АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________
Категорія: визнання права власності
Головуючий 1 інст. Остропілець Є.Р..
Доповідач - Яцина В.Б.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 серпня 2011 р. м. Харків.

Судова колегія судової палати з цивільних справ Апеляційного суду Харківської області в складі:

головуючого - судді Яцини В.Б.,

суддів - Бурлака І.В., Карімової Л.В.,

при секретарі - Коршун І.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1

на рішення Дергачівського районного суду Харківської області від 13 вересня 2007 року

по справі за позовом ОСОБА_2 до Малоданилівської селищної ради Дергачівського району Харківської області про визнання права власності на самочинне будівництво, -

ВСТАНОВИЛА:

У липні 2007 року ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом про визнання права власності на самочинно збудований гараж та сарай, розташовані за адресою: Харківська область, Дергачівський район, смт М. Данилівка, вул. Научна, 17. На обґрунтування позову послався на те, що влітку 2007 року на присадибній ділянці біля свого будинку за вказаною адресою він самочинно збудував капітальний гараж розміром 6,35м на 5,0м із сараєм над ним. У липні 2007 року він сплатив адміністративний штраф за самочинне будівництво і КП «Архітектурне бюро Дергачівського району» був складений висновок про те, що самочинне будівництво виконано в межах присадибної ділянки та не порушує прав та інтересів інших осіб. Посилаючись на ч. 5 ст. 376 ЦК України просив задовольнити його вимоги.

Рішенням Дергачівського районного суду Харківської області від 13 вересня 2007 року за ОСОБА_2 визнано право власності на самочинне будівництво: капітальний гараж «Б» розміром 6,25x5.0м з сараєм «б» розміром 6,23x5,0м над гаражем, розташованих за адресою: с. М. і Данилівка, вул.. Наукова, 17 Дергачівського району Харківської області.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить скасувати рішення Дергачівського районного суду Харківської області від 13 вересня 2007 року та ухвалити нове про відмову у задоволенні позову, посилаючись на те,що вона з 1997 року є власницею сусіднього домоволодіння у смт м. Данилівка Дергачівського району вул. Научна, 15. Суд першої інстанції неповно з'ясував : обставини, що мають значення для справи; при недоведеності обставин, що мають значення для справи, які суд вважав встановленими; з порушенням та неправильним застосуванням норм матеріального та процесуального права. При цьому вказала, що суд не зясував, що ОСОБА_2 самочинно та з порушенням будівельних і протипожежних норм збудував свій гараж на межі їх земельних ділянок, не відступивши необхідної відстані 1 м., а також частково зайняв її земельну внаслідок чого порушив норми матеріального і процесуального права, крім того, рішення суду грунтується на помилковому висновку КП «Архітектурне бюро Дергачівського району» та безпідставно не взяв до уваги її заяву про порушення внаслідок самочинного будівництва її прав.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення апелянта та її представника, представника Харківської міської ради, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції, судова колегія вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Судом встановлено, що ОСОБА_2 влітку 2007 року на присадибній ділянці біля свого будинку самочинно збудував капітальний гараж «Б» розміром 6,35x5,Ом з сараєм такого ж розміру над гаражем.

Задовольняючи позов з підстав, передбачених ч. 5 ст. 376 ЦК України, суд першої інстанції виходив з того, що за висновком КП «Архітектурне бюро Дергачівського району» від 22.06.2007 року самочинне будівництво гаражу «Б» та сараю «б» над гаражем виконано в межах присадибної ділянки та не порушує прав та інтересів власників сусідніх домоволодінь.

Однак при цьому суд неповно з'ясував обставини, що мають значення для справи, ухвалив своє рішення при: недоведеності обставин, що мають значення для справи, які суд вважав встановленими; з порушенням та неправильним застосуванням норм матеріального та процесуального права, що відповідно до п.п. 1, 3, 4 ч. 1 ст. 309 ЦПК України є підставами для скасування рішення.

Оскільки відповідно до ч. 5 ст. 376 ЦК України на вимогу власника (користувача) земельної ділянки суд може визнати за ним право власності на нерухоме майно, яке самочинно збудоване на ній, якщо це не порушує права інших осіб, - суд повинний був перевірити чи є позивач власником (користувачем) земельної ділянки, в межах якої відбулося самочинне будівництва, а також його відповідність будівельним, пожежним та іншим нормативам, які визначають подальшу безпечну експлуатацію самочинної будівлі для оточуючих.

Всупереч вимог ст.. 213 ЦПК України щодо законності та обґрунтованості суд першої інстанції не взяв до уваги, що за висновком КП «Архітектурного бюро Дергачівського району», самочинне будівництво гаража було проведено з порушенням норм планування та забудови - по червоній лінії вулиці, та - з порушенням ДБН 360.92, п. 3.24*, 3.25-а, на відстані 5,80 м. від сусіднього житлового будинку. Окрім того, оскільки вказаний висновок не містить відомостей щодо відповідності самочинної будівлі будівельним, пожежним та санітарним нормам, які визначають можливість її подальшої безпечної експлуатації для оточуючих, цей доказ не можна вважати допустимим по цій справі.

В результаті апеляційного розгляду справи встановлено, що відповідно до свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 21 листопада 1997 року ОСОБА_1 є власником жилого будинку та надвірних будівель, що знаходиться в селищі Мала Данилівка Дергачівського району Харківської області по вулиці Науковій та вулиці Піонерській, 15/43, тобто є власницею домоволодіння, яке межує зі спірним самочинним будівництвом, яке провів позивач.

Таким чином, оскільки порушення мінімально допустимої за вказаними нормами ДБН відстані до житлового будинку ОСОБА_1 порушує її права на безпечне користування своєю власністю, а позивач не надав суд належних та допустимих доказів, що він є власником (користувачем) земельної ділянки, на якій здійснив самочинне будівництво, та що подальша експлуатація зведеної самочинно будівлі є безпечною, у суду першої інстанції були відсутні правові підстави для визнання права власності за самочинне будівництво.

Виходячи з наведених обставин та правового обґрунтування рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню із ухваленням нового рішення про відмову у задоволенні позову ОСОБА_2, за його недоведеністю.

Керуючись ст.ст. 303, 304, п. 2 ч. 1 ст. 307, п.п. 1,3, 4 ч. 1 ст. 309, ст.ст. 313, 316, 317, 323- 325, ЦПК України, судова колегія, -

ВИРІШИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Рішення Дергачівського районного суду Харківської області від 13 вересня 2007 року всувати.

У задоволенні позову ОСОБА_2 відмовити.

Рішення апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення, однак на протязі двадцяти днів з дня набрання законної сили може бути оскаржено в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Головуючий:

Судді колегії: