Справа № 2-224/11
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

21 грудня 2011 року Індустріальний районний суд м. Дніпропетровська

в складі: головуючого судді: Слюсар Л.П.

при секретарі : Шевченко В.О.

розглянувши в відкритому судовому засіданні в залі суду м. Дніпропетровську цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 комунального житлово-експлуатаційного підприємства Експрес, третя особа ОСОБА_3 про усунення перешкод в користуванні житловим приміщенням та перереєстрацію місця проживання, -

ВСТАНОВИВ:

В червні 2010 року позивач звернувся до Індустріального районного суду м. Дніпропетровська з позовом до відповідача ОСОБА_2 комунального житлово-експлуатаційного підприємства Експреспро усунення перешкод в користуванні житловим приміщенням та перереєстрацію місця проживання. Ухвалою суду від 23 вересня 2011 року в якості третьої особи була залучена ОСОБА_3.

В обґрунтування позовних вимог позивач в позовній заяві і в ході судового засідання посилався на те, що у 1964 році його бабуся ОСОБА_4 отримала від Придніпровської залізниці, на якій працювала 35 років службову квартиру житловою площею 13,5 кв.м. за адресою: станція Самарівка буд.2 кв.3 в м. Дніпропетровську. За вищевказаною адресою з 1973 року разом з бабусею проживала та була прописана його матір ОСОБА_5 та двоє її дітей ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_2. В 1994 році померла його бабуся ОСОБА_4, в квартирі залишилися проживати разом з його матірю ОСОБА_5 він та його молодший брат. У 2004 році померла його мати ОСОБА_5 та його молодший брат в квартирі залишився він один. Вищевказана адреса з 1973 року, яка у 2002 році була змінена на АДРЕСА_1 с.м.т. Самарівка в м. Дніпропетровську є його постійним місцем проживання, в якій він мешкає 34 роки, ремонтує квартиру, доглядає за нею, сплачує комунальні послуги за квартиру. В травні 2010 року його сусідка ОСОБА_3 стала вимагати, щоб він негайно знявся з реєстрації із її квартири АДРЕСА_2. Після звернення з заявою про перереєстрацію його місця проживання в ІНФОРМАЦІЯ_3 було відмовлено, так як Міське комунальне житлово-експлуатаційне підприємство мотивує свою відмову в тому, що не має підстав для перереєстрації та запропонували звернутися до суду. Крім того йому повідомили, що його квартиру МК ЖЕП Експресзбираються забрати та подали заявку до ОСОБА_2 ради на імя ОСОБА_7 так як вона є вільною і безхазяйною. Вважає, що порушені його конституційні права на житло. Крім того, службовці МК ЖЕП Експресдопустили помилку в реєстраційному обліку навмисно чи з необережності . Просив суд: зобовязати Міське комунальне житлово-експлуатаційне підприємство перереєструвати його місце проживання із кв. №4 в кв.№3 в будинку №4 по пров. Шахтинському с.м.т. Самарівка в м. Дніпропетровську.

Представник відповідача в судове засідання не зявився. Відповідно до листа від 07.09.2011 року за №363 просили розглядати справу без їх представника. Вказали, що підприємство своїми діями не порушило жодних вимог чинного законодавства України (а.с.86).

Третя особа ОСОБА_3 в судове засідання зявилася. Просила суд позов задовольнити.

Суд, вислухавши позивача, третю особу, свідків ОСОБА_8, ОСОБА_9 вивчивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги не підлягають задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що відповідно до контрольного талону до службового ордеру №181 від 31 травня 1967 року ОСОБА_4 була надана квартира №4 ст. Самарівка на неї та її доньку ОСОБА_10 ( а.с.48). Відповідно до заяви від 12.09.1973 року ОСОБА_5 просить зареєструвати її з матірю в квартирі №3 в будинку №2 ст. Самарівка ( а.с.32). Відповідно до особового рахунку ОСОБА_4 була зареєстрована за адресою: кв.4 в будинку № 2 ст. Самарівка, що в подальшому перейменовано на пров. Шахтинський б.4 ( а.с.24). ОСОБА_4 померла 31 серпня 1999 року ( а.с.25). Разом з нею АДРЕСА_3 зареєстровані: її донька ОСОБА_5, онук ОСОБА_6 та онук ОСОБА_1. ОСОБА_5 та ОСОБА_6 померли в 2004 році (а.с.26).

Відповідно до довідки МКЖЕП Експрес від 24.09.2010 року за №406 ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_4 зареєстрований за адресою ІНФОРМАЦІЯ_5 з 04.03.1993 року. Був засуджений. Після повернення з місць позбавлення волі з 08.11.2006 року зареєстрований за вищевказаною адресою (а.с.46)

Відповідно до довідки СГІРФО Індустріального РВДМУ ГУМВС України в Дніпропетровській області від 14.10.2010 року за №45/1269 за адресою АДРЕСА_4 ніхто не зареєстрований (а.с.50).

На підставі ордеру № 10 Серії 03 від 17.10.1986 року ОСОБА_9 батьку третьої особи виконавчим комітетом Індустріальної районної ради було надано службову квартиру № 4 станція Самарівка, 2 в м. Дніпропетровську житловою площею 13,5 кв.м., на склад сімї чотирьох чоловік ( а.с.47).

Відповідно до рішення виконавчого комітету Індустріальної районної ради народних депутатів Про виключення житлових приміщень із числа службових№ 407 від 25.11.1997 року однокімнатну квартиру № 4. Житловою площею 13,5 кв.м. розташовану на першому поверсі будинку № 2 на станції Самарівка зі складом сімї на двох осіб з балансу підприємства виключити та укласти угоду найму з наймачами квартири, як на не службові ( а.с.97).

У 2002 році булла проведена перепрописка місця проживання, у зв'язку зі зміною адреси зі станція Самарівка, 2/4 на пров. Шахтинський, 4/4 в м. Дніпропетровську.

20 грудня 2004 року ОСОБА_3 разом з неповнолітньою донькою ОСОБА_11 приватизувала квартиру АДРЕСА_5 та отримала свідоцтво про право власності на житло за № 8725.

Заочним Рішенням Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 19 жовтня 2011 року за позовною заявою ОСОБА_3 до ОСОБА_2 комунального житлово експлуатаційного підприємства Експрес, ОСОБА_1 про усунення перешкод у користуванні жилим приміщенням, зняття з реєстрації та стягнення матеріальної шкоди, позовні вимоги ОСОБА_3 задоволені частково - усунуто ОСОБА_3 перешкоди у користуванні квартирою № 4 по пров. Шахтинському, 4 в м. Дніпропетровську шляхом зняття з реєстраційного обліку у зазначеній квартирі ОСОБА_1 та зобовязано Міське комунальне житлово експлуатаційне підприємство Експрес зняти ОСОБА_1 з реєстрації у квартирі № № 4 по пров. Шахтинському, 4 в м. Дніпропетровську.

Відповідно до ст.15 ЦПК України, суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, щодо захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають із цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин.

В судовому засіданні встановлено, про що не заперечували сторони по справі та підтвердили свідки ОСОБА_8 та ОСОБА_9, що сімя ОСОБА_4 ОСОБА_1 з 1964 року проживала і на даний час позивач ОСОБА_1 проживає в ІНФОРМАЦІЯ_6, яка до перейменування була квартира №3 в будинку № 2 ст. Самарівка м. Дніпропетровську, і на даний час, відповідно до довідки СГІРФО є вільною та ніхто в ній не зареєстрований. Сімя проживала в цій квартирі більше 43 років. Однак, як вбачається із матеріалів справи, ордер бабусі позивача ОСОБА_4 видавався в 1967 році на квартиру 4, однак вже в 1972 році її донька просить зареєструвати її разом з матірю в квартиру №3. По причинам, які на даний час встановити не можливо, в особових картках, що були передані при передачі будинків з Державного підприємства Придніпровська залізниця до КП Експрес передані поквартирні карточки, є дві карточки на квартиру № 4 і жодної на квартиру №3, квартира №4 на даний час є приватизованою та належить на праві власності ОСОБА_3 та її доньці.

Відповідно до вимог ст.ст.3,11,27,31 ЦПК України правом визначення предмета та підстави позову наділений виключно позивач, суд має розглянути справу в межах заявлених вимог і на підставі доказів осіб, які беруть участь у справі.

Згідно до ч.1 ст.61 ЦПК України, обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню.

Виходячи із вищевикладеного, оцінюючи докази в їх сукупності, суд приходить до висновку про те, що дійсно право позивача порушено, однак вимога позивача щодо його перереєстрацію в квартиру №3 не ґрунтується на законі, вимог щодо визнання за ним права користування житловим приміщенням квартирою №3 в будинку №4 по пров. Шахтинській в м. Дніпропетровську заявлено не було, а тому суд не вбачає законних підстав для задоволення позовних вимог та вимушений в позові відмовити.

Керуючись : Законом України Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання, ст.ст. 9,15,18,58,61,65 ЖК України, ст.ст.3,7,11, 15, 60,88,212-215 ЦПК України, -

ВИРІШИВ :

В задоволені позовних вимог ОСОБА_1 - відмовити.

Рішення може бути оскаржено до апеляційного суду Дніпропетровської області через Індустріальний районний суд шляхом подачі протягом десяти днів з дня його проголошення апеляційної скарги.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні в судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя: Л.П.Слюсар