АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 22-ц/490/2002/11 Справа № 22ц-9654/11 Головуючий у 1 й інстанції - ОСОБА_1 Доповідач - Болтунова Л.М.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 вересня 2011 року Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Дніпропетровської області в складі:

головуючого судді - Болтунової Л.М.

суддів - Козлова С.П., Тамакулової В.О.

при секретарі - Керімовій Л.К.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпропетровську цивільну справу по апеляційній скарзі ОСОБА_2 на рішення Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 04 липня 2011 року по справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3, треті особи: Житлово-будівельний кооператив №342, ВГІРФО АНД РВ ДМУ УМС України в Дніпропетровській області про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням, -

в с т а н о в и л а:

ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_3, треті особи: Житлово-будівельний кооператив №342, ВГІРФО АНД РВ ДМУ УМС України в Дніпропетровській області про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням.

Рішенням Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 04 липня 2011 року в задоволені позову ОСОБА_2 відмовлено в повному обсязі.

В апеляційній скарзі позивач, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, ставить питання про скасування рішення суду та ухвалення нового рішення по справі.

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги та заявлених вимог, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга, згідно вимог ст. 308 ЦПК України, підлягає відхиленню, а рішення суду першої інстанції залишенню без змін.

Судом встановлено та підтверджено матеріалами справи, що квартира АДРЕСА_1 була надана ОСОБА_2, як члену ЖБК на сімю з трьох чоловік, згідно ордеру № 424 від 20 квітня 1984 року. Сторони зареєстровані у спірній квартирі.

Відмовляючи в задоволені позову, суд першої інстанції вірно прийшов до висновку, що відповідачка ОСОБА_3 тимчасово залишила спірну квартиру, оскільки в неї з відповідачем склались неприязні стосунки.

Крім того, як достовірно встановлено судом, відповідачка пізніше повернулася в спірну квартиру і продовжувала там мешкати.

Як вбачається з позову ОСОБА_2, як правову підставу своїх вимог він зазначав ст. 71 ЖК України, згідно якої при тимчасовій відсутності наймача або членів його сімї за ними зберігається жиле приміщення протягом 6 місяців. Якщо наймач або члени його сімї були відсутні з поважних причин понад 6 місяців, цей строк за заявою відсутнього може бути продовжено наймодавцем, а в разі спору - судом.

Як розяснив Пленум Верховного Суду України в п. 10 постанови від 12 квітня 1985 року № 2 «Про деякі питання, що виникли в практиці застосування судами Житлового кодексу України», у справах про визнання наймача або члена його сім'ї таким, що втратив право користування жилим приміщенням (ст. 71 ЖК України), необхідно з'ясовувати причини відсутності відповідача понад встановлені строки. В разі їх поважності (перебування у відрядженні, у осіб, які потребують догляду, внаслідок неправомірної поведінки інших членів сім'ї тощо), суд може продовжити пропущений строк.

Таким чином, під час вирішення питання про втрату членом сім'ї наймача права на користування жилим приміщенням зясуванню підлягають термін його відсутності та поважність причин такої відсутності.

Судом першої інстанції достовірно встановлено термін на протязі якого відповідачка не проживала в спірній квартирі та поважність причини, з якої вона не проживала і обґрунтовано відмовив в задоволенні позову позивачу.

Доводи апеляційної скарги про те, що причини, з яких відповідачка не проживала в спірній квартирі, є її внутрішня воля, прийняти до уваги неможна, оскільки в судовому засіданні достовірно встановлено, що відповідачка не проживала в спірній квартирі у звязку з неприязних стосунків з позивачем.

Також не можна прийняти до уваги доводи скарги про наявні процесуальні порушення при розгляді справи, оскільки вони ніяким чином не тягнуть за собою скасування чи зміну правильного по суті рішення.

За таких обставин, колегія суддів вважає, що висновки суду відповідають вимогам закону та обставинам справи.

Рішення суду ухвалено з додержанням норм матеріального права, підстав для його скасування під час апеляційного розгляду справи не встановлено.

В апеляційної скарзі не наведено доводів, які б спростовували висновки суду, викладені в рішенні.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 308 ЦПК України, колегія суддів, -

у х в а л и л а:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити.

Рішення Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 04 липня 2011 року - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, але може бути оскаржена у касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Судді: