Справа № 22-ц-370/11 Головуючий у І інстанції Левченко А.В.
Провадження № 22-ц/1541/11 Доповідач у 2 інстанції ОСОБА_1
Категорія 58 17.05.2011
РІШЕННЯ

Іменем України

17 травня 2011 року м. Київ

Колегія суддів Судової палати у цивільних справах

Апеляційного Суду Київської області в складі:

головуючого ОСОБА_2
суддів: за участю секретаря:ОСОБА_3, ОСОБА_1 Григор»євої Н.В.

розглянувши в судовому засіданні справу за апеляційними скаргами ОСОБА_4, Відділу Державної виконавчої служби Бориспільського міськрайонного управління юстиції, Бориспільського міжрайонного прокурора, приватного нотаріуса Бориспільського районного нотаріального округу ОСОБА_5 на рішення Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 9 листопада 2010 року у справі за позовом ОСОБА_4 до Відділу державної виконавчої служби Бориспільського міськрайонного управління юстиції, приватного нотаріуса Бориспільського районного нотаріального округу ОСОБА_5, приватного підприємства «Нива - В.Ш.», Головного управління Державного казначейства у Київській області, треті особи: Бориспільське міськрайонне управління юстиції Київської області, управління земельних ресурсів у Бориспільському районі Київської області, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10, Відкрите акціонерне товариство «БГ Банк», Відкрите акціонерне товариство «Український професійний банк», Кредитна спілка «Народний кредит», Бориспільський міжрайонний прокурор, про визнання недійсними свідоцтва про придбання об'єктів нерухомого майна з прилюдних торгів, протоколу проведення прилюдних торгів з реалізації арештованого нерухомого майна та стягнення матеріальної та моральної шкоди,

та за позовом Бориспільського міжрайонного прокурора в інтересах держави в особі Відділу Державної виконавчої служби Бориспільського міськрайонного управління юстиції до ОСОБА_6, ОСОБА_7, третя особа: ОСОБА_4, про визнання недійсним договору купівлі-продажу земельної ділянки,

за зустрічним позовом ОСОБА_7 до Відділу державної виконавчої служби Бориспільського міськрайонного юстиції, треті особи: ОСОБА_4, ОСОБА_6, Приватне підприємство «Нива-В.Ш.» про визнання прилюдних торгів недійсними,

В С Т А Н О В И Л А :

В жовтні 2009 року ОСОБА_4 пред»явив в суді названий позов посилаючись на те, що він став переможцем прилюдних торгів з продажу земельної ділянки за суму 134 400 грн., площею 0,07 га, яка розташована в с.Гора Бориспільського району і належала ОСОБА_6 на підставі державного акту про право власності. Під час його звернення до Управління земельних ресурсів у Бориспільському районі з приводу виготовлення державного акту на дану земельну ділянку йому стало відомо, що на час проведення прилюдних торгів боржником ОСОБА_6 дана земельна ділянка була відчужена гр.ОСОБА_7, яка вже отримала державний акт про право власності на неї. Таким чином, із-за недобросовісності і невиконання своїх обов»язків відповідачами, йому завдана матеріальна та моральна шкода.

Просив суд визнати недійсним протокол проведення прилюдних торгів з реалізації арештованого нерухомого майна, яке належало ОСОБА_6 від 22 червня 2009 року, визнати недійсним Свідоцтво про придбання ним нерухомого майна з прилюдних торгів від 13.07. 2009 року та визнати недійсним запис в Державний реєстр правочинів, внесений приватним нотаріусом ОСОБА_5 , стягнути з відповідачів солідарно 134 400 грн. матеріальної шкоди , 25 000 грн. моральної шкоди та судові витрати в сумі 2714 грн.

