Справа № 22-ц-2290/2011 Головуючий у I інстанції Бойко В.І.
Категорія цивільна Доповідач - Ішутко В. М.
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 серпня 2011 року 10 серпня 2011 року

АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРНІГІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ у складі:

головуючого - судді ОСОБА_1,
суддів: ОСОБА_2, ОСОБА_3,
при секретарі:ОСОБА_4І,
за участю: Позивача ОСОБА_5, який одночасно представляє інтереси решти позивачів, позивача ОСОБА_6, ОСОБА_7, їх представника ОСОБА_8, представника відповідача ОСОБА_9,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Чернігові цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_5, ОСОБА_10, ОСОБА_6, ОСОБА_11, ОСОБА_12, ОСОБА_13, ОСОБА_14, ОСОБА_15, ОСОБА_16, ОСОБА_17, ОСОБА_18, ОСОБА_19, ОСОБА_20, ОСОБА_21, ОСОБА_22, ОСОБА_23, ОСОБА_24, ОСОБА_25, ОСОБА_26, ОСОБА_27, ОСОБА_28, ОСОБА_29, ОСОБА_30, ОСОБА_31, ОСОБА_32, ОСОБА_33, ОСОБА_34, ОСОБА_7, ОСОБА_35, ОСОБА_36, ОСОБА_37, ОСОБА_38, ОСОБА_39, ОСОБА_40, ОСОБА_41, ОСОБА_42, ОСОБА_43, ОСОБА_44, ОСОБА_45, ОСОБА_46, ОСОБА_47, ОСОБА_48, ОСОБА_49, ОСОБА_50, ОСОБА_51, ОСОБА_52, ОСОБА_53, ОСОБА_54, ОСОБА_55, ОСОБА_56, ОСОБА_57, ОСОБА_58, ОСОБА_59, ОСОБА_60, ОСОБА_61, ОСОБА_62, ОСОБА_63, ОСОБА_64, ОСОБА_65, ОСОБА_66, ОСОБА_67 на рішення Бобровицького районного суду Чернігівської області від 23 червня 2011 року у справі за позовом ОСОБА_5, ОСОБА_10, ОСОБА_6, ОСОБА_11, ОСОБА_12, ОСОБА_13, ОСОБА_14, ОСОБА_15, ОСОБА_16, ОСОБА_17, ОСОБА_18, ОСОБА_19, ОСОБА_20, ОСОБА_21, ОСОБА_22, ОСОБА_23, ОСОБА_24, ОСОБА_25, ОСОБА_26, ОСОБА_27, ОСОБА_28, ОСОБА_29, ОСОБА_30, ОСОБА_31, ОСОБА_32, ОСОБА_33, ОСОБА_34, ОСОБА_7, ОСОБА_35, ОСОБА_36, ОСОБА_37, ОСОБА_38, ОСОБА_39, ОСОБА_40, ОСОБА_41, ОСОБА_42, ОСОБА_43, ОСОБА_44, ОСОБА_45, ОСОБА_46, ОСОБА_47, ОСОБА_48, ОСОБА_49, ОСОБА_50, ОСОБА_51, ОСОБА_52, ОСОБА_53, ОСОБА_54, ОСОБА_55, ОСОБА_56, ОСОБА_57, ОСОБА_58, ОСОБА_59, ОСОБА_60, ОСОБА_61, ОСОБА_62, ОСОБА_63, ОСОБА_64, ОСОБА_65, ОСОБА_66, ОСОБА_67 до СВК «Памяті Декабристів» про розірвання договору оренди землі,

в с т а н о в и в:

В апеляційній скарзі ОСОБА_5 та всі інші 61 позивачів просять скасувати рішення Бобровицького районного суду від 23 червня 2011 року і ухвалити нове рішення, яким задовольнити їх позовні вимоги в повному обсязі.

Оскаржуваним рішенням Бобровицького районного суду від 23 червня 2011 року в задоволенні позовних вимог відмовлено.

Доводи апеляційної скарги зводяться до того, що суд першої інстанції прийняв рішення без повного зясування обставин, що мають значення для справи та з порушенням норм матеріального та процесуального права.

Також апелянти посилаються на те, що судом не було взято до уваги той факт, що державну реєстрацію договорів оренди земельних ділянок, укладених 01 січня 2007 року між позивачами з одного боку та відповідачем з іншого боку, було здійснено лише в листопаді-грудні 2007 року, що є грубим порушенням Порядку державної реєстрації договорів оренди землі, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 2073 від 25 грудня 1998 р. Згідно п. 43 Договорів оренди, вони породжують юридичні наслідки з моменту державної реєстрації, а відповідач фактично користувався земельними ділянками позивачів з 1 червня 2005 року, проте суд не вжив жодних процесуальних заходів захисту прав позивачів, незважаючи на те, що земля є основним національним багатством і перебуває під особливою охороною держави.

ОСОБА_10 того, апелянт вказує, що відповідач не лише безпідставно користувався земельними ділянками позивачів, а й позбавив останніх можливості укладання нових договорів оренди в 2015 році, оскільки своїми діями відповідач фактично одноособово пролонгував дію договорів на два роки, що суперечить принципу вільного волевиявлення до укладення договору, задекларованому в ст. 627 Цивільного кодексу України.

Як зазначає апелянт, суд першої інстанції всупереч ст.ст. 57-60 ЦПК України необґрунтовано не прийняв до уваги наданий розрахунок недоплаченої орендної плати по договорах.

Позивачі неодноразово звертали увагу суду на те, що відомості по виплаті орендної плати вони не підписували, а надані відповідачем відомості було підроблені з метою відвернення відповідальності за невиплату орендної плати. ОСОБА_10 того, деякі позивачі взагалі не отримували пшеницю в рахунок орендної плати за 2008 рік у звязку з відсутністю їх підписів у зазначеній відомості.

Зважаючи на наведене, апелянти вважають, що позивачами надані суду докази, що підтверджують неналежну виплату відповідачем орендної плати за договорами оренди землі, проте місцевим судом цим доказам не було надано належної оцінки.

Апелянти вважають таким, що не відповідає нормам матеріального та процесуального права висновок суду першої інстанції щодо того, що позивачі приймали виплату орендної плати як належне виконання умов договорів, виходячи з того, що останні не звертались до суду з позовами про невірне нарахування орендної плати.

Позивачі також вважають, що суд першої інстанції порушив норми матеріального права, оскільки не врахував вимоги п.1 Указу Президента України № 725 „Про невідкладні заходи щодо захисту власників земельних ділянок та земельних часток (паїв) від 19 серпня 2008 року щодо збільшення плати за оренду земельних ділянок сільськогосподарського призначення, земельних часток (паїв) з 1,5 % до 3 %.

В письмових запереченнях на апеляційну скаргу СВК „Памяті декабристів просить відхилити апеляційну скаргу ОСОБА_5 та інших позивачів, а рішення суду першої інстанції залишити без змін, посилаючись на те, що рішення суду прийняте у відповідності з нормами матеріального та процесуального права.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення учасників судового розгляду, дослідивши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає відхиленню, а рішення суду залишенню без змін, виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення суду без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права. Не може бути скасоване правильне по суті і справедливе рішення суду з одних лише формальних міркувань.

Відповідно до приписів ст. 303 ЦПК України, апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених в суді першої інстанції.

Відмовляючи в задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції виходив з того, що позивачами не надано відповідних доказів на підтвердження заявлених вимог.

Такі висновки суду відповідають встановленим по справі обставинам та ґрунтуються на нормах чинного законодавства.

Судом по справі встановлено, що 01 січня 2007 року позивачі уклали з СВК „Памяті декабристів договори оренди належних позивачам на праві власності земельних ділянок сільськогосподарського призначення, що знаходяться на території Вороньківської сільської ради Бобровицького району, строком на 8 років. В той же день, позивачі передали відповідачу земельні ділянки, про що сторонами були підписані акти прийому-передачі земельних ділянок.

Відповідно до п. 43 укладених договорів, вони набирають чинності після підписання сторонами та державної реєстрації.

Державна реєстрація даних договорів була здійснена в грудні 2007 року.

Суд першої інстанції дійшов вірного та обґрунтованого висновку про те, що позивачами не доведено відповідними доказами наявність заборгованості з боку відповідача з виплати позивачам орендної плати за вказаними договорами оренди, і доводи апеляційної скарги правильності таких висновків місцевого суду не спростовують.

Відповідно до ст. 11 ЦК України однією з підстав виникнення цивільних прав і обовязків є договори та інші правочини.

Статтею 20 Закону України „Про оренду землі передбачено, що договори оренди підлягають державній реєстрації.

Підстави для розірвання укладеного договору, правові наслідки його розірвання визначені ст.ст. 651-654 ЦК України та ст. 32 Закону України "Про оренду землі".

Пунктом 14 Договору оренди земельної частки (паю) передбачена відповідальність орендаря у разі невнесення орендної плати у строки, передбачені цим договором.

Отже, умовами договору оренди земельної ділянки сторони передбачали сплату пені у разі невнесення орендної плати в строк, передбачений договором, а не розірвання договору.

Також, в рахунок плати за користування земельною ділянкою, з позивачами за 2008-2010 роки розрахунок по орендній платі був проведений сільськогосподарською продукцією (пшениця, ячмінь, овес, кукурудза).

Судом першої інстанції в судовому засіданні були оглянуті відомості про виплату орендної плати сільхозпродукцією, розмір якої не суперечить вимогам Указу Президента України № 725 „Про невідкладні заходи щодо захисту власників земельних ділянок та земельних часток (паїв) від 19 серпня 2008 року щодо збільшення плати за оренду земельних ділянок сільськогосподарського призначення, земельних часток (паїв) з 1,5 % до 3 %. Позивачі та їх представники, які приймали участь у справі, не заперечували, що вони фактично отримали таку орендну плату.

Розмір орендної плати на час підписання договору оренди становив 487 грн. 05 коп. Термін виплати орендної плати також не був порушений відповідачем, видача продукції проводилась до квітня поточного року.

Враховуючи наведене, апеляційний суд вважає, що орендарем не було допущено істотного порушення умов договорів оренди, які б стали підставою для їх розірвання.

Не можуть бути підставою для розірвання договорів оренди посилання апелянтів на те, що здійснення державної реєстрації договорів майже рік після їх підписання порушило права позивачів. До того ж, позивачами такі вимоги не заявлялися в суді першої інстанції. Чинним законодавством, ні умовами укладених договорів оренди земельних ділянок не передбачено обовязків орендаря здійснити державну реєстрацію таких договорів протягом певного строку після їх підписання.

Інші доводи апеляційної скарги також не можуть бути підставою для скасування рішення суду, оскільки позивачі звернулися до суду з єдиною підставою про розірвання договорів оренди у звязку з систематичною недоплатою орендної плати, або фактично, небажанням, щоб їхні земельні ділянки перебували в оренді у відповідача. Інших вимог в суді першої інстанції не заявлялося.

Враховуючи вищенаведене, апеляційний суд приходить до висновку, що ухвалене рішення відповідає наявним в матеріалах справи доказам та нормам матеріального права, що регулюють спірні правовідносини, є законним і обґрунтованим, а доводи апеляційної скарги не містять передбачених законом підстав для його скасування.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 308, 313-315, 317, 319, 324 ЦПК України, апеляційний суд,

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_5, ОСОБА_10, ОСОБА_6, ОСОБА_11, ОСОБА_12, ОСОБА_13, ОСОБА_14, ОСОБА_15, ОСОБА_16, ОСОБА_17, ОСОБА_18, ОСОБА_19, ОСОБА_20, ОСОБА_21, ОСОБА_22, ОСОБА_23, ОСОБА_24, ОСОБА_25, ОСОБА_26, ОСОБА_27, ОСОБА_28, ОСОБА_29, ОСОБА_30, ОСОБА_31, ОСОБА_32, ОСОБА_33, ОСОБА_34, ОСОБА_7, ОСОБА_35, ОСОБА_36, ОСОБА_37, ОСОБА_38, ОСОБА_39, ОСОБА_40, ОСОБА_41, ОСОБА_42, ОСОБА_43, ОСОБА_44, ОСОБА_45, ОСОБА_46, ОСОБА_47, ОСОБА_48, ОСОБА_49, ОСОБА_50, ОСОБА_51, ОСОБА_52, ОСОБА_53, ОСОБА_54, ОСОБА_55, ОСОБА_56 Йосипівни, ОСОБА_57, ОСОБА_58, ОСОБА_59, ОСОБА_60, ОСОБА_61, ОСОБА_62, ОСОБА_63, ОСОБА_64, ОСОБА_65, ОСОБА_66, ОСОБА_67 відхилити.

Рішення Бобровицького районного суду від 23 червня 2011 року залишити без змін.

Ухвала суду набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили.

Головуючий:Судді: