АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № Справа № 22ц-3538/11 Головуючий у 1 й інстанції - ОСОБА_1А Доповідач - Болтунова Л.М.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 лютого 2011 року колегія суддів судової палати з цивільних справ апеляційного суду Дніпропетровської області в складі:

головуючого - Болтунової Л.М.

суддів - Прозорової М.Л., Козлова С.П.

при секретарі - Бецман І.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпропетровську цивільну справу по апеляційним скаргам Товариства з обмеженою відповідальністю "ДФ Мерідіан" та ОСОБА_2 на рішення Вільногірського міського суду Дніпропетровської області від 10 грудня 2010 року за позовом ОСОБА_2 до Товариства з обмеженою відповідальністю "ДФ Мерідіан" про стягнення нарахованої, але не виплаченої заробітної плати, -

в с т а н о в и л а:

ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом до ТОВ "ДФ Мерідіан" про стягнення нарахованої, але не виплаченої заробітної плати.

Рішенням Вільногірського міського суду Дніпропетровської області від 10 грудня 2010 року позов задоволено частково та стягнуто з ТОВ "ДФ Мерідіан" на користь ОСОБА_2 - 2 183,97 грн., з яких: 1 261,97 грн. - заборгованість по заробітній платі, 922,00грн. - компенсація за завдану моральну шкоду; стягнуто з ТОВ "ДФ Мерідіан" на користь держави державне мито (судовий збір) у розмірі 51грн. та витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи в розмірі 120 грн. Рішення суду в частині стягнення заборгованості по заробітній платі в сумі 1261,97 грн. допущено до негайного виконання.

В апеляційній скарзі ТОВ "ДФ Мерідіан", посилаючись на невідповідність висновків суду обставинам справи та порушення норм матеріального права ставить питання про скасування рішення суду та ухвалення нового рішення по справі, яким в задоволенні позову відмовити.

ОСОБА_2 в апеляційної скарзі посилається на неправильне застосування судом норм матеріального права та невідповідність висновків суду фактичним обставинам справи, просить рішення в частині часткової відмови в задоволенні позовних вимог скасувати та ухвалити в цій частині нове рішення.

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги та заявлених вимог, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційні скарги, підлягають відхиленню, з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджено матеріалами справи, що позивач перебував в трудових правовідносинах з відповідачем в період з 02 січня 2009 року по 28 лютого 2009 року, що підтверджується витягом з трудової книжки. Розрахунок з позивачем за відпрацьований час проведено не було.

В судовому засіданні представник відповідача наполягав на тому, що позивач отримав заробітну плату за січень 2009 року в лютому 2009 року в розмірі 631,03 грн., за лютий 2009 року в квітні 2009 року 630, 94 грн., на загальну суму 1261,97 грн., пояснивши, що доказів надати не можливо, оскільки документи були викрадені у директора з його автомобіля.

Колегія суддів вважає, що суд першої інстанції прийшов до правильного висновку, задовольнивши позовні вимоги, шляхом стягнення зазначеної суми, оскільки відповідачем не було надано достовірних доказів на підтвердження даних обставин.

Стосовно допущення до негайного виконання рішення суду про стягнення заборгованості по заробітній платі в розмірі 1261,97 грн., то в цій частині рішення слід змінити.

Відповідно до ч.1 п.2 ст. 367 ЦПК України, суд допускає негайне виконання рішень у справах про присудження працівникові виплати заробітної плати, але не більше ніж за один місяць. А відтак негайному виконанню рішення суду в зазначеній частині підлягає сума заборгованості за січень 2009 року в розмірі 631,03 грн.

Відмовляючи в задоволенні позовних вимог в частині стягнення з відповідача середнього заробітку за час затримки розрахунку, суд першої інстанції виходив з того, що позивач здійснював розрахунок цієї суми, виходячи із розміру невиплаченої йому заробітної плати, зазначеної відповідачем в запереченнях проти позову, але достовірні бухгалтерські документи про розмір невиплаченої заробітної плати сторонами не надано.

З таким висновком колегія суддів не погоджується.

Розглядаючи спір по суті, суд першої інстанції не прийняв до уваги, що згідно до ст.233 КЗпП України працівник може звернутися з заявою про вирішення трудового спору до суду в тримісячний строк, коли він дізнався або повинен був дізнатися про порушення свого права.

Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_2 був звільнений з ТОВ "ДФ Мерідіан" за власним бажанням 28 лютого 2009 року. ( а.с.6а)

До суду з позовними вимогами про стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку в сумі 13 156,35 грн. на підставі ст.117 КЗпП України, він звернувся тільки в березні 2010 року. А тому, колегія суддів вважає за можливе в цій частині рішення суду змінити в частині обґрунтування відмови в задоволенні позову, та відмовити в позові ОСОБА_2 за пропуском строку звернення до суду з даними вимогами.

Щодо часткового задоволення вимог ОСОБА_2 та стягнення моральної шкоди в розмірі 922 грн., то суд першої інстанції прийшов до правильного висновку, керуючись ст. 237-1 КЗпП України, і виходячи із засад розумності та справедливості.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 308, 309 ЦПК України, колегія суддів, -

в и р і ш и л а :

Апеляційні скарги Товариства з обмеженою відповідальністю "ДФ Мерідіан" та ОСОБА_2 задовольнити частково.

Рішення Вільногірського міського суду Дніпропетровської області від 10 грудня 2010 року змінити в частині мотивів відмови в задоволенні позову про стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку відповідно з даним рішенням.

Рішення цього ж суду змінити в частині допуску негайного виконання, та допустити негайне виконання його в частині стягнення заборгованості по заробітній платі за один місяць в сумі 631,03 грн.

В іншій частині позовних вимог рішення суду залишити без змін.

Рішення апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення, але може бути оскаржено у касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з цього часу.

Судді: