АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Категорія № 20 (4) інстанції ОСОБА_1
Доповідач - Ляховська І.Є.
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 вересня 2011 року м. Кривий Ріг

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Дніпропетровської області в складі :

головуючого - судді Ляховської І.Є.,

суддів - Барильської А.П., Карнаух В.В.,

при секретарі Бондаренко І.В.,

за участю представника позивача ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кривому Розі цивільну справу за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю «Актив К» на заочне рішення Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу від 30 листопада 2010 року по справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Актив К» до ОСОБА_3 про стягнення коштів, -

В С Т А Н О В И Л А:

У січні 2008 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Актив К» (далі ТОВ «Актив К») звернулось до суду з позовом до ОСОБА_4 про стягнення коштів. В обґрунтування позовних вимог зазначило, що в період з 2005 року по 30 листопада 2006 року ОСОБА_3 зі складу ТОВ «Актив К» відвантажувались товарно-матеріальні цінності, з яких неоплачених залишилось на суму 32265,51 грн., яку і просило стягнути з відповідача.

Заочним рішенням Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу від 30 листопада 2010 року позовні вимоги ТОВ «Актив К» задоволені частково та з ОСОБА_3 на його користь стягнуто 6393 грн. 91 коп. в рахунок виконання взятого зобовязання.

В апеляційній скарзі ТОВ «Актив К» ставить питання про скасування рішення суду та ухвалення нового рішення про задоволення позовних вимог в повному обсязі, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права. Зокрема, на його думку, суд дійшов помилкового висновку щодо розміру заборгованості відповідача перед позивачем і не звернув увагу на надані на підтвердження цього докази. Крім того, суд залишив поза увагою, що відповідачем у судовому засіданні підтверджено факт отримання ним товарної продукції на суму заявлених позовних вимог.

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах заявлених вимог та доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що вона підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що ОСОБА_3 з 16 лютого 2005 року працював водієм, а з 03 травня 2006 року - торговим агентом ТОВ «Актив К» (а.с. 21).

Відповідно до посадової інструкції торгового агента до посадових обовязків відповідача зокрема входило: здійснення заходів щодо продажу товарів та підготовці їх до продажу; здійснення заходів щодо збору грошових коштів за відвантажений товар у торговельних точках міста (а.с. 19). З ОСОБА_3 було укладено договір про повну матеріальну відповідальність (а.с. 20). У період з 2005 року по 30 листопада 2006 року (день звільнення відповідача за власним бажанням) ОСОБА_3 відвантажувались товарно-матеріальні цінності, з яких частина залишилась неоплаченою. Згідно розписки, написаної відповідачем при звільненні, ОСОБА_3 визнав свій борг перед ТОВ «Актив К» станом на 30.11.2006 року у сумі 36393грн.91коп., із яких зобовязався сплатити 6393грн.91коп. у строк до 30 квітня 2008 року, та зазначив, що борг в сумі 30000грн. рахується за ПП ОСОБА_5 (а.с. 17). Згідно акту звірки взаєморозрахунків на момент розгляду справи в суді залишилися неоплаченими отримані відповідачем товарно-матеріальні цінності на суму 32265грн.51коп. (а.с. 35).

Вирішуючи спір, суд першої інстанції дійшов висновку про стягнення з відповідача суми 6393грн.91коп., яку він визнав своїм боргом перед позивачем. При цьому суд виходив із того, що позивач не надав суду доказів (договорів та інших правочинів) та не зазначив актів цивільного законодавства, з яких безпосередньо у відповідача виникають зобовязання сплатити заявлену позивачем суму.

Колегія суддів не може погодитись з таким висновком суду, оскільки він не відповідає вимогам матеріального права.

Відповідно до ст. 213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно зясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

На думку колегії суддів, судом першої інстанції зазначені вимоги закону не дотримані, через що судове рішення у справі не можна визнати таким, що є законним і обґрунтованим.

Такого висновку колегія суддів дійшла, виходячи з наступного.

Як убачається із акту звірки взаєморозрахунків, за період з 14 грудня 2005 року по 01 грудня 2006 року ОСОБА_3 отримав товарно-матеріальні цінності на загальну суму 41226,7грн. згідно видаткових накладних: № 42961 від 14.12.2005р. на суму 15808,8грн.; № 42963 від 14.12.2005р. на суму 393,6грн.; № 43160 від 15.12.2005р. на суму 8773,44грн.; № 43363 від 16.12.2005р. на суму 1098,91грн.; № 22545 від 30.06.2006р. на суму 9071,27грн.; № 28157 від 15.08.2006р. на суму 3219,86грн.; № 34694 від 02.10.2006р. на суму 2860,82грн.

