Справа № 22ц- 192/2011 Головуючий в 1 інстанції
Категорія 27 ОСОБА_1
Доповідач: Фурман Т.Г.
Рішення

іменем України

2011 року січня місяця 25 дня колегія суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду Херсонської області в складі:

головуючого: Пузанової Л.В.

суддів: Фурман Т.Г., Закарян К.Г.

при секретарі: Красношапка О.Ю.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Херсоні цивільну справу за апеляційною скаргою Публічного акціонерного товариства комерційний банк „ Правекс-Банк на заочне рішення Суворовського районного суду м. Херсона від 30 червня 2010 року в справі за позовом ОСОБА_2, діючої в інтересах ОСОБА_3, до Публічного акціонерного товариства комерційний банк „Правекс-Банк, треті особи - ОСОБА_4, Херсонське обласне управління у справах захисту прав споживачів про визнання дій незаконними, зобовязання вчинити певні дії, визнання кредитного договору частково недійсним, розірвання кредитного договору, -

в с т а н о в и л а :

В травні 2010 року ОСОБА_2, діюча за довіреністю в інтересах ОСОБА_3, звернулася до суду зі вказаним вище позовом, зазначаючи, що 13.06.2007 року між позивачем та акціонерним комерційним банком „Правекс-Банк, правонаступником якого є Публічне акціонерне товариство комерційний банк „Правекс-Банк, був укладений кредитний договір, відповідно до умов якого банк надав позивачу кредит в розмірі 22188 доларів США для придбання автомобіля та оплати страхових платежів за договором страхування транспортного засобу зі сплатою процентів за користування кредитними коштами в розмірі 11,99 % річних на суму залишку кредиту на строк до 13.06.2014 р.

Виконання обовязків боржника за кредитним договором забезпечено договором застави транспортного засобу, договором застави майнових прав та договором поруки, в якому поручителем виступив ОСОБА_4

З 11 лютого 2008 року по 30.09.2009 року банком, відповідно до п. 1.3 кредитного договору, в односторонньому прядку була збільшена процентна ставка за користування кредитом до 18,99 % без укладення відповідних додаткових договорів до кредитного договору.

Вважаючи такі дії кредитодавця незаконними, позивач просив визнати незаконним підвищення банком з 11.02.2008 року по 30.09.2009 процентної ставки за кредитним договором, зобовязати відповідача здійснити перерахунок платежів по процентам за спірний період часу, визнати п. 1.3, 7.1.2., 7.1.6, 12.1 кредитного договору недійсними.

В процесі розгляду справи позивач доповнив позовні вимоги та остаточно просив визнати незаконним підвищення банком в односторонньому прядку процентної ставки за кредитним договором за спірний період часу, зобовязати відповідача здійснити перерахунок платежів по процентам, визнати п. 1.3, 7.1.2., 7.1.6, 12.1 договору недійсними, розірвати кредитний договір укладений між банком та позивачем, стягнути з відповідача на користь позивача пеню за неналежне виконання банківських послуг та понесені судові витрати.

Заочним рішенням Суворовського районного суду м. Херсона від 30 червня 2010 року ухвалено: позов ОСОБА_3 задовольнити.

Визнати незаконним підвищення з 11.02.2008 року по 30.09.2009 року процентної ставки за кредитним договором № 2279-002/07Р від 13.06.2007 року, укладеним між ПАТ КБ „ Правекс-Банк та ОСОБА_3

Зобовязати ПАТ КБ „ Правекс-Банк здійснити перерахунок ОСОБА_3 з 11.02.2008 року сплачених процентів за користування кредитом в сумі 7470,75 грн., що еквівалентно 942,67 доларів США в рахунок оплати кредиту за кредитним договором № 2279-002/07Р від 13.06.2007 року, укладеним між ПАТ КБ „ Правекс-Банк та ОСОБА_3

Визнати кредитний договір № 2279-002/07Р від 13.06.2007 року укладений між ПАТ КБ „ Правекс-Банк та ОСОБА_3 недійсним в частині пунктів 1.3, 7.1.2., 7.1.6.,12.1

Розірвати кредитний договір № 2279-002/07Р від 13.06.2007 року укладений між ПАТ КБ „ Правекс-Банк та ОСОБА_3

Стягнути з ПАТ КБ „ Правекс-Банк на користь ОСОБА_3 пеню в сумі 19274,53 грн. та понесені судові витрати в сумі 2120 грн.

Зобовязати ОСОБА_3 сплатити ПАТ КБ „ Правекс-Банк 11744,75 доларів США, що в еквіваленті за офіційним курсом Національного Банку України станом на 30.06.2010 року складає 92 865,73 грн., внаслідок розірвання кредитного договору № 2279-002/07Р від 13.06.2007 року.

Стягнути з ПАТ КБ „ Правекс-Банк у дохід держави судовий збір в сумі 267,45 грн.

В вересні 2010 року ПАТ КБ „ Правекс-Банк звернувся до суду з заявою про перегляд заочного рішення Суворовського районного суду м. Херсона від 30 червня 2010 року.

Ухвалою від 03 листопада 2010 року суд поновив Публічному акціонерному товариству комерційний банк „ Правекс-Банк строк подання заяви про перегляд заочного рішення і залишив цю заяву без задоволення.

В апеляційні скарзі Публічне акціонерне товариство комерційний банк „Правекс-Банк, посилаючись на порушення судом норм матеріального і процесуального права просить скасувати заочне рішення суду і ухвалити нове, яким у задоволенні позову відмовити або залишити позов без розгляду.

Письмові заперечення на апеляційну скаргу до суду не надходили.

Заслухавши доповідача, пояснення сторін, перевіривши матеріали справи, законність та обґрунтованість рішення суду, в межах визначених ст. 303 ЦПК України, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з таких підстав.

Задовольнивши позовні вимоги та визнавши незаконними дії банку по підвищенню позивачу процентної ставки за кредитним договором, суд виходив з того, що такі дії банку порушують умови договору, а також права позивача , як кредитора. Визнавши не дійсними пункти 1.3, 7.1.2, 7.1.6., 12.1 кредитного договору, суд дійшов висновку про те, що вони не відповідають вимогам чинного законодавства та встановлюють дискримінаційні умови для позивача. Також суд вважав, що відповідно до п. 5 ст. 10 Закону України „ Про захист прав споживачів відповідач за неналежне виконання банківських послуг повинен сплатити позивачу пеню, а тому вимоги позивача щодо розірвання кредитного договору, визнання договору частково недійсним є обґрунтованими та такими, що ґрунтуються на законі.

Проте до таких висновків суд прийшов допустивши порушення норм матеріального і процесуального законодавства, що є підставою для скасування судового рішення і ухвалення нового з наступних підстав.

Судом встановлено та із матеріалів справи вбачається, що 13 червня 2007 року між АКБ „ Правекс-Банк, правонаступником якого є публічне акціонерне товариство комерційний банк „Правекс-Банк, та ОСОБА_3 був укладений кредитний договір, відповідно до умов якого позивачу був наданий споживчий кредит на придбання транспортного засобу у розмірі 21188 доларів США зі сплатою за користування кредитними коштами відсотків в розмірі 11,99 % річних.

Пунктом 1.3 укладеного договору передбачено збільшення розміру процентної ставки у кожному випадку невиконання (неналежного виконання) позичальником своїх зобовязань за кредитним договором ( відносно строків сплати відсотків і повернення кредиту та /або сплати відсотків та/або повернення кредиту не в повному обсязі).

В пунктах 7.1.2, 7.1.6 , 12.1 цього договору визначене право банку, залежно від зміни кредитної політики Банку, змінювати розмір процентної ставки за користування кредитом, письмово попередивши позичальника про зміну відсоткової ставки протягом 7 календарних днів з дати введення нової ставки; без згоди позичальника в односторонньому порядку змінювати чи доповнювати умови укладеного договору, в односторонньому порядку розривати його, направивши на адресу позичальника лист про розірвання договору чи з викладенням змін або доповнень та передбачене третейське застереження.

Згідно з наданим розрахунком та виписками банку позичальник в лютому, квітні, серпні, листопаді 2008 року порушив умови погашення заборгованості за кредитом та сплати відсотків за користування кредитними коштами, у звязку з чим, банк, відповідно до умов п. 1.3 кредитного договору, в односторонньому порядку збільшував позичальнику процентну ставку за спірний період часу.

Останнє рішення кредитора про зміну процентної ставки позичальнику відбулося в листопаді 2008 року.

Про кожну зміну процентної ставки банк надсилав позичальнику письмові повідомлення, які були вручені позивачу під розписку, що знайшло підтвердження в судовому засіданні суду апеляційної інстанції.

Після отримання таких листів позичальник сплачував кредит та відсотки за новою ставкою.

Крім того, 20.10.2009 року між сторонами був укладений договір про внесення змін та доповнень до кредитного договору, за умовами якого позивач засвідчив своє прийняття пропозиції банку щодо підвищення процентної ставки за спірний період часу. Зазначений договір позивачем у встановленому законом порядку не оспорений.

Оскільки сторони досягли домовленості і уклали кредитний договір у якому передбачили збільшення розміру процентної ставки у кожному випадку невиконання позичальником своїх зобовязань за кредитним договором, та зважаючи на те, що така подія настала в 2008 році, що надало банку право в односторонньому порядку, відповідно до п. 1.3 укладеного договору, підвищити процентну ставку за спірний період часу, про що позивач був належним чином повідомлений, прийняв пропозицію кредитора і сплачував відсотки за новою ставкою та те, що за умовами укладеного договору в таких випадках укладення додаткових угод та отримання згоди позичальника на підвищення відсоткової ставки не вимагалося, колегія суддів вважає, що дії банку по підвищенню процентної ставки були вчинені відповідно до умов укладеного договору і є правомірними, а тому вимоги позивача про визнання незаконним підвищення процентної ставки за кредитом та здійснення перерахунку сплачених процентів є безпідставними.

За законом, який діяв на момент укладення сторонами кредитного договору, дозволялося в односторонньому порядку змінювати умови договору, якщо це було передбачено умовами самого договору ( ст.. 651 ЦК України).

Згідно Закону України „ Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо заборони банкам змінювати умови договору банківського вкладу та кредитного договору в односторонньому порядку від 12 грудня 2008 року № 661-VI Цивільний кодекс України доповнено статтею 1056-1 , яка вступила в дію з 09.01.2009 року.

Частиною 3 ст. 1056-1 ЦК України передбачено, що умова договору щодо права банку, іншої фінансової установи змінювати розмір процентів в односторонньому порядку є нікчемною.

Оскільки на момент укладення сторонами кредитного договору діючим в Україні законодавством було передбачене право банку в односторонньому порядку збільшувати розмір процентної ставки за користування кредитом і це було передбачено умовами кредитного договору, та зважаючи на те, що підвищення процентної ставки відбулося до введення в дію ст.. 1056-1 ЦК України, колегія судів вважає, що суд неправильно застосував до спірних правовідносин норми матеріального права, які ці відносини не регулюють за часом їх виникнення.

При укладені договору позивач був ознайомлений з його умовами, не заперечував проти них та йому наданий кредит в обумовленій договором сумі.

Заявивши вимогу про визнання недійсними пунктів 1.3, 7.1.2, 7.1.6, 12.1 укладеного договору, позивач обґрунтував її невідповідністю нормам Закону України „ Про захист прав споживачів.

Однак зазначений закон не може бути взятий до уваги, оскільки між сторонами виникли договірні відносини, які регулюються нормами ЦК України, а не Законом України „ Про захист прав споживачів.

Не довів позивач невідповідність оспорених пунктів договору вимогам чинного законодавства в системі кредитування.

Наявність договору про передачу справи на розгляд третейського суду не є відмовою від права на звернення до суду загальної юрисдикції за захистом порушених прав.

Таким чином вимога позивача про визнання недійсними пунктів 1.3, 7.1.2, 7.1.6, 12.1 укладеного договору є необґрунтованою.

За змістом ст.. 651 ЦК України зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом.

Договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом.

Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору.

У разі односторонньої відмови від договору у повному обсязі або частково, якщо право на таку відмову встановлено договором або законом, договір є відповідно розірваним або зміненим.

Відповідно до ст.. 652 ЦК України розірвання договору у звязку з істотною зміною обставин допускається за наявності чотирьох обовязкових умов: у момент укладення договору сторони виходили з того, що така зміна обставин не настане; зміна обставин зумовлена причинами, які заінтересована сторона не могла усунути після її виникнення при всій турботливості і обачності, які від неї вимагалися; виконання договору порушило б співвідношення майнових інтересів сторін і позбавило б заінтересовану сторону того, на що вона розраховувала при укладанні договору; із суті договору або звичаїв ділового обороту не впливає, що ризик зміни обставин несе заінтересована сторона.

Позивач не навів належних і допустимих доказів на підтвердження доведеності факту настання умов, передбачених ст.. ст. 651, 652 ЦК України для розірвання кредитного договору, а тому не можна погодитися з висновком суду про обґрунтованість заявлених вимог.

Оскільки до спорів щодо виконання кредитного договору Закон України „ Про захист прав споживачів не може бути застосований, колегія суддів вважає, що вимога позивача про стягнення з відповідача пені відповідно до п. 5 ст. 10 цього закону є безпідставною, а тому висновки суду щодо обґрунтованості заявлених позовних вимог не відповідають вимогам закону та обставинам справи.

З наведених вище підстав рішення суду слід скасувати і ухвалити нове, яким у задоволенні позову відмовити за необґрунтованістю та безпідставністю заявлених вимог.

Керуючись ст.ст. 303,307, 309 ЦПК України, колегія суддів ,

вирішила :

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства комерційний банк „ Правекс-банк задовольнити.

Заочне рішення Суворовського районного суду м. Херсона від 30 червня 2010 року скасувати і ухвалити нове.

У задоволенні позову ОСОБА_2, діючої в інтересах ОСОБА_3, до Публічного акціонерного товариства комерційний банк „Правекс-Банк, треті особи - ОСОБА_4, Херсонське обласне управління у справах захисту прав споживачів про визнання дій незаконними, зобовязання вчинити певні дії, визнання кредитного договору частково недійсним, розірвання кредитного договору - відмовити.

Рішення суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту його проголошення і може бути оскаржене протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ в касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуючий: Судді: