Справа № 22-ц-1074/11 Головуючий у І інстанції Остахнович А.В.
Провадження № Доповідач у 2 інстанції ОСОБА_1
Категорія 26 14.02.2011
РІШЕННЯ

Іменем України

14 лютого 2011 року Колегія суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду Київської області в складі:

головуючого Поліщука М.А.

суддів Малорода О.І.., ОСОБА_1

при секретарі Мягкій Т.Ю.

розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Києві справу за апеляційною скаргою Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк « Південкомбанк» на рішення Фастівського міськрайонного суду Київської області від 27 травня 2010 року у справі за позовом ОСОБА_2 до Відкритого акціонерного товариства комерційний банк «Південкомбанк» про визнання кредитного договору недійсним, відшкодування збитків та моральної шкоди.

Заслухавши доповідь судді апеляційного суду, пояснення осіб, які беруть участь у розгляді справи, перевіривши матеріали цивільної справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів,-

В С Т А Н О В И Л А:

2 березня 2010 року позивач звернувся до суду із вказаним позовом і просив визнати несправедливими та недійсними умови п. 2.5., 2.5.3., 2.6., 3.2.1., З.2.2., З.2.4., 3.2.5., З.2.6., 3.3.8., 4.1., 4.1., 4.2., 4.4. Кредитного договору № 28-07К, укладеного 19 вересня 2007 року між Відкритим акціонерним товариством комерційним банком «ПІВДЕНКОМБАНК» та ОСОБА_2 ( далі по тексту Договір).

Визнати вказаний Договір недійсним в цілому.

Припинити зобов'язання Відкритого акціонерного товариства комерційний банк «ПІВДЕНКОМБАНК» повернути ОСОБА_2 усе отримане за Договором, у розмірі 53545 доларів США та припинити зобов'язання ОСОБА_2 повернути Відкритому акціонерну товариству комерційний банк «ПІВДЕНКОМБАНК» усе отримане Договором укладеним 19 вересня 2007 року, у розмірі 53545 доларів США , шляхом зарахування зустрічних однорідних вимог.

Стягнути з Відкритого акціонерного товариства комерційного банку «ПІВДЕНКОМБАНК» на користь ОСОБА_2 подвійну суму завданих збитків, а саме: 52327 доларів США 36 центів, що становить у гривневому еквіваленті 413386 гривень 14 коп.

Стягнути з Відкритого акціонерного товариства комерційного банку «ПІВДЕНКОМБАНК» на користь ОСОБА_2 моральну шкоду у розмірі 9622 гривні 20 коп.

Зобов'язати Київську філію Відкритого акціонерного товариства комерційний банк «ПІВДЕНКОМБАНК» закрити позичковий рахунок № 2312.USD), відкритий на ім'я ОСОБА_2 в КФ ВАТ КБ «ПІВДЕНКОМБАНК».

Припинити взаємні права та зобов'язання сторін за Договором застави автотранспортного засобу №28-07/3 від 19 вересня 2007 року, укладеним між Відкритим акціонерним товариством комерційним банком «ПІВДЕНКОМБАНК» та ОСОБА_2.

Припинити взаємні права та зобов'язання сторін за Договором поруки № 28-07П/1 від 12 травня 2009 року, укладеним між Відкритим акціонерним товариством комерційним банком «ПІВДЕНКОМБАНК» та гр. ОСОБА_3.

Припинити взаємні права та зобов'язання сторін за Договором поруки № 28-07П/2 від 12 травня 2009 року, укладеним між Відкритим акціонерним товариством комерційним банком «ПІВДЕНКОМБАНК» та гр. ОСОБА_4 .

Зобов'язати органи нотаріату виключити з Державного реєстру застав запис про обтяження рухомого майна заставою, а саме автомобіль марки Infiniti FХ 35, реєстраційний номер - АА 9000 ЕВ, належний на праві власності ОСОБА_2.

Вилучити у Відкритого акціонерного товариства комерційний банк «ПІВДЕНКОМБАНК» автомобіль марки Infiniti FХ 35, реєстраційний номер - АА 9000 ЕВ та передати гр. ОСОБА_2.

Рішенням Фастівського міськрайонного суду Київської області від 27 травня 2010 року позов задоволено.

В апеляційній скарзі відповідач просить рішення суду скасувати, ухвалити нове рішення, яким в задоволенні позову відмовити, посилаючись на неправильне застосування норм матеріального і процесуального права.

Перевіряючи законність і обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суду приходить до висновку про часткове задоволення апеляційної скарги із наступних підстав.

Суд першої інстанції встановив наступні обставини, які не оспорюються.

19 вересня 2007 року між Сторонами було укладено Договір відповідно до умов якого Відповідач (Кредитор) надав Позивачу (Позичальник) грошові кошти і бумі 134960 (сто тридцять чотири тисячі дев'ятсот шістдесят) доларів США 36 центів, 53545 п'ятдесят три тисячі п'ятсот сорок п'ять) доларів США 00 центів, що в еквівалентом 270402 двісті сімдесят тисяч чотириста дві) гривні 25 копійок (за офіційним курсом НБУ станом н а 9.09.2007 р.: 1 USD = 5,05 грн.).

Задовольняючи позов, суд виходив з того, що умови пунктів 2.5., 2.5.З., 2.6., 3.2.1., 3.2.2., З.2.4., 3.2.5., 3.2.6., 3.3.8., 4.1, 4.2., 4.4. Договору не можуть бути застосовані та підлягають визнанню недійсними, оскільки є несправедливими. Визнання недійсними вищезазначених пунктів зумовлює зміну п. 1.1., 1.3. та ін Договору, і таким чином, виходячи з норм ч. 5 та ч. 6 ст. 18 Закону України «Про захист прав споживачів», Договір має бути визнаний недійсним в цілому.

Судова колегія не може погодитись із такими висновками суду, оскільки вони зроблені з грубим порушенням норм матеріального права.

Позивач заявив свої позовні вимоги з посиланням на норми Закону України «Про захист прав споживачів». Всі оскаржені ним пункту Договору вважав несправедливими і дискримінаційними.

Відповідно до ст. Закону України «Про захист прав споживачів» договір про надання споживчого кредиту укладається між кредитодавцем та споживачем, відповідно до якого кредитодавець надає кошти (споживчий кредит) або бере зобов'язання надати їх споживачеві для придбання продукції у розмірі та на умовах, встановлених договором, а споживач зобов'язується повернути їх разом з нарахованими відсотками.

У наведеному Законі чітко прописана процедура укладання договору, яка включає питання щодо надання інформації кредитодавцеві та споживачеві один про одного та щодо умов кредитування: мету, для якої споживчий кредит може бути витрачений, форми його забезпечення, тип відсоткової ставки, сукупну вартість кредиту та вартість послуги з оформлення договору про надання кредиту, строк, на який кредит може бути одержаний, та варіанти його повернення. При цьому в разі ненадання зазначеної інформації субєкт господарювання, який повинен її надати, несе відповідальність, встановлену статтями 15 і 23 цього Закону.

Договір про надання споживчого кредиту укладається у письмовій формі, один із оригіналів якого передається споживачеві. Споживач не зобовязаний сплачувати кредитодавцеві будь-які збори, відсотки або інші вартісні елементи кредиту, що не були зазначені в договорі.

Отже, з урахуванням викладеного можна зробити висновок, що застосування Закону України «Про захист прав споживачів» до спорів, які виникають з кредитних правовідносин, можливе в тому разі, якщо предметом і підставою позову є питання надання інформації споживачеві про умови отримання кредиту, типи відсоткової ставки, валютні ризики, процедура виконання договору тощо, які передують укладенню договору. Після укладення договору між сторонами виникають кредитні правовідносини, тому до спорів щодо виконання цього договору цей закон не може застосовуватись, а застосуванню підлягає спеціальне законодавство в системі кредитування.

Статтею 627 ЦК України передбачено, що відповідно до статті 6 цього Кодексу сторонни є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Відповідно до ч.1 ст. 628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов»язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Позивач обрав для себе фінансову установу, яка надавала відповідні фінансові послуги, тобто відповідача, відповідно до вимог ст. 627 ЦК України.

Сторони погодили між собою умови договору, відповідно до ч.1 ст. 628 ЦК України, про що свідчать їх підписи на договорі.

Таким чином волевиявлення сторін було вільним і направленим на отримання реальних наслідків договору, тобто з боку позивача отримання кредиту, з боку відповідача повернення виданих коштів і отримання прибутку у вигляді плати за користуванян кредитом.

Сторони також погодили між собою відповідальність сторін, яка настає при невиконання ними умов договору.

Таким чином, судова колегія вважає, що позивач у судовому засіданні не довів, що оспорений договір не відповідає вимогам ст. 203 ЦК України і може бути визнаний недійсним на підставі ст. 215 ЦК України.

Виходячи із викладеного судова колегія прийшла до висновку, що підстав для задоволення позову у суду першої інстанції не було, а тому рішення суду підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення про відмову у задоволенні позову.

Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.

Відповідачем при подачі апеляційної скарги було сплачено 850 грн. судового збору та 120 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи. (а.с.70,71) Оскільки судова колегія ухвалює нове рішення і відмовляє у задоволенні позову, понесені відповідачем витрати підлягають стягненню з позивача.

Керуючись ст. ст. 303, 307, 309, 316 ЦПК України, колегія суддів, -

В И Р І Ш И Л А:

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства «Південкомбанк» задовольнити

Рішення Фастівського районного суду Київської області від 27 травня 2010 року скасувати і ухвалити нове рішення:

В задоволенні позовних вимог ОСОБА_2 відмовити.

Стягнути із ОСОБА_2 на користь Публічного акціонерного товариства «Південкомбанк» судові витрати, які складаються із судового збору у розмірі 850 грн. та 120 грн. витрат на

інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи.

Рішення набирає законної сили з моменту проголошення і може бути оскаржене в касаційному порядку до суду касаційної інстанції протягом двадцяти днів з дня набрання ним законної сили.

Головуючий

Судді