АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Категорія 37 (1 ) Доповідач Братіщева Л.А.
У Х В А Л А

Іменем України

«09» листопада 2011 року колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді:- ОСОБА_1

суддів: - ОСОБА_2, ОСОБА_3

при секретарі: - ОСОБА_4

за участю: представника позивачів ОСОБА_5, ОСОБА_6 - ОСОБА_7

відповідача ОСОБА_8 та його представника ОСОБА_9

розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Кривому Розі цивільну справу за апеляційною скаргою представника позивачів ОСОБА_5, ОСОБА_6 - ОСОБА_7 на рішення Софіївського районного суду Дніпропетровської області від 27 квітня 2011 року за позовом ОСОБА_5, ОСОБА_6 до ОСОБА_8, ОСОБА_10, 3 особа приватний нотаріус Софіївського районного нотаріального округу ОСОБА_11, про визнання заповіту недійсним, -

В С Т А Н О В И Л А :

У вересні 2010 року позивачі ОСОБА_5 та ОСОБА_12 звернулися із позовом до ОСОБА_8, ОСОБА_6 про визнання заповіту недійсним і уточнивши свої позовні вимоги просили суд визнати недійсним заповіт ОСОБА_13 на користь ОСОБА_8, посвідченого 13 травня 2010 року приватним нотаріусом ОСОБА_11, стягнути судові витрати та витрати на правову допомогу.

В обґрунтування позову зазначили, що 30 травня 2010 року помер ОСОБА_13, чоловік та батько позивачів, і після його смерті відкрилася спадщина. Після смерті спадкодавця дізналися, що 13.05.2010р. ОСОБА_13 заповідав ОСОБА_8 земельну ділянку площею 2 га.

Оскільки заповіт не відповідає нормам матеріального права і є недійсним у звязку із розголошенням нотаріусом відомостей до складання заповіту, просили задовольнити їх позовні вимоги.

Рішенням Софіївського районного суду Дніпропетровської області від 27 квітня 2011 року ОСОБА_5 і ОСОБА_6 відмовлено у задоволенні позовних вимог.

В апеляційній скарзі представник позивачів ОСОБА_7 просить рішення суду скасувати та ухвалити нове рішення про задоволення позову, оскільки рішення ухвалено з порушенням норм матеріального і процесуального права. Зокрема, суд не обґрунтовано послався в рішенні суду на відеозапис, який надійшов від відповідача ОСОБА_6; не звернув уваги на порушення нотаріусом норм матеріального права під час складання заповіту; не врахував, що відомості про заповіт були розголошені нотаріусом до складання заповіту, а також під час складання заповіту, а тому зазначений заповіт є нікчемним.

В запереченнях на апеляційну скаргу представник відповідача ОСОБА_8 ОСОБА_9 та 3 особа приватний нотаріус ОСОБА_11 просять апеляційну скаргу відхилити, а рішення суду залишити без змін.

Перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду в межах заявлених вимог та доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст. 213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно зясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Як встановлено судом та вбачається з матеріалів справи, 30 травня 2010 року помер ОСОБА_13 (а.с. 6), який за своє життя 13 травня 2010 року склав заповіт на користь відповідача ОСОБА_8 на належну йому земельну ділянку площею 2,00 га згідно державного акту серії ЯИ №465186 виданого 22.04.2010р. для ведення особистого селянського господарства, що розташована на території Жовтневої сільської ради Софіївського району, а також будинонк №21, розташованого по вул. Жовтневій в с. Жовтневе Софіївського району, який був посвідчений приватним нотаріусом Софіївського районного нотаріального округу ОСОБА_11

Відмовляючи позивачам у задоволенні позову про визнання заповіту недійсним суд першої інстанції дійшов правильного висновку, що оскаржуваний заповіт оформлений з додержанням вимог цивільного законодавства України і колегія суддів погоджується із вказаним висновком виходячи з наступного.

Згідно ст. 1233 ЦК України заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті.

Стаття 1253 ЦК України передбачає посвідчення заповіту при свідках за бажанням заповідача, зазначає коло осіб які можуть бути свідками при посвідченні заповіту і передбачає, що свідки, при яких посвідчено заповіт, зачитують його вголос та ставлять свої підписи на ньому.

Із заповіту від 13.05.2010р. вбачається, що оскаржуваний заповіт був посвідчений у присутності двох обраних особисто заповідачем ОСОБА_14 свідків ОСОБА_15 та ОСОБА_16, прочитаний вголос в присутності запрошених свідків і підписаний у присутності нотаріуса (а.с. 7). Тому доводи апеляційної скарги про те, що заповіт є нікчемним і під час його посвідчення було розголошено його відомості спростовуються матеріалами справи та поясненнями свідків у суді першої інстанції - ОСОБА_16 та ОСОБА_15 які давали пояснення щодо посвідчення заповіту ОСОБА_13 за їх присутності як свідків.

А посилання в апеляційній скарзі на те, що складання та підпис заповіту відбулося також в присутності, крім свідків, і інших осіб, - безпідставне і всупереч вимог ст. ст. 10, 60 ЦПК України позивачами та їх представником не підтверджено.

Суд першої інстанції правильно дійшов висновку про відповідність заповіту вимогам ЦК України, а саме ст. ст. 1247, 1248 ЦК України, що також узгоджується із абз. 2 п. 16 Постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 30.05.2008р. «Про судову практику у справах про спадкування» в якому зазначено, що заповідач має право без зазначення причин позбавити права на спадкування будь-яку особу з числа спадкоємців за законом.

Оскаржуваним заповітом спадкодавець ОСОБА_17 позбавив синів ОСОБА_6, позивача по справі, та ОСОБА_10 права на спадкування на вище вказане майно.

Пункт 18 вище вказаної Постанови Пленуму зазначає, що за позовом заінтересованої особи суд визнає заповіт недійсним, якщо він був складений особою під впливом фізичного або психічного насильства, або особою, яка через свій стійкій розгляд здоровя не усвідомлювала значення своїх дій та (або) не могла керувати ними. Для встановлення психічного стану заповідача в момент складання заповіту, який давав би підставу припустити, що особа не розуміла значення своїх дій і (або) не могла керувати ними на момент складання заповіту, суд призначає посмертну судово-психіатричну експертизу.

Під час розгляду спору судом першої інстанції призначено посмертну судово-психіатричну експертизу якою встановлено, що на час складання заповіту спадкодавець ОСОБА_13 будь-якими психічним розладом не страдав (а.с. 140 - 142). Присутністю обраних свідків підтверджується стан заповідача, в якому він перебував під час посвідчення заповіту і як вбачається із пояснень вище вказаних свідків ОСОБА_13 перебував у доброму настрої, самостійно прочитав заповіт уголос і сам його підписав, а тому посилання в апеляційній скарзі на те, що у померлого ОСОБА_13 були розлади із здоровям і він не усвідомлював значення своїх дій є необґрунтованими.

Інші доводи представника позивачів, викладені в апеляційній скарзі, не можуть бути взяті до уваги, оскільки вони фактично зводяться до переоцінки доказів та незгодою з висновками суду по їх оцінці.

Вирішуючи даний спір, суд першої інстанції в достатньо повному обсязі встановив права і обовязки сторін, обставини по справі, перевірив доводи і дав їм належну правову оцінку, ухвалив рішення, яке відповідає вимогам закону. Висновки суду достатньо обґрунтовані і підтверджені письмовими матеріалами справи та поясненнями учасників процесу.

За таких обставин підстав для задоволення апеляційної скарги та скасування рішення суду колегія суддів не вбачає.

Суд не допустив порушень матеріального або процесуального закону, які могли б бути підставою для скасування рішення суду.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 308, 313 - 315 ЦПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу представника позивачів ОСОБА_5, ОСОБА_5 ОСОБА_7 - відхилити.

Рішення Софіївського районного суду Дніпропетровської області від 27 травня 2011 року - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, але може бути оскаржена до Вищого Спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили.

Головуючий:

Судді: