АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 грудня 2011 року колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Дніпропетровської області в складі:

головуючого - судді Демченко Е.Л.

суддів - Петешенкової М.Ю., Басуєвої Т.А.

при секретарі Качур Л.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Дніпропетровську апеляційну скаргу Нікопольського міжрайонного прокурора Дніпропетровської області на рішення Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 26 липня 2011 року по справі за позовом Нікопольського міжрайонного прокурора Дніпропетровської області в інтересах виконавчого комітету Нікопольської міської ради Дніпропетровської області до ОСОБА_2, ОСОБА_3, треті особи державний нотаріус Першої Нікопольської державної нотаріальної контори ОСОБА_4, ОСОБА_5, про визнання спадщини відумерлою, витребування майна, визнання недійсним договору купівлі-продажу квартири та за зустрічним позовом ОСОБА_2 до виконавчого комітету Нікопольської міської ради Дніпропетровської області, треті особи державний нотаріус Першої Нікопольської державної нотаріальної контори ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_3, приватний нотаріус Нікопольського міського нотаріального округу ОСОБА_6, про визнання договору дійсним та визнання добросовісним набувачем квартири, -

в с т а н о в и л а:

У червні 2010 року Нікопольський міжрайонний прокурор Дніпропетровської області діючи в інтересах виконавчого комітету Нікопольської міської Дніпропетровської області звернувся до суду з уточненим в ході розгляду справи позовом до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про визнання спадщини відумерлою, витребування майна, визнання недійсним договору купівлі-продажу квартири, мотивуючи тим, що ухвалою Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 18 травня 2010 року скасовано заочне рішення Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 26 травня 2008 року по справі за позовом ОСОБА_7 до територіальної громади м.Нікополя про визнання права власності в порядку спадкування за законом. Ухвалою Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 26 травня 2010 року провадження у справі за позовом ОСОБА_7 до територіальної громади м.Нікополя про визнання права власності в порядку спадкування за законом на підставі п.6 ч.1 ст.205 ЦПК України закрито.

Зазначав, що на підставі заочного рішення Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 26 травня 2008 року КП „Нікопольське МБТІ було оформлено право власності на квартиру АДРЕСА_1 на ОСОБА_7, яка 07 серпня 2006 року померла.

В подальшому 05 липня 2008 року між ОСОБА_5, яка діяла на підставі доручення, посвідченого Першою Нікопольською державною нотаріальною конторою 04 липня 2008 року від імені ОСОБА_7, яка 07 серпня 2006 року померла, та ОСОБА_3 укладено договір купівлі-продажу квартири АДРЕСА_1.

30 липня 2008 року ОСОБА_3, діючи на підставі договору купівлі-продажу квартири від 05 липня 2008 року, продав спірну квартиру ОСОБА_2

Дані договори було посвідчено приватним нотаріусом Нікопольського міського нотаріального округу ОСОБА_6

На підставі свідоцтва про право власності на житло від 22 жовтня 1993 року квартира АДРЕСА_1 належала в рівних частках ОСОБА_8 який 06 травня 2001 року помер, ОСОБА_7., яка померла 07 серпня 2006 року, та ОСОБА_9, який 26 лютого 2007 року помер.

Посилаючись на те, що договір купівлі-продажу квартири від 04 липня 2008 року, укладений між ОСОБА_5, яка діяла на підставі доручення, посвідченого Першою Нікопольською державною нотаріальною конторою 04 липня 2008 року від імені ОСОБА_7, та ОСОБА_3 є нікчемним, так як ОСОБА_7 померла 07 серпня 2006 року, просить визнати спадщину, яка відкрилась після смерті ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9 та складається з квартири АДРЕСА_1 відумерлою та передати її у власність територіальній громаді м.Нікополя в особі виконавчого комітету Нікопольської міської ради. Визнати недійсним договір купівлі-продажу спірної квартири, укладений 30 липня 2008 року між ОСОБА_3 та ОСОБА_2 та витребувати дану квартиру у ОСОБА_2 на користь територіальної громади м.Нікополя в особі виконавчого комітету Нікопольської міської ради.

У листопаді 2010 року ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом до виконавчого комітету Нікопольської міської ради Дніпропетровської області про визнання договору дійсним та визнання добросовісним набувачем, мотивуючи тим, що 30 липня 2008 року було укладено договір купівлі продажу квартири, відповідно до якого ОСОБА_3 передав у власність, а він прийняв у власність квартиру АДРЕСА_1, сплативши обумовлену грошову суму. Зазначений правочин було внесено до Державного реєстру правочинів. 15 січня 2009 року було здійснено державну реєстрацію даної квартири в КП „Нікопольське МБТІ.

Зазначаючи, що є достатньо законних та обґрунтованих підстав для визнання його добросовісним набувачем спірної квартири, а тому просить визнати договір купівлі-продажу квартири АДРЕСА_1, укладений між ним та ОСОБА_3 30 липня 2008 року, дійсним, визнати його добросовісним набувачем даної квартири і визнати за ним право власності на квартиру.

Рішенням Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 26 липня 2011 року в задоволенні позову Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області відмовлено у повному обсязі, зустрічний позов ОСОБА_2 задоволено частково. Визнано ОСОБА_2 добросовісним набувачем спірної квартири.

В апеляційній скарзі Нікопольський міжрайонний прокурор ставить питання про скасування рішення Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області і ухвалити нове рішення, яким задовольнити їх позовні вимоги, посилаючись на те, що рішення суду ухвалене з порушенням норм матеріального й процесуального права.

Розглянувши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги та заявлених вимог, колегія суддів находить, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню.

Відповідно до ст.213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно зясованих обставин, на які сторони посилаються, як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Однак зазначеним вимогам закону ухвалене у справі рішення суду не відповідає у повному обсязі.

Судом встановлено, що квартира АДРЕСА_1, на підставі свідоцтва про право власності на житло 22 жовтня 1993 року, належала на праві власності в рівних частках ОСОБА_8, який 06 травня 2001 року помер, ОСОБА_7, яка 07 серпня 2006 року померла, ОСОБА_9, який 26 лютого 2007 року помер.

Заочним рішенням Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 26 травня 2008 року були задоволені позовні вимоги ОСОБА_7 Встановлено факт належності ОСОБА_7 свідоцтва про право власності на житло від 22 жовтня 1993 року та визнано за нею право власності на 2/3 частини квартири АДРЕСА_1 в порядку спадкування за законом.

Ухвалою Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 18 травня 2010 року заочне рішення Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 26 травня 2008 року по справі за позовом ОСОБА_7 по територіальної громади м.Нікополя про визнання права власності в порядку спадкування за законом скасовано.

Ухвалою Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 26 травня 2010 року провадження у справі за позовом ОСОБА_7 до територіальної громади м.Нікополя про визнання права власності в порядку спадкування за законом закрито на підставі п.6 ч.1 ст.205 ЦПК України.

05 липня 2008 року ОСОБА_5, діючи на підставі довіреності від імені ОСОБА_7, посвідченої 04 липня 2008 року державним нотаріусом Першої Нікопольської державної нотаріальної контори ОСОБА_4, продала, а ОСОБА_3 придбав квартиру АДРЕСА_1.

30 липня 2008 року ОСОБА_3 продав, а ОСОБА_2 придбав квартиру АДРЕСА_1.

Дані договори купівлі-продажу квартири були посвідчені приватним нотаріусом Нікопольського міського нотаріального округу ОСОБА_6

Відповідно до вимог ст.328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонено законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Колегія суддів вважає, що договір купівлі-продажу квартири АДРЕСА_2, укладений 05 липня 2008 року, на підставі ч.2 ст.215 ЦК України є нікчемним правочином.

На підставі наведеного, судова колегія приходить до висновку, що договір купівлі-продажу квартири АДРЕСА_2, укладений 30 липня 2008 року між ОСОБА_3 та ОСОБА_2 необхідно визнати недійсним і витребувати у відповідача ОСОБА_2 дану квартиру на користь територіальної громади м.Нікополя в особі виконавчого комітету Нікопольської міської ради, а тому в цій частині позовні вимоги Нікопольського міжрайонного прокурора Дніпропетровської області підлягають задоволенню, а зустрічний позов ОСОБА_2 до виконавчого комітету Нікопольської міської ради Дніпропетровської області про визнання договору дійсним задоволенню не підлягають.

Позовні вимоги Нікопольського міжрайонного прокурора Дніпропетровської області щодо визнання спадщини, яка відкрилася після смерті ОСОБА_8, ОСОБА_7, ОСОБА_9, відумерлою та передати її у власність територіальної громади м.Нікополя в особі виконавчого комітету Нікопольської міської ради задоволенню не підлягають.

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_8 помер 07 травня 2001 року, тобто під час дії Цивільного кодексу в редакції 1963 року, яким не передбачалась відумерлість спадщини.

Також з матеріалів справи видно, що ОСОБА_7 з 12 листопада 2005 року по час смерті, 07 серпня 2006 року, перебувала у Панасівському будинку-інтернаті Новомосковського району Дніпропетровської області, а ОСОБА_9 з 2006 року по час смерті, 26 лютого 2007 року, перебував в Орловському психоневрологічному інтернаті Мелітопольського району Запорізької області.

Статтею 1277 ЦК України, яка діяла на час виникнення правовідносин, визначено, що у разі відсутності спадкоємців за заповітом і за законом, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини, а також відмови від її прийняття суд визнає спадщину відумерлою за заявою відповідного органу місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини.

Заява про визнання спадщини відумерлою подається після спливу одного року з часу відкриття спадщини.

Спадщина, визнана судом відумерлою, переходить у власність територіальної громади за місцем відкриття спадщини.

Згідно вимог ст.1221 ЦК України, місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця.

Відповідно до ст.29 ЦК України місцем проживання фізичної особи є житловий будинок, квартира, інше приміщення, придатне для проживання в ньому (гуртожиток, готель тощо), у відповідному населеному пункті, в якому фізична особа проживає постійно, переважно або тимчасово.

За таких обставин, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції обґрунтовано відмовив Нікопольському міжрайонному прокурору Дніпропетровської області щодо визнання спадщини, яка відкрилася після смерті ОСОБА_8, ОСОБА_7, ОСОБА_9, відумерлою та передачі її у власність територіальної громади м.Нікополя в особі виконавчого комітету Нікопольської міської ради.

Зустрічний позов ОСОБА_2 до виконавчого комітету Нікопольської міської ради Дніпропетровської області про визнання добросовісним набувачем також задоволенню не підлягає.

Відповідно до ч.5 ст.11 ЦК України цивільні права можуть виникати з рішення суду лише у випадках, встановлених актами цивільного законодавства.

Визнаючи ОСОБА_2 в судовому порядку добросовісним набувачем квартири міськрайонний суд не врахував, що суд відповідно до ст.ст.15,16 ЦК України захищає порушене право особи у спосіб, встановлений законом, а обраний ОСОБА_2 спосіб захисту визнання добросовісним набувачем, законом не передбачений.

На підставі наведеного, колегія суддів вважає, що зустрічний позов ОСОБА_2 щодо визнання його добросовісним набувачем задоволенню не підлягає.

Таким чином, колегія суддів вважає, що рішення суду першої інстанції в частині відмови в задоволенні позову Нікопольського міжрайонного прокурора Дніпропетровської області в інтересах виконавчого комітету Нікопольської міської ради Дніпропетровської області до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про витребування майна, визнання недійсним договору купівлі-продажу квартири та в задоволенні зустрічного позову ОСОБА_2 до виконавчого комітету Нікопольської міської ради Дніпропетровської області про визнання добросовісним набувачем квартири скасувати та постановити в цій частині нове рішення.

Керуючись ст.ст.304,307,309,313,314,316,317 ЦПК України, колегія суддів, -

в и р і ш и л а:

Апеляційну скаргу Нікопольського міжрайонного прокурора Дніпропетровської області задовольнити частково.

Рішення Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 26 липня 2011 року в частині відмови в задоволенні позову Нікопольського міжрайонного прокурора Дніпропетровської області в інтересах виконавчого комітету Нікопольської міської ради Дніпропетровської області до ОСОБА_2, ОСОБА_3, треті особи державний нотаріус Першої Нікопольської державної нотаріальної контори ОСОБА_4, ОСОБА_5, про витребування майна, визнання недійсним договору купівлі-продажу квартири та в задоволенні зустрічного позову ОСОБА_10 до виконавчого комітету Нікопольської міської ради Дніпропетровської області, треті особи державний нотаріус Першої Нікопольської державної нотаріальної контори ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_3, приватний нотаріус Нікопольського міського нотаріального округу ОСОБА_6, про визнання добросовісним набувачем квартири скасувати.

Позов Нікопольського міжрайонного прокурора Дніпропетровської області в інтересах виконавчого комітету Нікопольської міської ради Дніпропетровської області до ОСОБА_2, ОСОБА_3, треті особи державний нотаріус Першої Нікопольської державної нотаріальної контори ОСОБА_4, ОСОБА_5, про витребування майна, визнання недійсним договору купівлі-продажу квартири задовольнити частково.

Визнати недійсним договір купівлі-продажу квартири АДРЕСА_2, укладений 30 липня 2008 року між ОСОБА_3 та ОСОБА_2 та посвідчений приватним нотаріусом Нікопольського міського нотаріального округу ОСОБА_6

Витребувати у ОСОБА_2 квартиру АДРЕСА_2 на користь територіальної громади м.Нікополя в особі виконавчого комітету Нікопольської міської ради Дніпропетровської області.

В задоволенні зустрічного позову ОСОБА_10 до виконавчого комітету Нікопольської міської ради Дніпропетровської області, треті особи державний нотаріус Першої Нікопольської державної нотаріальної контори ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_3, приватний нотаріус Нікопольського міського нотаріального округу ОСОБА_6, про визнання добросовісним набувачем квартири відмовити.

В іншій частині рішення Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 26 липня 2011 року залишити без змін.

Рішення апеляційного суду чинне з моменту проголошення та може бути оскаржене в касаційному порядку протягом двадцяти днів.

Судді: