АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № Справа № 22ц-5915/11 Головуючий у 1 й інстанції - ОСОБА_1 Доповідач - Котушенко С.П.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 квітня 2011 року колегія суддів судової палати з цивільних справ апеляційного суду Дніпропетровської області в складі:

головуючого Котушенко С.П.

суддів Петренко І.О., Романюк М.М.

при секретарі Солодовій І.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Дніпропетровську цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Жовтневого районного суду м.Дніпропетровська від 18 березня 2011 року за позовом публічного акціонерного товариства комерційний банк "ПриватБанк" до ОСОБА_2 про звернення стягнення на майно, -

ВСТАНОВИЛА:

У вересні 2010 року ПАТ КБ "ПриватБанк" звернулося до суду з позовом до ОСОБА_2 про звернення стягнення на майно. Позивач вказував на те, що 02 квітня 2008 року між ним та ОСОБА_2 був укладений кредитний договір №2008-032-М, за умовами якого відповідачка отримала кредит у розмірі 261 000 доларів США зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 17,00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення 13 березня 2014 року.

У забезпечення виконання зобов'язань за цим кредитним договором 02 квітня 2008 року між ним та ОСОБА_2 було укладено договір застави рухомого майна, згідно з яким відповідачка передала в заставу банку автомобіль НОМЕР_1.

Посилаючись на неналежне виконання позичальником умов договору, а також на своє право достроково вимагати повернення кредиту, позивач просив в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором у розмірі 31 096,28 доларів США, звернути стягнення на предмет застави шляхом продажу вказаного автомобіля банком з укладенням від імені відповідачки договору купівлі-продажу будь-яким способом з іншою особою-покупцем, зі зняттям вказаного автомобіля з обліку в органах ДАІ України, а також з наданням банку всіх повноважень, необхідних для здійснення продажу.

Відповідачка позов визнала.

Рішенням Жовтневого районного суду м.Дніпропетровська від 18 березня 2011 року позов задоволено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 ставить питання про скасування рішення як незаконного, прийнятого з неправильним застосуванням норм матеріального права і про ухвалення нового рішення.

Вивчивши доводи скарги, перевіривши їх матеріалами справи, колегія суддів не знаходить передбачених законом підстав для задоволення апеляційної скарги.

Судом встановлено, що 02 квітня 2008 року між сторонами був укладений кредитний договір №2008-032-М, за умовами якого відповідачка отримала кредит у розмірі 261 000 доларів США зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 17,00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення 13 березня 2014 року.

У забезпечення виконання зобов'язань за цим кредитним договором 02 квітня 2008 року між сторонами було укладено договір застави рухомого майна, згідно з яким відповідачка передала в заставу банку автомобіль НОМЕР_1.

Частиною 2 ст.1050 ЦК України передбачено, якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу.

Відповідно до ст.589 ЦК України в разі невиконання зобов'язання, забезпеченого заставою, заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави.

За рахунок предмета застави заставодержатель має право задовольнити в повному обсязі свою вимогу, що визначена на момент фактичного задоволення, включаючи сплату процентів, неустойки, відшкодування збитків, завданих порушенням зобов'язання, необхідних витрат на утримання заставленого майна, а також витрат, понесених у зв'язку із пред'явленням вимоги, якщо інше не встановлено договором.

Встановивши, що умови кредитного договору ОСОБА_2 виконувала не належним чином, суд першої інстанції обґрунтованого задовольнив позов банку.

Розглядаючи виниклий спір, суд першої інстанції в досить повному обсязі встановив права та обов'язки сторін, обставини справи, перевірив їх доводи, дав належну оцінку доказам в їх сукупності. Ухвалене судом рішення відповідає матеріалам справи та вимоги закону.

Безпідставним є посилання апеляційної скарги на те, що суд надав перевагу одним доказам над іншими, що призвело до неправильного вирішення справи по суті, оскільки відповідачка в суді першої інстанції проти задоволення позову не заперечувала і ніяких доказів суду не надавала.

Доводи апеляційної скарги про те, що на неодноразові звернення до банку задля укладення додаткових угод до кредитного договору з метою зменшення кредитної ставки та збільшення об'єму платежів, апелянт не отримав позитивної відповіді, не є підставою для скасування рішення.

Інші приведені в апеляційній скарзі доводи не мають правового значення для вирішення спору, висновки суду першої інстанції не спростовують і не дають підстав до висновку про неправильне застосування судом норм матеріального права.

Керуючись ст.ст.303, 307, 308, 313, 315 ЦПК України, колегія суддів -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити.

Рішення Жовтневого районного суду м.Дніпропетровська від 18 березня 2011 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення і може бути оскаржена в касаційному порядку протягом двадцяти днів.

ГОЛОВУЮЧИЙ:

СУДДІ: