АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 22ц-2017/11 Номер провадження 22-ц/1431/11Головуючий у 1-й інстанції Альошина Н.М. Доповідач ап. інст. ОСОБА_1
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 червня 2011 року м. Полтава

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Полтавської області в складі:

головуючого - Дряниці Ю.В.,

суддів - Карнауха П.М., Пилипчук Л.І.,

при секретарі - Лимар О.М.,

з участю відповідача - ОСОБА_2

розглянула у відкритому судовому засіданні в м.Полтаві цивільну справу за апеляційною скаргою фізичної особи - суб'єкта підприємницької діяльності - ОСОБА_2 на рішення Миргородського міськрайонного суду Полтавської області від 07 квітня 2011 року по справі за позовом ОСОБА_3 до фізичної особи - суб'єкта підприємницької діяльності ОСОБА_2 про визнання незаконним звільнення та зміну запису в трудовій книжці, стягнення невиплаченої заробітної плати, стягнення компенсації за невикористані відпустки та моральної шкоди. Заслухавши доповідь судді-доповідача ОСОБА_1, -

встановила:

Рішенням Миргородського міськрайонного суду Полтавської області від 07 квітня 2011 року позовні вимоги ОСОБА_3 задоволено частково.

Визнано вважати звільненою ОСОБА_3 з 23 вересня 2010 року за ст.38 ч.3 КЗпП України (за власним бажанням у зв'язку з невиконанням власником умов трудового договору та законодавства про працю) та зобов'язано внести виправлення до трудової книжки та трудового договору № 160 від 01.08.2002 р.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3:

- 2664 грн. вихідної допомоги;

- 1035 грн. 16 коп. компенсації за невикористані відпустки в 2009 році та 2010 році;

- 5278 грн. заробітної плати за 2009 рік (травень-грудень);

- 6251 грн.52 коп. заробітної плати за 2010 рік (січень-березень; травень,

червень-серпень);

- 1000 грн. моральної шкоди, всього 16238 грн.68 коп.

- на користь держави 162 грн. 39 коп. судового збору та 120 грн. витрат на ІТЗ

розгляду справи.

В решті позовних вимог відмовлено за безпідставністю.

В апеляційній скарзі фізична особа - суб'єкт підприємницької діяльності - ОСОБА_2 просить рішення місцевого суду скасувати повністю або частково, а справу направити на новий судовий розгляд, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права.

В суді апеляційної інстанції сторони підтримали свої доводи.

Перевіривши матеріали справи, з'ясувавши межі апеляційного оскарження, колегія суддів приходить до необхідності відхилення апеляційної скарги з підстав, визначених ст.308 ЦПК України.

Судом першої інстанції було встановлено і це вбачається з матеріалів справи, що між сторонами було укладено трудовий договір № 160 від 01.08.2002 р., згідно якого оплата праці встановлювалась не нижче законодавчо встановленого розміру мінімальної заробітної плати, встановлено час роботи згідно графіка та надання відпустки терміном 24 календарні дні згідно графіка (а.с.6).

Позивачка ОСОБА_3 14.09.2010 року звернулась до відповідачки ОСОБА_2 з заявою про звільнення з роботи за ч.3 ст.38 КЗпП України, однак позивачку було звільнено з роботи 23.09.2010 року за п.2 ст.41 КЗпП України (винних дій працівника, який обслуговує грошові та товарні цінності, втрата довіри власника) (а.с.5).

Зазначені обставини місцевим судом було встановлено вірно і сторонами не оспорюються.

За результатами апеляційного розгляду колегія суддів приходить до висновку, що при вирішенні спору по суті місцевим судом було належно встановлено обставини по справі та їм дано належну правову оцінку.

Так, з врахуванням обставин справи колегія суддів вважає вірним висновок суду про відсутність документальних підтверджень підстав звільнення позивачки за п.2 ст.41 КЗпП України і зміну формулювання причин звільнення на ч.3 ст.38 КЗпП України.

Крім того, місцевим судом було вірно враховані результати перевірки Територіальної державної інспекції праці у Полтавській області від 05.10.2010 року, якою встановлено наявність порушень з боку ПП ОСОБА_2 вимог ст.115 КЗпП України в частині виплати заробітної плати, ст.79 КЗпП України щодо наявності графіку щорічних відпусток, ст.57 КЗпП України щодо наявності графіків змінності працівників та ст.116 КЗпП України щодо дотримання строків розрахунків з працівниками.

За таких обставин, а також з урахуванням того, що доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують, колегія суддів не знаходить підстав для скасування рішення місцевого суду, вважаючи його законним та обґрунтованим.

Керуючись ст.ст.303, 308, 315 ЦПК України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу фізичної особи - суб'єкта підприємницької діяльності - ОСОБА_2 відхилити.

Рішення Миргородського міськрайонного суду Полтавської області від 07 квітня 2011 року залишити без змін.

Ухвала може бути оскаржена в касаційному порядку протягом 20 днів до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ.

Судді - підписи.

З оригіналом згідно: