АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 22-ц/490/2707/11 Справа № 22ц-9927/11 Головуючий у 1 й інстанції - ОСОБА_1 Доповідач - Котушенко С.П.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 листопада 2011 року колегія суддів судової палати з цивільних справ апеляційного суду Дніпропетровської області в складі:

головуючого Котушенко С.П.

суддів Петренко І.О., Романюк М.М.

при секретарі Шило С.Ю.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Дніпропетровську цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 17 січня 2011 року за позовом публічного акціонерного товариства «Донгорбанк» до ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 про стягнення заборгованості за кредитним договором та договором поруки,-

ВСТАНОВИЛА:

У грудні 2010 року ПАТ «Донгорбанк» звернулось до суду з позовом до ОСОБА_3, ОСОБА_4 та ОСОБА_5 про стягнення заборгованості за кредитним договором та договором поруки. Позивач вказував на те, що 05 серпня 2008 року між ним та ОСОБА_3 був укладений кредитний договір №188ДЖ/30/08И за умовами якого відповідач отримав 23 000,00 євро для придбання квартири на строк до 03 серпня 2028 року під 12,5% річних за користування кредитом за строковою заборгованістю та 17,5% річних за користування кредитом за простроченою заборгованістю.

Зобовязання ОСОБА_3 за вказаним договором, забезпечене порукою на підставі договорів поруки №188ДЖ/30/08И та №188ДЖ/30/08И-1 укладених 05 серпня 2008 року з ОСОБА_5 та ОСОБА_4, які прийняли на себе зобовязання відповідати перед банком за виконання ОСОБА_3 умов кредитного договору у повному обсязі.

Посилаючись на те, що свої зобовязання за кредитним договором ОСОБА_3 належним чином не виконує, у звязку з чим виникла заборгованість станом на 01 грудня 2010 року у сумі 26 838,35 євро, позивач просив стягнути її з відповідачів у солідарному порядку.

Рішенням Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 17 січня 2011 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Дніпропетровської області від 22 червня 2011 року, позов задоволено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 ставить питання про скасування рішення, як постановленого з порушенням норм матеріального і процесуального права та про ухвалення нового рішення.

Вивчивши доводи скарги та перевіривши їх матеріалами справи, колегія суддів не вбачає передбачених законом підстав для задоволення апеляційної скарги.

За правилами ст.ст.526, 599 ЦК України зобовязання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства і припиняється виконанням, проведеним належним чином.

У відповідності зі ст.554 ЦК України у разі порушення боржником зобовязання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки.

Судом встановлено, що 05 серпня 2008 року між позивачем та ОСОБА_3 був укладений кредитний договір №188ДЖ/30/08И за умовами якого відповідач отримав 23 000,00 євро для придбання квартири на строк до 03 серпня 2028 року під 12,5% річних за користування кредитом за строковою заборгованістю та 17,5% річних за користування кредитом за простроченою заборгованістю.

Зобовязання ОСОБА_3 за вказаним договором, забезпечене порукою на підставі договорів поруки №188ДЖ/30/08И та №188ДЖ/30/08И-1 укладених 05 серпня 2008 року з ОСОБА_5 та ОСОБА_4, які прийняли на себе зобовязання відповідати перед банком за виконання ОСОБА_3 умов кредитного договору у повному обсязі.

Крім того, в забезпечення виконання зобовязань за цим кредитним договором 05 серпня 2008 року між банком та ОСОБА_3 було укладено договір іпотеки №188ДЖ/30/08И, згідно з яким відповідач передав в іпотеку банку квартиру АДРЕСА_1.

Після отримання кредитних коштів ОСОБА_3 взяті на себе зобовязання з погашення кредиту виконував неналежним чином, має заборгованість, що виникла з непогашеної суми кредиту та несплачених процентів, а тому суд дійшов обґрунтованого висновку про наявність підстав для стягнення з відповідачів суми боргу.

Враховуючи те, що кредит ОСОБА_3 був правомірно наданий в іноземній валюті і він взяв зобовязання по поверненню суми кредиту та сплаті процентів у валюті кредиту, суд правильно стягнув борг в іноземній валюті, що відповідає вимогам ч.3 ст.533 ЦК України.

Доводи апеляційної скарги про незаконність здійснення кредитних операцій в іноземній валюті спростовуються наявністю у позивача ліцензії, виданої Національним банком України 15 березня 2002 року за №85 та дозволом (а.с.28,29-31), у відповідності з якими ПАТ «Донгорбанк» має право здійснювати банківські операції, зокрема, надавати кредити в іноземній валюті.

Посилання апеляційної скарги на те, що даний спір стосується майнових інтересів ОСОБА_2 дружини поручителя ОСОБА_5 та про незалучення її до участі в справі, не є підставою для скасування рішення, оскільки порука є способом забезпечення виконання зобовязання (ст.553 ЦК України), а не правочином щодо розпорядження майном, належним поручителю; договір поруки не створює обовязків для будь-яких інших осіб, крім сторін за договором, тому до цих відносин положення ст.65 СК України щодо порядку розпорядження майном, що є обєктом права спільної сумісної власності подружжя, не застосовуються.

Безпідставними є доводи апеляційної скарги про не взяття судом до уваги факту, що за рахунок іпотеки задовольняються всі вимоги банку, оскільки ст.12 Закону України «Про іпотеку» визначено право іпотекодержателя вимагати дострокового виконання основного зобовязання, а в разі його невиконання звернути стягнення на предмет іпотеки.

Інші приведені в апеляційній скарзі доводи не мають суттєвого значення для вирішення спору, висновки суду не спростовують і не дають підстав до висновку про неправильність застосування судом першої інстанції норм матеріального чи процесуального права. Рішення суду відповідає встановленим обставинам та вимогам закону, що регулює зазначені правовідносини, підстав для його скасування не встановлено.

Керуючись ст.ст.303, 307, 308, 313, 315 ЦПК України, колегія суддів -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити.

Рішення Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 17 січня 2011 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення і може бути оскаржена в касаційному порядку протягом двадцяти днів.

.

ГОЛОВУЮЧИЙ:

СУДДІ: