АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Категорія № 41 (3) інстанції- Прасолов В.М.
Доповідач - Ляховська І.Є.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 грудня 2011 року м. Кривий Ріг

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Дніпропетровської області в складі :

головуючого - судді Ляховської І.Є.,

суддів - Барильської А.П., Карнаух В.В.,

при секретарі - Алісовій Т.С.,

за участю - позивача ОСОБА_1 та її представника

ОСОБА_2, третьої особи ОСОБА_3

Матвійовича,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кривому Розі цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу від 01 листопада 2011 року по справі за позовом ОСОБА_1 до Виконавчого комітету Саксаганської районної у місті ради м. Кривого Рогу (треті особи - ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, Служба у справах дітей Виконавчого комітету Саксаганської районної у місті ради м. Кривого Рогу) про встановлення факту, що має юридичне значення, визнання права користування житловим приміщенням та визнання ордеру недійсним, -

ВСТАНОВИЛА:

У вересні 2010 року ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до

Комунального підприємства «Житлово-експлуатаційна організація № 35»

(далі по тексту - КП «ЖЕО № 35») про встановлення факту, що має

юридичне значення, та визнання права користування житловим

приміщенням. В обґрунтування позовних вимог зазначила, що з травня 2000 року вона проживала без реєстрації шлюбу з ОСОБА_6 у квартирі № 28 будинку № 8 по проспекту 200-річчя ОСОБА_7 в м. Кривому Розі, договір найму якої був оформлений на матір ОСОБА_6 - ОСОБА_8 Після смерті останньої у березні 2010 року ОСОБА_6 були подані документи до КП «ЖЕО № 35» для зміни договору найму. Разом з цим вони планували офіційно оформити шлюб та зареєструвати її у

зазначеній квартирі, однак 09 червня 2010 року її чоловік несподівано помер.

06 серпня 2010 року адміністрація відповідача вручила їй повідомлення з вимогою у триденний термін звільнити житлове приміщення, в якому вона проживає. Вважає, що має право користуватися квартирою, тому просила суд встановити факт її проживання з ОСОБА_6 однією сім'єю без шлюбу та визнати за нею право користування двокімнатною квартирою № 28 у будинку № 8 по проспекту 200-річчя ОСОБА_7 в м. Кривому Розі.

Ухвалою Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу від 03 грудня 2010 року відповідача змінено на Виконавчий комітет Саксаганської районної у місті ради м. Кривого Рогу.

Ухвалою суду від 15 лютого 2011 року до участі у справі в якості третіх осіб до участі у справі залучено ОСОБА_3, ОСОБА_4, та ОСОБА_5, а також орган опіки та піклування Виконавчого комітету Саксаганської районної у місті ради м. Кривого Рогу.

Під час розгляду справи ОСОБА_1 доповнила свої позовні вимоги вимогою про визнання недійсним ордеру, виданого на ОСОБА_3 та членів його сім'ї на квартиру № 28 у будинку № 8 по проспекту 200-річчя ОСОБА_7 в м. Кривому Розі.

Рішенням Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу від 01 листопада 2011 року позовні вимоги ОСОБА_1 задоволені частково, встановлено факт її проживання однією сім'єю без шлюбу з ОСОБА_6 в період з січня 2004 року по 09 червня 2010 року, в іншій частині позову відмовлено.

В апеляційній скарзі позивачка ОСОБА_1 ставить питання про скасування рішення суду та задоволення позовних вимог в повному обсязі, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права. Зокрема, на її думку, суд неправомірно відмовив їй у задоволенні інших позовних вимог, не звернув увагу, що згідно чинного законодавства вона має право на користування спірною квартирою, а також не врахував, що ордер на квартиру видано відповідачем ОСОБА_3 та членам його сім'ї незаконно.

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах заявлених вимог та доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, шо апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що позивачка ОСОБА_1 перебувала у фактичних шлюбних відносинах з ОСОБА_6 та мешкала разом з ним без реєстрації у спірній неприватизованій двокімнатній квартирі № 28 будинку № 8 по проспекту 200-річчя ОСОБА_7 в м. Кривому Розі, основним квартиронаймачем якої була мати останнього -ОСОБА_9.

ОСОБА_9 померла 10 лютого 2010 року, а 09 червня 2010 року

помер ОСОБА_6

Отримавши 06 серпня 2010 року вимогу КП «ЖЕО № 35» звільнити спірну квартиру, ОСОБА_1 звільнила квартиру, вивезла із неї особисті речі, побутову техніку, документи та стала проживати разом із дочкою за місцем своєї реєстрації у квартирі №7- будинку №4-а по вул.. Водоп'янова в м. Кривому Розі, яка є її власністю як члена кооперативу.

30 листопада 2010 року Виконавчий комітет Саксаганської районної у

місті ради м. Кривого Рогу на підставі рішення від 17 листопада 2010 року

№516 видав ордер на спірне житлове приміщення третій особі ОСОБА_3

на сім'ю з трьох осіб, у тому числі дружину ОСОБА_4 та їх малолітнього

сина ОСОБА_10.

Звертаючись до суду із даним позовом, позивачка ОСОБА_1 просила суд встановити факт її проживання з ОСОБА_6 однією сім'єю без шлюбу, визнати за нею право користування спірною квартирою та визнати недійсним ордер на квартиру, виданий ОСОБА_3 та членам його сім'ї.

Вирішуючи спір, суд першої інстанції дійшов висновку про те, що ОСОБА_1 проживала однією сім'єю без шлюбу з ОСОБА_6 в період з січня 2004 року по 09 червня 2010 року, ухваливши рішення про встановлення цього факту. Виходячи з того, що позивачка вселилася у спірну квартиру як член сім'ї ОСОБА_6, тому з моменту вселення набула право користування житлом, а після її вибуття на інше постійне місце проживання втратила таке право, суд відмовив у задоволенні позову про визнання за позивачем права користування спірним житловим приміщенням. Посилаючись на те, що позивачка не оспорює право третіх осіб на користування спірною квартирою, проте не є членом сім'ї ОСОБА_3, суд відмовив у задоволенні позовних вимог щодо визнання ордеру недійсним.

На думку колегії суддів, такі мотиви відмови в задоволенні позовних вимог є неправильними, оскільки не відповідають нормам матеріального та процесуального права.

Згідно із ст. 213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

На думку колегії суддів, судом першої інстанції зазначені вимоги закону судом першої інстанції не дотримані, через що судове рішення у справі не можна визнати таким, що є законним і обґрунтованим.

Такого висновку колегія суддів дійшла з огляду на наступне.

Ухвалюючи рішення про встановлення факту проживання ОСОБА_1

однією сім'єю без шлюбу з ОСОБА_6 в період з січня 2004 року по 09 червня 2010 року, суд першої інстанції залишив поза увагою роз'яснення постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року №5 (з наступними змінами), згідно якої суд має право встановити факт, що мас юридичне значення, коли цей факт безпосередньо породжус юридичні наслідки, а у даній справі встановлений судом факт жодних наслідків не породжує.

Відмовляючи у задоволенні позову про визнання за позивачем права користування спірним житловим приміщенням у зв'язку з тим, що з моменту вселення ОСОБА_1 набула право користування житлом, а після її вибуття на інше постійне місце проживання втратила таке право, суд не взяв до уваги положення п. 9 постанови Пленуму Верховного Суду України від 12 квітня 1985 року №2 (з наступними змінами), згідно якого вирішуючи спори про право користування жилим приміщенням осіб, які вселилися до наймача, суд повинен з'ясувати, чи дотриманий встановлений порядок при їх вселенні. зокрема: чи була письмова згода на це всіх членів сім'ї наймача, чи прописані вони в даному жилому приміщенні, чи було це приміщення постійним місцем їх проживання. З урахуванням обставин конкретної справи суд може взяти до уваги поважність причин, за яких особа, котра вселилася до наймача як член його сім'ї, не була прописана в жилому приміщенні (незаконно відмовлено у прописці тощо).

Як убачається із матеріалів справи, ОСОБА_1 не була зареєстрована у спірній квартирі, при її вселенні не була отримана письмова згода всіх членів сім'ї наймача ОСОБА_11, до того ж позивачка була зареєстрована в іншому жилому приміщенні, яке належить їй на праві власності, а питання про її реєстрацію у спірній квартирі не вирішувалося.

За таких обставин ОСОБА_1 взагалі не набула права користування спірним жилим приміщенням, тому не вправі ставити питання й щодо визнання недійсним ордеру, виданого третій особі ОСОБА_3, у зв'язку з чим мотиви, із яких виходив суд, ухвалюючи рішення про відмову в цій частині позову є також неправильними.

З огляду на викладене, колегія суддів вважає за необхідне змінити на підставі п.п. З, 4 ч. 1 ст. 309 ЦПК України мотиви відмови в задоволенні позову ОСОБА_1 про визнання права користування житловим приміщенням у квартирі № 28 будинку № 8 по проспекту 200-річчя ОСОБА_7 в м. Кривому Розі та визнання ордеру недійсним на вищевикладені та відмовити у задоволенні апеляційної скарги позивачки.

Рішення суду в частині задоволення позову ОСОБА_1 про встановлення факту, що має юридичне значення, не оскаржено.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 309 ч. 1 п.п. З, 4, 313, 314, 316 ЦПК України, колегія суддів,-

ВИРІШИЛА :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 відхилити.

Рішення Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу від 01 листопада 2011 року змінити в частині мотивів відмови в задоволенні позову ОСОБА_1 про визнання права користування житлових: приміщенням у квартирі № 28 будинку № 8 по проспекту 200-річчя ОСОБА_7 в м. Кривому Розі та визнання ордеру недійсним.

Рішення набирає законної сили з моменту його проголошення, але може бути оскаржене у касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання ним законної сили.

Складення повного рішення відкладено до 27 грудня 2011 року.

Головуючий:

Судді: