Справа № 2-92/11
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 червня 2011 року року Комсомольський районний суд м. Херсона у складі : головуючого судді : Котьо І.В.

при секретарі: Способ Н.В.

розглянув у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за позовом ВАТ підприємства „Металіст до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , третя особа що не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору - ОСОБА_3 про визнання недійсними договору дарування , купівлі продажу та визнання права власності та за заявою ОСОБА_4 до ОСОБА_2 , ОСОБА_5 В*ячеслава Сергійвича про скасування рішення постійно діючого третейського суду від 29 травня 2007 року, треті особи які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору - ОСОБА_6 , Приватний підприємець ОСОБА_7 , ОСОБА_8 ,

встановив:

Позивач звернувся до суду з вказаним позовом посилаючись на ту обставину, що ВАТ підприємства „Металіст на праві колективної власності належало 2/3 частини складу літ. А загальною площею 3440.9 м. кв. та мостовий кран КК-10 , реєстраційний № 6340 які розташовані за адресою м. Херсон Миколаївське шосе ,5 км.

Відповідно до договору позики укладеного між приватними підприємцями ОСОБА_3 та ОСОБА_9 09 грудня 2003 року ВАТ підприємство Металіствиступило поручителем , і заставним майном за вказаним договором було визначено 2/3 частини складу літ. А загальною площею 3440.9 м. кв. та мостовий кран КК-10 , реєстраційний № 6340 які розташовані за адресою м. Херсон Миколаївське шосе ,5 км. На підставі рішення Дніпровського районного суду м. Херсон від 17 березня 2004 року за ОСОБА_3 було визнано право власності на вказане заставне майно .

На підставі договору купівлі-продажу від 30 квітня 2004 року зазначене майно ОСОБА_3М подарував ОСОБА_1, а вона в свою чергу 06 липня 2006 року продала його ОСОБА_2

Відповідно до рішення Господарського суду Херсонської області від 07 грудня 2005 року договори застави та поруки від 09 грудня 2003 року визнано не дійсними і так як зазначені договори не створювали ніяких юридичних наслідків , майно яке позивачу належить поверненню його власнику . Крім того ухвалою Верховного Суду України від 20 грудня 2006 року рішення Дніпровського районного суду м. Херсон від 17 березня 2004 року скасовано , а справа закрита провадженням.

Просив суд визнати не дійсними договір дарування спірного майна від 30 квітня 2004 року укладений між ОСОБА_3 та ОСОБА_1, договір купівлі-продажу 2/3 складу літ. А від 06 липня 2006 року укладений між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 та визнати за ВАТ підприємством „Металіст право власності 2/3частин складу літ. А загальною площею 3440.9 м. кв. та мостовий кран КК-10 , реєстраційний № 6340 які розташовані за адресою м. Херсон Миколаївське шосе ,5 км.

Ухвалою суду від 16 квітня 2010 року судом було обєднано в спільне провадження заяву ФО Підприємця ОСОБА_4 до ОСОБА_2 , ОСОБА_5 про скасування рішення постійно діючого третейського суду від 29 травня 2007 року .

ОСОБА_7 звернувся до суду з заявою про скасування рішення постійно діючого третейського суду від 29 травня 2007 року посилаючись на ту обставину, що оскільки підстава для звернення ОСОБА_2 до постійно діючого третейського суду при товаріній біржі Аграрна біржавизнана рішеннм суду від 30 липня 2007 року недійсною , вважав що рішення тритейського суду від 29 травня 2007 року повинно бути визнано судом не законним та скасовано , оскільки за вказаним рішенням за ОСОБА_5 визнано право власності на 2/3 частини складу літ. А загальною площею 3440.9 м. кв. які розташовані за адресою м. Херсон Миколаївське шосе ,5 км. Крім того вказане рішення було постановлено третейським судом по за межами їх компетенції . Просив суд скасувати рішення постійно діючого третейського суду при товарній біржі Аграрна біржавід 29 травня 2007 року по справі №16/2007.

Представники позивача в судовому засіданні , за дорученнями ОСОБА_10 , ОСОБА_11 просили суд задовольнити позов посилаючись на обставини викладені в позовній заяві , не заперечували проти задоволення заяви ОСОБА_7 за обставин зазначених ним.

Відповідач ОСОБА_1 та третя особа на стороні відповідача яка не заявляє самостійних позовних вимог ОСОБА_3 до судового засідання не зявились про день та час розгляду справи не були повідомлені належним чином.

Відповідач ОСОБА_2 до судового засідання не зьявився про день та час розгляду справи був повідомлений належним чином , відповідно до п.5 ст. 76 ЦПК України .

Представники відповідача ОСОБА_2 , за довіреністю ОСОБА_12 та ОСОБА_13, в судовому засіданні просили суд відмовити в задоволенні позовних вимог ВАТ підприємства Металіст так і в задоволенні заяви ОСОБА_7 за не обґрунтованістю.

ОСОБА_4 до судового засідання не зьявився про день та час розгляду справи був повідомлений належним чином , відповідно до п.5 ст. 76 ЦПК України .

Представник ОСОБА_4 - за довіренністю ОСОБА_14 в судовому засіданні не заперечував проти задоволення позовних вимог ВАТ підприємства Металістпро визнання угод дарування та купівлі-продажу не дійсними та визнання права власності на кран , та просив суд відмовити в задоволенні позовних вимог про визнання права власності за ВАТ підприємства Металістна 2/3 частини складу літ. А загальною площею 3440.9 м. кв. які розташовані за адресою м. Херсон Миколаївське шосе ,5 км. оскільки на теперішній час фактичним власником спірного майна є ОСОБА_8

Відповідач ОСОБА_5 до судового засідання не зьявився про день та час розгляду справи був повідомлений належним чином .

Представник відповідача ОСОБА_5 - за довіренністю ОСОБА_15 судовому засіданні просив суд відмовити в задоволенні позовних вимог ВАТ підприємства Металісті в задоволенні заяви ОСОБА_7 за не обґрунтованістю.

Треті особи що не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору ОСОБА_6 та ОСОБА_8 до судового засідання не зьявились про день та час розгляду справи були повідомлені належним чином , відповідно до п.5 ст. 76 ЦПК України.

Представник третьої особи що не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору ОСОБА_8 за довіренністю ОСОБА_16 до судового засідання не зьявилась про день та час розгляду справи була повідомлена належним чином, надала суду заяву про розгляд справи за її відсутності .

Представник третьої особи що не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору ОСОБА_17 за довіренністю ОСОБА_18 в судовому засіданні не заперчувала проти задоволення позовних вимог ВАТ підприємства Металістоскільки на підставі угоди укладеної між ВАТ підприємства Металістта ОСОБА_17 від 23.10.2007 року він правомірно набув права власності на 2/3 частини складу літ. А загальною площею 3440.9 м. кв. які розташовані за адресою м. Херсон Миколаївське шосе ,5 км., якими пізніше , за договором купівлі-продажу від 25 грудня 2007 розпорядився на користь ОСОБА_7

Вислухавши представників сторін та представників третіх осіб що не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору , дослідивши матеріали справи , суд встановив, що :

- цілісний майновий комплекс до якого входить 2/3 частин складу літ. "А" загальною площею 3440.9 м. кв. та мостовий кран КК-10 , реєстраційний № 6340 які розташовані за адресою м. Херсон Миколаївське шосе ,5 км. належав на праві колективної власності ВАТ підприємству „Металіст". Та як було встановлено Господарським судом Херсонської області, в ході розгляду справи за позовом ВАТ підприємства „Металіст" до Приватних підприємців ОСОБА_3 та ОСОБА_9 про визнання договору не дійсним, знаходилось в податковій заставі у зв'язку з заборгованістю із сплати податків з червня 2004 року;

- рішенням Господарського суду Херсонської області від 07 грудня 2005 року, яке набрало чинності, договори застави та поруки від 09 грудня 2003 року укладені між приватними підприємцями ОСОБА_3 та ОСОБА_9 де ВАТ підприємство „Металіст" виступило поручителем , і заставним майном за вказаним договором було визначено 2/3 частини складу літ. "А" загальною площею 3440.9 м. кв. та мостовий кран КК-10 , реєстраційний № 6340 , визнано недійсними;

- ухвалою Верховного Суду України від 20 грудня 2006 року рішення Дніпровського районного суду м. Херсона від 17 березня 2004 року за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_9С, ВАТ підприємство „Металіст" про стягнення боргу за договором займу та визнання права власності на заставне майно скасовано , а справа провадженням закрита;

- згідно до договору купівлі продажу від 23 жовтня 2007 року посвідченого приватним нотаріусом Херсонського міського нотаріального округу ОСОБА_19 ВАТ підприємство „Металіст" продав, а ОСОБА_6 придбав 2/3 частини складу літ. А загальною площею 3440.9 м. кв. які розташовані за адресою м. Херсон Миколаївське шосе ,5 км.;

- відповідно до ухвали Заводського районного суду м. Миколаїва судом було затверджено мирову угоду відповідно до якої право власності на 2/3 частини складу літ. А загальною площею 3440.9 м. кв. які розташовані за адресою м. Херсон Миколаївське шосе ,5 км. визнано за ОСОБА_8 і вказана ухвала зареєстрована Херсонським ДБТІ 30 листопада 2009 року.

Згідно вимог ст.202 ЦК України правочином є дія особи ,спрямована на набуття , зміну або припинення цивільних прав та обов'язків і його зміст , у відповідності до ч.1 ст.203 ЦК України , не може суперечити Цивільному Кодексу України та іншим актам цивільного законодавства , а також моральним засадам суспільства.

Підставою для недійсності правочину , на підставі ч.1 ст.215 ЦК України є недодержання в момент вчинення правочину сторонами вимог , які встановлені в ч.1-3,5,6 ст.203 ЦК України.

Так як встановлено судом , на час укладення угоди дарування між ОСОБА_1 та ОСОБА_3, а саме 30 квітня 2004 року , ОСОБА_3 не мав законних підстав розпоряджатись спірним майном, тому що згідно ст.8 Закону України „Про порядок погашення зобов'язань платників перед бюджетом та державними цільовими фондами" податкова застава, в якій знаходилось на час угоди спірне майно , виникає в силу закону і надання майна, що перебуває у податковій заставі, у наступну заставу або його використання для забезпечення дійсної чи майбутньої вимоги третіх осіб не дозволяється. Крім того , згідно ч. З ст. 334 ЦК України , право власності на майно за договором , який підлягає нотаріальному посвідченню , може виникати з моменту набрання законної сили рішенням суду про визнання договору , дійсним. Але рішення Дніпровського районного суду м. Херсона від 17 березня 2004 року , відповідно до якого за ОСОБА_3 було визнано право власності на спірне майно , ухвалою Верховного Суду України від 20 грудня 2006 року скасовано і провадження по справі закрито. У зв'язку з чим та на підставі вимог ч.1 ст. 215 ЦК України суд вважає, що вказані обставини є підставами для визнання недійсним оспорюванного правочину.

Також при вирішенні питання про визнання не дійсним правочину укладеного між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 06 липня 2006 року про купівлю-продаж спірного майна, суд вважає що зазначений правочин також суперечить актам цивільного законодавства.

Так 07 грудня 2005 року рішенням Господарського суду Херсонської області договори застави та поруки від 09 грудня 2003 року укладені між приватними підприємцями ОСОБА_3 та ОСОБА_9 де ВАТ підприємство „Металіст" виступило поручителем , і заставним майном за вказаним договором було визначено спірне майно , визнано не дійсними. Зазначене рішення було залишено без змін , відповідно до ухвали Запорізького апеляційного Господарського суду від 17 березня 2006 року . Вказані обставини були відомі ОСОБА_1, так як вона була притягнута до участі у справі в якості третьої особи без самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача і вона, відповідно до ухвали Запорізького апеляційного Господарського суду від 17 березня 2006 року , оспорювала рішення Господарського суду Херсонської області від 07 грудня 2005 року . Однак будучи повідомленою про відсутність законних підстав у ОСОБА_3 розпоряджатись спірним майном , незаконно уклала договір купівлі -продажу від 06 липня 2006 року з ОСОБА_2 на продаж 2/3 частини складу літ. "А". Крім того згідно вимог ч.2 ст.236 ЦК України , якщо за недійсним правочином , в даному випадку договором дарування від 30 квітня 2004 року, права та обов'язки передбачались лише на майбутнє, можливість настання їх у майбутньому припиняється. У зв'язку з чим , та на підставі вимог ч.1 ст.215 та ч.1 ст. 203 ЦК України , суд вважає необхідним визнати правочин купівлі-продажу укладений 06 липня 2006 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 недійсним.

