Апеляційний суд Київської області
УХВАЛА

Іменем України

30.05.11 року колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Київської області у складі:

головуючого : Воробйової Н.С.

суддів: Рудніченко О.М.., ОСОБА_1

при секретарі : Бобку О.В.

розглянула у відкритому судовому засіданні в м.Києві цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2, ОСОБА_3 на рішення Києво-Святошинського суду від 17 лютого 2011 року у справі за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про стягнення коштів за попереднім договором.

Встановила :

У грудні 2007 року позивач звернувся до суду з названим позовом.

Посилався на те, що 17.07.2007 року між ним та відповідачем ОСОБА_2 було укладено попередній договір, згідно якого позивач зобов»язався купити, а відповідач продати об»єкт нерухомості-земельну ділянку та житловий будинок за адресою Київська обл..,Києво-Святошинський район, с.Жорнівка, вул.Комсомольська,45.

Договір купівлі-продажу необхідно було укласти та нотаріально посвідчити у строк не пізніше 14.10.2007 року, що відображено у п.1 договору.

На підтвердження своїх намірів позивач передав відповідачу кошти в сумі 202000 грн.

Проте у встановлений попереднім договором строк ОСОБА_2 свої зобов»язання не виконав, договір купівлі-продажу укладений та нотаріально засвідчений не був. Одержані кошти добровільно не повернув.

Позивач просив стягнути з відповідача 202000 грн. основного боргу, 202 000 матеріальних збитків, 4040 витрат за правову допомогу та судові витрати в сумі 1730 грн.

Рішенням Києво-Святошинського районного суду від 04.04.2008 року позов ОСОБА_4задоволено у повному обсязі.

Ухвалою Києво-Святошинського районного суду від 04.04.2008 року дане рішення скасовано за ново виявленими обставинами.

Ухвалою Києво-Святошинського районного суду від 04.02.2011 року до участі у справі у якості співвідповідача залучено ОСОБА_3- дружину відповідача.

У ході розгляду справи позивач уточнив та збільшив позовні вимоги та просив суму боргу стягнути з відповідачів солідарно, а також в порядку ст..625 ЦК України стягнути суму інфляційних нарахувань за весь час прострочення, що становить 1174 дні За період з 14.10.2007 року по 31.12.2010 року у розмірі 123018 грн. та 3% річних від простроченої суми, що становить 19488,40 грн., у звязку з несвоєчасним повернення авансу в сумі 202000 грн.

Рішенням Києво-Святошинського районного суду Київської області від 17.02.2011 року позов задоволено.

Стягнуто солідарно з відповідачів на користь позивача суму 404 000 грн. та судові витрати ( державне мито 1700 грн., 30 грн. ІТЗ, 4040 грн. за надання правової допомоги).

Додатковим рішенням Києво-Святошинського районного суду Київської області від 18.02.2011 року стягнуто солідарно з ОСОБА_2, ОСОБА_3 на користь ОСОБА_4 суму інфляційних нарахувань в розмірі 123 018 грн., а також 3% річних від простроченої суми, що становить 19 488,40 коп.

В апеляційній скарзі відповідачі просять скасувати рішення Києво-Святошинського суду від 17.02.2011 року та ухвалити нове рішення, яким відмовити позивачу у задоволенні позову.

Апеляційна скарга відповідачів на додаткове рішення суду від 18.02.2011 року ухвалою судді апеляційного суду Київської області від 01.04.2011 року залишена без розгляду на підставі ст..73, ч.3 ст.294 ЦПК України та не є предметом даного апеляційного розгляду.

Апеляційна скарга на рішення Києво-Святошинського суду від 17.02.2011 року підлягає до задоволення частково з таких підстав.

По справі встановлено, що 17.07.2007 року між ОСОБА_4 та відповідачем ОСОБА_2 було укладено попередній договір, згідно якого позивач зобов»язався купити, а відповідач продати об»єкт нерухомості-земельну ділянку та житловий будинок за адресою Київська обл., Києво-Святошинський район, с.Жорнівка, вул.Комсомольська,45.

Згідно п.1 попереднього договору сторони домовилися укласти та нотаріально посвідчити договір купівлі-продажу у строк не пізніше 14.10.2007 року (а.с.12-13).

На підтвердження своїх намірів до нотаріального посвідчення договору покупець передав, а продавець отримав суму 202 000 грн., яка за середнім курсом комерційних банків м.Києва еквівалентна 40 000 дол. (п.4 договору , а.с.12).

Сторони зазначили, що ця сума підлягає заліку в ціну земельної ділянки та житлового будинку при укладанні та підписанні основного договору.

