Справа № 2-3933/11
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 листопада 2011 року Павлоградський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі: головуючого - судді Кругового О.О., при секретарі Хоменко Н.Ю., за участю представника позивача ОСОБА_1, відповідача ОСОБА_2, представника відповідача адвоката ОСОБА_3, розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Павлограді Дніпропетровської області цивільну справу за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_2 про усунення перешкод у користуванні земельною ділянкою,

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернувся до суду з позовом про усунення перешкод у користуванні земельною ділянкою, просив суд визнати неправомірними дії відповідача щодо встановлення огорожі з шиферу висотою 1,70 метрів на межі суміжної земельної ділянки, що розташована у м. Павлограді по вул.. Корчагіна, 65 та зобовязати відповідача щодо приведення огорожі до висоти 1,20метрів або конструкції огорожі із сітки «рабиця»на межі земельної ділянки, що належить їй на праві приватної власності та стягнути з відповідача судові витрати по справі.

В судовому засіданні представник позивача, підтримав позовні вимоги, просив їх задовольнити, посилаючись на доводи приведені в позові та на свої пояснення надані у судовому засіданні.

Відповідач та його представник в судовому засіданні заперечували проти задоволення позову, зазначивши про те, що огорожа встановлена правомірно, прав позивачки вона не порушує, просили суд відмовити у задоволені позову.

Вислухавши пояснення учасників процесу, дослідивши матеріали справи та аналізуючи все у своїй сукупності, зважаючи на те, що представнику позивача було розяснено право змінити, уточнити, доповнити заявлені вимоги та процесуальні наслідки невиконання вказаних дій; що сторонам по справі було розяснено положення ст. 137 ЦПК України, суд прийшов висновку що позовні вимоги підлягають задоволенню частково за наступних обставин.

Відповідно до ст.ст.3,4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушних, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб у спосіб, визначений законами України.

Згідно ст.11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Так, у відповідності до ст. 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

На підставі ст. 41 Конституції України та ст. 321 ЦК України, право власності є непорушним та ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійснені.

Судом встановлено, що позивачка ОСОБА_5 є власником земельної ділянки розміром 860 м.кв., розташованої за адресою м. Павлоград, вул.. Корчагіна, 65, що підтверджується Державним актом на право приватної власності на землю, виданого на підставі рішення 10 сесії 13-го скликання Павлоградської міської ради «Про надання земельних ділянок у приватну власність та тимчасове користування»за № 148-ХХХІІІ від 25.04.2000року (а.с.6,7).

Відповідач ОСОБА_2 мешкає за адресою м. Павлоград, вул.. Корчагіна, буд. 30 та є сусідом позивача по межі. У 2010році відповідач побудував огорожу з шиферу висотою 1,70 метрів, чим порушує права позивачки у володінні та користування земельної ділянкою, так як посаджені овочі затінені огорожею та на ділянці відсутні промені сонця. В звязку з чим, позивачка не може нормально користуватись земельною ділянкою та змушена звернутись до суду з даним позовом.

Зважаючи на вищезазначене, Павлоградським міським відділом містобудування та архітектури ОСОБА_2 були надані приписи щодо приведення огорожі до висоти 1,20метрів або конструкція забору повинна бути із сітки «рабиця», так як вона порушує Правила забудови міста Павлограда, які затверджені рішенням сесії міської ради від 31.07.2007року № 352 (а.с.8).

Однак, до теперішнього часу відповідач відмовляється привести встановлену огорожу, у відповідності до норм чинного законодавства.

Згідно ст. 91 Земельного Кодексу України, власники земельних ділянок зобовязані не порушувати прав власників суміжних земельних ділянок.

У відповідності до ч.2 ст. 152 Земельного Кодексу України, власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не повязані з позбавленням права володіння земельною ділянкою.

Як передбачає ст. 20 Закону України «Про планування і забудову території»нормативне регулювання планування, забудови та іншого використання територій полягає у прийнятті нормативно-правових актів, зокрема державних будівельних норм, відомчих нормативних документів, регіональних і місцевих правил забудови.

Стаття 22 Закону України «Про планування і забудову території»закріплює за радами міст районного значеннями розробленя місцевих правил забудови.

Місцевими правилами забудови встановлюється порядок вирішення питань розміщення об'єктів містобудування та надання вихідних даних для їх проектування.

Рішенням Павлоградської міської ради Дніпропетровської області від 31.07.2007 року № 352 були затверджені Правила забудови в м.Павлограді п.10.15. якого встановлено, що ділянки індивідуальних житлових будинків повинні бути огорожені та висота огорожі між суміжними ділянками не повинна перевищувати 1,20м.

Таким чином, суд погоджується з доводами представника позивача стосовно того, що огорожа, встановлена відповідачем порушує Правила забудови м. Павлограда, які затверджені рішенням сесії міської ради від 31.07.2007року № 352.

Правилами передбаченими ст. 10 ЦПК України на сторони покладається обовязок довести за допомогою належних та допустимих доказів, з урахуванням положень ст. ст. 57-59 цього ж Кодексу, зазначені ними обставини.

З огляду на вищезазначене, суд не бере до уваги доводи відповідача та його представника надані ними в обгрунтування своїх заперечень, оскільки вони правового значення для вирішення зазначеного правового спору не мають, зазначені посилання є необґрунтованими.

Натомість, суд, вважає, що представником позивача надано достатньої доказів на підтвердження позовних вимог в частині зобовязання відповідача привести огорожу земельної ділянки у відповідність до Правил забудови м. Павлограда, в частині приведення огорожі до висоти 1,20метрів оскільки вони відповідають встановленим правилам забудови, однак вимоги з приводу приведення огорожі з конструкції огорожі із сітки «рабиця»на межі земельної ділянки не підлягають задоволенню.

Згідно ч.1 ст. 88 ЦПК України, стороні на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтвердженні судові витрати. Так, з відповідача повинно бути стягнуто витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи у розмірі 137,00грн. та судовий збір у сумі 8,50грн, а разом 45,50грн., понесені позивачем при подачі позову.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 10, 60, 209, 212-215 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позовну заяву ОСОБА_4 до ОСОБА_2 про усунення перешкод у користуванні земельною ділянкою задовольнити частково.

Зобовязати ОСОБА_2 привести огорожу земельної ділянки, що межує з земельною ділянкою будинку №65 по вул.. Корчагіна м.Павлограда Дніпропетровської області у відповідності до п. 10.15 Правил забудови в м.Павлограді, затверджених рішенням Павлоградської міської ради Дніпропетровської області 21 сесії V скликання від 31.07.2007року №375, а саме зменшивши її висоту до одного метра 20 сантиметрів.

В іншій частині позову у задоволені відмовити.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_4 понесені нею судові витрати у сумі 45 гривень 50 копійок.

Рішення суду може бути оскаржене до апеляційного суду Дніпропетровської області протягом десяти днів з дня його проголошення через Павлоградський міськрайонний суд Дніпропетровської області шляхом подачі апеляційної скарги, а особи, які не були присутні при його оголошення, протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя: ОСОБА_6