В квітні 2010 року Бориспільський міжрайонний прокурор пред»явив позов в інтересах Відділу державної виконавчої служби Бориспільського міськрайонного управління юстиції до ОСОБА_6, ОСОБА_7, третя особа - ОСОБА_4 про визнання недійсним договору купівлі-продажу спірної земельної ділянки між ОСОБА_6 та ОСОБА_7 укладеного 19.09.2007 року із застосуванням наслідків його недійсності на підставі ст. 215 ч.2, ст. 216 та ст. 228 ЦК України. В позові посилався на те, що ОСОБА_6 виступав боржником у виконавчому провадженні, був достовірно обізнаним щодо примусового виконання | рішення суду, свідомо, з метою невиконання своїх боргових зобов»язань провів відчуження належної йому спірної земельної ділянки ОСОБА_7

Ухвалою суду від 31травня 2010 дані позови були об»єднані в одне провадження.

В червні 2010 року ОСОБА_7 пред»явила в суді зустрічний позов, в якому посилалась на те, що 19 вересня 2007 року вона набула у власність за договором купівлі-продажу земельну ділянку площею 0,0700 га, яка знаходиться в с. Гора Бориспільського району, кадастровий номер :03:002:2134. Договір купівлі продажу посвідчено 19 вересня 2007 року приватним нотаріусом Бориспільського районного нотаріального округу, реєстровий № 5582.

29 серпня 2008 року ТОВ "Геокад-7" було виготовлено технічну документацію із землеустрою щодо складання державного акту на право власності на земельну ділянку на ім'я ОСОБА_7

25 травня 2009 року Управлінням земельних ресурсів у Бориспільському районі ОСОБА_7 видано державний акт Серія ЯЖ № 673611 на право власності на земельну ділянку площею 0,0700 га, яка знаходиться в с. Гора Бориспільського району по вул. Молодіжній для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд. Даний акт зареєстровано в Книзі записів реєстрації актів на право власності на землю за № 40. Попереднім власником земельної ділянки був ОСОБА_6І, якому земельна ділянка належала на підставі Державного акту на право власності земельну ділянку Серія ЯД №777827 від 11.09.2007 року, виданого Бориспільським районним відділом земельних ресурсів згідно рішення Гірської сільської ради від 01 червня 2007 року № 435-7-У, та зареєстрованого в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю за № 04.

Просила визнати недійсним прилюдні торги з реалізації арештованого нерухомого майна ОСОБА_6, що проведені Приватним підприємством «Нива-В.Ш.» 22 червня 2009 року, визнати недійсним протокол про проведення прилюдних торгів від 22 червня 2009 року, а також свідоцтво про придбання ОСОБА_4 об»єкту нерухомого майна з прилюдних торгів від 13.07.2009 року, видане приватним нотаріусом Бориспільського районного нотаріального округу ОСОБА_5

Рішенням Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 9 листопада 2010 року позов ОСОБА_4 задоволено частково.

Позов ОСОБА_7 задоволено повністю.

В задоволенні позову Бориспільського міжрайонного прокурора відмовлено.

Визнано недійсними прилюдні торги з реалізації арештованого нерухомого майна ОСОБА_6, що проведені Приватним підприємством «НИВА-В.Ш»від 22 червня 2009 року.

Визнано недійсним протокол приватного підприємства «НИВА-В.Ш.» про проведення прилюдних торгів з реалізації арештованого нерухомого майна , яке належало ОСОБА_6 від 22 червня 2009 року № 109019 Х1.

Визнано недійсним Акт про проведені прилюдні торги від 08.07.2009 року , затверджений начальником Відділу Державної виконавчої служби Бориспільського міськрайонного управління юстиції.

Визнано недійсним Свідоцтво про придбання ОСОБА_4 об»єкту нерухомого майна з прилюдних торгів від 13.07.2009 року , що видано приватним нотаріусом Бориспільського районного нотаріального округу ОСОБА_5, реєстровий №1690.

Визнано недійсним, внесений приватним нотаріусом Бориспільського районного нотаріального округу ОСОБА_5»ю Григорівною, запис в державний реєстр правочинів від 13.07.2009 року , номер правочину 3527739, згідно із яким , власником земельної ділянки площею 0,0700 га , кадастровий номер :03:002:2134, що знаходиться в с.Гора Бориспільського району Київської області на території Гірської сільської ради Бориспільського району Київської області, є ОСОБА_4.

Стягнуто солідарно з Відділу державної виконавчої служби Бориспільського міськрайонного управління юстиції, приватного нотаріуса Бориспільського районного нотаріального округу ОСОБА_5, приватного підприємства «НИВА-В.Ш.», Головного Управління Державного казначейства у Київській області на користь ОСОБА_4 та на користь ОСОБА_7 по 45 ( сорок п»ять ) грн. 50 коп судових витрат кожному.

В решті частині позовних вимог ОСОБА_4 відмовлено.

В апеляційній скарзі приватний нотаріус Бориспільського міського нотаріального округу ОСОБА_5 оскаржує рішення суду в частині задоволення позову ОСОБА_7 та часткового задоволення позову ОСОБА_4 і відмови у задоволенні позову Бориспільського міськрайонного прокурора. Просить рішення суду в цій частині скасувати і ухвалити нове рішення, яким в позові ОСОБА_7 та ОСОБА_4 відмовити повністю і задовольнити позов Бориспільського міжрайонного прокурора.

В доводах апеляційної скарги зазначає про те, що ним при вчиненні нотаріальної дії по видачі свідоцтва про придбання нерухомого майна з прилюдних торгів, не було порушено вимог п. 245 Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій, оскільки позивачем нотаріусу були надані всі необхідні документи, для вчинення цієї нотаріальної дії, нотаріусом була перевірена відсутність обтяжень нерухомого майна.

В своїй апеляційній скарзі прокурор вказує на те, що суд першої інстанції не повно встановив обставини справи, внаслідок чого прийшов до помилкового висновку про безпідставність заявлених прокурором позовних вимог. Апелянт вважає, що суд першої інстанції не проаналізував і не дав оцінки протиправній поведінці ОСОБА_6, який здійснив дії, спрямовані на уникнення примусового виконання рішень судів про стягнення з нього боргу. Також апелянт вважає неправильним висновок суду в частині визнання такими, що не відповідають вимогам Закону України «Про виконавче провадження» дій державного виконавця. Вважає, що державний виконавець діяв в межах і в спосіб, встановлені Законом України «Про виконавче провадження».Просить рішення суду скасувати і ухвалити нове рішення, яким позов Бориспільського міжрайонного прокурора задовольнити, в задоволенні позову ОСОБА_7 та ОСОБА_4 відмовити.

Відділ державної виконавчої служби Бориспільського міськрайонного управління юстиції просить рішення суду залишити без змін в частині відмови у задоволенні позову ОСОБА_4 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди. В іншій частині рішення суду просить скасувати і ухвалити нове рішення, яким в задоволенні позовних вимог ОСОБА_7 та ОСОБА_4 відмовити повністю, позов Бориспільського міжрайонного прокурора задовольнити. В доводах апеляційної скарги посилається на те, що суд неправильно застосував норми матеріального та процесуального права, зокрема не застосував ст.. 228 ЦК України. Вважає, що договір купівлі-продажу земельної ділянки, укладений між ОСОБА_7 та ОСОБА_6 порушує публічний порядок, а тому є нікчемним.

ОСОБА_4 оскаржує рішення суду в частині відмови у задоволенні його позовних вимог про відшкодування матеріальної та моральної шкоди і просить рішення суду в цій частині скасувати і ухвалити нове рішення, яким його позовні вимоги задовольнити в повному обсязі.

