АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 22-ц/490/7871/11 Справа № 22ц-7596/11 Головуючий у 1 й інстанції - ОСОБА_1 Доповідач - Красвітна Т.П.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 вересня 2011 року м. Дніпропетровськ

22 вересня 2011 року колегія суддів Судової палати у цивільних справах апеляційного суду Дніпропетровської області у складі:

головуючого

суддів:

при секретарі

ОСОБА_2,

ОСОБА_3, ОСОБА_4

ОСОБА_5,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпропетровську цивільну справу по апеляційній скарзі Відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України в м. Тернівці Дніпропетровської області на рішення Тернівського міського суду Дніпропетровської області від 14 квітня 2011 року по справі за позовом ОСОБА_6 до Відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України в м. Тернівці Дніпропетровської області про встановлення причинного звязку між смертю та професійним захворюванням, стягнення страхової виплати одноразової допомоги та призначення щомісячних страхових виплат, -

ВСТАНОВИЛА:

У червні 2009 року позивачка звернувся до суду з даним позовом посилаючись на те, що вона знаходилася у шлюбі та вела спільне господарство з ОСОБА_7, який помер 12.17.2008 р.; вона знаходилася на утриманні померлого; згідно протоколу патологоанатомічного дослідження № 518 від 12.12.2008 р. смерть ОСОБА_7 наступила від хронічної обструктивної хвороби легенів (пилова етіологія), яка призвела до розвитку легенево-серцевої недостатності, але 26.05.2009 р. Дніпропетровська обласна МСЕК зробила експертний висновок про те, що причинний зв'язок смерті з профзахворювання не встановлений, що на думку позивачки не відповідає дійсності, оскільки: з 1977 року ОСОБА_7 працював на підземних роботах за різним фахом на шахті «ім. Д.С. Коротченко» Красноармійського виробничого об'єднання, з 1983 року працював на підземних роботах шахти «Західно-Донбаська», «Дніпровська» ВАТ «Павлоградвугілля» та у 2002 р. був звільнений на підставі ст. 40 ч.2 КЗПП України у зв'язку з виходом на пенсію по інвалідності та професійному захворюванню. Тому, згідно уточнених позовних вимог, просила суд встановити причинний зв'язок між смертю ОСОБА_7 та його професійним захворюванням, зобов'язати відповідача призначити та сплатити на її користь страхову виплату одноразової допомоги особі, яка перебувала на утриманні померлого, а також страхову виплату одноразової допомоги сім'ї померлого потерпілого та зобов»язання відповідача призначити їй, позивачці, позивачці щомісячні страхові виплати у зв'язку зі смертю годувальника з дня смерті ОСОБА_7

Рішенням Тернівського міського суду Дніпропетровської області від 14 квітня 2011 року позов задоволено повністю. Встановлено причинний зв'язок між смертю ОСОБА_7, який помер 12 грудня 2008 року, та його професійним захворюванням; зобов'язано Відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України м. Тернівка Дніпропетровської області призначити та сплатити на користь ОСОБА_6 страхову виплату одноразової допомоги особі, яка перебувала на утриманні померлого, а також страхову виплату одноразової допомоги сім'ї померлого потерпілого; зобов'язано Відділення виконавчої дирекції фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України м. Тернівка Дніпропетровської області призначити ОСОБА_6 щомісячні страхові виплати у зв'язку зі смертю годувальника з дня смерті ОСОБА_7, тобто з 12 грудня 2008 року; вирішено питання щодо розподілу судових витрат.

В апеляційній скарзі Відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України в м. Тернівці Дніпропетровської області посилається на неправильне застосування норм матеріального права, порушення норм процесуального права, у звязку з чим ставить питання про скасування рішення суду першої інстанції та ухвалення нового рішення про відмову в задоволенні позовних вимог.

Розглянувши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги і заявлених позовних вимог, колегія суддів не знаходить підстав для задоволення апеляційної скарги та зміни оскаржуваного рішення, виходячи з наступного.

В судовому засіданні встановлено, що позивач перебувала у шлюбі з ОСОБА_7

О.В., який був зареєстрований 07 серпня 1998 р. відділом РАГС виконкому Тернівської

міської ради Дніпропетровської області, актовий запис № 139, що підтверджується копією

свідоцтва про шлюб (а.с. 23).

Відповідно до довідки ЖРЕК КП «ТЖКП» від 02.06.2009 р. ОСОБА_6 з ОСОБА_7 проживали сумісно (а.с. 21). Вона на той час не працювала. Згідно довідки МСЕК позивачка є інвалідом другої групи (а.с. 10, 81), у зв'язку з чим перебувала на утриманні ОСОБА_7

Також судом встановлено, що ОСОБА_7 тривалий час працював за різним фахом в підземних умовах, та звільнений за станом здоров'я, яке перешкоджає продовженню даної роботи згідно п.2 ст.40 КЗпП України, що стверджується копією трудової книжки (а.с. 25 - 26).

Відповідно до акту розслідування професійного захворювання від 19.08.2008 р. у ОСОБА_7 виявлено професійні захворювання - хронічне обструктивне захворювання легень першої-другої ст. (пиловий бронхіт першої-другої ст., емфізема легень першої - другої ст. ЛН другого ст. (J 44, J 43,8). (а.с. 22).

За життя ОСОБА_7В був визнаний інвалідом другої групи внаслідок професійного захворювання (пиловий бронхіт, емфізема легень) та внаслідок ЧМТ на виробництві, і йому була встановлена втрата працездатності в розмірі 80 відсотків, що підтверджується копією довідки МСЕК за № 647789. (а.с. 24).

У зв'язку з втратою працездатності ВВД ФФСНВУ у м. Тернівка, проводило ОСОБА_7 страхові виплати, які на день його смерті складали 2850,14 грн., про що свідчить копія постанови ВВД ФССНВУ в м. Тернівці № 0421/3367/3367.1/27 від 11.11.2008 року (а.с. 7).

12.12.2008 р. ОСОБА_7 помер, що підтверджується лікарським свідоцтвом про смерть № 518 від 12.12.2008 року (а.с. 16).

Відповідно до лікарського свідоцтва про смерть ОСОБА_7, протоколу патологоанатомічного дослідження за № 518 від 12.12.2008 р. смерть ОСОБА_7 наступила від легенево-серцевої недостатності, хронічного легеневого серця, хронічного обструктивного захворювання легенів (пилова етіологія), гіпертонічної хвороби, ожиріння III-IV ст. Основне захворювання - хронічне обструктивне захворювання легенів пилової етіології, що призвело до хронічного легеневого серця. Загальною причиною смерті є легенево-серцева недостатність (а.с. 12-13, 16).

Згідно довідки про причину смерті № 518 від 12.12.2008 року, причиною смерті ОСОБА_7 є хронічне обструктивне захворювання легенів пилової етіології (а.с. 20).

Відповідно до акту від 01.10.2010 року експертами КУ «Сумського обласного центру медико-соціальної експертизи», які були попередженні про кримінальну відповідальність за дачу завідомо-неправдивого висновку, було встановлено причинний зв'язок між смертю ОСОБА_7 та професійним захворюванням. Основний діагноз, внаслідок якого настала смерть ОСОБА_7, - легенево-серцева недостатність, хронічне легеневе серце, хронічне обструктивне захворювання легенів пилової етіології (а.с.46-56).

Відповідно до ст. 33 Закону України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності» у разі смерті потерпілого право на одержання щомісячних страхових виплат (пенсій згідно з підпунктом "д" пункту 1 частини першої статті 21 цього Закону) мають непрацездатні особи, які перебували на утриманні померлого або мали на день його смерті право на одержання від нього утримання, а також дитина померлого, яка народилася протягом не більш як десятимісячного строку після його смерті.

Згідно з п.7 ст. 34 ЗУ «Про загальнообов'язкове соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві, та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності», у разі смерті потерпілого внаслідок професійного захворювання розмір одноразової допомоги його сім'ї повинен бути не меншим за п'ятирічну заробітну плату потерпілого і, крім того, не меншим за однорічний заробіток потерпілого на кожну особу, яка перебувала на його утриманні, а також на його дитину, яка народилася протягом не більш як десятимісячного строку після смерті потерпілого.

Згідно ст. 40 п. 2 ч. 1 зазначеного Закону, страхові виплати проводяться щомісячно в установлені Фондом соціального страхування від нещасних випадків в дні на підставі постанови цього Фонду або рішення суду: особам, які мають право на виплати у зв'язку із смертю годувальника, - з дня смерті потерпілого.

Виходячи з викладеного, приймаючи до уваги, що, оскільки основною причиною смерті ОСОБА_7 є легенево-серцева недостатність, хронічне легеневе серце, хронічне обструктивне захворювання легенів пилової етіології, на які він хворів за життя, і які відповідно до акту розслідування професійного захворювання від 19.08.2008 p., було визнано професійними захворюваннями, місцевий суд дійшов правильного висновку про встановлення причинного зв'язку між смертю ОСОБА_7 та його професійним захворюванням.

Також місцевий суд ухвалив правомірне та обґрунтоване рішення щодо зобов'язання відповідача призначити та сплатити на користь позивачки страхову виплату одноразової допомоги особі, яка перебувала на утриманні померлого, а також страхову виплату одноразової допомоги сім'ї померлого потерпілого та щодо зобов»язання відповідача призначити позивачці щомісячні страхові виплати у зв'язку зі смертю годувальника з дня смерті ОСОБА_7, тобто з 12 грудня 2008 року.

Посилання апелянта на незвернення позивачки з відповідною письмовою заявою до органу МСЕК, згідно вимог п. 2.17 Інструкції про встановлення причинного зв'язку смерті з професійним захворюванням (отруєнням) або трудовим каліцтвом від 15.11.2005 р. № 606 та ст. 34 розділу V Порядку оскарження рішення МСЕК постанови КМУ № 83 від 22.02.1992 р. (втратила чинність 03.12.2009 р.), не спростовують правильність оскаржуваного рішення районного суду.

Крім того, відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Згідно ст. 212 ЦПК України, виключне право оцінки доказів належить суду, який має оцінювати докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і обєктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жоден доказ не має для суду наперед встановленого значення. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв»язок доказів у їх сукупності.

Виходячи з наведених вимог процесуального закону, зважаючи на те, що висновок Дніпропетровської обласної МСЕК № 2 від 26.05.2009 p., відповідно до якого причинний зв'язок смерті ОСОБА_7 з профзахворюванням не встановлений (а.с. 9), суперечить зазначеним вище обставинам справи та наданим доказам, місцевий суд обґрунтовано не прийняв даний висновок до уваги.

Отже, наведені в апеляційній скарзі доводи зводяться до переоцінки доказів і незгоди з висновками суду по їх оцінці.

Таким чином, зважаючи на правильне застосування районним судом вимог ст. 88 ЦПК України, колегія дійшла висновку, що оскаржуване судове рішення ухвалено у відповідності з вимогами матеріального та процесуального права, тому підлягає залишенню без змін, а апеляційна скарга без задоволення.

Керуючись ст.ст. 209, 218, 303, 307, 308, 313-315 ЦПК України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу Відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України в м. Тернівці Дніпропетровської області - відхилити.

Рішення Тернівського міського суду Дніпропетровської області від 14 квітня 2011 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення, протягом двадцяти днів може бути оскаржена до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Головуючий