Справа № 2-2618/11
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

07 грудня 2011 року Саксаганський районний суд м.Кривого Рогу Дніпропетровської області в складі:

головуючого судді Дурасової Ю.В,

при секретарі Посувайло Я.О,

за участю:

представника позивача за первісним позовом ОСОБА_1,

відповідачів за первісним позовом ОСОБА_2, ОСОБА_3,

представника відповідача за первісним позовом ОСОБА_4,

представника Відділу опіки та піклування ОСОБА_5,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Кривому Розі цивільну справу за первісним позовом Комунального підприємства Житлово-експлуатаційна організація №35до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про визнання осіб такими, що самовільно зайняли житлове приміщення та виселення, та зустрічним позовом ОСОБА_2, ОСОБА_3, яка також діє в інтересах неповнолітньої ОСОБА_6, до Комунального підприємства Житлово-експлуатаційна організація №35, Виконкому Саксаганської районної у місті ОСОБА_7 ради, третя особа без самостійних вимог - Відділ опіки та піклування виконкому Саксаганської районної у місті ОСОБА_7 ради про визнання права користування житловим приміщенням та зобовязання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач за первісним позовом року звернувся до суду з даним позовом і в обґрунтування своїх позовних вимог вказав, що 22.03.1985 року громадянину ОСОБА_8 була надана квартира за адресою: АДРЕСА_1/1, яка складається з однієї кімнати. ОСОБА_8 в даній квартирі був зареєстрований як головний квартиронаймач, який помер 24.01.1993 року та був знятий з реєстрації за вищевказаною адресою згідно актового запису від 12.04.1993 року за №160. Квартира є неприватизованою, тому згідно житлового законодавства України підлягає перерозподілу іншому квартиронаймачу. Згідно акту КЖП №19 м.Кривого Рогу від 28.04.2009 року у квартирі №8/1 будинку №6 по вул.Харківській у м.Кривому Розі з початку 2009 року і по теперішній час без реєстрації проживають відповідачі по справі ОСОБА_2, ОСОБА_3 та неповнолітня ОСОБА_6. Ордеру на право вселення останні не мають. Таким чином позивач за первісним позовом просить задовольнити позовні вимоги та визнати відповідачів такими, що самоуправно зайняли житлове приміщення та підлягають виселенню без надання їм іншого житлового приміщення, а також просить стягнути на користь держави судовий збір.

Позивачі за зустрічним позовом в обґрунтування вимог зазначили, що відповідно до оголошення в газеті Звезда-4, ЖЕО № 19 на постійну роботу потрібен був тракторист з наданням квартири для проживання, відповідач ОСОБА_2 погодився на умови договору, був прийнятий на роботу 14.12.2006 року та йому була надана службова квартира №8/1 будинку №6 по вул. Харківській у м.Кривому Розі, для проживання як робітнику, де він оселився разом з цивільною дружиною ОСОБА_3 та неповнолітньою донькою ОСОБА_6. ОСОБА_3 також була прийняти на роботу до ЖЕО № 19 комірником 08.01.2008 року. У звязку з реорганізацією у Комунальній сфері було створено одну організацію у Саксаганському районі КП ЖЕО № 35, де відповідно до запису в трудовій книжці вони продовжують працювати. До теперішнього часу КП ЖЕО № 35 не вчинило жодних дій для оформлення наданого житла відповідно до норм закону та видачі ордеру на службове приміщення. Відсутність ордеру позбавляє родину права укладати цивільно-правові угоди щодо надання комунальних послуг. На постійні звернення до ЖЕО № 35 щодо видачі ордеру їм надходили відповіді, що керівництво займається цим питанням відповідно до законодавства. Просять визнати за ОСОБА_2, ОСОБА_3 та неповнолітньою ОСОБА_6 право користування житловим приміщенням: квартирою №8/1 будинку №6 по вул. Харківській у м.Кривому Розі, та зобовязати КП ЖЕО №35та Виконком Саксаганської районної у місті ОСОБА_7 ради видати ордер на вказане житлове приміщення на імя ОСОБА_2, ОСОБА_3 та неповнолітньої ОСОБА_6.

У судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав, просить первісний позов задовольнити, проти зустрічного позову заперечив.

У судовому засіданні відповідачі та представник відповідачів за первісним позовом заперечили проти первісних позовних вимог та суду пояснили, що вказана квартира знаходиться на балансі КП ЖЕО №35, яке обіцяло надати житло своїм працівникам (відповідачам), а не виселяти; ЖЕО № 35 не є власником житла, тому в нього нема повноважень звертатися до суду. Також пояснили, що своєчасно здійснювали квартплату та сплачували комунальні послуги, Підтримують зустрічний позов в першій його частині.

Представник третьої особи Органу опіки та піклування Виконкому Саксаганської районної у місті ОСОБА_7 ради заперечив проти задоволення позовних вимог за первісним позовом та виселення осіб, що порушить інтереси дитини; зустрічний позов просить задовольнити в інтересах дитини.

В судовому засіданні встановлено, що 22.03.1985 року громадянину ОСОБА_8 була надана квартира за адресою: АДРЕСА_1/1, яка складається з однієї кімнати. ОСОБА_8 в даній квартирі був зареєстрований як головний квартиронаймач, який помер 24.01.1993 року та був знятий з реєстрації за вищевказаною адресою згідно актового запису від 12.04.1993 року за №160. Квартира є неприватизованою, тому згідно житлового законодавства України підлягає перерозподілу іншому квартиронаймачу. Згідно акту КЖП №19 м.Кривого Рогу від 28.04.2009 року у квартирі №8/1 будинку №6 по вул.Харківській у м.Кривому Розі з початку 2009 року і по теперішній час без реєстрації проживають відповідачі по справі ОСОБА_2, ОСОБА_3 (які перебувають між собою в цивільному шлюбі) та неповнолітня ОСОБА_6. Ордеру на право вселення останні не мають, є працівниками ЖЕО № 35 (трактористом та комірником), іншого житла (крім спірної квартири) не мають, своєчасно здійснюють оплату за комунальні послуги за користування наданою їм ЖЕО № 19, як працівникам ЖЕО, квартирою. (відповідач ОСОБА_2 був прийнятий на роботу 14.12.2006 року в ЖЕО №19 та йому була надана службова квартира №8/1 будинку №6 по вул. Харківській у м.Кривому Розі, для проживання як робітнику, де він оселився разом з цивільною дружиною ОСОБА_3 та неповнолітньою донькою ОСОБА_6. ОСОБА_3 також була прийняти на роботу до ЖЕО № 19 комірником 08.01.2008 року. У звязку з реорганізацією у Комунальній сфері було створено одну організацію у Саксаганському районі КП ЖЕО № 35, де відповідно до запису в трудовій книжці вони продовжують працювати. До теперішнього часу КП ЖЕО № 35 не вчинило жодних дій для оформлення наданого житла відповідно до норм закону та видачі ордеру на службове приміщення. Відсутність ордеру позбавляє родину права укладати цивільно-правові угоди щодо надання комунальних послуг. На постійні звернення до ЖЕО № 35 щодо видачі ордеру їм надходили відповіді, що керівництво займається цим питанням відповідно до законодавства).

Вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, докази, на які сторони спираються, у судовому засіданні встановлено, у позовних вимогах позивача за первісним позовом слід відмовити, позовні вимоги за зустрічним позовом підлягають частковому задоволенню.

Згідно ст. 118 ЖК України, службові жилі приміщення призначаються для заселення громадянами які у звязку з характером їх трудових відносин повинні проживати за місцем роботи або поблизу нього. В силу ст. 121 ЖК України, службові жилі приміщення надаються за рішенням адміністрації підприємства, установи, організації та ін.

Відповідно до ст. 122 ЖК України, на підставі рішення про надання службового жилого приміщення виконавчий комітет в місті Ради видає громадянинові спеціальний ордер, який є єдиною підставою для вселення у надане жиле приміщення.

Згідно ст.18. ЗУ Про охорону дитинства, Держава забезпечує право дитини на проживання в таких санітарно-гігієнічних та побутових умовах, що не завдають шкоди її фізичному та розумовому розвитку. Діти - члени сім'ї наймача або власника жилого приміщення мають право користуватися займаним приміщенням нарівні з власником або наймачем. Органи опіки та піклування зобов'язані здійснювати контроль за додержанням батьками або особами, які їх замінюють, майнових та житлових прав дітей при відчуженні жилих приміщень та купівлі нового житла.

Таким чином, суд ухвалює рішення про відмову у задоволенні первісного позову, та позовні вимоги за зустрічним позовом задовольняє частково.

Керуючись ст.118, 121, 122 ЖК України, ст. 18 ЗУ Про охорону прав дитини, ст. 3, 8, 10, 11, 88, 208, 209, 212, 214, 215 ЦПК України, суд -

ВИРІШИВ:

У задоволенні позовних вимог за первісним позовом Комунального підприємства Житлово-експлуатаційна організація №35до ОСОБА_2, ОСОБА_3, про визнання осіб такими, що самовільно зайняли житлове приміщення та виселення відмовити.

Зустрічний позов ОСОБА_2, ОСОБА_3, яка також діє в інтересах неповнолітньої ОСОБА_6 до Комунального підприємства Житлово-експлуатаційна організація №35, Виконкому Саксаганської районної у місті ОСОБА_7 ради, третя особа без самостійних вимог - Відділ опіки та піклування виконкому Саксаганської районної у місті ОСОБА_7 ради про визнання права користування житловим приміщенням та зобовязання вчинити певні дії задовольнити частково.

Визнати за ОСОБА_2, ОСОБА_3 та неповнолітньою ОСОБА_6 право користування житловим приміщенням: квартирою №8/1 будинку №6 по вул. Харківській у м.Кривому Розі, з правом видачі ордеру на службове приміщення за вказаною адресою.

В інших вимогах відмовити.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до набрання законної сили. Рішення набирає законної сили після закінчення строку апеляційного оскарження.

Апеляційне оскарження здійснюється шляхом подачі через суд першої інстанції, який постановив рішення апеляційної скарги протягом 10 днів з дня проголошення рішення, в порядку ст. 295 ЦПК України. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подавати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя Ю.В. Дурасова