Положенням ч.3 ст. 215 ЦК України визначено що недійсність правочину прямо не встановлена законом , але одна із сторін або інша зацікавлена особа заперечує його дійсність на підставах , встановлених законом , такий правочин може бути визнаний судом не дійсним , це відповідно до п.10 Пленуму Верховного Суду України Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійснимистосується коли зацікавлена особа , якою в даному випадку є ВАТ підприємство „Металіст" домагається відновлення порушеного договором її права , не вимагаючи повернення їй переданого на виконання цього договору майна , а лише вимагає повернення сторони до первісного стану, за оспорюваними правочинами шляхом встановлення того що , ВАТ підприємство „Металіст" не втрачав з моменту укладання оспорюваних правочинів , тобто з 30 квітня 2004 року , а саме часу укладання договору дарування між ОСОБА_3 та ОСОБА_1 2/3 частини складу літ. "А" загальною площею 3440.9 м. кв. та мостового крану КК-10 , реєстраційний № 6340 які розташовані за адресою м. Херсон Миколаївське шосе ,5 км. та на момент укладання договору купівлі-продажу укладеного 06 липня 2006 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на продаж 2/3 частини складу літ. "А" загальною площею 3440.9 м. кв. , по момент укладення ним договору купівлі-продажу від 23 жовтня 2007 року з ОСОБА_17 не лише права користування , а і права володіння та розпорядження , що є відповідно до положень ст. 317 ЦК України складовими права власності.

Судом встановлено що, на той час , спірне майно не вибувало з користування позивача , а на теперішній час, право власності на нього перейшло до третьої особи , відповідно до договору купівлі-продажу від 23 жовтня 2007 року вчиненого в наслідок волевиявлення ВАТ підприємства Металісті направленого на його відчуження , і вказаний правочин та послідуючі , які було вчинено , ніким не оспорюються .

Згідно ч.1 ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутись до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу і самостійно визначає спосіб захисту порушеного права , з урахуванням правовідносин які склались , а відповідно до положень ст.11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб , в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб , які беруть участь у справі.

Пунктом 4 ч.2 ст. 16 ЦК України передбачено спосіб захисту цивільних прав та інтересів , а саме відновлення становища , яке існувало до порушення , тобто цей спосіб повязаний із застосуванням певних заходів , спрямованих на відновлення порушеного субєктивного права особи у тому стані , в якому воно існувало до його порушення , як в даному випадку , шляхом визнання права власності і тому суд вважає що на теперішній час , належним способом захисту речового права ВАТ підприємства Металістбуде визнання за позивачем існування фактичного права власності на 2/3 частини складу літ. "А" загальною площею 3440.9 м. кв. які розташовано за адресою м. Херсон Миколаївське шосе ,5 км. в період з 30 квітня 2004 року по 23 жовтня 2007 року , та шляхом визнання права власності на мостовий кран КК-10 , реєстраційний № 6340 який розташовано за адресою м. Херсон Миколаївське шосе ,5 км. У звязку з чим позовні вимоги ВАТ підприємства „Металіст в частині визнання за ним права власності на спірне майно підлягає частковому задоволенню.

Вирішуючи питання в частині заяви ОСОБА_4 про скасування рішення постійно діючого третейського суду від 29 травня 2007 року , суд вважає що вказана заява обгрунтована і підлягає задоволенню , оскільки підвідомчість справ третейським судам була визначена ст.6 Закону України Про третейські суди, в редакції яка була чинна на час прийняття оскаржуванного рішення , та в якій зазначалось що, вони можуть розглядати будь які справи , що виникають із цивільних та господарських правовідносин . Винятком з цього правила є , зокрема п.7 - інші справи , які відповідно до закону підлягають вирішенню виключно судами загальної юрисдикції, у зв*язку з чим рішення від 29 травня 2007 року прийняте постійно діючим третейським судом при товаріній біржі Аграрна біржаяким було визнано дійсним договір купівлі-продажу нерухомого майна, а саме 2/3 частини складу літ. "А" загальною площею 3440.9 м. кв. які розташовано за адресою м. Херсон Миколаївське шосе ,5 км. укладеного 01 грудня 2006 року між ОСОБА_2 та ОСОБА_5 дійсним та визнано право власності на вказане майно за ОСОБА_5 було постановленно з порушенням правил підвідомчісті, що є підставою для його скасування в порядку визначенному ч.1 ст. 51 Закону України Про третейські суди.

Не визнання відповідачем ОСОБА_2 , та його представниками позову в частині того що позивач ВАТ підприємство „Металіст не є стороною по оспорюваних правочинах і на теперішній час його права ніким не порушуються , так як право власності зареєстровано за ОСОБА_20 , а також те що рішенням прийняттим постійно діючим третейським судом при товаріній біржі Аграрна біржа право ОСОБА_4 також не порушуються та не оспорюється , судом визнаються не переконливими і такими що суперечать обставинам встановленим по справі.

Відповідно до вимог ч.6 ст.154 ЦПК України суд вважає можливим скасувати вжиті судом заходи по забезпеченню позовних вимог ухвалою суд від 21 вересня 2010 року стосовно заборони відчуженню 2/3 частини складу літ. "А" загальною площею 3440.9 м. кв. які розташовано за адресою м. Херсон Миколаївське шосе ,5 км. які належать ОСОБА_8

Відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України суд вважає необхідним стягнути з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на користь позивача судові витрати в розмірі по 868.5 гр. з кожного.

Керуючись 10,11 , 88, 209 ЦПК України , ст.ст.16, 201,203,215,217, 236, 334 ЦК України, ст.8 Закону України „Про порядок погашення зобов'язань платників перед бюджетом та державними цільовими фондами" , суд -

вирішив:

Позов ВАТ підприємства „Металіст задовольнити частково .

Визнати не дійсним договір дарування 2/3 частин складу літ. А загальною площею 3440.9 м. кв. та мостового крану КК-10 , реєстраційний № 6340 які розташовані за адресою м. Херсон Миколаївське шосе ,5 км. від 30 квітня 2004 року укладений між ОСОБА_3 та ОСОБА_21.

Визнати не дійсним договір купівлі-продажу 2/3 частин складу літ. А загальною площею 3440.9 м. кв. розташованого за адресою м. Херсон Миколаївське шосе ,5 км. від 06 липня 2006 року укладений між ОСОБА_21 та ОСОБА_2 .

Визнати що ВАТ підприємство „Металіст мав право власності на 2/3 частин складу літ. А загальною площею 3440.9 м. кв. які розташовані за адресою м. Херсон Миколаївське шосе ,5 км. в період з 30 квітня 2004 року по 23 жовтня 2007 року.

Визнати за ВАТ підприємством „Металіст право власності на мостовий кран КК-10 , реєстраційний № 6340 який розташовані за адресою м. Херсон Миколаївське шосе ,5 км.

В іншій частині позовних вимог ВАТ підприємства „Металіст про визнання права власності на 2/3 частин складу літ. А загальною площею 3440.9 м. кв. які розташовані за адресою м. Херсон вул. Миколаївське шосе ,5 км. відмовити за не обґрунтованістю.

Задовольнити заяву ОСОБА_4 .

Скасувати рішення від 29 травня 2007 року прийняте постійно діючим третейським судом при товаріній біржі Аграрна біржаяким було визнано дійсним договір купівлі-продажу нерухомого майна - 2/3 частини складу літ. "А" загальною площею 3440.9 м. кв. які розташовано за адресою м. Херсон Миколаївське шосе ,5 км. укладеного 01 грудня 2006 року між ОСОБА_2 та ОСОБА_5 дійсним та визнано право власності на вказане майно за ОСОБА_5

Стягнути зі ОСОБА_21 та ОСОБА_2 на користь ВАТ підприємства „Металіст судові витрати в розмірі по 868.5 гр. з кожного.

Скасувати заборону накладену судом ухвалою від 21 вересня 2010 року стосовно заборони відчуженню 2/3 частини складу літ. "А" загальною площею 3440.9 м. кв. які розташовано за адресою м. Херсон Миколаївське шосе ,5 км. які належать ОСОБА_8

Виконання рішення в цій частині покласти на Відділ Державної виконавчої служби Комсомольського районного управління юстиції у м. Херсоні та Третю Херсонську держану нотаріальну контору та Херсонське ДБТІ.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Апеляційного суду Херсонської області через Комсомольський районний суд м. Херсона шляхом подачі апеляційної скарги на рішення суду протягом десяти днів з дня його проголошення .

СуддяОСОБА_22