АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 22ц-1312/11
Головуючий по 1-й інстанції Шелудяко
Суддя-доповідач: ОСОБА_1
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 квітня 2011 року м.Полтава

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Полтавської області в складі:

головуючого: судді Пікуля В.П.,

суддів: Лобова О.А., Петренка В.М.,

при секретарі: Колодюк О.П.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Полтавського районного суду Полтавської області від 25 лютого 2011 року у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3, третя особа АТ «Сведбанк» в особі Полтавського відділення АТ «Сведбанк» про поділ спільного сумісного майна подружжя,

В С Т А Н О В И Л А :

У квітні 2010 року ОСОБА_2 звернулася до суду із вказаним позовом до ОСОБА_3, мотивуючи тим, що з 26 жовтня 2007 року по 7 квітня 2010 року перебувала в зареєстрованому шлюбі з відповідачем, під час якого вони за спільні кошти придбали майно та 20 лютого 2008 року - квартиру АДРЕСА_1

Просила поділити майно набуте за час шлюбу наступним чином:

припинити право ОСОБА_3 на 1/ 2 частку у спільному майні - квартира 11, по вул. Нафтовиків, 5 в с. Супрунівка, Полтавського району Полтавської області;

перевести права і обовязки за кредитним договором 1601/0208/71-021 від 20 лютого 2008 року на неї;

визнати за нею одноосібне право власності на квартиру АДРЕСА_1;

припинити обовязки ОСОБА_3 за договором позики одержаних нею для сплати продавцю за переважне право купівлі квартири перед іншими особами та сплату платежів по кредитному договору 1601/0208/71-021 від 20 лютого 2008 року в розмір 193890 грн. 88 коп., з яких 192974 грн. 48 коп. - зобовязання за договорами позик, по вимозі позикодавця; 916 грн. 40 коп. зобовязання за договорами позик після 1 березня 2010 року;

спільно набуті грошові кошти сплачені ОСОБА_3 по кредитному договору 1601/0208/71-021 від 20 лютого 2008 року поділити порівну;

виділити їй: програвач DVD «Samsung» - 800 грн., холодильник «Samsung-R» - 1200 грн., пральна машина «Candy» - 2500 грн., набір меблів для кухні у складі 3-ох навісних шаф, 2 тумби, мойка 1200 грн., диван-ліжко дитяче 1200 грн.;

стягнути судові витрати.

В подальшому позивач змінила предмет позову та просила:

Припинити право спільної сумісної власності на квартиру АДРЕСА_1;

визначити ідеальні частки в спільній власності на квартиру АДРЕСА_1 у таких розмірах: Ѕ частка майна за ОСОБА_2, Ѕ частка за ОСОБА_3;

борг за договором позики та судові витрати згідно рішення Зіньківського районного суду Полтавської області від 2 липня 2010 року в сумі 192562 грн. 88 коп. поділити порівну між ОСОБА_2 та ОСОБА_3;

зобовязання ОСОБА_3 по залишку кредиту згідно умов кредитного договору 1601/0208/71-021 від 20 лютого 2008 року розділити на рівні частки та встановити строки та розмір сплати кожному;

виділити їй: програвач DVD «Samsung» - 800 грн., холодильник «Samsung-R» - 1200 грн., пральна машина «Candy» - 2500 грн., набір меблів для кухні у складі 3-ох навісних шаф, 2 тумби, мойка 1200 грн., диван-ліжко дитяче 1200 грн.

Рішенням Полтавського районного суду Полтавської області від 25 лютого 2011 року позовні вимоги ОСОБА_2 до ОСОБА_3, третя особа АТ «Сведбанк» в особі Полтавського відділення АТ «Сведбанк» про поділ спільного сумісного майна подружжя задоволено частково.

Припинено право спільної сумісної власності на квартиру АДРЕСА_1.

Визначено ідеальні частки в спільній власності на квартиру АДРЕСА_1 у таких розмірах:

за ОСОБА_2 Ѕ частку на праві особистої приватної власності, за ОСОБА_3 Ѕ частку на праві особистої приватної власності.

Виділено у власність ОСОБА_2 програвач DVD «Samsung» - 800 грн., холодильник «Samsung-R» - 1200 грн., пральна машина «Candy» - 2500 грн., набір меблів для кухні у складі 3-ох навісних шаф, 2 тумби, мойка 1200 грн., диван-ліжко дитяче 1200 грн., а всього на суму 6900 грн.

Вирішено питання про судові витрати. В задоволенні інших позовних вимог відмовлено.

Ухвалою Полтавського районного суду Полтавської області від 09 березня 2011 року виправлена арифметична помилка у рішенні Полтавського районного суду Полтавської області від 25 лютого 2011 року.

В мотивувальній частині рішення та абзаці пять резолютивної частини рішення замість «Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 понесені нею судові витрати по сплаті судового збору в сумі 145 грн. 77 коп.» зазначено «Стягнути із ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 понесені нею судові витрати по сплаті судового збору в сумі 77 грн. 50 коп.»

Додатковим рішенням Полтавського районного суду Полтавської області від 09 березня 2011 року повернуто ОСОБА_2 зайво сплачений судовий збір у сумі 462 грн.

Не погоджуючись з рішенням суду ОСОБА_2 подала апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить рішення суду в частині відмови поділу боргових зобовязань в розмірі 192562 грн. 88 коп. змінити, ухваливши в цій частині нове рішення.

Колегія суддів, заслухавши доповідь судді-доповідача, вислухавши пояснення осіб, які беруть участь у справі, перевіривши матеріали у межах доводів апеляційної скарги, приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню виходячи з наступного.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 307, ст. 308 ЦПК України апеляційний суд за результатами розгляду апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції вправі відхилити апеляційну скаргу та залишити рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Як встановлено судом першої інстанції та підтверджується матеріалами справи сторони із 26 жовтня 2007 року по 07 квітня 2010 року перебували у зареєстрованому шлюбі. В період шлюбу, згідно договору купівлі-продажу від 20 лютого 2008 року, за 136350 грн. придбали квартиру № 11, що знаходиться в с. Супрунівка Полтавського району Полтавської області по вул. Нафтовиків, 5.

На придбання квартири відповідач ОСОБА_3 отримав у ВАТ «Сведбанк» правонаступником якого є ПАТ «Сведбанк» кредит у розмірі 21 500 дол. США, на умовах визначених кредитним договором № 1601/0208/71-21 від 20 лютого 2008 року.

Із матеріалів справи також вбачається що рішенням Зінківського районного суду Полтавської області від 02 липня 2010 року задоволено позов ОСОБА_4 до ОСОБА_2 про стягнення боргу та процентів за договором позики. Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_4 борг за договором позики в сумі 190742 грн. 88 коп., судовий збір у сумі 1700 грн., витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи у сумі 120 грн., а всього 192 562, 88 грн.

Оскільки рішення суду щодо припинення права спільної сумісної власності на квартиру АДРЕСА_1;

визначення ідеальних часток в спільній власності на квартиру АДРЕСА_1 у таких розмірах:

за ОСОБА_2 Ѕ частку на праві особистої приватної власності, за ОСОБА_3 Ѕ частку на праві особистої приватної власності;

виділення у власність ОСОБА_2 програвача DVD «Samsung» - 800 грн., холодильника «Samsung-R» - 1200 грн., пральної машинки «Candy» - 2500 грн., набору меблів для кухні у складі 3-ох навісних шаф, 2 тумби, мойки 1200 грн., дивана-ліжко дитяче 1200 грн., а всього на суму 6900 грн.,

- учасниками процесу не оскаржується, підстави для його перегляду у цій частині відсутні.

Проаналізувавши матеріали справи в частині вимог про розподіл грошових зобовязань за договорами позики та судових витрат, за рішенням Зінківського районного суду Полтавської області від 02 липня 2010 року, колегія суддів приходить до висновку, що позивач не надала суду доказів у підтвердження даних позовних вимог, зокрема не довела, що кошти отримані нею за договорами позики між нею та ОСОБА_4 були укладені у інтересах сімї та спрямовані по погашення банківського кредиту.

Посилання апелянта на ту обставину, що у підтвердження спільних зобовязань по договору позики вона надала копію рішення Зіньківського районного суду Полтавської області від 02 липня 2010 року, яким із неї стягнуто на користь ОСОБА_4 борг за договором позики та судові витрати не сталять під сумнів правильність рішення суду першої інстанції з таких підстав.

Відповідно до ч.3 ст. 61 ЦПК України, обставини встановлені судовим рішення у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Згідно розяснень даних у п. 7 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судове рішення у цивільній справі» № 14 від 18 грудня 2009 року за змістом частини третьої статті 14, частини третьої статті 61, частини другої статті 223 ЦПК України особи, які не брали участі у цивільній, господарській або адміністративній справі, в якій судом ухвалено відповідне судове рішення, мають право при розгляді іншої справи за їх участю оспорювати обставини, встановлені цими судовими рішеннями. У даному випадку суд ухвалює рішення на основі досліджених у судовому засіданні доказів.

Оскільки ОСОБА_3 не був залучений до участі у справі за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_2 про стягнення боргу та процентів за договором позики, суд першої інстанції обґрунтовано ухвалив у цій частині рішення на основі досліджених у судовому засіданні доказів та вірно відмовив у задоволенні позову у цій частині.

Колегія суддів також погоджується із висновком суду першої інстанції, про відмову у задоволенні позову у частині розподілу на рівні частини зобовязань ОСОБА_3 по залишку кредиту згідно умов кредитного договору № 1601/0209/71-021 від 20 лютого 2008 року та встановлення строків та розміру сплати для кожного окремо, так як позивака не надала суду доказів щодо залишку боргу, що підлягає сплаті сторонами.

Крім того, колегія суддів також звертає увагу, що між ВАТ «Сведбанк», ОСОБА_2, ОСОБА_3 у забезпечення виконання зобовязання за кредитним договором № 1601/0209/71-021 від 20 лютого 2008 укладено договір поруки № 1601/0208/71-021-Р-1 від 20 лютого 2008 року та між ВАТ «Сведбанк», ОСОБА_5, ОСОБА_3 укладено договір поруки № 1601/0208/71-021-Р-2 від 19 лютого 2008 року, відповідно до яких поручителі несуть солідарну відповідальність з позичальником перед банком за виконання основного зобовязання за кредитним договором.

Таким чином, відносити між сторонами щодо сплати коштів за договором кредиту урегульовані не тільки нормами сімейного законодавства, а і нормами цивільного законодавства (ст.ст. 553-559 ЦК України) відповідно до якого боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники.

Посилання апелянта щодо невірного розподілу судових витрат не є підставою для скасування чи зміни рішення суду, оскільки судом вірно розподілені судові витрати між сторонами, а додатковим рішення Полтавського районного суду Полтавської області від 09 березня 2011 року повернуто ОСОБА_2 зайво сплачений судовий збір у розмірі 462 грн., а тому підстави для достягнення із відповідача судових витрат відсутні.

За вказаних обставин, колегія суддів приходить до висновку, що доводи апеляційної скарги не спростовують правильності висновків суду першої інстанції, рішення суду ухвалено із дотриманням норм матеріального та процесуального права, підстави для його зміни чи скасування відсутні.

Керуючись ст. 303, п.1 ч.1 ст. 307, ст.ст. 308, 314, 319 ЦПК України, колегія суддів,

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити.

Рішення Полтавського районного суду Полтавської області від 25 лютого 2011 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена протягом двадцяти днів шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Суддя ОСОБА_1

Копія