При цьому згідно прибуткових ордерів № 121 від 03.03.2006р., № 127 від 04.04.2006р., № 334 від 15.06.2006р., № 374 від 04.07.2006р., № 388 від 25.07.2006р., № 403 від 08.08.2006р., № 473 від 06.09.2006р., № 522 від 27.09.2006р., № 561 від 13.10.2006р., № 577 від 09.11.2006р., № 595 від 13.11.2006р., № 711 від 13.02.2007р., № 712 від 13.02.2007р. ОСОБА_3 сплатив позивачу кошти в сумі 8961,19грн.

Таким чином, не оплаченими залишилися товарно-матеріальні цінності, отримані ОСОБА_3, на загальну суму 32265грн.51коп.

Зважаючи на те, що у видаткових накладних: № 42961 від 14.12.2005р.; № 42963 від 14.12.2005р.; № 43160 від 15.12.2005р.; № 43363 від 16.12.2005р.; № 22545 від 30.06.2006р.; № 28157 від 15.08.2006р.; № 34694 від 02.10.2006р. відповідач ОСОБА_3 зазначений як покупець, висновок суду про недоведеність позовних вимог ТОВ «Актив К» є неправильним.

Між відповідачем ОСОБА_3, як покупцем, який є фізичною особою, та позивачем, який здійснює підприємницьку діяльність з продажу товару, виникли цивільні правовідносини, що випливають із договору купівлі-продажу та регулюються главою 54 ЦК України.

Зокрема, згідно ст.. 698 ЦК України за договором роздрібної купівлі-продажу продавець, який здійснює підприємницьку діяльність з продажу товару, зобов'язується передати покупцеві товар, що звичайно призначається для особистого, домашнього або іншого використання, не пов'язаного з підприємницькою діяльністю, а покупець зобов'язується прийняти товар і оплатити його.

Відповідно до положень ст.. 509 ЦК зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Зобов'язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу. Зобов'язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості.

Частиною першою статті 706 ЦК передбачено, що покупець зобов'язаний оплатити товар за ціною, оголошеною продавцем у момент укладення договору, якщо інше не встановлено законом або не випливає із суті зобов'язання.

Згідно ст.. 526 ЦК зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Зобов'язання припиняється, згідно ст.. 599 ЦК України, виконанням, проведеним належним чином.

Під час ухвалення рішення суд першої інстанції , відповідно до вимог ст.. 214 ЦПК України, вирішує, зокрема, питання: чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин.

Встановивши наявність невиконаного відповідачем зобовязання щодо оплати придбаних ним у позивача товарно-матеріальних цінностей, суд першої інстанції мав задовольнити позовні вимоги ТОВ «Актив К».

Оскільки судом порушені норми матеріального права, рішення суду необхідно скасувати на підставі п. 4 ч. 1 ст. 309 ЦПК України та ухвалити нове рішення про задоволення позовних вимог ТОВ «Актив К» та стягнення з ОСОБА_3 на його користь боргу в сумі 32265грн.51коп.

Відповідно ч. 1 ст. 88 ЦПК стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. У звязку з цим з відповідача на користь позивача необхідно стягнути понесені останнім витрати по сплаті судового збору та витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи в суді першої та апеляційної інстанцій на загальну суму 633,98грн. (у тому числі: судовий збір у сумі 322,65грн. та витрати на ІТЗ у сумі 30,0грн. при зверненні до суду з позовом, а також судовий збір у сумі 161,33грн. та витрати на ІТЗ у сумі 120,0грн. за розгляд апеляційної скарги).

Керуючись ст.ст. 303, 307, 309 ч. 1 п. 4, 313, 314, 316 ЦПК України, колегія суддів, -

В И Р І Ш И Л А:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Актив К» задовольнити.

Заочне рішення Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу від 30 листопада 2010 року скасувати та ухвалити нове рішення.

Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Актив К» задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Актив К» 32265 (тридцять дві тисячі двісті шістдесят пять) грн.. 51коп. та судові витрати в сумі 633 (шістсот тридцять три)грн..98коп.

Рішення набирає законної сили з моменту його проголошення, але може бути оскаржене у касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання ним законної сили.

Головуючий : І.Є.Ляховська

Судді: А.П.Барильська

ОСОБА_6