Судова колегія, заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення сторін та їх представників, дослідивши матеріали справи в межах доводів апеляційних скарг вважає, що апеляційні скарги приватного нотаріуса, Бориспільського міжрайонного прокурора та відділу державного виконавчої служби Бориспільського міськрайонного управління юстиції підлягають відхиленню, а апеляційна скарга ОСОБА_4 частковому задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що 19 вересня 2007 року ОСОБА_6 продав, а ОСОБА_7 купила земельну ділянку площею 0,0700 га, яка знаходиться в с. Гора Бориспільського району, кадастровий номер :03:002:2134.

Договір купівлі-продажу посвідчено 19 вересня 2007 року приватним нотаріусом Бориспільського районного нотаріального округу. На підставі вказаного договору 29 серпня 2008 року ТОВ "Геокад-7" виготовлено технічну документацію із землеустрою щодо складання державного акту на право власності на земельну ділянку на ім'я ОСОБА_7

25 травня 2009 року Управлінням земельних ресурсів у Бориспільському районі ОСОБА_7 видано державний акт на право власності на вказану земельну ділянку, який зареєстровано в Книзі записів реєстрації актів на право власності на землю 40.

31 травня 2007 року постановою державного виконавця ВДВС Бориспільського МРУЮ відкрито виконавче провадження з виконання виконавчого листа № 2-401, який видано 12.02.2007 року Бориспільським міськрайонним судом Київської області про стягнення з ОСОБА_6 на користь ОСОБА_8 боргу в 90 730 грн.

18 березня 2008 року виконавчою службою отримано інформацію з Управління земельних ресурсів про те, що згідно з відомостями, внесеними до бази даних АС ДЗК, ОСОБА_6 є власником земельної ділянки за межами с. Гора в адміністративно-територіальних межах Гірської сільської ради площею 700,36 кв.м для індивідуального житлового, гаражного і дачного будівництва, кадастровий номер :03:002:2134.

18 березня 2008 року постановою державного виконавця про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження накладено арешт на зазначену земельну ділянку та оголошено заборону на здійснення відчуження цієї земельною ділянки, а начальником Виконавчої служби направлено повідомлення про накладення заборони відчуження або арешту вказаної ділянки реєстратору Єдиного реєстру заборони відчуження об'єктів нерухомого майна, вих. № 14952.

27 березня 2008 року державним виконавцем проведено опис і накладено арешт на вказану земельну ділянку, про що складено акт опису й арешту майна Серія АА № 123726 від 27 березня 2008 року.

6 червня 2008 року начальник Виконавчої служби звернулася до Бориспільського районного відділу земельних ресурсів з вимогою про надання завіреної копії державного акту Серія ЯД № 777827 кадастровий номер :03:002:2134, що зареєстрований на ім'я ОСОБА_6

13 червня 2008 року з Управління земельних ресурсів у Бориспільському районі надіслано виконавчій службі завірену копію Державного акту, що посвідчує право власності ОСОБА_6 на спірну земельну ділянку.

31 березня 2009 року Відділ Виконавчої служби уклав з Спеціалізованою організацією договір №109019 про надання послуг по організації і проведенню прилюдних торгів з реалізації арештованого нерухомого майна, за яким Виконавча служба зобов'язувалась передати спеціалізованій організації нерухоме майно, яке арештоване державним виконавцем, а спеціалізована організація зобов'язувалася надати послуги з організації і проведення прилюдних торгів з реалізації нерухомого майна у порядку, встановленому законом.

22 червня 2009 року Спеціалізована організація провела прилюдні торги з реалізації арештованої земельної ділянки, переможцем на яких став позивач ОСОБА_4 Про проведені торги складено та затверджено протокол № 109019/1.

8 липня 2009 року державним виконавцем складено Акт про проведені прилюдні торги, який затверджено начальником Виконавчої служби та примірник якого 13 липня 2009 року передано переможцю торгів ОСОБА_4

12 липня 2009 року приватний нотаріус Бориспільського міського нотаріального округу ОСОБА_5 видала ОСОБА_4 свідоцтво про придбання об'єкту нерухомого майна з прилюдних торгів.

При зверненні до Управління земельних ресурсів у Бориспільському районі із заявою про виготовлення Державного акту на право власності на придбану з прилюдних торгів земельну ділянку позивачу стало відомо, що 19 вересня 2007 року вказана земельна ділянка була придбана ОСОБА_7 у ОСОБА_6 за договором купівлі-продажу.

Задовольняючи позовні вимоги ОСОБА_7 та ОСОБА_4, суд першої інстанції виходив з того ОСОБА_7 було укладено договір, можливість укладення якого передбачена цивільним законодавством, нею сплачено власні кошти на виконання умов договору, виготовлено технічну документацію із землеустрою та отримано державний акт на право власності на земельну ділянку, проведено реєстрацію цього права. А отже, на час проведення прилюдних торгів, ОСОБА_7 була законним власником вказаної придбаної нею земельної ділянки.

Суд першої інстанції правильно застосував норми матеріального права, а саме ч.1 ст. 153 ЗК України відповідно до якої власник не може бути позбавлений права власності на земельну ділянку, крім випадків, передбачених законодавством.

Відповідно до ч.2 ст. 152 ЗК України власник земельної ділянки може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов»язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою.

Оскільки виконавці та організатори прилюдних торгів на виконали приписи п.2.2. Тимчасового положення про порядок проведення прилюдних торгів з реалізації арештованого нерухомого майна, затвердженого наказом Мінюсту № 68/5 від 28 жовтня 1999 року та не встановили дійсного власника земельної ділянки, яку передали для примусового відчуження, суд прийшов до висновку, що прилюдні торги мають бути визнані недійсними, як і документи, що складені і видані на підставі їх проведення.

Доводи апеляційних скарг не спростовують висновків суду про те, що на час проведення прилюдних торгів спірна земельна ділянка у встановленому законом порядку належала на праві власності ОСОБА_7 і її право власності було зареєстроване, законних підстав для позбавлення її права власності на земельну ділянку не було, а тому її право власності підлягає захисту.

Всі помилки, які були допущені відповідними організаціями при підготовці і проведенні прилюдних торгів, не можуть бути підставою для позбавлення законного власника права на земельну ділянку.

Суд першої інстанції обґрунтовано в своєму рішенні зазначив, що наданий 11 лютого 2009 року Київською регіональною філією ДП «Центр ДЗК при ДКУ по земельних ресурсах» витяг з бази даних автоматизованої системи ведення державного земельного кадастру про належність земельної ділянки ОСОБА_6 був недійсним, оскільки вже 3 лютого 2009 року цією організацією був прийнятий обмінний файл з інформацією про дані ОСОБА_7 як нового власника земельної ділянки.

Крім того, на час проведення прилюдних торгів закінчився тримісячний строк дії названого витягу, а тому державний виконавець мав зробити повторний запит до Київської регіональної філії ДП «Центр державного земельного кадастру при Державному комітеті України по земельних ресурсах».

Пунктом 5.11. Інструкції про проведення виконавчих дій регламентовано дії державного виконавця з підготовки та проведення прилюдних торгів з реалізації нерухомого майна. За даною нормою спеціалізована організація проводить прилюдні торги за заявкою державного виконавця, до якої додаються копії документів, що підтверджують право власності на нерухоме майно. Перелік цих документів визначений статтею 19 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обмежень» та пунктом 62 Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженої наказом Мінюсту від 03.03.24 року № 20/5. Документом, що підтверджує право власності на земельну ділянку є державний акт про право власності на земельну ділянку.

Державний виконавець не надав спеціалізований організації по проведенню прилюдних торгів оригіналу державного акту, який був виданий ОСОБА_6 , не з»ясував, що цей оригінал Державного акту був вилучений з обігу і більше шести місяців перебував у нотаріальній справі приватного нотаріуса Бориспільського районного нотаріального округу, яка 19.09.2007 року посвідчила договір купівлі-продажу землі і вилучила у ОСОБА_6 правовстановлюючий документ на земельну ділянку, а зробив запит до Управління земельних ресурсів і отримав копію з примірника, який зберігався в цій установі. Саме копія з примірника державного акту про право власності на земельну ділянку ОСОБА_6, який знаходився на зберіганні в Управління земельних ресурсів, була надана виконавчою службою спеціалізований організації «Нива В.Ш»

Відповідно до Наказу Державного комітету України по земельних ресурсах № 43 від 04.05.99 р. затверджено Інструкцію про порядок складання, реєстрації і зберігання державних актів на право приватної власності на землю, відповідно до ст..4, якої управління земельних ресурсів є лише зберігачем другого примірника державного акту і не має повноважень на розпорядження ним. Таким чином, суд прийшов до висновку, що Управління земельних ресурсів не мало повноважень на видачу копії з другого примірника державного акту.

Також державним виконавцем були порушені ч.1 ст. 62 Закону України «Про виконавче провадження та п.5.10.3 Інструкції про проведення виконавчий дій, за якими у разі звернення стягнення на будинок, квартиру, приміщення, земельну ділянку державний виконавець звертається із запитом до відповідних місцевих органів та органів місцевого самоврядування про належність зазначеного майна боржникові на праві власності та про його вартість. Державний виконавець не виконав наведені норми і не звернувся з відповідним запитом до Гірської сільської ради про належність земельної ділянки ОСОБА_6, що призвело до продажу на торгах земельної ділянки, яка належала іншій особі, а не боржнику.

Відмовляючи у відшкодуванні матеріальної та моральної шкоди суд виходив з того, що відповідач не довів факту нанесення йому матеріальної шкоди та конкретно не зазначив та не довів винних дій, які призвели до такої шкоди. З обставин справи вбачається наявність винних дій з вини ДП «Центр ДЗК», проте позивач вимог до останнього не ставив.

Судова колегія не може погодитись із рішенням суду в цій частині.

Позивач в своєму позові просив відшкодувати заподіяну йому майнову та моральну шкоду. При цьому підставою для відшкодування майнової шкоди він не зазначав ст. 1166 ЦК України, на яку послався суд, відмовляючи у задоволенні позову.

Правовою підставою свого позову позивач зазначив ст. 216 ЦК України відповідно до якої недійсний правочин не створює юридичних наслідків, крім тих, що пов»язані з його недійсністю.

У разі недійсності правочину кожна із сторін зобов»язана повернути другій стороні у натурі все, що вона одержала на виконання цього правочину.

Якщо у зв»язку із вчиненням недійсного правочину другій стороні завдано збитків і моральної шкоди, вони підлягають відшкодуванню винною стороною.

Таким чином позивач, оспорюючи прилюдні торги, тобто правочин, за яким він купив спірну земельну ділянку, він просив застосувати реституцію, а саме повернути сплачені ним за набуте майно кошти в сумі 134400 грн. При цьому він помилково визначив ці кошти як майнову шкоду. Суд першої інстанції не уточнив, що саме просив стягнути позивач і відмовив у задоволенні його вимог про стягнення з відповідачів 134400 грн.

Судова колегія вважає, що ці позовні вимоги підлягають задоволенню, оскільки доведені в судовому засіданні позивачем і розмір внесених ним коштів підтверджується матеріалами справи.

Разом з тим, судова колегія вважає, що вказані кошти підлягають стягненню саме з відділу державної виконавчої служби Бориспільського міськрайонного управління юстиції, оскільки саме на цей відділ покладався обов»язок підготувати всі необхідні документи для проведення прилюдних торгів.

Оскільки позивачем не доведено позов в частині відшкодування моральної шкоди, суд першої інстанції обґрунтовано відмовив у задоволенні цієї частини позовних вимог.

Відмовляючи у задоволенні позову прокурора, суд першої інстанції виходив з того, що позов є необґрунтованим.

З цим висновком суду погоджується колегія суддів. В своєму позові прокурор правовою підставою зазначає ст. 228 ЦК України яким визначається правочин, що порушує публічний порядок і цей правочин визнається нікчемним. Разом з тим, прокурор не просив застосувати наслідки нікчемного правочину, а просив визнати цей правочин недійсним.

Відповідно до ст. 228 ЦК України правочин вважається таким, що порушує публічний порядок, якщо він був спрямований на порушення конституційних прав і свобод людини і громадянина, знищення, пошкодження майна фізичної або юридичної особи, держави, Автономної Республіки Крим, територіальної громади, незаконне заволодіння ним.

Правочин, який порушує публічний порядок , є нікчемним.

Як роз»яснено в п. 18 Постанови Пленуму Верховного Суду України №9 від 06.11.2009 р. правочинами, що порушують публічний порядок є правочини, що посягають на суспільні, економічні та соціальні основи держави, зокрема: правочини, спрямовані на використання всупереч закону комунальної, державної або приватної власності; правочини, спрямовані на незаконне відчуження або незаконне володіння, користування, розпорядження об»єктами права власності українського народу землею як основним національним багатством, що перебуває під особливою охороною держави, її надрами, іншим природними ресурсами (стаття 14 Конституції України); правочини щодо відчуження викраденого майна; правочини, що порушують правовий режим вилучених з обігу або обмежених в обігу об»єктів цивільного права тощо.

Усі інші правочини, спрямовані на порушення інших об»єктів права, передбачені іншими нормами публічного права, не є такими, що порушують публічний порядок.

При кваліфікації правочину за статтею 228 ЦК має враховуватися вина, яка виражається в намірі порушити публічний порядок сторонами правочину або однією зі сторін. Доказом вини може бути вирок суду, постановлений у кримінальній справі, щодо знищення, пошкодження майна чи незаконного заволодіння ним тощо.

Прокурором в своєму позові не наведено жодної підстави для визнання правочину, укладеного між ОСОБА_6 та ОСОБА_11 таким, що порушує публічний порядок. Той факт, що ОСОБА_6 був обізнаний з тим, що відкрито виконавче провадження про стягнення з нього суму боргу, не може слугувати підставою для кваліфікації правочину за ст.. 228 ЦК України, оскільки на земельну ділянку заборона відчуження не накладалась.

Враховуюче наведене, судова колегія скасовує рішення суду в частині відмови у задоволенні позову ОСОБА_4 в частині стягнення коштів, сплачених ним за земельну ділянку і ухвалює в цій частині нове рішення про задоволення позову.

В іншій частині рішення суду має бути залишене без змін, оскільки воно ухвалене з додержанням норм матеріального та процесуального права.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 304, 307, 309 ЦПК України, колегія суддів, -

В И Р І Ш ИЛ А :

Апеляційні скарги Відділу Державної виконавчої служби Бориспільського міськрайонного управління юстиції, Бориспільського міжрайонного прокурора, приватного нотаріуса Бориспільського районного нотаріального округу ОСОБА_5 відхилити.

Апеляційну скаргу ОСОБА_4 задовольнити.

Рішення Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 08 листопада 2010 року скасувати в частині відмови у задоволенні позовних вимог про стягнення коштів у розмірі 134400 грн. і в цій частині ухвалити нове рішення.

Стягнути з відділу Державної виконавчої служби Бориспільського міськрайонного управління юстиції на користь ОСОБА_4 134400 грн. сплачених ним за земельну ділянку, придбану з прилюдних торгів, 2594 грн. сплаченого судового збору та 120 грн. сплачених на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи.

В іншій частині рішення суду залишити без змін.

Рішення апеляційного суду набирає законної сили з моменту його проголошення.

Рішення може бути оскаржене в касаційному порядку протягом двадцяти днів шляхом подання касаційної скарги до суду касаційної інстанції.

Головуючий:

Судді: