АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Головуючий в 1 інстанції Філатов К.Б. Доповідач Митрофанова Л.В.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 лютого 2011 року колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Дніпропетровської області в складі : головуючого судді: Митрофанової Л.В.

суддів: Соколан Н.О., Михайлів Л.В.

при секретарі: Бондаренко І.В.

за участю: відповідача ОСОБА_1 та його представника ОСОБА_2, представника позивача ОСОБА_3 - ОСОБА_4 розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кривому Розі апеляційну скаргу ОСОБА_1 та його представника ОСОБА_5 на рішення Центрально-Міського районного суду м. Кривого Рогу від 26 жовтня 2010 року за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, заподіяної дорожньо-транспортною пригодою,-

ВСТАНОВИЛА:

У лютому місяці 2009 року ОСОБА_3 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, посилаючись на ті обставини, що з вини відповідача ОСОБА_6 08.09.2008 року сталася дорожньо-транспортна пригода, внаслідок якої було пошкоджено його автомобіль чим завдано матеріальну шкоду у розмірі 20530грн. та 5000 грн. у відшкодування моральної шкоди, яку позивач просив суд стягнути з відповідача.

Рішенням Центрально-Міського районного суду м. Кривого Рогу від 26.10.2010 року позовні вимоги ОСОБА_3 задоволено. Суд стягнув з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 у відшкодування матеріальної шкоди -20530 грн., моральної шкоди 5000 грн. та судові витрати по справі у розмірі 1235,30 грн.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 та його представник ОСОБА_2 ставить питання про скасування рішення суду та просить ухвалити нове рішенням яким у позові ОСОБА_3 відмовити. Зокрема, суд при ухваленні рішення взяв до уваги товарознавчу експертизу, яка викликає сумніви та справа розглянута за його відсутності.

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги і заявлених позовних вимог, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Задовольняючи позов ОСОБА_3 в частині відшкодування матеріальної шкоди спричиненої дорожньо-транспортною пригодою з

ОСОБА_1, суд першої інстанції правильно послався на вимоги ст..1187 ЦК України..

Як встановлено судом першої інстанції та вбачається з матеріалів справи, 08.09.2008 року з вини відповідача ОСОБА_1, згідно постанови Центрально-Міського районного суду м. Кривого Рогу від 08.10.2008 року про притягнення його до адміністративної відповідальності, сталася дорожньо-транспортна пригода /а.с.5/. В дорожньо-транспортній пригоді позивачу було пошкоджено автомобіль, чим завдано матеріальних збитків, розмір яких підтверджується даними про фактичні витрати позивача на ремонт пошкодженого в дорожньо-транспортній пригоді автомобіля /а.с.32-38/.

Тому, на думку колегії суддів, суд першої інстанції розглядаючи позов в частині стягнення з відповідача матеріальної шкоди, в досить повному обсязі встановив права і обовязки сторін, обставини по справі, перевірив доводи і дав їм правову оцінку, ухвалив рішення яке відповідає вимогам закону.

Крім того, відповідно до СТ..1167 ЦК України позивачу завдана моральна шкода. У звязку з пошкодженням автомобіля, який позивач використовує, для сімейних потреб, відчуває моральні страждання, переживання, що спричинило зміну звичного способу життя.

Однак, визначаючи розмір моральної шкоди, суду першої інстанції слід було взяти до уваги розяснення дані в п.5 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 року №4 "Про судову практику в справах про відшкодування моральної /немайнової/ шкоди", що обовязковому зясуванню при вирішенні справ про відшкодування моральної шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного заязку між шкодою та протиправними діяннями її заподіювача та вина останнього в заподіянні. Зокрема, суд повинен з*ясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або витрат немайнового характеру, за яких обставин та якими діями /бездіяльністю/ вони заподіяні, в якій грошовій сумі позивач оцінює заподіяну шкоду та з чого він виходив при цьому.

Тому, на думку колегії суддів, розмір моральної шкоди слід визначити з урахуванням характеру і тяжкості завданих моральних страждань, конкретних обставин по справі, істотності вимушених змін у життєвих стосунках, наслідків, що наступили та зменшити розмір моральної шкоди стягнутої з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 з 5000 грн. до 2000 грн.

Отже, відповідно до ст.ст. 10,60 ЦПК України, позивач належним чином надав суду першої інстанції докази спричинення йому матеріальної та моральної шкоди, а відповідач не спростував такі докази.

Доводи апеляційної скарги щодо порушення судом норм процесуального права про призначення автотоварознавчої експертизи та розміру матеріальної шкоди є безпідставними.

Як убачається з матеріалів справи судом відповідно до вимог ст..143 ЦПК України була призначена та проведена судова автотоварознавча експертиза /а.с.153-187/. Однак, судом першої інстанції відповідно до ст..П92 ЦК України стягнута сума матеріальної шкоди, яка фактично понесена позивачем /а.с.32-38/, а не сума, яка вказана в експертизі.

Посилання в скарзі щодо сумнівів в обєктивності та неупередженості судді першої інстанції, то відповідно до вимог ст.,ст.20,24 ЦПК України відповідач заявляв відводи судді, які були розглянуті.

Доводи в скарзі стосовно розгляду справи у відсутності відповідача та його представника в порушення п.9ст.76 ЦПК України, оскільки суду відомо було про місце його знаходження, спростовується матеріалами справи.

Викликаючи відповідача в судове засідання через пресу, суд першої інстанції не допустив порушень ч.9 ст.74 ЦПК України, оскільки як убачається з матеріалів справи відповідач ОСОБА_1 вказував суду декілька адрес /а.с.46,60,68,72,157/ та за останнім повідомленням вказано, що адресат не проживає /а.с.152/.

Відповідно до тих обставин, що відповідач не приймав участі при ухваленні рішення та згідно ч.2 ст.ЗОЗ ЦПК України, суд апеляційної інстанції досліджує докази, які судом першої інстанції досліджені з порушенням встановленого порядку або в дослідженні яких було неправомірно відмовлено, а також нові докази, неподання яких до суду першої інстанції було зумовлено поважними причинами.

Однак, відповідач ОСОБА_1 в суді апеляційної інстанції не виявив бажання надати нові докази, які він не зміг надати суду першої інстанції. Зокрема, вищевказані обставини спростовують посилання в скарзі на те, що він не мав змоги заявити клопотання щодо проведення авто технічної експертизи. Оскільки, згідно ч.І ст.143 ЦПК України суд призначає експертизу за заявою осіб, які беруть участь у справі, а не за ініціативи суду.

Як убачається з матеріалів справи відповідач ОСОБА_1 приймав участь у розгляді справи в суді першої інстанції з березня місяця 2009 року та не був обмежений заявити клопотання щодо проведення експертизи та відповідно до вимог ч.І ст.143 ЦПК України не заявляв такого клопотання і в суді апеляційної інстанції.

Безпідставними є посилання в скарзі, що суд при ухваленні рішення не прийняв доводи відповідача про незаконне його притягнення до адміністративної відповідальності за скоєну дорожньо-транспортну пригоду, оскільки відповідно до ст..61 ЦПК України обставини, встановлені судовим рішенням по адміністративній справі, що набрало

законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Інші доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду.

Відповідно до 4.1,5 ст.88 ЦПК України підлягає зміні рішення в частині судових витрат позивача стягнутих з відповідача, оскільки розмір судового збору становить 205,30 грн. та 8,50 грн., витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи ЗО грн., витрати за проведення експертизи 950 грн., а взагалі 1193,80 грн.

З урахуванням наведеного судова колегія вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, а рішення суду в частині розміру стягнутої з ОСОБА_1 на користь позивача ОСОБА_3 моральної шкоди та судових витрат - зміні, відповідно до п.3 ч.І ст.309 ЦПК України.

Керуючись ст.ст.303,307,п.3 ч.1ст.309,313,314,316 ЦПК України, колегія суддів,-

ВИРІШИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 та його представника ОСОБА_5 задовольнити частково.

Рішення Центрально-Міського районного суду м. Кривого Рогу від 26 жовтня 2010 року змінити в частині розміру стягнутої моральної шкоди та судових витрат, зменшивши суму моральної шкоди з 5000 грн. до 2000/двох тисяч/ грн., судові витрати з1235,30 грн. до 1193,80 грн.

В іншій частині рішення суду залишити без змін.

Рішення набирає законної сили з моменту його проголошення, але

може бути оскаржене в касаційному порядку протягом двадцяти днів з

дня набрання ним законної сили.

Головуючий: /підпис/ Судці: /підпис/

ОСОБА_7

ЗГІДНО З ОРИГІНАЛОМ

Суддя-доповідач: