РІШЕННЯ

Іменем України

22.03.2011 року Справа № 2-1698/11

Амур-Нижньодніпровський районний суд м. Дніпропетровська у складі:

головуючого судді Спаї В.В.,

при секретареві - Карнауховій К.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Дніпропетровську у порядку заочного розгляду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування шкоди,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернулася до суду із даним позовом, в його обґрунтування посилаючись на те, що 07.07.2008 р. надала ОСОБА_2 у тимчасове користування автомобіль ВАЗ 21150, 2006 р.в., д/н НОМЕР_1, та згідно з досягнутою між ними усною домовленістю відповідач міг використовувати автомобіль в якості таксі у вечірній та нічний час, коли був вільний від виконання службових обовязків працівника правоохоронного органу; разом з тим, сторони за цим позовом досягли домовленості з приводу того, що частина отриманих, таким чином, грошових коштів спрямовувалася на погашення кредиту у Акціонерний поштово-пенсійний банк Аваль, оскільки автомобіль було придбано ОСОБА_3 за кредитні кошти. Як зазначається позивачем при зверненні до суду, для того, аби ОСОБА_2 міг використовувати зазначений вище автомобіль нотаріально було посвідчено довіреність, відповідно до якої ОСОБА_2 був уповноважений представляти інтереси ОСОБА_1 в органах Державтоінспекції, на станціях технічного обслуговування та ремонту автомобілів, страхових компаніях, інших установах, а також взаємовідносинах з фізичними особами, повязаних з експлуатацією та обслуговуванням належного ОСОБА_1 на підставі свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії РСА №793621 (виданого МРЕВ-2 УДАЇ УМВС України у Дніпропетровській області 20.09.2006 р.). Разом з тим, даною довіреністю ОСОБА_2 було уповноважено на керування зазначеним вище автомобілем під час здійснення повноважень за цією довіреністю, подавати від імені ОСОБА_1 заяви у відповідні організації, одержувати необхідні довідки та документи, проходити державний технічний огляд автомобіля, одержувати поліси страхування, а також виконувати інші дії. Довіреність була надана без права передоручення повноважень третім особам з метою використання автомобіля на три роки і була дійсна до 07.07.2011 р. Зазначаючи у позові про те, що у серпні 2008 року ОСОБА_2 на зазначеному вище транспортному засобі під час поїздки до родичів допустив до керування транспортним засобом ОСОБА_4, передав, таким чином, управління транспортного засобу неповнолітній особі, яка не має права керування транспортними засобами та яка знаходилася у стані алкогольного спяніння, та спрямував на дискотеку у сусіднє село, після чого вони заїхали до кафе - бару у с. Драбове - Барятінське, повертаючись з якого та рухаючись в ночі по вул. Жовтій в напрямку с. Первинці Драбівського району водій не справився з керуванням та здійснив наїзд на електроопору, внаслідок чого водій а/м ОСОБА_4 загинув на місці (за фактом дорожньо-транспортної пригоди було порушено кримінальну справу за ч. 2 ст. 286 КК України, по якій ОСОБА_1 постановою від 24.12.2008 р. було визнано потерпілою), транспортний засіб отримав механічні пошкодження, та вартість його відновлювального ремонту складає 99 848 грн. 11 коп., про стягнення якої та про стягнення моральної шкоди в розмірі 5 000 грн. (оскільки позивач зазначала душевних страждань з приводу знищення її майна, кредит на придбання якого нею ще не погашений), адже відповідач не повідомив про пригоду вчасно, що унеможливило отримання страхового відшкодування від страхової компанії, не зважаючи на численні обіцянки відшкодувати шкоду так її й не відшкодував, у позові й заявлено відповідні вимоги.

У судове засідання 22.03.2011 р. позивач не зявилася, представник за довіреністю просив суд розглянути справу у його відсутності, просив задовольнити позов повністю.

Відповідно до ч. 4 ст. 169 ЦПК України у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення); за ст. 224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи.

У судове засідання відповідач, який був повідомлений належним чином про розгляд справи не зявився, причини неявки суду не повідомив та не надав заяви про розгляд справи за його відсутності, не скористався правом надання заперечень проти позову, у звязку з чим суд у порядку ч. 1 ст. 224 ЦПК України вирішує справу у порядку заочного розгляду на підставі наявних у справі доказів.

Таким чином, суд, врахувавши заяву представника позивача та дослідивши докази, дійшов до висновку про наявність підстав для задоволення позову частково з огляду на такі встановлені факти.

Як було встановлено судом, 21.09.2006 р. між Акціонерним поштово-пенсійним банком Авальта ОСОБА_1 було укладено договір застави, який забезпечує вимоги заставодержателя, що витікають з кредитного договору від 20.09.2006 р., та всіх додаткових угод, які можуть бути укладені до закінчення строку дії цього договору, укладеним Заставодержателем та Заставодавцем, за умовами якого Заставодавець зобовязується перед Заставодержателем повернути в строк до 19.09.2010 р. 10 039,00 доларів США, сплатити процента за його користування в строки та у випадках, передбачених кредитним договором (п. 1.1 договору застави); в забезпечення виконання зобовязань, в казаних у п. 1.1 зазначеного вище договору застави, Заставодавець на умовах, передбачених цим Договором, передає у заставу належний йому транспортний засіб марки ВАЗ 21150, реєстраційний номер НОМЕР_1, 2006 р.в. (п. 1.2 договору).

07.07.2008 р. ОСОБА_1 надала ОСОБА_2 автомобіль ВАЗ 21150, 2006 р.в., д/н НОМЕР_1 задля використовування його в якості таксі у вечірній та нічний час під час вивільнення від виконання службових обовязків; сторони за цим позовом досягли домовленості з приводу того, що частина отриманих, таким чином, грошових коштів спрямовуватиметься на погашення кредиту, який було отримано в Акціонерному поштово-пенсійному банку Аваль.

07.07.2008 р. нотаріально посвідченою приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу Несеном довіреністю ОСОБА_1 уповноважила ОСОБА_2 на представництво її інтересів в органах Державтоінспекції, на станціях технічного обслуговування та ремонту автомобілів, страхових компаніях, інших установах, а також взаємовідносинах з фізичними особами, повязаних з експлуатацією та обслуговуванням належного ОСОБА_1 на підставі свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії РСА №793621 (виданого МРЕВ-2 УДАЇ УМВС України у Дніпропетровській області 20.09.2006 р.). Разом з тим, даною довіреністю ОСОБА_2 було уповноважено на керування зазначеним вище автомобілем під час здійснення повноважень за цією довіреністю, подавати від імені ОСОБА_1 заяви у відповідні організації, одержувати необхідні довідки та документи, проходити державний технічний огляд автомобіля, одержувати поліси страхування, а також виконувати інші дії. Довіреність була надана без права передоручення повноважень третім особам з метою використання автомобіля на три роки і була дійсна до 07.07.2011 р.

Проте, 28.08.2008 р. близько 01.00 год. у с. Митлашівка Драбівського району автомобіль ВАЗ 21150 д/н НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_4 та що належить на праві власності ОСОБА_1, рухаючись по вул. Жовтневій у бік с. Перервинці Драбівського району здійснив наїзд на електроопору внаслідок чого пасажири а/м ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, загинув на місті пригоди, а ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, та ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_3, з тілесними ушкодженнями різного ступеню тяжкості доставлені до Драбівської ЦРЛ; за даним фактом було порушено кримінальну справу за ознакам злочину, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України. Постановою слідчого від 24.12.2008 р. ОСОБА_1 було визнано у кримінальній справі потерпілою, та було встановлено, що ОСОБА_2 передав право керування транспортним засобом неповнолітньому, який не мав спеціального права, наданого громадянинові (в даному випадку права керування транспортним засобом).

Відповідно до ч. 1 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу.

Виконуючи обовязок доказування позивач, на переконання суду, довів наявність підстав для відшкодування завданої йому шкоди.

Згідно зі ст. 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.

За ст. 1 Протоколу №1 до Конвенції про захист прав та основоположних свобод людини кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном, та ніхто не може бути позбавлений свого майна, інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом або загальними принципами міжнародного права.

Відповідно до статті 1192 ЦК України з урахуванням обставин справи суд за вибором потерпілого може зобов'язати особу, яка завдала шкоди майну, відшкодувати її в натурі (передати річ того ж роду і такої ж якості, полагодити пошкоджену річ тощо) або відшкодувати завдані збитки у повному обсязі. Розмір збитків, що підлягають відшкодуванню, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі.

Оскільки відповідач не скористався правом надання заперечень проти позову, то суд, розвязуючи питання лише щодо розміру відшкодування виходить з розміру тих витрат, які особа мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки), та вбачаються підстави для присудження до стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 99 848 грн. 11 коп.

Водночас, розвязуючи вимогу з приводу відшкодування моральної шкоди, суд виходить з наявності передбачених ЦК підстав для її відшкодування (п. 3 ч. 1 ст. 23, ст. 1167 ЦК України) та доведеності її позивачем (позивач отримав душевні страждання та переживаннях, які й досі тривають через пошкодження належного йому на праві власності майна, на придбання якого були використані кредитні кошти та зобовязання перед банківською установою не припинено виконанням, через відмову відповідача у добровільному порядку відшкодувати збитки, занепокоєння у звязку із втратою майна та хвилювання, повязані із настанням цивільно-правової відповідальності перед банківською установою). Щодо розміру такого відшкодування, то, на переконання суду, присудження до відшкодування 2 500 грн. з відповідача за порушення прав власника на користь позивача буде справедливим та розумним.

Вирішуючи при ухваленні судового рішення на виконання ст. 215 ЦПК України в обовязковому порядку питання про розподіл судових витрат, суд виходить з приписів ч. 1 ст. 88 ЦПК України, у звязку з чим, зважаючи на часткове задоволення судом позову судові витрати підлягають присудженню позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог та в розмірі 1 024,8 грн. щодо сплати судового збору та оплатою витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду цивільної справи в розмірі 120 гривень.

Керуючись ст. 11, ч. 1 ст. 88, ст.ст. 212, 214-215, ст.ст. 224 та ст. 226 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування шкоди задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_4, на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_5, на відшкодування матеріальної шкоди, завданої в результаті дорожньо-транспортної пригоди, 99 848 грн. 11 коп.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 на відшкодування моральної шкоди 2 500 грн.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_4, на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_5, судові витрати, повязані зі сплатою судового збору в розмірі 1 024,8 грн. та оплатою витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду цивільної справи в розмірі 120 гривень.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку, встановленому ЦПК України: рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до апеляційного суду Дніпропетровської області протягом десяти днів з дня його проголошення шляхом подачі апеляційної скарги через Амур-Нижньодніпровський районний суд м. Дніпропетровська.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя