Справа № 2-187/11
Р І Ш Е Н Н Я
іменем України
"24" травня 2011 р. м.Бердянськ

Бердянський міськрайонний суд Запорізької області

у складі: головуючого судді Парій О.В.

при секретарі Мирошниченко Н.Л.,

за участю:

позивача - ОСОБА_1 ,

представника позивача - ОСОБА_2 ,

представників відповідачів - ОСОБА_3 ,

ОСОБА_4 ,

відповідача - ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Бердянського міськрайонного суду справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_6 , ОСОБА_7 та ОСОБА_5 про поновлення строку позовної давності, визнання договорів купівлі-продажу недійсними, треті особи Бердянська державна нотаріальна контора, Приватний нотаріус Бердянського міського нотаріального округу Данціг-Картофлицька Світлана Яківна, Приватний нотаріус Бердянського міського нотаріального округу Мягченко Світлана Григорівна, -

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернувся в жовтня 2009 року до суду з позовом, в якому просить визнати недійсним договір купівлі-продажу квартири АДРЕСА_1 , укладений 13 серпня 2002 року між ОСОБА_8 та ОСОБА_9 . Просить також визнати договір купівлі-продажу квартири АДРЕСА_1 , укладений 01 жовтня 2002 року між ОСОБА_9 та ОСОБА_5 недійсним. Під час розгляду справи позивачем заявлено вимогу про поновлення строку звернення до суду. Зазначив, що його батькові ОСОБА_8 на праві власності належала спірна квартира. Відповідно до договору купівлі-продажу від 13.08.02 року батько продав квартиру ОСОБА_9 , а 01.10.02 року ОСОБА_9 продав зазначену квартиру ОСОБА_5 .. Батько помер ІНФОРМАЦІЯ_1 . Вважає, що батько уклав договір купівлі-продажу від 13.08.02 року знаходячись у стані, коли не розумів значення своїх дій та не міг ними керувати. Договір купівлі-продажу від 01.10.02 року вважає недійсним, оскільки договір купівлі-продажу від 13.08.02 року є недійсним. Вказує, що про смерть батька дізнався лише восени 2008 року. Поважними причинами, з яких не міг дізнатися про смерть батька та існування договорів зазначає: проживання в іншій державі, неможливість виїхати до України з приводу фінансових ускладнень, знаходження за кордоном на заробітках до 2004 року, виїзд за кордон на заробітки з 2004 по 2008 роки, зайнятість на роботі та знаходження на лікарняних, перебування на курсах підвищення кваліфікації. За захистом своїх прав почав звертатися до правоохоронних органів осінню 2008 року.

В судовому засіданні позивач та його представник ОСОБА_2 заявлені вимоги підтримали. Зазначили, що ОСОБА_1 дізнався про смерть батька та існування договорів купівлі-продажу восени 2008 року. Намагався додзвонитися до батька та не міг. Раніше не міг приїхати до м.Бердянськ в зв`язку з роботою, хворобою, знаходженням на курсах підвищення кваліфікації та в зв`язку з важким матеріальним станом. Виїздив за кордон, працював у Чехії та Великобританії. До України приїздив у 2006 та 2007 роках у санаторій Білорусьв Криму та не мав можливості приїхати до Бердянську. Батько в 1995 році залишив заповіт на його ім`я. З 2001 року батько хворів, знаходився на обліку в психоневрологічному диспансері, часто втрачав пам`ять. Батько уклав 13.08.02 року договір купівлі-продажу в стані, коли не міг розуміти значення своїх дій та керувати ними. Зазначений договір належить визнати недійсним. Після цього квартира була продана ОСОБА_5 .. Договір купівлі-продажу від 01.10.02 року є недійсним, оскільки попередній договір є недійсним. ОСОБА_9 знав про стан здоров`я ОСОБА_8 та після придбання квартири у серпні одразу продав її у жовтні.

В судовому засіданні ОСОБА_6 та її представник ОСОБА_10 позовні вимоги не визнали. Зазначили, що ОСОБА_11 в 2001 році приїжджав до свого батька на два дні. При від`їзді сказав, що відмовляється від батька. ОСОБА_8 казав, що бажає щоб син забрав його до себе. З цього приводу ОСОБА_6 дзвонила ОСОБА_1 , проте той відповів, щоб здали батька до притулку та більше не дзвонили. ОСОБА_8 та її чоловік ОСОБА_9 разом служили в армії та були друзями. ОСОБА_8 бажав продати квартиру ще у 2001 році. Потім вирішив продати квартиру ОСОБА_9 .. На час укладення договору в серпні 2002 року ОСОБА_8 був у нормальному психічному стані та розумів свої дії. Після продажу квартири проживав ОСОБА_8 разом з ОСОБА_6 та ОСОБА_9 , які зареєстрували його в своїй квартирі. Ознаки втрати пам`яті у ОСОБА_8 розпочалися в кінці 2002 року вже після продажу квартири. Вважають, що строк звернення з позовом до суду пропущений з неповажних причин. ОСОБА_1 неодноразово був за кордоном у Чехії, Великобританії та двічі приїздив до України. Фінансово та за станом здоров`я міг собі дозволити такі поїздки. Мав можливість дізнатися про смерть батька та про договори купівлі-продажу.

Представник відповідача ОСОБА_7 - ОСОБА_4 в судовому засіданні позов не визнала. Зазначила, що позивачем пропущений строк звернення з даним позовом до суду. Причини, зазначені ОСОБА_1 , є неповажними, оскільки він двічі був на Україні, про що свідчать відмітки у паспорті. Мав можливість заїхати до м.Бердянська та дізнатися про смерть батька та договори. Позивачем оскаржуються договори купівлі-продажу, укладені у 2002 році. До цих правовідносин повинні застосовуватися норми ЦК УРСР (1963 рік), згідно яких з позовом про визнання угоди недійсною за ст. 55 ЦК УРСР (1963 рік) повинен звертатися сам громадянин. ОСОБА_8 такий позов не заявлявся. ОСОБА_1 до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини не звертався, зі спадкодавцем разом не проживав, спадкова справа не заводилася, отже не є спадкоємцем та не може звертатися до суду з таким позовом.

ОСОБА_5 в судовому засіданні позов не визнала. Зазначила, що їй не було відомо про угоду купівлі-продажу між ОСОБА_8 та ОСОБА_9 .. Вона є добросовісним набувачем квартири. Про продаж квартири узнала через оголошення в газеті. Дивилася квартиру у вересні 2002 року. Номер телефону на квартирі не змінився, від ОСОБА_1 дзвінків та промов на автовідповідач не надходило.

Бердянська державна нотаріальна контора, приватний нотаріус Бердянського міського нотаріального округу Данціг-Картофлицька С.Я. та приватний нотаріус Бердянського міського нотаріального округу Мягченко С.Г. до судового засідання не з`явилися. Повідомлені. Заяв про відкладення розгляду справи не надходило. приватний нотаріус Бердянського міського нотаріального округу Данціг-Картофлицька С.Я. надала суду письмові пояснення, згідно яких обставин, пов`язаних з оформленням договору купівлі-продажу від 13.08.02 року не пам`ятає. При посвідченні угоди рекувалася законодавством України, яке виходить з презумпції повної цивільної дієздатності фізичної особи та презумпції психічного здоров`я людини. Психічний розлад повинен бути такого ступеня виразності, що б істотно впливати на здатність особи усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними. Якби в неї виникли сумніви щодо дієздатності Продавця за договором, який визнається недійсним, зазначений правочин нею б не посвідчувався.

Аналізуючи докази, суд приходить до наступного.

Відповідно до п. 4 та п. 6 Розділу Прикінцеві та перехідні положенняЦивільний кодекс України (2003 рік) застосовується до цивільних відносин, що виникли після набрання ним чинності. Щодо цивільних відносин, які виникли до набрання чинності Цивільним кодексом України (2003 рік) , положення цього Кодексу застосовуються до тих прав і обов`язків, що виникли або продовжують існувати після набрання ним чинності. Правила Цивільного кодексу України (2003 рік) про позовну давність застосовуються до позовів, строк пред`явлення яких, встановлений законодавством, що діяло раніше, не сплив до набрання чинності цим Кодексом.

Згідно ст.ст. 71, 74, 75, 80 ЦК УРСР (1963 рік) загальний строк для захисту права за позовом особи, права якої порушено (позовна давність), встановлюється в три роки. Вимоги про захист порушеного права приймаються до розгляду судом незалежно від спливу строку позовної давності. Позовна давність застосовується судом незалежно від заяв сторін. Сплив строку позовної давності до пред`явлення позову є підставою для відмови в позові. Якщо суд визнає поважною причину пропуску строку позовної давності, порушене право підлягає захисту.

Відповідно до ст.ст. 257, 260, 261, 267 ЦК України (2003 рік) загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. Перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або особу, яка його порушила. Заява про захист цивільного права або інтересу має бути прийнята судом до розгляду незалежно від спливу позовної давності. Позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові. Якщо суд визнає поважними причини пропущення позовної давності, порушене право підлягає захисту.

Згідно ст. 55 ЦК УРСР (1963 рік) угода, укладена громадянином, хоча і дієздатним, але таким, що знаходився в момент її укладання в такому стані, коли він не міг розуміти значення своїх дій або керувати ними , може бути визнана судом недійсною за позовом цього громадянина.

Відповідно до ст. 225 ЦК України (2003 рік) правочин, який дієздатна фізична особа вчинила в момент, коли вона не усвідомлювала значення своїх дій та (або) не могла керувати ними, може бути визнаний судом недійсним за позовом цієї особи, а в разі її смерті за позовом інших осіб, чиї цивільні права або інтереси порушені.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , є сином ОСОБА_8 (актовий запис про народження від 03.06.1959 року № 564).

ОСОБА_8 був власником квартири АДРЕСА_1 на підставі свідоцтва про право власності на квартиру, виданого Бердянською міською радою 09 червня 1992 року.

Відповідно до договору купівлі-продажу, укладеного 13 серпня 2002 року та посвідченого приватним нотаріусом Бердянського міського нотаріального округу Данціг С.Я. (реєстр. № 2485), ОСОБА_8 продав, а ОСОБА_9 купив квартиру АДРЕСА_1 .

Згідно договору купівлі-продажу, укладеного 01 жовтня 2010 року та посвідченого приватним нотаріусом Бердянського міського нотаріального округу Мягченко С.Г.(реєстр. № 5039), ОСОБА_9 продав, а ОСОБА_5 купила квартиру АДРЕСА_1 .

Відповідно до витягу з реєстру прав власності на нерухоме майно № 107888 від 03.03.03 року квартира АДРЕСА_1 зареєстрована за ОСОБА_5 на підставі договору купівлі-продажу № 5039 від 01.10.02 року.

ОСОБА_8 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 в м.Бердянськ ( актовий запис про смерть № 1270 від 21.09.04 року).

Відповідно до листа Бердянської державної нотаріальної контори від 24.04.09 року № 1854/01-14 після померлого ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_8 спадкова справа в Бердянській державній нотаріальній конторі не заводилася.

ОСОБА_9 помер ІНФОРМАЦІЯ_4 (актовий запис про смерть № 1564 від 28.10.08 року).

Відповідно до листа Бердянської державної нотаріальної контори від 01.06.09 року № 2215/2-14 після смерті ОСОБА_9 до Бердянської державної нотаріальної контори звернувся 19.12.08 року ОСОБА_7 з заявою про прийняття спадщини за заповітом, посвідченим 20.12.03 року (реєстр. № 3176).

Згідно листа КУ Бердянський психоневрологічний диспансервід 29.04.09 року № 272 ОСОБА_8 , 1934 року народження, знаходився на диспансерному обліку з 2002 року з діагнозом: Деменція внаслідок не уточненого органічного захворювання головного мозку. В 2004 році знятий з обліку в зв`язку зі смертю. ОСОБА_8 госпіталізувався до психіатричного відділення неодноразово. Вперше 20.09.02 року, коли був доставлений бригадою швидкої допомоги та знаходився у відділенні до 10.10.02 року. Повторно з 29.03.04 року по 19.09.04 року, доставлений швидкою допомогою.

Відповідно до акту № 835 від 09.11.2010 року первинної посмертної судово-психіатричної експертизи, складеного КУ Обласна психіатрична лікарняЗапорізької обласної ради, ОСОБА_8 , 1934 року народження, підчас підписання договору купівлі-продажу 13.08.2002 року виявляв ознаки деменції внаслідок органічного враження головного мозку (церебральний атеросклероз). В зв`язку з чим не міг розуміти значення своїх дій та керувати ними. За своїм психічним станом ОСОБА_8 не міг засвоювати нову інформацію, відображати поточні події, відтворювати події минулого, приймати самостійні рішення. ОСОБА_8 за своїм психічним станом потребував стороннього догляду та нагляду. Госпіталізації до Бердянського ПНД були обумовлені змінами психічного станом піддослідного. Згідно наданої медичної документації психічний стан піддослідного змінився за півроку до 20.09.02 року, коли був госпіталізований до БПНД. Визначення дієздатності входить до компетенції суду. Згідно міжнародної класифікації хвороб 10-го перегляду (класифікація психічних та поведінкових розладів) ступінь судинної деменції не вказується. Наслідком практично всіх психічних захворювань, внаслідок органічного враження головного мозку, є деменція.

Згідно медичної картки амбулаторного хворого ОСОБА_8 зазначена дата початку захворювання 09.02 та дата взяття на облік 10.02.

Відповідно до медичної карти № 558 стаціонарного хворого ОСОБА_8 поступив вперше до Бердянського ПНД 20 вересня 2002 року о 03 год. 55 хвил.. Виписаний 10 жовтня 2002 року. При надходженні ОСОБА_8 до Бердянського ПНД та на протязі лікування анамнез зібрати не вдалося. Доповнення до анамнезу записане зі слів друзів.

Допитана в якості свідка ОСОБА_12 , показала, що сім`ю Плескових знає приблизно років 15. Знає також ОСОБА_6 .. ОСОБА_8 часто зустрічала біля школи, він сидів на лавці. Після смерті дружини ОСОБА_8 почав вживати спиртні напої. Одягнений він був завжди добре. Востаннє бачила його приблизно за 3 місяці до смерті.

Відповідно до показів свідка ОСОБА_13 вона знала ОСОБА_8 та його дружину, яка працювала директором школи. З ОСОБА_6 познайомилася на деь народження дружини ОСОБА_8 .. Бачила його навпроти школи. На запитання він відповів, що його попрохали почергувати. Зовнішній вигляд був нормальний.

Згідно показів ОСОБА_14 , допитаної в якості свідка, вона працювала у вечірній школі разом з дружиною ОСОБА_8 , яка була директором школи. Він приходив часто до неї, допомагав. Ходили в гості часто. Після смерті дружини бачила ОСОБА_8 , він одразу її не впізнав. Потім розповів, що тут проживає. З приводу здоров`я шуткував: Яке може бути здоров`я в такому віці.

Відповідно до показів свідка ОСОБА_15 , вона знала ОСОБА_8 з 1965 року, ОСОБА_6 знає з 1962 року. Часто бачила його, ходила до Плескових у гості. В розмові ОСОБА_8 ображався на сина, що той не приділяє йому уваги, скаржився на невістку дружинну сина. Зміни в поведінці почала помічати в 2003 році. Знає про продаж квартири, була присутня при передачі йому грошей він казав, що збирається купувати однокімнатну квартиру.

Згідно показів ОСОБА_16 , допитаного в якості свідка, він разом проходив військову службу в одній військовій частині з ОСОБА_8 .. Дружили давно, спілкувалися не рідше одного разу на місяць, ходили один до одного в гості. Ніяких странностей в поведінці ОСОБА_8 до госпіталізації в ПНД не помічав.

Відповідно до показів свідка ОСОБА_17 , вона знала ОСОБА_8 з 1970 року. Відомо, що ОСОБА_8 проходив військову службу в армії разом з її чоловіком. Спілкувалися з ним. Під час розмов жодного розговору про сина не було. Син до нього не приїздив. ОСОБА_8 виказував наміри продати квартиру. Останній раз його бачила у квітні 2004 року. Змін у поведінці та психічному стані не бачила. Була здивована, коли дізналася, що він захворів на психічне захворювання та був у лікарні.

Допитана в якості свідка ОСОБА_18 , показала, що є сусідкою ОСОБА_6 , знала ОСОБА_8 з 2001 року та часто його бачила. Він був товариською та інтересною людиною. Завжди був акуратний та доглянутий. Розповідав, що син проживає в Мінську та працює лікарем, але з сином не спілкувався. Після продажу квартири жив у ОСОБА_6 та ОСОБА_9 2 роки. Змін у психічному стані не помічала.

Згідно показів свідка ОСОБА_19 , вона проживала по сусідству з ОСОБА_8 та знала його з 1980-х років. Ходила до нього в гості. Квартира АДРЕСА_2 . Бували випадки залиття її квартири з боку ОСОБА_8 .. Він виказував наміри продати свою квартиру, казав про продаж холодильника. Бачила, як перевозили речі з цієї квартири. Відхилень в його поведінці не помічала.

Допитана в якості свідка ОСОБА_20 , показала, що працює завідуючим Бердянським психоневрологічним диспансером. ОСОБА_8 уперше був доставлений до ПНД швидкою допомогою 20 вересня 2002 року, лікувався у стаціонарі по 10 жовтня 2002 року. В червні 2003 року був на прийомі, потім до нього виїздили додому. На диспансерний облік ОСОБА_8 взятий в жовтні 2002 року.

На підставі викладеного, суд приходить до висновку, що на день укладення договору купівлі-продажу 13 серпня 2002 року ОСОБА_8 не був у стані, коли не міг розуміти значення своїх дій та керувати ними. Відповідно до наданих суду доказів об`єктивно підтверджується зміни психічного стану ОСОБА_8 після 20.09.02 року.

Суд не приймає до уваги акт № 835 від 09.11.2010 року первинної посмертної судово-психіатричної експертизи, складений КУ Обласна психіатрична лікарняЗапорізької обласної ради, зокрема про зазначення про зміни психічного стану ОСОБА_8 за півроку до 20.09.02 року, коли він був госпіталізований до БПНД. У акті зазначено, що до такого висновку експерти прийшло на підставі наданої медичної документації. Проте, аналізуючи медичні картки ОСОБА_8 , які були предметом дослідження експертів, лише в картці № 558 стаціонарного хворого є запис лікаря про доповнення до анамнезу зі слів друзів. Прізвища та дані про місце проживання друзівне зазначені. Вказівка про зміни психічного стану за півроку до 20.09.02 року не знайшла підтвердження під час розгляду справи, зокрема це спростовується показами свідків, які добре знали ОСОБА_8 та бачили його до госпіталізації 20.09.02 року.

Відповідно до відміток про перетин кордону ОСОБА_21 , зроблених у паспорті, який був досліджений у судовому засіданні 11 січня 2011 року, ОСОБА_1 в період часу з 2003 року по 2008 рік виїжджав за межі республіки Білорусь, зокрема після роботи у Великій Британії повернувся в жовтні 2004 року. За період з жовтня 2004 року по жовтень 2009 року ОСОБА_1 відвідував Чехію, Прибалтику та в 2006 році та 2007 році - Україну.

Доказів про неможливість відвідування м.Бердянськ за цей період суду не надано. Про складнощі в отриманні доказів та клопотань про витребування доказів судом в порядку ст. 137 ЦПК України не заявлено. Надані суду копію трудової книжки, копію довідки про знаходження на листках непрацездатності, копію довідки про знаходженні на курсах підвищення кваліфікації, суд не приймає до уваги. Так, відповідно до записів у трудовій книжці ОСОБА_1 працює в Мінській міській станції швидкої допомоги з 10.01.2004 року, згідно даних про знаходження на листках непрацездатності ОСОБА_1 в 2004 році не працював в період з 20 грудня 2004 року по 31 грудня 2004 року, а в 2006 році не працював з 06 січня 2006 року по 10 січня 2006 року та з 11 грудня 2006 року по 15 грудня 2006 року. Та згідно довідки від 12.11.08 року № 09-28/454 ОСОБА_1 проходив курси удосконалення в 2005 році з 21 лютого по 04 березня та у 2006 році з 19 червня 2006 року по 30 червня 2006 року.

Суд приходить до висновку, що ОСОБА_1 мав можливість дізнатися про смерть батька та про існування договорів купівлі-продажу квартири з жовтня 2004 року, зокрема перебуваючи на території України, та мав можливість звернутися до суду з відповідним позовом в межах встановленого трирічного строку позовної давності з дня смерті батька ІНФОРМАЦІЯ_5 .

Враховуючи викладене, той факт, що з даним позовом ОСОБА_1 звернувся до суду 06 жовтня 2009 року, суд приходить до висновку про сплив позовної давності. Оскільки зазначені позивачем причини пропущення позовної давності є неповажними в задоволенні позову належить відмовити.

Керуючись ст.ст. 3-6, 11, 27, 31, 57-64, 131, 137, 88, 212-215, 223, 294 ЦПК України, ст.ст. 15, 203, 215, 216, 225, 256-268, 334, 655-657 ЦК України (2003 рік), ст.ст. 41, 42, 48, 55, 71, 74-76, 80 ЦК УРСР (1963 рік), п. 4 та п. 6 Розділу Прикінцеві та перехідні положенняЦК України (2003 рік), суд

В И Р І Ш И В :
В задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_6 , ОСОБА_7 та ОСОБА_5 про поновлення строку позовної давності, визнання договорів купівлі-продажу недійсними, треті особи Бердянська державна нотаріальна контора, Приватний нотаріус Бердянського міського нотаріального округу Данціг-Картофлицька Світлана Яківна, Приватний нотаріус Бердянського міського нотаріального округу Мягченко Світлана Григорівна, відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення.

Суддя: О.В.Парій