Дата документу Справа №
Апеляційний суд Запорізької області
Справа №22ц-5361/2011 Головуючий у 1 інстанції:
Доповідач: Кримська О.М.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 жовтня 2011 року м. Запоріжжя

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Запорізької області у складі:

головуючого: Бєлки В.Ю.

суддів: Кримської О. М.,

ОСОБА_2,

при секретарі: Череватій О.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою Бердянського міжрайонного прокурора на рішення Бердянського міськрайонного суду Запорізької області від 04 серпня 2011 у справі за позовом ОСОБА_3 до Держави України про відшкодування шкоди, -

ВСТАНОВИЛА:

У березні 2008 року ОСОБА_3 звернувся до суду з позовом, який в ході розгляду справи неодноразово уточнював, до Держави України про відшкодування шкоди.

В позові зазначав, що 08 травня 2007 року в ході проведення слідчих дій за заявою ОСОБА_4 про скоєння злочину, передбаченого ч.4 ст.27, ч.1 ст.139, ч.3 ст.190 КК України в м. Бердянську на пр. Пролетарському, 234 у нього були вилучені належні йому гроші в сумі 13 400 доларів США.

26 грудня 2007 року кримінальна справа відносно нього за ч.3 ст.190 КК України постановою слідчого закрита на підставі відсутності в його діях складу злочину, за п.2 ст.6 КПК України. Проте грошові кошти, які були вилучені у нього, йому не повернуті, а 14 березня 2008 року видані ОСОБА_4.

Посилаючись на те, що внаслідок неправомірних дій працівників Прокуратури Запорізької області та УМВС України в Запорізькій області йому було спричинено матеріальну шкоду, а належне йому майно було видано третій особі, в результаті чого порушено його право на повернення вилучених коштів, які є його власністю, просив суд стягнути з відповідача на його користь матеріальну шкоду в сумі 106 539 грн. 38 коп., судові витрати покласти на відповідача.

Рішенням Бердянського міськрайонного суду Запорізької області від 04 серпня 2011 року позовні вимоги задоволені: стягнуто з Держави Україна на користь ОСОБА_3 матеріальну шкоду в сумі 106 539 грн. 38 коп., судові витрати 1 072 грн. 47 коп. і 33 грн. за інформаційно-технічне забезпечення розгляду цивільних справ.

Не погоджуючись з рішенням суду Бердянський міжрайонний прокурор подав апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просить скасувати рішення суду і направити справу на новий розгляд.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції та доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню частково з таких підстав.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що вилучені у позивача під час проведення оперативних заходів грошові кошти є оплатою за виконану ним роботу за договором про надання правової допомоги при розгляді цивільної справи, в якій він приймав участь як адвокат, та представляв інтереси ОСОБА_5

Проте такий висновок суду не відповідає фактичним обставинам справи та положенням матеріального права.

Встановлено, що 11 листопада 2006 року між ОСОБА_5 та ОСОБА_3 укладено договір про надання правової допомоги, відповідно до умов якої ОСОБА_3 зобов'язується за дорученням клієнта ( ОСОБА_5С.) представляти її інтереси у всіх кримінальних, адміністративних, цивільних справах , тобто надавати правову допомогу ( п. 1 Договору)

11 грудня 2006 року між ОСОБА_5 та ОСОБА_3 укладено додаткову угоду до договору про надання правової допомоги, якою передбачено, що послуги адвоката оплачуються наступним чином: еквівалент 500 доларів США сплачується на протязі 5 днів з моменту, укладення договору, а еквівалент 13500 доларів США сплачується в день що передує винесенню рішення суду першої інстанції (п.5.2.1 та п. 5.2.2. Додаткової угоди)

30 березня 2007 року ОСОБА_4 були надані грошові кошти в сумі 13500 доларів США для проведення оперативно-розшукових заходів з метою передачі їх ОСОБА_3 в якості хабара. Факт надання коштів підтверджується протоколом огляду місця події від 30.03.2007 року.

Згідно протоколу огляду місця події від 08 травня 2007 року грошові кошти в сумі 13500 доларів США були вилучені у ОСОБА_3 і долучені до кримінальнї справи, порушеної відносно ОСОБА_3 за ст. ст. 27 ч.4, 369 ч.1, 190 ч.3 КК України, як речовий доказ по справі.

Постановою старшого слідчого СО прокуратури Запорізької області від 28 листопада 2007 року кримінальну справу закрито в частині на підставі п.2 ст. 6 КК України за відсутності у діях ОСОБА_3 складу злочину, передбаченого 27 ч.4 та ст. 369 ч.1 КК України.