У зазначений строк договір купівлі- продажу укладений не був. Суму коштів в розмірі 202 000 грн., отриманих відповідачем за попереднім договором і яка підлягала заліку при укладанні та підписанні основного договору, відповідач не повернув.

Ухвалюючи рішення про задоволення вимог позивача, суд обґрунтовано виходив з положень ст..635 ЦК України та п.4 ст.65 СК України та дійшов правильного висновку, що відповідачем ОСОБА_2 порушено умови попереднього договору: до 14.10.2007 року договір купівлі-продажу земельної ділянки та житлового будинку укладено та нотаріально посвідчено не було, а тому сума, що була передана відповідачу позивачем за попереднім договором в розмірі 202 000 грн. підлягає стягненню на користь останнього. Оскільки попередній договір був укладений та нотаріально посвідчений за згодою дружини відповідача, сума боргу підлягає стягненню з відповідачів солідарно.

Посилання відповідачів на ту обставину, що основний договір не було укладено з вини покупця ОСОБА_4 , який не виявляв зацікавленості до укладання договору та відмовлявся прибути до нотаріуса у передбачений в попередньому договорі строк, спростовується матеріалами справи, зокрема поясненнями ОСОБА_2 в судових засіданнях та наданих останнім суду документах, які свідчать про те, що основний договір між сторонами не було укладено з тих причин, що продавець не зміг належним чином та своєчасно оформити документацію на земельну ділянку, в т.ч. і державний акт на право власності на землю.

Встановлено, що відповідно до умов попереднього договору від 17.07.2007 року до нотаріального посвідчення договору покупець передав, а продавець отримав суму 202000 грн., яка за середнім курсом комерційних банків м.Києва еквівалентна 40000 дол. (п.4 договору , а.с.12).

Сторони зазначили, що ця сума підлягає заліку в ціну земельної ділянки та житлового будинку при укладанні та підписанні основного договору.

Частина 2 ст.570 ЦК України встановлює презумпцію авансу, якщо у правочині не визначено, що така сума є завдатком.

У даному випадку, сума 202 000 грн. не визначена сторонами як завдаток, а тому колегія вважає, що ця сума була авансом та виконувала функцію попередньої оплати, яка в подальшому підлягала заліку в рахунок ціни вартості земельної ділянки та житлового будинку.

Згідно до умов попереднього договору ( п.6) , укладеного між сторонами, у разі односторонньої відмови продавцем від укладання основного договору, неподання ним перерахованих у цьому договорі документів, необхідних для нотаріального посвідчення основного договору, невиконання інших умов договору та за наявності інших обставин, внаслідок яких основний договір не буде укладений з вини продавця, продавець негайно повертає покупцю 202 000 грн., одержані в рахунок ціни земельної ділянки та житлового будинку, а також відшкодовує покупцю матеріальні збитки, суму яких сторони визначили у розмірі 202 000 грн.

Дане свідчить про те, що за умовами попереднього договору, у випадку порушення боржником зобов»язання, сторони визначили право кредитора на відшкодування збитків.

В розумінні ст..623 ЦК України позивач не надав суду будь-які докази, що свідчать про збитки, завдані йому у зв»язку з порушеннями відповідачами зобов»язань.

Умовами попереднього договору від 17.07.2007 року стягнення неустойки за порушення продавцем своїх зобов»язань не передбачено, позивач такі вимоги не заявляв.

А тому, рішення суду в частині стягнення з відповідачів неустойки в сумі 202 000 грн. не ґрунтується на матеріалах справи та вимогах закону.

Рішення суду в цій частині не може бути залишеним без змін та підлягає скасуванню.

По справі слід ухвалити нове рішення, яким задовольнити частково позовні вимоги ОСОБА_4, а саме : в частині вимог щодо стягнення 202 000 грн. , переданих позивачем як аванс за попереднім договором та судових витрат ( судовий збір, витрати на ІТЗ, витрати на правову допомогу).

Вимоги щодо стягнення з відповідачів на користь позивача збитків у сумі 202000 грн. задоволенню не підлягають.

Керуючись ст..ст.307,309 ЦПК України, колегія

Вирішила :

Апеляційну скаргу задовольнити частково.

Рішення Києво-Святошинського районного суду від 17 лютого 2011 року скасувати та ухвалити нове рішення.

Позов ОСОБА_4 задовольнити частково.

Стягнути солідарно з ОСОБА_2, ОСОБА_3 на користь ОСОБА_4 202 000 грн. та судові витрати - 1700 грн. державного мита, 30 грн. витрат на ІТЗ, 4040 грн. витрат на правову допомогу.

Рішення набирає законної сили з моменту його проголошення і може бути оскаржене у касаційному порядку протягом двадцяти днів.

Головуючий

Судді -