 2009 року між ПАТ „ОТП Банк та ТОВ „ОТП Факторинг Україна був укладений договір купівлі-продажу кредитного портфелю, відповідно до умов якого ПАТ „ОТП Банк передало, а ТОВ „ОТП Факторинг Україна придбало права на кредитний портфель, який включає в себе кредитні договори, а покупець приймає такий кредитний портфель та зобовязується сплатити на користь продавця винагороду.

Крім того, відповідно до додатку №1 до договору купівлі-продажу кредитного портфелю, до ТОВ „ОТП Факторинг Україна перейшло право вимоги за кредитним договором № СМ-SMEN00/003/2008 від 14 березня 2008 року між ПАТ „ОТП Банк та ОСОБА_5

Доводи апеляційної скарги ОСОБА_5, що банк має право вимоги лише до нього як боржника, а не до поручителів, апеляційний суд не може взяти до уваги, так як матеріалами справи підтверджено і не заперечується сторонами, що зобовязання за кредитним договором не виконано в повному обсязі, так як кошти позичальником не повернуті. Зазначене свідчить про те, що договори поруки продовжують діяти і ОСОБА_9 та ОСОБА_6 від відповідальності по зобовязанням ОСОБА_5 не звільнені.

Крім того, відповідно до ст. 1 договору купівлі-продажу кредитного портфелю, кредитний портфель це право вимоги до боржників (їх поручителів) щодо сплати загальної суми заборгованості боржників перед продавцем за кредитними договорами, яка включає суму основного боргу, проценти нараховані на суму боргу та будь-які штрафні санкції на дату набрання чинності.

Відповідно до положень ст. 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобовязанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Отже, з огляду на викладене вище, апеляційний суд вважає, що суд першої інстанції правомірно задовольнив позовні вимоги, стягнувши на його користь з боржника та поручителів в солідарному порядку суму заборгованості по невиплаченим кредитним коштам, відсоткам та пені.

За таких обставин, апеляційна скарга підлягає відхиленню з наведених вище підстав, а рішення суду залишенню без змін, оскільки воно ухвалено з додержанням норм матеріального та процесуального права, а доводи апеляційної скарги не містять передбачених законом підстав для його скасування.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 308, 313 - 315, 317, 319, 324 ЦПК України, апеляційний суд,-

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_5 відхилити.

Рішення Деснянського районного суду м. Чернігова від 07 квітня 2011 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення, може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий:Судді: