АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 січня 2011 року м. Дніпропетровськ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Дніпропетровської області в складі:

головуючого - Городничої В.С.

суддів - Баранніка О.П.,Глущенко Н.Г.

при секретарі - Лещинської О.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпропетровську цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2

на рішення Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 14 жовтня 2010 року

за позовом ОСОБА_3, ОСОБА_4 до ОСОБА_2, третя особа ОСОБА_5 про стягнення матеріальної та моральної шкоди ,

ВСТАНОВИЛА:

ОСОБА_2 звернувся до суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 14 жовтня 2010 року та ухвалити нове рішення, з направленням справи до суду першої інстанції для подальшого провадження у справі.

Зазначеним рішенням від 14.10.2010 року позовні вимоги ОСОБА_3 та ОСОБА_4 задоволені частково.

Суд стягнув з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 матеріальну шкоду у розмірі 36 284,46 грн., моральну шкоду у розмірі у розмірі 1000 грн., судові витрати у розмірі 4051,50 грн., а всього 42 335,96 грн. та на користь ОСОБА_4 моральну шкоду у розмірі 1000 грн. і судові витрати у розмірі 08,50 грн., а всього 1008,50 грн.

В задоволенні іншої частини позовних вимог відмовлено/а.с. 121-123/.

Як на підстави апеляційної скарги ОСОБА_2 посилається на те, що вказане рішення є незаконним та необґрунтованим, оскільки ухвалене з порушенням норм матеріального та процесуального права/а.с.129-131/.

Судом першої інстанції встановлено, що 14 лютого 2008 року близько 13.20 години в м. Дніпропетровську з боку вул. Козакова в напрямку вул. Баха рухався автомобіль ДЕУ Матіз, державний номерний знак НОМЕР_1 під керуванням водія відповідача ОСОБА_2, який зупинився перед нерегульованим перехрестям з вул. ОСОБА_6. Після зупинки водій ОСОБА_2 розпочав рух автомобіля ДЕУ Матіз та скоїв зіткнення з автомобілем Ніссан Премєра, державний номерний знак 534 10 АВ під керуванням водія ОСОБА_3, який рухався через це нерегульоване перехрестя по вул. А.Лазаряна зліва направо за напрямком руху автомобіля ДЕУ Матіз. Під час даної дорожньої пригоди постраждала пасажир автомобіля Ніссан Премєра ОСОБА_4, яка отримала тілесні ушкодження. Дана дорожньо-транспортна пригода виникла з вини водія ОСОБА_2, який порушив п.п. 1.3, 1.4, 1.5 та 10.1 Правил дорожнього руху України. При цьому порушення відповідачем правил дорожнього руху України знаходилось у прямому причинно-слідчому звязку із наслідками у вигляді пошкодження автомобіля та тілесних ушкоджень позивачів.

Постановою інспектора з дізнання від 20 лютого 2008 року в порушенні кримінальної справи за фактом ДТП за ознаками злочину, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України відмовлено, відносно ОСОБА_2 складено протокол про адміністративне правопорушення.

Винним в скоєнні ДТП визнано відповідача ОСОБА_2, що підтверджується постановою про відмову в порушенні кримінальної справи від 20 лютого 2008 року та постановою судді Індустріального районного суду м.Дніпропетровська від 17 березня 2010 року, згідно якої відповідача внаслідок порушення ним п.п. 1.3, 1.4, 1.5 та 10.1 Правил дорожнього руху України притягнуто до адміністративної відповідальності за ст.. 124 КУпАП у вигляді позбавлення права керування транспортними засобами на шість місяців/а.с. 7/.

Згідно висновку експерта ОСОБА_7 матеріальна шкода повязана з необхідністю ремонту автомобіля позивача, яка викликана винним діями відповідача складає 36 284,46 грн./а.с. 9-25/, згідно висновку автотоварознавця ОСОБА_8 від 29 квітня 2010 року ринкова вартість пошкодженого автомобіля складає 36 793, 22 грн.

За таких обставин, в силу ч.1 та ч.4 ст. 61, ст. ст. 1166, 1187 ЦПК України суд першої інстанції прийшов до висновку, що матеріальна шкода завдана позивачу в результаті ДТП складає 36 284,46 грн.

Крім того, суд прийшов до висновку, що в результаті ДТП позивачам ОСОБА_9 та ОСОБА_4 була спричинена моральна шкода, яка в силу ст. 1167 ЦК України підлягає відшкодуванню відповідачем у розмірі по 1000 грн. кожному з позивачів.

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення в межах доводів апеляційної скарги та заявлених вимог, колегія суддів приходить до висновку, що скаргу необхідно задовольнити частково, а рішення суду змінити в частині розміру відшкодування позивачу матеріальної шкоди в силу ст. 309 ЦПК України, з наступних підстав.

Вирішуючи спір, який виник між сторонами, суд першої інстанції в достатньо повному обсязі з'ясував права та обовязки сторін, обставини справи, перевірив доводи сторін та дав їм оцінку, постановив рішення, яке відповідає вимогам закону. Висновки суду достатньо обґрунтовані і підтверджені наявними в матеріалах справи письмовими доказами.

При вищенаведених обставинах справи суд першої інстанції дійшов до правильного висновку про те, що позовні вимоги ОСОБА_3 та ОСОБА_4 в силу ст.ст. 1166, 1167,1187 ЦК України підлягають частковому задоволенню.

Між тим вирішуючи питання щодо розміру матеріальної шкоди суд першої інстанції не врахував ту обставину, що в матеріалах справи мається нотаріально посвідчена заява від 13 лютого 2009 року, згідно якої ОСОБА_10 01.04.2008 року придбав у ОСОБА_3 пошкоджений автомобіль марки Ніссан Премєра за 4000 грн./а.с.53/, що визнано сторонами в судовому засіданні.

Таким чином, загальна сума у відшкодування матеріальної шкоди, яка підлягає стягненню з відповідача на користь позивача ОСОБА_3 в рахунок відшкодування матеріальної шкоди складає 32 284 грн. 46 коп.(36 284, 46 грн. 4000 грн. =32 284,46 грн.), тобто рішення суду в цій частині підлягає зміні.

Приведені в апеляційній скарзі інші доводи відповідача ОСОБА_2 не можуть бути прийняті до уваги, оскільки зводяться до переоцінки доказів і незгоди з висновками суду по їх оцінці та особистого тлумачення апелянтом норм права.

Відповідно ж до ст.212 ЦПК України виключне право оцінки доказів належить суду, який має оцінювати докази за своїм внутрішнім переконанням, що грунтується на всебічному, повному та обєктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Порушень матеріального чи процесуального закону, які б могли призвести до скасування рішення суду, судом апеляційної інстанції не встановлено.

Таким чином, апеляційна скарга відповідача підлягає частковому задоволенню, а рішення суду часткові зміні.

Керуючись ст.ст. 218, 303, 307, 309 ЦПК України, колегія суддів,

ВИРІШИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити частково.

Рішення Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 14 жовтня 2010 року в частині стягнення розміру матеріальної шкоди змінити.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 матеріальну шкоду у розмірі 32 284 грн. 46 коп.

В іншій частині рішення суду залишити без змін.

Рішення апеляційного суду набирає законної сили з моменту його проголошення, але може бути оскаржене в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з цього часу.

Судді: