АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Категорія - 51 ( 1 ) ОСОБА_1
Доповідач Барильська А.П.
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 вересня 2011 року колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді: Барильської А.П.

суддів: Карнаух В.В., Ляховської І.Є.,

при секретарі: Бондаренко І.В.,

за участю: позивача - ОСОБА_2, та його представника ОСОБА_3, представника відповідача ОСОБА_4,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кривому Розі апеляційну скаргу ОСОБА_2 на рішення Центрально-Міського районного суду м.Кривого Рогу від 19 квітня 2011року у справі за позовом ОСОБА_2 до Криворізького економічного університету державного вищого навчального закладу «Київський національний економічний університет «імені ОСОБА_5» про визнання наказів незаконними та скасування, стягнення середнього заробітку, визнання трудового договору безстроковим, стягнення моральної шкоди,

В С Т А Н О В И Л А:

У листопаді 2008 року ОСОБА_2 звернувся до суду із позовом до Криворізького економічного університету державного вищого навчального закладу «Київський національний економічний університет "імені ОСОБА_5 " ( надалі - ДВНЗ «КНЕУ» "імені ОСОБА_5 " ) про визнання наказів незаконними та їх скасування, стягнення середнього заробітку, визнання трудового договору безстроковим, стягнення моральної шкоди.

В обґрунтування своїх вимог позивач зазначив, що з 26 жовтня 2004 року працює асистентом кафедри менеджменту інституту. Наказом № 152-к «Про переведення на іншу роботу» від 31.08.2009 року, його переведено на роботу в умовах неповного робочого часу. З наказом № 115-к «Про попередження про зміну істотних умов праці» від 22.06.2009 року позивач не був своєчасно ознайомлений. Про існування наказу № 152-к позивач випадково дізнався 22.06.2010 року. Вважає його незаконним, оскільки позивач не надав доказів змін в організації виробництва і праці. Зазначений наказ виданий з порушенням вимог законодавства.

22.06.2010 року позивач надав відповідачу заяву про переведення його на повну ставку, але пізніше 19.07.2010 року під тиском відповідача подав заяву про укладення нового трудового договору на 2010-2011р.р. на 0.5 ставки асистента кафедри менеджменту. 19.11.2010 року позивач був ознайомлений з наказом № 105-к від 25.08.2010 року про укладання строкового трудового договору на 0.5 ставки посади асистента з 27.08.2010 року по 26.08.2011 року, який вважає незаконним. З наданої позивачу трудової книжки, він випадково дізнався про існування наказу №103-к від 25 серпня 2010 року, «Про звільнення у звязку із закінченням терміну строкового трудового договору», з яким відповідач не ознайомив його під розписку. Позивач вважає, що трудовий договір з ним укладений на невизначений строк,оскільки згідно запису № 3 з трудової книжки від 28.10.2004 року, позивач був прийнятий на посаду асистента без зазначення строків. Оскільки після закінчення строку трудового договору за наказом № 106-к від 26.10.2004 року, позивач не був звільнений з роботи у звязку з закінченням терміну строкового трудового договору, а 26.08.2005 року був обраний за конкурсом на посаду асистента кафедри менеджменту строком на 5 років, наказом № 69-к від 26.08.2005 року, дія трудового договору вважається продовженою на невизначений строк, а накази №103-к від 25.08.2010 року, № 105-к від 25.08.2010 року є незаконними.

У звязку із чим позивач просив суд: визнати п. 2.4 наказу № 152-к від 31 серпня 2009 року про переведення його з повної на 0,5 ставки посади асистента з 1 вересня 2009 року по 26 серпня 2010 року незаконним і скасувати наказ в цій частині. Стягнути з відповідача середній заробіток за період з 1 вересня 2009 року по 26 серпня 2010 року, зменшений на суму одержаної ним за цей час заробітної плати.

Визнати його трудовий договір безстроковим і скасувати наказ № 103-к від 25 серпня 2010 року в частині звільнення його з роботи у звязку із закінченням терміну строкового трудового договору і наказ № 105-к від 25.08.2010 року в частині укладання з позивачем строкового трудового договору на 0,5 ставки посади асистента з 27 серпня 2010 року по 26 серпня 2011 року, задовольнити заяву позивача від 22.06.2010 року про переведення його на повну ставку; стягнути з відповідача середній заробіток за період його праці на 0,5 ставки по строковому трудовому договору на 2010-2011 роки, зменшений на суму одержаної ним за цей час заробітної плати, стягнути моральну шкоду в розмірі 5000 грн., стягнути з відповідача на його користь сплачені ним витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи у сумі 37 грн.

Рішенням Центрально-Міського районного суду м.Кривого Рогу від 19 квітня 2011року у задоволенні позову ОСОБА_2 до Криворізького економічного університету державного вищого навчального закладу «Київський національний економічний університет «імені ОСОБА_5» про визнання наказів незаконними та скасування, стягнення середнього заробітку, визнання трудового договору безстроковим, стягнення моральної шкоди відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального права, невідповідність висновків суду обставинам справи, ставить питання про скасування рішення суду та ухвалення нового рішення про задоволення його позовних вимог.

Зокрема: вважає, що наказ № 152-к «Про переведення на іншу роботу» від 31.08.2009 року, та наказ № 115-к «Про попередження про зміну істотних умов праці» від 22.06.2009 року, є незаконними, оскільки відповідач не попередив його за два місяці про зміну істотних умов праці та не довів, що у відповідача відбулася зміна істотних умов праці. Акти про ознайомлення позивача з зазначеними наказами оформлені неналежним чином; заяву від 14.07.2010 року про укладання нового строкового трудового договору з 27.08,2010 року по 26.08.2011року на 0.5 ставки посади асистента, позивач написав під тиском керівництва відповідача. Вважає, що з ним укладений безстроковий трудовий договір, тому наказ № 103-к від 25.08.2010 року «Про звільнення у звязку із закінченням терміну строкового договору» є незаконним. Суд безпідставно не задовольнив його вимоги про відшкодування моральної шкоди.

В запереченнях на апеляційну скаргу відповідач просить рішення суду, як законне та обґрунтоване, на їх думку, залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах заявлених вимог та доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Вирішуючи спір, суд першої інстанції правильно встановив обставини справи, дав їм належну правову оцінку та дійшов обґрунтованого висновку про відмову в задоволені позову з огляду на наступне.

Судом встановлено, що згідно наказу № 106-к від 26 жовтня 2004 року, позивача з 28 жовтня 2004 року прийнято на посаду асистента кафедри менеджменту на 0,5 ставки з 28 жовтня 2004 року по 26 серпня 2005 року.(а.с.99).

Згідно наказу № 69-к « По особовому складу», з позивачем з 26 серпня 2005 року укладено новий строковий трудовий договір на період з 26 серпня 2005 року по 26 серпня 2010 року за конкурсом.

Згідно п. 2.2 наказу № 115-к від 22.06.2009 року « Про попередження про зміну істотних умов праці», позивача персонально попереджено про зміну істотних умов праці, на підставі пункту 6.2 наказу Міністерства освіти України від 02.04.1993 року № 90 та відповідно частини 3 статті 32 КЗпП України -перевод на роботу з оплатою праці на умовах неповного робочого дня, на 0,5 ставки з 1 вересня 2009 року. ( а.с.96-98).

Суд першої інстанції дійшов правильного висновку про те, що у відповідача відбулися зміни в організації праці.

Як вбачається із матеріалів справи, наказ № 115-к відповідачем було прийнято в звязку з виробничою необхідністю оптимізації витрат на утримання персоналу інституту, повязаного зі змінами в організації праці, які, в свою чергу, повязані зі скороченням навчального навантаження професорсько-викладацького складу по кафедрі менеджменту Криворізького економічного інституту ДВНЗ „КНЕУ імені ОСОБА_5.

Згідно довідки про скорочення навчального навантаження професорсько-викладацького складу по кафедрі менеджменту,( а.с.65), навантаження професорсько-викладацького складу по кафедрі менеджменту зменшилось на 2973 годин, що повязано з кількістю абітурієнтів, виявивших бажання вступити до інституту. Вказаний факт знайшов своє підтвердження також поясненнями свідків ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9.

У звязку з чим, доводи апеляційної скарги в цій частині є безпідставними і спростовуються матеріалами справи і висновками суду.

Судом правильно встановлено, що 22 червня 2009 року позивач був ознайомлений з зазначеним наказом, що вбачається з пункту 3 протоколу засідання кафедри менеджменту № 12 від 22 червня 2009 року.( а.с. 98 , 109). Однак, від підпису відмовився, що підтверджується актом від 22.06.2009 року ( а.с.98).

У звязку з чим, посилання позивача на несвоєчасне ознайомлення його з цим наказом є безпідставними. Наказ № 115-к від 22.06.2009 року позивач не оскаржив.

Судом також встановлено, що згідно п. 2.4 наказу № 152-к „ Про переведення на іншу роботу, позивача- асистента кафедри менеджменту переведено з повної на 0,5 ставки посади асистента з 1 вересня 2009 року по 26 серпня 2010 року.

Вирішуючи питання щодо дотримання відповідачем порядку попередження позивача про зміну істотних умов праці, суд першої інстанції дійшов правильного висновку про те, що позивача було за два місяці попереджено про зміну істотних умов праці, позивача ознайомлено з наказом № 152-к, однак, позивач відмовився від підпису, що підтверджується актом від 31.08.2009 року, та поясненнями свідків ОСОБА_10, ОСОБА_8. Після ознайомлення з наказом № 115-к, та з наказом № 152-к, позивач продовжив працювати у відповідача в нових умовах праці на умовах неповного робочого дня.

У звязку з чим доводи апеляційної скарги щодо не ознайомлення позивача з наказом № 152-к є безпідставними і спростовуються матеріалами справи та висновками суду.

Таким чином, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про відсутність правових підстав для визнання п. 2.4 наказу № 152-к від 31 серпня 2009 року про переведення позивача з повної на 0,5 ставки посади асистента з 1 вересня 2009 року по 26 серпня 2010 року незаконним і скасування наказу в цій частині, стягнення з відповідача середнього заробітку за період з 1 вересня 2009 року по 26 серпня 2010 року, зменшеного на суму одержаної ним за цей час заробітної плати.

Судом також встановлено, що 26 серпня 2010 року, згідно наказу № 103-к „Про звільнення у звязку з закінченням дії строкового трудового договору» від 25.08.2010 року, позивача було звільнено відповідно п. 2 ч.1 ст. 36 КЗпП України. З даним наказом позивач був ознайомлений 26 серпня 2010 року, що підтверджено Актом від 26 серпня 2010 року та поясненнями свідків ОСОБА_7, ОСОБА_8.

У звязку з чим, доводи апеляційної скарги щодо не ознайомлення позивача з зазначеним наказом, є безпідставними.

Наказом № 105-к від 25.08.2010 року позивача з 27 серпня 2010 року було прийнято на посаду асистента кафедри менеджменту за новим строковим договором з 27 серпня 2010 року по 26 серпня 2011 року на підставі заяви позивача від 14 липня 2010 року. ( а.с.104-106, 107). З зазначеним наказом позивач був ознайомлений 26.08.2010 року, згідно акту ( а.с.112).

У звязку з чим, посилання позивача в апеляційній скарзі на те, що з ним укладено безстроковий трудовий договір, колегія суддів не може взяти до уваги, оскільки вони спростовуються матеріалами справи та висновками суду.

Посилання позивача в апеляційній скарзі на те, що заяву від 14 липня 2010 року він написав під тиском відповідача, через тяжкі обставини, колегія суддів не може взяти до уваги, оскільки вони підтверджені належними доказами. Позивач не надав суду доказів зневажливого до нього ставлення з боку відповідача.

Натомість, як вбачається із матеріалів справи, позивач, надавши відповідачу заяву 14 липня 2010 року, висловив бажання у звязку з закінченням терміну дії строкового трудового договору 26 серпня 2010 року та наступним звільненням, укласти з ним новий строковий трудовий договір з 27 серпня 2010 року по 26 серпня 2011 року на 0,5 ставки посади асистента кафедри менеджменту, копія якого надана до справи ( а.с. 107).

Суд першої інстанції також дійшов обґрунтованого висновку про відмову в задоволені позову про відшкодування моральної шкоди, оскільки позивачем не надано доказів на підтвердження цих позовних вимог. У судовому засіданні не надано доказів на підтвердження спричинення позивачу відповідачем моральної шкоди.

За таких обставин, колегія суддів вважає, що рішення суду відповідає вимогам матеріального та процесуального права, висновки суду відповідають обставинам справи, у звязку з чим відсутні підстави для задоволення апеляційної скарги, а рішення суду повинно бути залишено без змін на підставі ст. 308 ЦПК України.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 308, 313- 315 ЦПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити.

Рішення Центрально-Міського районного суду м.Кривого Рогу від 19 квітня 2011року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, але може бути оскаржена у касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили.

Головуючий: А.П. Барильська

Судді: В.В. Карнаух