Справа № 2-4990/11
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

28.10.2011 року м. Нікополь

Нікопольський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі :

Головуючого судді Тихомирова І.В.

за участю секретаря Орловської І.В.

представника позивача ОСОБА_1

представника відповідача ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в м. Нікополі цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до Нікопольської міської ради в особі виконавчого комітету Нікопольської міської ради про визнання права власності на самовільно збудоване нерухоме майно, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернулася до суду із зазначеним позовом, посилаючись на наступні обставини.

На підставі договору оренди земельної ділянки від 20.09.2007 року йому передана у орендне користування земельна ділянка площею 1,0377га по вулиці Лісній, 7-а у місті Нікополі строком на три роки для будівництва виробничого комплексу по виготовленню меблів. По закінченню терміну дії договору, його було переукладено на термін три роки зі збереженням цільового призначення згідно договору оренди земельної ділянки від 26.07.2010 року.

Рішенням виконавчого комітету Нікопольської міської ради № 879/2 від 13.12.2007 року йому було надано дозвіл на проектування та будівництво виробничого комплексу по виготовленню меблів на вулиці Лісній, 7-а в місті Нікополі.

Рішенням Нікопольського міськрайонного суду від 25.04.2008 року за ним було визнано право власності на закінчені будівництвом будівлі: малярний цех А, прохідна б, склади Вта столярний цех Г.

Однак, крім закінчених будівництвом будівель, на земельній ділянці розпочато будівництво цеху по збиранню меблів Дта цеху супутніх товарів Е. За технічним паспортом готовність недобудованих будівель складає 35%. Будівництво здійснювалося за робочим проектом, виготовленим ТОВ Нікопольінвестпроект.

Зареєструвати право власності на недобудовані будівлі у відповідності до вимог ч.3 ст.331 ЦК України він не має змоги, оскільки будівництво здійснено без узгодження проекту та дозволу на початок виконання будівельних робіт.

Просить визнати за ним право власності на будівлю цеху по збиранню меблів Д(фундамент), готовністю 35%, площею 170,9кв.м., будівлю цеху супутніх товарів товарів Е (фундамент), готовністю 35%, площею 1251,2кв.м., що знаходяться за № 7-а по вулиці Лісній в місті Нікополі.

В судовому засіданні представник позивача ОСОБА_1 позовні вимоги підтримала в повному обсязі, на їх задоволенні наполягала.

Представник відповідача проти позовних вимог заперечив, однак підстав відмови не навів.

Вислухавши сторони, вивчивши матеріали справи, суд приходить до наступного.

Відповідно до ст. 328 ЦК України Право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів.

Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Як встановлено в судовому засіданні, на підставі договору оренди земельної ділянки від 20.09.2007 року ОСОБА_3 передана у орендне користування земельна ділянка площею 1,0377га по вулиці Лісній, 7-а у місті Нікополі строком на три роки для будівництва виробничого комплексу по виготовленню меблів. По закінченню терміну дії договору, його було переукладено на термін три роки зі збереженням цільового призначення згідно договору оренди земельної ділянки від 26.07.2010 року(а.с.4 17).

Рішенням виконавчого комітету Нікопольської міської ради № 879/2 від 13.12.2007 року ОСОБА_3 було надано дозвіл на проектування та будівництво виробничого комплексу по виготовленню меблів на вулиці Лісній, 7-а в місті Нікополі(а.с.18).

Рішенням Нікопольського міськрайонного суду від 25.04.2008 року за ОСОБА_3 було визнано право власності на закінчені будівництвом будівлі: малярний цех А, прохідна б, склади Вта столярний цех Г(а.с.40,41).

Однак, крім закінчених будівництвом будівель, на земельній ділянці розпочато будівництво цеху по збиранню меблів Дта цеху супутніх товарів Е. За технічним паспортом готовність недобудованих будівель складає 35%. Будівництво здійснювалося за робочим проектом, виготовленим ТОВ Нікопольінвестпроект(а.с.30 39).

Відповідно до ч.3 ст. 376 ЦК України Право власності на самочинно збудоване нерухоме майно може бути за рішенням суду визнане за особою, яка здійснила самочинне будівництво на земельній ділянці, що не була їй відведена для цієї мети, за умови надання земельної ділянки у встановленому порядку особі під уже збудоване нерухоме майно.

Відповідно до ч.3 ст. 331 ЦК України До завершення будівництва (створення майна) особа вважається власником матеріалів, обладнання тощо, які були використані в процесі цього будівництва (створення майна).

Враховуючи той факт, що вищезазначене будівництво здійснене на земельній ділянці, що орендується ОСОБА_3 для будівництва виробничого комплексу по виготовленню меблів та не зачіпає інтересів інших осіб, оскільки договір оренди земельної ділянки погоджено з сусідніми землекористувачами, суд вважає можливим позовні вимоги задовольнити.

На підставі вищевикладеного та керуючись ст.ст. 15,16, 328, 331, 376 ЦК України, ст.ст. 10,11,14,15, 213-215 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_3 задовольнити.

Визнати за ОСОБА_3 право власності на будівлю цеху по збиранню меблів Д(фундамент), готовністю 35%, площею 170,9кв.м., будівлю цеху супутніх товарів товарів Е(фундамент), готовністю 35%, площею 1251,2кв.м., що знаходяться за № 7-а по вулиці Лісній в місті Нікополі.

На рішення може бути подана апеляційна скарга до апеляційного суду Дніпропетровської області протягом десяти днів з дня його проголошення через Нікопольський міськрайонний суд. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя: ОСОБА_4