Номер провадження:22-ц/1753/11
Головуючий у першій інстанції Домусчі
Доповідач Комаровська Н. В.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24.05.2011 року м. Одеса

Колегія суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду Одеської області в складі:

Головуючого Комаровської Н.В.,

Суддів Гончаренко В.М., Короткова В.Д.,

З участю секретаря Возіян Д.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 міської ради про визнання права власності за апеляційною скаргою виконкому ОСОБА_2 міської ради на рішення Київського районного суду м.Одеси від 08.02.2008 р.,-

в с т а н о в и л а :

22.01.2008р. ОСОБА_1 звернувся з позовом до ОСОБА_2 міськради про визнання права власності і в обґрунтування своїх вимог посилався на те,що 24.05.1996р. за договором купівлі-продажу він придбав будинок № 52-А по вул.Авдєєва-Чорноморського м.Одеси.

Він є власником і земельної ділянки площею 0,10 га,на якій розташований зазначений будинок,що підтверджується державним актом від 31.12.2002р.

Цільове призначення земельної ділянки будівництво та обслуговування житлового будинку і господарських будівель.

В 2006р. він самовільно збудував будинок на належній йому земельній ділянці,який за висновоком ПП «Геолбуд» відповідає СНіПу «Жилові будівлі».

Новостворений будинок має площу 182,1 кв.м.,з них житлова площа - 76,7 кв.м.,підсобна 105,4 кв.м.

Позивач просив визнати за ним право власності за споруджений житловий будинок,посилаючись на те,що право на новостворене майно виникає з моменту завершення будівництва.

Представник ОСОБА_2 міськради в судове засідання не з*явився.

Заочним рішенням Київського районного суду м.Одеси від 08.02.2008р. позов задовлений.

В апеляційній скарзі виконком ОСОБА_2 міськради просить про скасування рішення та ухвалення нового рішення про відмову в позові,мотивуючи тим,що суд порушив норми процесуального та матеріального права.

Заслухавши доповідь судді-доповідача,заперечення на апеляційну скаргу,розглянувши матеріали справи,перевіривши законність та обґрунтованість

______________________________________________________________________

Головуючий 1 інстанції Домусчі С.Д. Справа № 22ц-1753/2011

Доповідач Комаровська Н.В. Категорія - 5

рішення в межах апеляційної скарги та заявлених вимог,колегія суддів дійшла висновку про задоволення апеляційної скарги з таких підстав.

Задовольняючи позов ОСОБА_1,суд виходив з того,що житловий будинок зведений на належній йому земельній ділянці без порушення державних будівельних, санітарних норм та прав інших осіб,тому можливо визнати за позивачем право власності на нього.

З таким висновком судів погодитись не можна.

За положеннями ч. 2 ст. 6 Конституції України органи законодавчої, виконавчої та судової влади здійснюють свої повноваження в установлених цією Конституцією межах і відповідно до законів України.

За змістом ст. 31 Закону України від 21 травня 1997 року «Про місцеве самоврядування в Україні» прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом обєктів у порядку, встановленому законодавством, відноситься до відання виконавчих органів сільських, селищних, міських рад.

Згідно зі ст. 9 Закону України від 20 травня 1999 року «Про архітектурну діяльність» будівництво (нове будівництво, реконструкція, реставрація, капітальний ремонт) об'єкта архітектури здійснюється відповідно до затвердженої проектної документації, державних стандартів, норм і правил, місцевих правил забудови населених пунктів у порядку, визначеному ст. 24 Закону України «Про планування і забудову територій» , тобто заінтересовані особи зобов'язані отримати від виконавчих органів відповідних рад, Київської та Севастопольської міської державної адміністрацій, у разі делегування їм таких повноважень відповідними радами дозвіл на будівництво об'єкта містобудування.

Статтею 29 Закону «Про планування та забудову територій» визначено, що дозвіл на виконання будівельних робіт надається інспекціями державного архітектурно-будівельного контролю, які ведуть реєстр наданих дозволів, надається на підставі проектної документації, погодженої та затвердженої в порядку, визначеному законодавством. Здійснення будівельних робіт на обєктах містобудування без дозволу на виконання будівельних робіт або його перереєстрації, а також здійснення не зазначених у дозволі будівельних робіт вважається самовільним будівництвом і тягне за собою відповідальність згідно з законодавством.

Відповідно до ст. 18 Закону України «Про основи містобудування» будівництво обєктів містобудування незалежно від форм власності здійснюється з дозволу відповідних рад.

Закінчені будівництвом обєкти підлягають прийняттю в експлуатацію в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до чч. 1, 2, 3, 7 ст. 376 ЦК України житловий будинок, будівля, споруда, інше нерухоме майно вважається самочинним будівництвом, якщо вони збудовані або будуються на земельні ділянці, що не була відведена для цієї мети, або без належного дозволу чи належно затвердженого проекту, або з істотними порушеннями будівельних норм і правил . Особа, яка здійснила або здійснює самочинне будівництво нерухомого майна, не набуває права власності на нього . Право власності на самочинно збудоване нерухоме майно може бути за рішенням суду визнане за особою, яка здійснила самочинне будівництво на земельній ділянці, що не була їй відведена для цієї мети, за умови надання земельної ділянки у встановленому порядку особі під уже збудоване нерухоме майно. У разі істотного відхилення від проекту, що суперечить суспільним інтересам або порушує права інших осіб, істотного порушення будівельних норм і правил суд за позовом відповідного органу державної влади або органу місцевого самоврядування може постановити рішення, яким зобовязати особу, яка здійснила (здійснює) будівництво, провести відповідну перебудову.

Аналіз указаних норм дає підстави для висновку, що визнання судом права власності на самочинне будівництво можливе у тому разі, якщо в прийнятті такого обєкта в експлуатацію було незаконно відмовлено та за умови дотримання визначених законом вимог, які необхідні для прийняття в експлуатацію закінченого будівництвом обєкта.

Судом установлено, що ОСОБА_1 на підставі державного акту на право власності на земельну ділянку від 31 грудня 2002 року належить земельна ділянка площею 0,10 га із цільовим призначенням - для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд - за вищевказаною адресою.

Згідно з висновком ПП «Геолбуд» споруджений позивачем житловий будинок відповідає СНІПу «Житлові будівлі».

Разом з тим, матеріали справи не містять будь-яких даних щодо звернення позивача до органів місцевого самоврядування про прийняття в експлуатацію спірного житлового будинку, а також про відмову цих органів у його вирішенні.

Позивач пояснив,що до компетентних органів з приводу прийняття в експлуатацію будинку та оформлення права власності на нього він не звертався.

Незважаючи на це, суд поклавши в основу рішення висновок ПП «Геолбуд», не урахував, що у справі відсутні висновки державних органів (відділу архітектури і будівництва, органів пожежного та санітарного нагляду тощо) з питань відповідності будівництва об'єкта архітектури проектній документації, державним стандартам, нормам і правилам, місцевим правилам забудови населених пунктів.

Крім того,вирішуючи спір,суд не надав належної оцінки тому факту,що позивач,який збудував будинок на належній йому земельній ділянці, визначив відповідачем ОСОБА_2 міську раду,в той час як відповідно до ст.31 Закону»Про місцеве самоврядування в Україні» та п.4.4. Положення про виконавчий комітет ОСОБА_2 міськради № 94-ХХШ до компетенції виконкому ОСОБА_2 міськради відноситься здійснення у встановленому порядку державного контролю за дотриманням законодавства,затвердженої містобудівної документації при здійсненні планування та забудови відповідних територій та вирішення у відповідності із законодавством спорів з питань містобудування,зокрема,участь у прийнятті в експлуатацію закінчених будівництвом об*єктів в порядку,встановленому законом.

Суд не обговорив питання про заміну неналежного відповідча або притягнення до участі співвідповідача в порядку ст.33 ЦПК України.

При таких обставинах неможна вважати законним та обґрунтованим оскаржуване рішення,яке підлягає скасуванню з ухвалення нового рішення про відмову в задоволенні позову на підставі п.4 ч.1 ст.309 ЦПК України в зв*язку із неправильним застосуванням норм матеріального права.

Керуючись ст.ст.307 ч.1.п.2,309 ч.1 п.п.3,4 ЦПК України,колегія суддів,-

в и р і ш и л а :

Апеляційну скаргу виконкому ОСОБА_2 міськради задовільнити,рішення Київського районного суду м.Одеси від 08.02.2008р. скасувати.

В позові ОСОБА_1 до ОСОБА_2 міськради про визнання права власності відмовити.

Рішення набирає законної сили з моменту проголошення.

Рішення може бути оскаржено в касаційному порядку протягом двадцяти днів шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуючий ( підпис) Н.В.Комаровська

Судді: ( підпис) ОСОБА_3

( підпис) ОСОБА_4