Постановою слідчого СВ Бердянського МВ УМВС України в Запорізькій області від 09 листопада 2009 року кримінальну справу закрито на підставі п.2 ст. 6 КК України за відсутності у діях ОСОБА_3 складу здлочину, передбаченого ч.3 ст. 190 КК України.

Грошові кошти у розмірі 13500 доларів США були повернуті органами досудового слідства за належністю, а саме - ОСОБА_4 ( т.2 а.с.179 кримінальної справи)

Згідно зі ст. 2 Закону України «Про порядок відшкодування шкоди, завданої громадянинові незаконними діями органів дізнання, досудового слідства, прокуратури і суду» від 01.12.1994року передбачено, що право на відшкодування шкоди в розмірах і в порядку, передбачених цим Законом, виникає у випадках: постановлення виправдувального вироку суду; встановлення в обвинувальному вироку суду чи іншому рішенні суду (крім ухвали чи постанови суду про повернення справи на додаткове розслідування чи новий судовий розгляд) факту незаконного притягнення як обвинуваченого, незаконного взяття і тримання під вартою, незаконного проведення в ході, розслідування чи судового розгляду кримінальної справи обшуку, виїмки, незаконного накладення арешту на майно, незаконного відсторонення від роботи (посади) та інших процесуальних дій, що обмежують чи порушують права та свободи громадян, незаконного проведення оперативно-розшукових заходів: закриття кримінальної справи за відсутністю події злочину, відсутністю у діянні складу злочину або недоведеністю участі обвинуваченого у вчиненні злочину; відмови в порушенні кримінальної справи або закриття кримінальної справи з підстав, зазначених у пункті 2 частини першої цієї статті; закриття справи про адміністративне правопорушення.

Відповідно до п.2 ст. З Закону України «Про порядок відшкодування шкоди, завданої громадянинові незаконними діями органів дізнання, досудового слідства, прокуратури і суду» від 01.12.1994року у наведених в статті 1 цього Закону випадках громадянинові відшкодовуються (повертаються): майно (в тому числі гроші, грошові вклади і відсотки по них, цінні папери та відсотки по них, частка у статутному фонді господарського товариства, учасником якого був громадянин, та прибуток, який він не отримав відповідно до цієї частки, інші цінності), конфісковане або звернене в доход держави судом, вилучене органами дізнання чи досудового слідства, органами, які здійснюють оперативно-розшукову діяльність, а також майно, на яке накладено арешт.

Грошові кошти, які були надані ОСОБА_4 для проведення оперативних дій по його заяві були речовим доказом по кримінальній справі та були повернуті ОСОБА_4 на підставі п.5 ч,1 ст. 81 КПК України.

Колегія суддів, повно і всебічно дослідивши обставини справи, надані сторонами докази в їх сукупності, вважає, що до спірних правовідносин положення Закону України «Про порядок відшкодування шкоди, завданої громадянинові незаконними діями органів дізнання, досудового слідства, прокуратури і суду» не може бути застосовано.

Отже, в обраний позивачем спосіб захисту свого права, позов не може бути задоволений.

Доводи апелянта про те, що вилучені органами досудового слідства кошти в сумі 13500 доларів США є його особистою власністю, так як це є оплатою за надання правової допомоги за договором про надання правової допомоги від 11.11.2006 року та додаткової угоди від 11.12.2006 року, є неприйнятними.

Із змісту вищеназваних договорів про надання правової допомоги, вбачається, що особою, інтереси якої представляв ОСОБА_3 - була ОСОБА_5С„ а кошти органам досудового слідства надавались та отримані від ОСОБА_4С, який ке був стороною угод про надання правової допомоги.

З огляду на вищенаведене, судове рішення не можна визнати таким, що ухвалено з додержанням норм процесуального та матеріального права, а тому рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення про відмову у задоволенні позовних вимог в повному обсязі.

Керуючись ст. ст.303, 309, 316, 317 ЦПК України, колегія суддів

ВИРІШИЛА:

Апеляційну скаргу Бердянського міжрайонного прокурора- задовольнити частково.

Рішення Бердянського міськрайонного суду Запорізької області від 04 серпня 2011 року по цій справі - скасувати та ухвалити нове рішення наступного змісту:

«У задоволенні позовних вимог ОСОБА_3 - відмовити»

Рішення набирає законної сили негайно, але може бути оскаржено шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий:

Судді: