Апеляційний суд Житомирської області
Справа №22-ц/0690/1516/11 Головуючий у 1-й інст. Колупаєв (Корольовський р/с)
Категорія 55 Доповідач Матюшенко І. В.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 червня 2011 року колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ апеляційного суду Житомирської області в складі:

головуючого судді Матюшенка І.В.

суддів: Жигановської О.С., Косигіної Л.М.

при секретарі судового

засідання ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Житомирі апеляційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю „АВТО ПРОСТО на рішення Корольовського районного суду м. Житомира від 28 квітня 2011 року у справі за позовом ОСОБА_2 до ТОВ „АВТО ПРОСТО про захист прав споживача,

в с т а н о в и л а :

У вересні 2009 року ОСОБА_2Й звернувся до суду з позовом в якому просив визнати недійсною Угоду № 310765 від 31.01.2010 року, укладену між ним та ТОВ „АВТО ПРОСТО (далі Товариство) внаслідок здійснення останнім нечесної підприємницької практики та як таку, що містить несправедливі умови, а також просив стягнути з Товариства на його користь 17665 грн. 53 коп. сплачених за угодою внесків та відшкодувати за рахунок Товариства моральну шкоду у розмірі 3000 грн. На обґрунтування позову ОСОБА_2 зазначав, що умови укладеної між сторонами угоди є несправедливими, вони порушують принцип рівності сторін договору, а тому угода є недійсною в силу положень ч.ч. 5 та 6 ст. 18 Закону України „Про захист прав споживачів.

Рішенням Корольовського районного суду м. Житомира від 28 квітня 2011 року позов задоволено частково: визнано недійсною угоду № 310765 від 31.01.2010 року, укладену між позивачем та Товариством; стягнуто з Товариства на користь ОСОБА_2 17665 грн. 53 коп. сплачених по угоді коштів та 120 грн. витрат з ІТЗ; відмовлено у відшкодуванні моральної шкоди.

У поданій апеляційній скарзі Товариство, посилаючись на невідповідність висновків суду обставинам справи та неправильне застосування судом норм матеріального права, просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове про відмову у задоволенні позову. Апелянт зазначає, що суд, унаслідок неправильного тлумачення положень умов оспорюваної угоди та положень Закону України „Про захист прав споживачів, дійшов помилкових висновків про Товариство використовує нечесну підприємницьку практику з використанням пірамідальної схеми.

Апеляційна скарга підлягає до задоволення з таких підстав.

Встановлено. що між сторонами 31.01.2010 року укладено угоду № 310765, предметом якої є надання учаснику (позивачу) послуг системи АвтоТак, спрямованих на придбання автомобіля KIA Cerato, вартістю 132800 грн. (а.с.6-13). На час звернення позивач до суду умови вказаної угоди сторонами виконувалися в повному обсязі.

Задовольняючи позовні вимоги ОСОБА_2, суд першої інстанції виходив з того, що включення до умов угоди положення про зобовязання позивача сплатити реєстраційний платіж є декларативною умовою, яка не має під собою реального виконання Товариством будь-яких обовязків, а тому умови договору є несправедливими.

Проте, такий висновок суду є помилковим.

Так, на обґрунтування позову в цій частині позивач зазначав, що розмір вступного внеску з ним не погоджувався, будь-яких витрат, крім вартості бланків, Товариство при підписанні угоди не несе. Зазначені позивачем факти не знайшли свого підтвердження у процесі розгляду справи, оскільки особисто ОСОБА_2 був підписаний додаток до угоди № 1, який містить розмір вступного внеску та інших платежів, а діяльність Товариства щодо надання позивачу послуг з придбання автомобіля, включає в себе не тільки вартість бланків договору а й інші витрати (оплата праці працівників, оплата оренди приміщення, оплата програмного забезпечення, проведення асигнаційних актів, тощо).

Безпідставним є посилання позивача на несправедливість угоди і в частині умов її розірвання у строк понад 7 днів без повернення учаснику вступного внеску, оскільки, на переконання суду, такий термін є достатнім для прийняття учасником рішення про подальшу участь у програмі за умови належного виконання зобовязань Товариством.

Помилковим є і висновок суду щодо здійснення Товариством нечесної підприємницької діяльності з тих підстав, що ОСОБА_2 сплатив 7 повних місячних платежів на суму 12884 грн. 73 коп., проте права на придбання автомобіля не отримав, оскільки умови угоди не повязують виникнення права в учасника програми на придбання автомобіля саме з такою сплатою.

Відповідно до положень п. 7 ч. 3 ст. 19 Закону України „Про захист прав споживачів забороняються як такі, що вводять в оману утворення, експлуатація або сприяння розвитку пірамідальних схем, коли споживач сплачує за можливість одержання компенсації, яка надається за рахунок залучення інших споживачів до такої схеми, а не за рахунок продажу або споживання продукції.

Відповідно до умов розділу 2 угоди Товариством надається учаснику програми право на придбання автомобіля за рахунок накопичення коштів, сплачених учасником у групі (ст.ст.5, 6 угоди). При цьому, групу учасників формує саме Товариство і воно ж гарантує (п.8.2.1.4) надання права на придбання автомобіля всім учасникам групи без залучення інших осіб. Будь-яких зобовязань щодо залучення інших осіб до групи чи залучення коштів цих осіб до програми угодою не передбачено, та, відповідно, не передбачено і отримання учасником програми будь-якої компенсації за таке. А відтак, у суду першої інстанції не було підстав вважати, що розподіл фонду групи проходить по пірамідальній схемі, що є порушенням положень ст. 19 Закону України „Про захист прав споживачів і підставою для визнання угоди недійсною.

За таких обставин, коли суд першої інстанції повно зясував обставини справи, проте невірно застосував норми матеріального права, рішення суду підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення про відмову у задоволенні позову.

Керуючись ст. ст. 303, 307, 309, 313, 314, 316 ЦПК України, колегія суддів,

в и р і ш и л а:

Апеляційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю „АВТО ПРОСТО задовольнити.

Рішення Корольовського районного суду м. Житомира від 28 квітня 2011 року скасувати, ухваливши нове рішення про відмову у задоволенні позову ОСОБА_2 за безпідставністю.

Рішення набирає законної сили з моменту його проголошення і може бути оскаржене у касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання ним законної сили.

Головуючий Судді