БРОВАРСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

«18» жовтня 2011 року м.Бровари Київської області

Броварський міськрайонний суд Київської області в складі:

головуючого - судді Василишина В.О.,

при секретарі Лобко А.С.,

за участю: представника позивача ОСОБА_1 ОСОБА_2, відповідача ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про стягнення грошових коштів за договором позики,

в с т а н о в и в:

У березні 2011 року ОСОБА_1 звернулася до суду із зазначеним вище позовом, який обґрунтовувала тим, що 17 березня 2008 року відповідач ОСОБА_3 взяла у неї в борг 12 000 доларів США, про що було складено письмову розписку. При цьому ОСОБА_3 зобовязалася повернути отримані грошові кошти не пізніше 01 червня 2008 року. Разом із тим, грошові кошти не були повернуті. Із урахуванням уточнень позовних вимог, ОСОБА_1 просить суд стягнути із ОСОБА_3 суму боргу за договором позики із урахуванням трьох процентів річних в розмірі 105 202 грн. 86 коп. й судові витрати.

У судовому засіданні представник позивача ОСОБА_1 ОСОБА_2 позов підтримав й просив його задовольнити.

У судовому засіданні відповідач ОСОБА_3 позов не визнала й просила у його задоволенні відмовити.

Заслухавши пояснення осіб, які беруть участь у справі, дослідивши зібрані по справі докази, судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини.

Відповідно до ст.ст. 10, 60 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК України) цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Суд сприяє всебічному і повному зясуванню обставин справи: розяснює особам, які беруть участь у справі, їх права та обовязки, попереджує про наслідки вчинення або не вчинення процесуальних дій і сприяє здійсненню їхніх прав. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Згідно із ст.11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Статтею 1046 Цивільного кодексу України (далі ЦК України) визначено, що за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобовязується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

Згідно із ст.1047 ЦК України договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, а у випадках, коли позикодавцем є юридична особа, - незалежно від суми. На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей.

За змістом ст.ст. 625, 1049, 1050 ЦК України позичальник зобовязаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобовязаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми.

У судовому засіданні встановлено, що надана до суду представником позивача ОСОБА_1 письмова розписка ОСОБА_3 від 17 березня 2008 року про одержання від неї 12 000 доларів США й про зобовязання повернути ці грошові кошти до 01 червня 2008 року з відсотками (а.с.44) складена власноручно цим відповідачем, що згідно з вимогами матеріального закону, є підтвердженням укладення договору позики та його умов. Відповідач ОСОБА_3 визнала, що наголошені вище грошові кошти саме в цьому розмірі нею були одержані, то суд приходить до висновку, що позов про стягнення суми боргу підлягає задоволенню частково, а саме в частині стягнення одержаних грошових коштів в сумі 95 708 грн. 40 коп.

Крім того, із відповідача на користь позивача підлягає стягненню й три проценти річних від простроченої суми, що складає 5 905 грн. 35 коп.

У задоволенні решти позовних вимог слід відмовити через їх необґрунтованість.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 10, 11, 60, 88, 209, 212 215 ЦПК України Броварський міськрайонний суд Київської області,

в и р і ш и в:

Позов - задовольнити частково.

Стягнути із ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, суму боргу за договором позики від 17 березня 2008 року в розмірі 95 708 (девяносто пять тисяч сімсот вісім) грн. 40 коп., три проценти річних за прострочення виконання зобовязання в сумі 5 905 (пять тисяч девятсот пять) грн. 35 коп., а також судові витрати в сумі 120 (сто двадцять) грн. 00 коп.

В іншій частині у задоволенні позову - відмовити.

Повернути ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, судовий збір в сумі 900 (девятсот) грн. 00 коп., який сплачено нею 14 березня 2011 року на розрахунковий рахунок 0005, МФО 821018, код 23571923, одержувач ГУ ДК України у Київській області, місто Київ.

Рішення може бути оскаржене до Апеляційного суду Київської області через Броварський міськрайонний суд шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя В.О.Василишин