АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 грудня 2011 року Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ апеляційного суду Дніпропетровської області в складі:

головуючого судді - Болтунової Л.М.

суддів - Козлова С.П., Тамакулової В.О.

при секретарі - Куць О.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпропетровську апеляційну скаргу ОСОБА_2 на рішення Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 18 жовтня 2011 року по справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3, треті особи Комунальне підприємство «Дніпропетровське міжміське бюро технічної інвентаризації» про стягнення грошової компенсації,-

встановила:

У квітні 2011 року ОСОБА_2 звернулась до ОСОБА_3, третя особа КП «ДМБТІ» з позовом, в якому просила стягнути з відповідача грошову компенсацію вартості спадщини, належної їй за заповітом матері, ОСОБА_4, яка становить 19015,5 грн. вартість ? частки витрат на будівництво, будівельні матеріали та обладнання, які були використані в процесі будівництва житлового будинку, літньої кухні, сараю, убиральні, огорожі, мощення по вулиці Надії, 1 в м. Дніпропетровську та стягнути з відповідача на її користь судові витрати.

Рішенням Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 18 жовтня 2011 року в задоволенні позовних вимог ОСОБА_2 відмовлено.

В апеляційній скарзі, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, невідповідність висновків суду обставинам справи, ОСОБА_2 просить скасувати рішення суду і ухвалити нове, яким задовольнити її позовні вимоги в повному обсязі.

Як вбачається з матеріалів справи, 17 листопада 1972 року був зареєстрований шлюб між батьками позивачки - ОСОБА_4 та ОСОБА_5

В 1976-1979 роках подружжя ОСОБА_1 самочинно збудували житловий будинок по вул. Надії №1 м. Дніпропетровську, на земельній ділянці загальною площею 899 м. кв., яка не була відведена їм для будівництва, а також споруди - літню кухню, сарай, убиральню, огорожу, мощення. Будівельна вартість зазначених будівель та споруд, відповідно до технічного паспорту на домоволодіння, складає - 38 031 грн. Зазначені обставини підтверджуються копією технічного паспорту на домоволодіння №1 по вул. Надії в м. Дніпропетровську.

04 серпня 1989 року, ОСОБА_4 склала заповіті, відповідно до якого, все своє майно заповіла позивачці - ОСОБА_2

04 вересня 1989 року ОСОБА_4 померла (а.с.12).

11 вересня 1989 року позивачка подала заяву про прийняття спадщини після смерті матері до Першої дніпропетровської державної нотаріальної контори, на підставі чого була відкрита спадкова справа.

На час відкриття спадщини, після смерті ОСОБА_4, право власності на спірне домоволодіння і земельну ділянку навколо нього не було зареєстровано в установленому законом порядку та не виданий державний акт.

Виконавчим комітетом Жовтневої районної ради у м. Дніпропетровську на ім'я ОСОБА_5 03.01.2001 року було видано свідоцтво про право приватної власності в цілому на вказане домоволодіння №1 по вул. Надії в м. Дніпропетровську, яке розташоване на земельній ділянці загальною площею 899 м. кв. і складається з: житлового будинку під літ. А-1, літньої кухні - Б, убиральні - В, сараю - Г, споруди, мощення 1-15,І, II, інвентаризаційною вартістю 38 031 грн.

Рішенням виконавчого комітету Дніпропетровської міської ради № 826 від 19.04.2001 року земельна ділянка, площею 0,0899 та., була передана у приватну власність ОСОБА_5 для обслуговування будинку, господарських будівель та споруд, про що на його ім'я був виданий Державний акт на право приватної власності на землю серії IV-ДП №012711.

Рішенням Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 31 травня 2010 року за ОСОБА_3 було визнано право власності на спірне домоволодіння та земельну ділянку площею 0,0899 га по вул. Надії м. Дніпропетровську в порядку спадкування за законом після смерті батька ОСОБА_5С, що помер 02 жовтня 2006 року. Тим же рішенням ОСОБА_2 було відмовлено у визнанні права власності на 1/2 частину домоволодіння та земельної ділянки в порядку спадкування за заповітом.

Відмовляючи в задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції виходив з того, що ОСОБА_2 не мала права на спадкування домоволодіння №1 по вул. Надії в м. Дніпропетровську та земельної ділянки, тому її вимоги щодо компенсації витрат на будівництво, будівельних матеріалів та обладнань, які були використані в процесі будівництва житлового будинку, літньої кухні, сараю, убиральні, огорожі, мощення по вул. Надії №1 у м. Дніпропетровську є необґрунтованими.

З таким висновком колегія суддів погоджується, оскільки підстави для задоволення позовних вимог ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення грошової компенсації відсутні.

Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення по справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі виникає спір. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях.

Доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду та не можуть бути підставами для скасування даного рішення.

Розглядаючи даний спір, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції повно і всебічно дослідив і оцінив обставини по справі, надані сторонами докази; рішення суду ухвалене з дотриманням норм матеріального та процесуального права, а тому підстав для його скасування немає.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 308 ЦПК України, колегія суддів, -

у х в а л и л а:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - відхилити.

Рішення Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 18 жовтня 2011 року - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, але може бути оскаржена до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з цього часу.

Судді: