Києво-Святошинський районний суд Київської області
Справа № 2-3409/11
РІШЕННЯ

Іменем України

03.11.2011 року Києво-Святошинський районний суд Київської області в складі головуючої судді Ковальчук Л.М., при секретарі Гуменній Ю.П., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві справу за позовом ОСОБА_1 міжрайонного управління водного господарства до ОСОБА_2 про виселення,

В С Т А Н О В И В:

У квітні 2011 року позивач ОСОБА_3 міжрайонне управління водного господарства звернувся із позовом до ОСОБА_2 про виселення, посилаючись на те, що згідно Договору № 17 від 8 червня 2006 року ОСОБА_2 для проживання було надано кімнату № 26 по вул. Гайдая, 6 в с. Гореничі терміном на 1 рік з дня підписання. Термін проживання ОСОБА_2 в гуртожитку відповідно до п. 3.1. закінчився 8 червня 2007 року. Згідно умов п. 3.2. Договору після закінчення дії Договору користувач зобов»язаний звільнити кімнату або звернутися з письмовою заявою до адміністрації про можливість подальшого проживання в гуртожитку та переукладення договору. Після закінчення терміну Договору ОСОБА_2 про подальше проживання в гуртожитку не зверталась і самовільно проживає в кімнаті, добровільно виселитися з неї не бажає. На лист № 107 від 15 березня 20211 року ОСОБА_2 не реагує. На даний час ОСОБА_2 в гуртожитку не зареєстрована і не знаходиться з ОСОБА_3 міжрайонним управлінням водного господарства в трудових відносинах. ОСОБА_2 в 2007 році попереджалась про примусове виселення з кімнати, однак вона продовжує незаконно проживати в кімнаті в гуртожитку.

Враховуючи викладене, позивач ОСОБА_3 міжрайонне управління водного господарства просив виселити ОСОБА_2 з кімнати № 26 по вул. Гайдая, 6 в с. Гореничі без надання іншого жилого приміщення.

У судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав та просив позов задовольнити.

У судовому засіданні відповідач ОСОБА_2 та представник позивача позов не визнали та заперечували проти її задоволення.

Суд, вислухавши пояснення осіб, які беруть участь у справі, зясувавши дійсні обставини справи, дослідивши письмові докази, дійшов висновку, що позов не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що ОСОБА_3 міжрайонне управління водного господарства та ОСОБА_2 уклали Договір на проживання в гуртожитку № 17 від 8 червня 2006 року, згідно якого позивач передав, а відповідач ОСОБА_2 як користувач прийняла у тимчасове володіння кімнату № 26 в гуртожитку за адресою: с. Гореничі, вул. Гайдая, буд. 6 терміном на 1 рік з моменту його підписання.

Згідно наданої відповідачем ОСОБА_2 копії трудової книжки серії АА № 168853 вбачається, що згідно наказу № 73 від 17 вересня 1997 року вона 29 вересня 1997 року прийнята на посаду диспетчера ОСОБА_1 управління меліоративних систем і водного господарства і наказом № 37к від 19 липня 2006 року звільнена з роботи за власним бажанням на підставі вимог ст. 38 КЗпП України.

Як вбачається з наявних матеріалів справи, а також наданих сторонами пояснень в судовому засіданні відповідач ОСОБА_2 проживає на даний час в кімнаті № 26 гуртожитку за адресою: с. Гореничі, вул. Гайдая, 6 та сплачує комунальні послуги за користування даною кімнатою в гуртожитку.

Згідно складеного Акту депутата Гореницької сільської ради від 25 жовтня 2011 року та довідки Гореницької сільської ради від 26 жовтня 2011 року № 1756 відповідач ОСОБА_2 проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_1, кім. 26 з 2003 року по теперішній час та її дочка ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, проживає разом з нею за вище вказаною адресою і знаходиться на її утриманні. Згідно свідоцтва про розірвання шлюбу серії І-БК № 334144 шлюб між ОСОБА_2 та ОСОБА_2 розірвано 26 березня 2004 року, актовий запис № 144.

Згідно вимог ст. 132 ЖК України інших працівників підприємств, установ, організацій, які поселилися в гуртожитку в зв»язку з роботою, може бути виселено без надання іншого жилого приміщення в разі звільнення за власним бажанням без поважних причин. Осіб, які припинили роботу з інших підстав, ніж ті, що зазначені в частині другій цієї статті, а також осіб, перелічених у статті 125 цього Кодексу, може бути виселено лише з наданням їм іншого жилого приміщення.

Відповідно до вимог ст. 124 ЖК України робітники і службовці, що припинили трудові відносини з підприємством, установою, організацією, а також громадяни, які виключені з членів колгоспу або вийшли з колгоспу за власним бажанням, підлягають виселенню з службового жилого приміщення з усіма особами, які з ними проживають, без надання іншого жилого приміщення.

Згідно вимог ст. 125 ЖК України без надання іншого жилого приміщення у випадках, зазначених у статті 124 цього Кодексу, не може бути виселено одиноких осіб з неповнолітніми дітьми, які проживають разом з ними.

Враховуючи, що відповідач ОСОБА_2, яка знаходиться в розірваному шлюбі з ОСОБА_2, проживає в спірній кімнаті № 26 гуртожитку по вул. Гайдая, буд. 6 в с. Гореничі разом із своєю неповнолітньою дочкою ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, яка знаходиться на її утриманні, користується даним житлом протягом тривалого часу за згодою позивача ОСОБА_1 міжрайонного управління водного господарства, сплачує комунальні послуги по даний час, що стверджується наявними в справі доказами, а тому на підставі вимог ст. 125 ЖК України суд дійшов висновку, що відповідач ОСОБА_2 не підлягає виселенню з кімнати № 26 по вул. Гайдая, 6 в с. Гореничі без надання іншого жилого приміщення.

За таких обставин суд відмовляє у задоволенні позову.

Враховуючи викладене та керуючись вимогами ст. ст. 124, 125, 132 Житлового кодексу України, ст. ст. 60, 209, 213-215, 218 ЦПК України, суд-

В И Р І Ш И В:

У задоволенні позову ОСОБА_1 міжрайонного управління водного господарства відмовити.

Рішення суду може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Київської області через Києво-Святошинський районний суд Київської області шляхом подання апеляційної скарги в 10-денний строк з дня проголошення рішення суду або шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення в разі відсутності в судовому засіданні осіб, які брали учать у справі, під час проголошення судового рішення.

Суддя Ковальчук Л.М.