Вознесенський міськрайонний суд Миколаївської області
Справа №1407/2-О-90/2011
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 травня 2011 року Вознесенський міськрайонний суд Миколаївської області в складі: головуючої судді Ротар М.М., при секретарі Попенко О.В.,

за участю заявника ОСОБА_1, представника заінтересованої особи територіальної громади міста Вознесенська в особі Вознесенської міської ради

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Вознесенську цивільну справу за заявою ОСОБА_1, заінтересована особа по справі Територіальна громада міста Вознесенська в особі Вознесенської міської ради про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини

В С Т А Н О В И В:

18 квітня 2002 року ОСОБА_1 звернувся до суду з заявою про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини.

В обґрунтування своїх вимог заявник зазначив, що 09 березня 2002 року померла його тітка ОСОБА_2. На випадок своєї смерті вона залишила заповіт, яким заповідала все своє майно заявнику.

18 квітня 2007 року померла друга тітка заявника ОСОБА_3. На випадок своєї смерті вона також залишила заповіт, яким заповідала все своє майно заявнику. Після смерті ОСОБА_2 та ОСОБА_3 відкрилася спадщина на належний їм житловий будинок № 151 по вул. Крупської в м. Вознесенську та земельну ділянку, що надана для його обслуговування.

В квітні 2011 року заявник звернувся до нотаріальної контори з метою оформлення своїх спадкових прав, але йому було відмовлено і запропоновано звернутися до суду, оскільки неможливо встановити факт прийняття спадщини. Посилаючись на те, що він є єдиним спадкоємицею після смерті своїх двох тіток, але не може оформити свої спадкові права, заявник просила встановити факт, що він постійно проживав із ОСОБА_2 та ОСОБА_3 на час відкриття спадщини після їх смерті.

В судовому засіданні заявник ОСОБА_1 підтримав заявлені вимоги повністю.

Представник заінтересованої особи Вознесенської міської ради в судовому засіданні не заперечував проти задоволення заяви.

Вислухавши сторони, свідка ОСОБА_4, дослідивши матеріали справи, матеріали цивільної справи № 2-1465/2008, суд вважає, що заява підлягає задоволенню.

В судовому засіданні було встановлено, що 09 березня 2002 року в м. Вознесенську померла рідна тітка заявника ОСОБА_2 (свідоцтво про смерть серії І-ФП № 129078, видане 12 березня 2002 року). Після її смерті відкрилася спадщина на ? частку житлового будинку № 151 по вул. Крупській в м. Вознесенську ( свідоцтво про право на спадщину від 03 жовтня 1969 року, посвідчене державним нотаріусом Вознесенської державної нотаріальної контори. За вказаним житловим будинком для його обслуговування закріплена земельна ділянка площею 0,0611 га, що підтверджується Державним актом на право приватної власності на землю № 1912 від 16 листопада 1993 року. На випадок своєї смерті ОСОБА_2 залишила заповіт, посвідчений 13 березня 1997 року державним нотаріусом Першої Вознесенської державної нотаріальної контори, яким все своє майно заповідала ОСОБА_1.

Згідно Довідки Другої Вознесенської державної нотаріальної контори № 489/01-16 від 04.05.2011 року після смерті ОСОБА_2 09.03.2002 року з заявою про прийняття спадщини ніхто не звертався, спадкові справи не заводилися.

Згідно п.4 Перехідних положень ЦК України 2004 року даний цивільний кодекс застосовується до цивільних відносин, що виникли після набрання ним чинності. Щодо цивільних відносин, які виникли до набрання чинності Цивільним кодексом України, положення кодексу застосовуються до тих прав і обовязків, що виникли або продовжують існувати після набрання ним чинності.

У відповідності з п.5 Перехідних положень ЦК України 2004 року даний цивільний кодекс України застосовується до спадщини, яка відкрилася, але не була прийнята ніким із спадкоємців до набрання чинності цивільним кодексом 2004 року.

В судовому засіданні було встановлено, що спадкодавець ОСОБА_2 померла 09 березня 2002 року, таким чином спадщина відкрилася в день смерті спадкодавця 09 березня 2002 року (ст.525 ЦК в редакції 1963 року). Заявник є спадкоємцем померлої за заповітом. Таким чином, він повинен був прийняти спадщину за правилами ЦК УРСР 1963 року.

Відповідно до ч.1 ст.549 ЦК України в редакції 1963 року визнається, що спадкоємець прийняв спадщину, якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном .

В судовому засіданні знайшла своє підтвердження та обставини, що заявник ОСОБА_1 після смерті своєї тітки ОСОБА_2 поховав її, доглядав за будинком, користувалася ним та земельною ділянкою, проживав постійно в будинку з 2000 року, що підтверджується поясненнями свідка ОСОБА_4, довідкою вуличного комітету з якої вбачається що ОСОБА_1 проживав в будинку з 2000 року по теперішній час. Таким чином, заявник після смерті спадкодавця вступив в управління та фактичне володіння спадковим майном.

В звязку з вищевикладеним, суд вважає, що вимоги ОСОБА_1 про встановлення факту прийняття спадщини після смерті ОСОБА_2, яка померла 09 березня 2002 року в місті Вознесенську, яка складається з ? частки житлового будинку № 151 по вул. Крупської в місті Вознесенську та ? частки земельної ділянки, що надана для обслуговування.

В судовому засіданні також було встановлено, що 18 квітня 2007 року померла друга тітка заявника ОСОБА_3 (свідоцтво про смерть серії І-ФП № 053396, видане 19 квітня 2007 року відділом РАЦС по м. Вознесенську. Після її смерті відкрилася спадщина на ? частку житлового будинку № 151 по вул. Крупській в м. Вознесенську ( свідоцтво про право на спадщину від 03 жовтня 1969 року, посвідчене державним нотаріусом Вознесенської державної нотаріальної контори) та ? частки земельної ділянки, що надана для його обслуговування на підставі Державного акту № 1912, від 16 листопада 1993 року. На випадок своєї смерті ОСОБА_3 залишила заповіт, посвідчений 13 червня 1997 року приватним нотаріусом Вознесенського міського та районного нотаріального округа, яким все своє майно заповідала ОСОБА_1.

Згідно Довідки Другої Вознесенської державної нотаріальної контори № 489/01-16 від 04.05.2011 року після смерті ОСОБА_3 18 квітня 2007 року з заявою про прийняття спадщини ніхто не звертався, спадкові справи не заводилися.

Відповідно до ч. 3 ст.. 1258 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 ЦК, він не заявив про відмову від неї.

Відповідно до п.2 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування», «якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд із заявою про встановлення цих фактів, яка у разі відсутності спору, розглядається за правилами окремого провадження. Зокрема у такому порядку суди повинні розглядати заяви про встановлення факту постійного проживання разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, прийняття спадщини, яка відкрилася до 01 січня 2004 року тощо.

Відповідно до п.23 вказаної Постанови якщо постійне проживання особи зі спадкодавцем на час відкриття спадщини не підтверджено відповідними документами, у звязку з чим нотаріус відмовив особі в оформлені спадщини, спадкоємець має право звернутися в суд з заявою про встановлення факту постійного проживання зі спадкоємцем на час відкриття спадщини.

Так, в судовому засіданні підтвердилося поясненнями заявника, свідченнями свідка ОСОБА_4, довідкою вуличного комітету, матеріалами цивільної справи № 2-1465/2008 року, що заявник ОСОБА_1 з 2000 року постійно проживав за адресою ІНФОРМАЦІЯ_1, доглядав за своїми рідними тітками, коли вони були ще живі, доглядав за будинком та земельною ділянкою, що надана для його обслуговування.

На підставі викладеного, суд приходить до висновку, що заявником було доведено в судовому засіданні, наявність факту постійного проживання разом зі спадкодавцем ОСОБА_3 , яка померла 18 квітня 2007 року на час відкриття спадщини.

Встановлення фактів має для заявника юридичне значення, оскільки дає йому можливість реалізувати спадкові права.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 209, 212, 213, 214, 215, 256, 259 ЦПК України, суд -

В И Р І Ш И В:

Заяву ОСОБА_1, заінтересована особа по справі Територіальна громада міста Вознесенська в особі Вознесенської міської ради про встановлення фактів прийняття спадщини та постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини задовольнити.

Встановити факт прийняття спадщини ОСОБА_1 після смерті тітки ОСОБА_2, померлої 09 березня 2002 року, яка складається з:

? частини житлового будинку № 151, розташованого по вулиці Крупській в місті Вознесенську Миколаївської області;

? частини земельної ділянки площею 0,0611 га, що розташована за адресою м. Вознесенськ, вул. Крупської № 151 та надана ОСОБА_2 для обслуговування житлового будинку.

Встановити факт постійного проживання ОСОБА_1 разом зі спадкодавцем ОСОБА_3, яка померла 18 квітня 2007 року в місті Вознесенську Миколаївської області, на час відкриття спадщини 18 квітня 2007 року.

Рішення може бути оскаржене в апеляційний суд Миколаївської області через міськрайонний суд шляхом подачі апеляційної скарги протягом 10 днів з дня проголошення рішення.

Суддя: М.М. Ротар