Справа № 2518/2-263/11
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 вересня 2011 року Ріпкинський районний суд Чернігівської області у складі:

головуючої - судді Павленко О.В., при секретарі Левошко І.Г.,

за участю сторін,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт. Ріпки справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3 та ОСОБА_4 про відшкодування шкоди заподіяної внаслідок дорожньо транспортної пригоди, третя особа ПАТ Страхове товариство Гарантія,

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2, ОСОБА_3 та ОСОБА_4 про стягнення шкоди, заподіяної внаслідок дорожньо транспортної пригоди в сумі 5957 грн. 25 коп. Позовні вимоги мотивовані тим, що 12.09.2010 року в смт. Замглай на перехресті вул.. Заводська вул. 30 років Перемоги сталася ДТП з участю автомобіля ВАЗ 111840, що належить позивачу та мопеду МустангМТ 50 0-2, яким керував неповнолітній відповідач ОСОБА_2 та, відносно якого працівниками ДАІ було складено протокол про адміністративне правопорушення. Постановою Ріпкинського районного суду від 26.10.2010 року ОСОБА_2 було визнано винним у скоєнні ДТП. В результаті ДТП автомобілю позивача було заподіяно технічні пошкодження та як визначено висновком автотоварознавчого дослідження, сума загальних збитків склала 5537,25 грн., а також позивач сплатив 420 грн. за проведення автотоварознавчого дослідження для визначення вартості заподіяних його майну збитків. На час завдання шкоди відповідач ОСОБА_2 являвся неповнолітнім, тому за шкоду, заподіяну ним, також повинні нести матеріальну відповідальність його батьки.

В судовому засіданні позивач підтримав позовні вимоги, просив стягнути з відповідачів завдану шкоду в повному обсязі, а також витрати на інформаційне забезпечення розгляду справи. Крім того, позивач уточнив позовні вимоги, вказавши у письмовій заяві, що збитки підлягають стягненню з відповідачів в солідарному порядку.

Відповідачі в судовому засіданні позов не визнали повністю та суть їх заперечень зводилася до того, що причиною виникнення ДТП стала відсутність дорожнього знаку на перехресті вулиць Заводська та 30 років Перемоги, крім того син позивача, який керував транспортним засобом в момент ДТП, перевищив дозволену швидкість, тому також повинен нести відповідальність за скоєння ДТП і взагалі вони категорично не згодні з постановою суду від 26.10.2010 року, якою визнано винним ОСОБА_2 у вчиненні ДТП.

Представник третьої особи в судовому засіданні вважав, що позовні вимоги являються обґрунтованими, оскільки транспортний засіб, яким управляв ОСОБА_2 не був застрахованим, а позивачем з СТ Гарантіяукладено лише договір обовязкового страхування його цивільно правової відповідальності, як власника транспортного засобу.

Заслухавши позивача, відповідачів, представника третьої особи, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Згідно зі ст. 61 ЦПК України постанова у справі про адміністративне правопорушення, що набрала законної сили обовязкова для суду, що розглядає справу про цивільно - правові наслідки дій особи стосовно якої ухвалено постанову, з питань чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою.

Відповідно до ст. 1166 ЦК України шкода завдана неправомірними діями майну фізичної або юридичної особи відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Факт вчинення відповідачем ОСОБА_2 адміністративного правопорушеня, внаслідок якої автомобілю позивача заподіяно механічні пошкодження, підтверджено постановою Ріпкинського районного суду від 26.10.2010 року. Постанова набрала чинності. (а.с.12)

Згідно з висновком автотоварознавчого дослідження № 52 від 07.12.2010 року вартість відновлювального ремонту автомобіля складає 2894,64 грн., вартість замінених деталей 80,03 грн., вартість застосованих матеріалів 446,52 грн., вартість кріпильних деталей 1,60 грн. Загальна вартість відновлювального ремонту складає 3422,79 грн. Відповідно до цього ж висновку автомобіль позивача втратив товарну вартість на суму 2114,46 грн. таким чином загальна вартість збитків завданих позивачеві внаслідок ДТП складає 5537,25 грн.(а.с.19-36)

З копії квитанції до прибуткового касового ордеру № 52 видно, що за проведення експертизи, суму 420 грн., сплачено не позивачем, а ОСОБА_5, тобто позивачем не надано доказів щодо оплати ним вартості експертизи, тому ця вимога задоволенню не підлягає.

Згідно зі ст. 1179 ЦК України, неповнолітня особа ( у віці від 14 до 18 років) відповідає за завдану нею шкоду самостійно на загальних підставах. У разі відсутності у неповнолітньої особи майна, достатнього для відшкодування завданої нею шкоди, ця шкода відшкодовується в частці, якої не вистачає, або в повному обсязі її батьками, якщо вони не доведуть, що шкоди було завдано не з їхньої вини. Крім того, відповідно до ч.3 ст. 1179 ЦК України, обовязок батьків відшкодувати шкоду припиняється після досягнення особою, яка завдала шкоди, повноліття або коли вона до досягнення повноліття стане власником майна, достатнього для відшкодування шкоди.

Виходячи з положень вищевказаної норми закону, на відповідачів ОСОБА_3 та ОСОБА_4 покладено обовязок доказування відсутності їх вини у тому, що їх неповнолітній син відповідач по справі ОСОБА_2 скоїв ДТП, внаслідок якої завдано шкоди майну позивача.

Доводи відповідачів ОСОБА_3 та ОСОБА_4 щодо причини ДТП відсутності дорожнього знаку, судом до уваги не приймаються, оскільки спростовуються обставинами, встановленими постановою Ріпкинського районного суду від 17.11.2010 року у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_6 голови Замглайської селищної ради, постанова набрала чинності.

А у відповідності до положень Сімейного кодексу України, зокрема ст. 150, батьки зобовязані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей. А у відповідності до ст. 184 КУпАП ухилення батьків від виховання дитини, наслідком чого стало вчинення неповнолітнім правопорушення, відповідальність за яке передбачена КУпАП є підставою для притягнення до адміністративної відповідальності за ухилення від виховання батьками цієї неповнолітньої особи.

Отже, відповідачами ОСОБА_3 та ОСОБА_4 не доведено в суді, що їх вина відсутня у завданні шкоди їх неповнолітнім сином відповідачем ОСОБА_2

Таким чином, відповідальність за завдані позивачу збитки повинен нести відповідач ОСОБА_2

Поряд з цим, враховуючи положення ст. 1179 ЦК України відповідачі ОСОБА_3 та ОСОБА_4 повинні відшкодувати збитки, завдані відповідачем ОСОБА_2 у разі відсутності у останнього майна, достатнього для відшкодування шкоди. Цей обовязок щодо відшкодування шкоди зберігається за відповідачами лише до досягнення ОСОБА_2 повноліття.

Крім того, з відповідача ОСОБА_2 підлягають стягненню витрати на інформаційно технічне забезпечення розгляду справи в сумі 120 грн. на користь позивача, сплачені ним при звернення до суду.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.1166, 1179 ЦК України ст.ст. 10 - 14, 60, 208, 209, 215, 218 ЦПК України, суд -

В И Р І Ш И В :

Позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 5537 (пять тисяч пятсот тридцять сім) грн.. 25 коп. на користь ОСОБА_1 в рахунок відшкодування завданої матеріальної шкоди.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 витрати на інформаційно технічне забезпечення розгляду справи в сумі 120 грн.

У разі відсутності у ОСОБА_2 майна необхідного для відшкодування стягнутої з нього шкоди на користь ОСОБА_1, а також витрат на ІТЗ, покласти обовязок відшкодувати стягнуту з ОСОБА_2 суму в частці, якої не вистачає, або в повному обсязі, на його батьків - ОСОБА_3 та ОСОБА_4.

Обовязок батьків ОСОБА_3 та ОСОБА_4 відшкодувати шкоду припиняється після досягнення ОСОБА_2 повноліття або коли він до досягнення повноліття стане власником майна, достатнього для відшкодування шкоди.

В задоволенні решти позовних вимог ОСОБА_1 - відмовити.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом десяти днів з дня його проголошення до апеляційного суду Чернігівської області через Ріпкинський районний суд.

Головуюча О.В. Павленко