АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________
Категорія:спадкові права доповідач : Кірсанова Л.І.
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 жовтня 2011 року судова колегія судової палати у цивільних справах апеляційного суду Харківської області у складі:

головуючого судді: Кірсанової Л.І.

суддів: Пилипчук Н.П., Трішкової І.Ю.,

при секретарі Козир Л.В. , Ашуровій К.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Харкові цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Шевченківського районного суду Харківської області від 08 серпня 2011 року по цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1, третя особа ОСОБА_3 про визначення права власності на ? частини будинку та земельної ділянки на підставі права на спадщину,-

В С Т А Н О В И Л А:

В травні 2011 року позивач звернулася до суду з позовом визначення права власності на ? частину будинку та земельної ділянки, розташованих по вул. Мічуріна, 73 в с. Шевченкове Харківської обл. , на підставі права на спадщину після смерті її батька ОСОБА_4 В обґрунтування позовних вимог зазначала, що29.06.2010 року помер її батько ОСОБА_5 Відповідачка по справі це її мати, третя особа сестра. В 1958 році її батьки перебуваючи в шлюбі, на ім.»я відповідачки отримали в безстрокове користування земельну ділянку для будівництва індивідуального житлового будинку за вказаною вище адресою, де з часом побудували житловий будинок, який було зареєстровано на відповідачку . 25.07.2002 року відповідачка, перебуваючи в шлюбі з померлим ОСОБА_4 отримала на своє ім.»я державний акт на право приватної власності на землю за цільовим призначенням для обслуговування даного будинку. В даний час відповідачка та третя особа не бажають визнати за позивачкою будь яку частину на право спадщини після смерті батька. Відповідачка вважає себе єдиною власницею будинку та бажає переоформити право власності на будинок на онука сина 3-ої особи дочки ОСОБА_3.І. Позивач вважає, що оскільки будинок побудовано батьками в шлюбі, відповідачці належить, як дружині, право на ? частину будинку та земельної ділянки. Право на іншу ? частину вказаного житлового будинку та земельної ділянки належить померлому батьку ОСОБА_5 Вважає, що вона та відповідач і третя особа мають рівні спадкові права після смерті батька. Тому, уточнивши позовні вимоги, просила визначити, що право власності на ? частину спірного будинку з господарчими будівлями та ? частини спірної земельної ділянки належить її померлому батьку ОСОБА_5. Також просила визнати за нею право власності на ? частину вказаного будинку та земельної ділянки на підставі права на спадщину після смерті батька.

Відповідач та третя особа спочатку позовні вимоги визнавали частково та вважали, що позивачці належить справо власності на 1/6 частину спадкового майна. Потім в судовому засіданні суду першої інстанції взагалі заперечували про визнання за позивачкою будь- якої частини спадщини та вказали що спадщина є безроздільною.

Рішенням Шевченківського районного суду Харківської області від 08 серпня 2011 року позовні вимоги задоволено частково. За позивачкою визнано право власності на 1/6 частину спірного житлового будинку з господарчими будівлями та земельної ділянки як спадщину за законом після смерті ОСОБА_5, померлого 29.6.2010 року. В іншій частині позовних вимог відмовлено.

Не погодившись з цим рішенням ОСОБА_1 ., посилаючись на невідповідність висновків суду обставинам справи, неповне зясування обставин, що мають значення у справі, порушення норм матеріального та процесуального права, просить рішення скасувати та постановити нове рішення про відмову в задоволенні позовних вимог. В обґрунтування доводів апеляційної скарги посилається на ті ж докази, що і в суді першої інстанції. Також зазначає, що її право на спірний житловий будинок було зареєстровано в БТІ 24.03.2011 року, тобто після смерті її чоловіка. Тому будинок не може бути спадковим майном. Також вважає, що позивачка не може бути спадкоємицею після смерті батька, так як батько хворів, був інвалідом 1 групи Великої Вітчизняної війни, та позивачка не надавала йому матеріальної допомоги.

Вислухавши учасників процесу, дослідивши матеріали справи, перевіривши доводи апеляційної скарги, судова колегія вважає, що скарга підлягає задоволенню частково, виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 303 ЦПК України під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Матеріали справи свідчать, що відповідач ОСОБА_1 перебувала в шлюбі з ОСОБА_5, який помер 29.06.2010 року. За його життя у 1958 році на ім»я відповідачки отримано в безстрокове користування земельна ділянка для будівництва індивідуального житлового будинку за адресою с. Шевченкове вул. Мічуріна, 73 . За вказаною адресою батьки побудували житловий будинок, який будо зареєстровано на відповідачку ( а. с. 6,7).

25.07.2002 року відповідачка, перебуваючи в зареєстрованому шлюбі зі ОСОБА_5, отримала на своє ім.»я державний акт на право приватної власності на землю за цільовим призначенням для обслуговування спірного житлового будинку ( а. с.8).

Після смерті ОСОБА_5 відповідно до ст. 1261 ЦК України спадкоємцями першої черги є його дружина- відповідач по справі ОСОБА_1 та його діти- дочки ОСОБА_3 ( третя особа по справі ) та ОСОБА_2 ( позивач по справі).

Спадковим майном є спірний житловий будинок та приватизована земельна ділянка.

Згідно ст. 60, СК України кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об»єктом права спільної сумісної власності подружжя.

В зв»язку з наведеним суд першої інстанції зробив правильний висновок, що житловий будинок, розташований за адресою с. Шевченкове вул. Мічуріна, 73 є об»єктом права спільної сумісної власності подружжя ОСОБА_1 та ОСОБА_5.

Відповідно до ст. 1278 ЦК України частки кожного спадкоємця у спадщині є рівними, якщо спадкодавець у заповіті сам не розподілив спадщину між ними.

Оскільки померлий не залишив заповіту, частки спадкоємців, тобто позивачки, відповідачки та 3-ої особи є рівними.

В зв»язку з наведеним суд першої інстанції дійшов правильного висновку та визнав за позивачкою право власності на 1/6 частину спірного житлового будинку з господарчими будівлями як спадщину за законом після смерті ОСОБА_5, померлого 29.6.2010 року. В іншій частині позовних вимог відмовлено.

Посилання апелянта, що суд першої інстанції в рішенні вийшов за межі позовних вимог, так як позивачка не просила, а суд визнав за померлим право власності на ? частину житлового будинку та земельної ділянки надумане. З уточненої позовної заяви вбачається, що ОСОБА_6 просила визначити, що право власності на ? частину спірного будинку з господарчими будівлями та ? частини спірної земельної ділянки належить її померлому батьку ОСОБА_5. Також просила визнати за нею право власності на ? частину вказаного будинку та земельної ділянки на підставі права на спадщину після смерті батька ( а. с. 52). Суд першої інстанції в рішенні позовні вимоги задовольнив частково. За позивачкою визнано право власності на 1/6 частину спірного житлового будинку з господарчими будівлями та земельної ділянки як спадщину за законом після смерті ОСОБА_5, померлого 29.6.2010 року. В іншій частині позовних вимог відмовлено.

Між тим, рішення районного суду в частині визнання за ОСОБА_2 права власності на 1/6 частину земельної ділянки, розташованої за адресою Харківська обл. сел. Шевченкове вул. Мічуріна, 73 як спадщину за законом після смерті ОСОБА_5, померлого 29.6.2010 року підлягає скасуванню, як таке, що не відповідає вимогам закону.

З матеріалів справи вбачається, що вказана земельна ділянка передана ОСОБА_1 у приватну власність на підставі Державного акту на право приватної власності на землю від 25 липня 2002 року.( а. с. 8). Тобто ОСОБА_1 набула право власності на спірну земельну ділянку в порядку приватизації і тому це її особиста власність. В зв»язку з наведеним судова колегія апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольняє частково. Рішення районного суду змінює, скасувавши його в частині визнання за ОСОБА_2 права власності на 1/6 частину спірної земельної ділянки. В задоволенні позову ОСОБА_2 в частині визнання за нею права власності на 1/6 частину вказаної спірної земельної ділянки як спадщину за законом після смерті ОСОБА_5, померлого 29.6.2010 року , судова колегія відмовляє. В іншій частині вказане рішення судова колегія залишає без змін.

Керуючись ст. ст. 303, 304, п. 3 ч. 1 ст. 307, 309, 313,314,316, 317, 319 ЦПК України, судова колегія

В И Р І Ш И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Рішення Шевченківського районного суду Харківської області від 08 серпня 2011 року змінити, скасувавши його в частині визнання за ОСОБА_2 права власності на 1/6 частину земельної ділянки, розташованої по вул. Мічуріна, 73 у сел.. Шевченкове Харківської області, як спадщину за законом після смерті ОСОБА_5, померлого 29.6.2010 року, для обслуговування житлового будинку з господарчими будівлями та відмовити в цій частині позовних вимог.

В іншій частині вказане рішення залишити без змін.

Рішення апеляційного суду набирає законної сили з моменту його проголошення, але може бути оскаржено у касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у 20- денний термін з дня набрання законної сили.

ГОЛОВУЮЧИЙ: СУДДІ: