Броварський міськрайонний суд Київської області
справа № 2-1248/11
РІШЕННЯ

Іменем України

10 жовтня 2011 року Броварський міськрайонний суд Київської області в складі:

головуючої судді Білик Г.О.

при секретарях Самогран С.М., Наумець І.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду м.Бровари цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа - приватний нотаріус Броварського міського нотаріального округу ОСОБА_3 про визнання договору дарування квартири недійсним,

встановив:

Позивач звернулась з позовом до ОСОБА_2, третя особа - приватний нотаріус Броварського міського нотаріального округу ОСОБА_3 про визнання недійсним договору дарування квартири за адресою: АДРЕСА_1, укладеного між ОСОБА_1 та ОСОБА_2, що посвідчений 10 вересня 2008 року приватним нотаріусом Броварського міського нотаріального округу ОСОБА_3

Свій позов обґрунтовує тим, що випадково в листопаді 2010 року їй стало відомо про те, що приватним нотаріусом Броварського міського нотаріального округу ОСОБА_3 посвідчено договір дарування вищевказаної квартири, відповідно якого ОСОБА_1 подарувала належну їй квартиру ОСОБА_2 Проте позивач зазначає, що не мала жодних підстав для дарування власної квартири, яку вона придбала понад рік тому, сторонній людині, з якою жодних дружніх чи родинних відносин вона не має. Більше того позивач зазначає, що це повязано з її психічною хворобою і в момент вчинення спірної нотаріальної дії з укладення договору дарування вона не усвідомлювала значення своїх дій та (або) не могла керувати ними. В звязку з чим звернулась до суду з даним позовом. Позивач в судових засіданнях 22 березня та 23 березня 2011 року позовні вимоги підтримала в повному обсязі та просила їх задовольнити. Представник позивача ОСОБА_4 позов підтримав та просив його задовольнити, пояснення надав аналогічні позовній заяві. Відповідач ОСОБА_2 позов не визнав, пояснив, що до укладання договору дарування квартири позивача ніхто не змушував, це було її рішення, наполягав на тому , що ОСОБА_1 є психічно здоровою людиною, в момент підписання договору нотаріусом ОСОБА_3 їй неодноразово розяснювалась суть правочину, однак позивач наполягала на його укладенні. Представник відповідача ОСОБА_5 позов не визнала та просила в його задоволенні відмовити. Третя особа - приватний нотаріус Броварського міського нотаріального округу ОСОБА_3 надала до суду листа про розгляд справи без її участі. Допитані в судовому засіданні свідки на стороні позивача :ОСОБА_6, ОСОБА_7, які є сусідами позивача, суду пояснили, що приблизно з 2008 року стан здоровя позивача суттєво погіршився, ОСОБА_1 нечасто виходить на вулицю, проживає сама, відповідача біля будинку бачили декілька разів приблизно в 2008 році. Свідок на стороні відповідача ОСОБА_8 ( сусід ОСОБА_1В.) суду пояснив, що іноді бачить позивача на лавці під будинком, за період з 2008 року по даний час відповідача бачив біля будинку один раз.

Свідок на стороні відповідача ОСОБА_9 ( батько ОСОБА_2М.) засвідчив, що його сімя була знайома з сімєю позивача з 1976 року, іноді ходили до них в гості, після смерті чоловіка позивача допомагали бабусі чим могли, в тому числі коли остання придбала спірну квартиру, тоді ОСОБА_1 вирішила подарувати вказану квартиру ОСОБА_9, але він відмовився і запропонував оформити її на сина ОСОБА_2 Суд вислухавши пояснення позивача, її представника, відповідача, його представника, свідків, вивчивши та дослідивши матеріали справи, всебічно і повно зясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, обєктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, приходить до наступних висновків.

Позивачем ОСОБА_1 була придбана квартира за адресою: АДРЕСА_1 на підставі договору купівлі -продажу квартири від 25 червня 2007 року, укладеного між ОСОБА_10 та ОСОБА_1, посвідченого приватним нотаріусом Броварського міського нотаріального округу ОСОБА_11

10 вересня 2008 року відповідно договору дарування ОСОБА_1 подарувала вищевказану квартиру ОСОБА_2

Представник позивача свої позовні вимоги обґрунтовує тим, що позивач в силу своєї психічної хвороби в момент вчинення спірної нотаріальних дії з укладання договору дарування не усвідомлювала значення своїх дій та ( або) не могла керувати ними.

Як встановлено судом в ході розгляду справи позивач є людиною похилого віку 73 років.

В звязку з виникненням розладів мови і рухів правих кінцівок ОСОБА_1 в квітні - травні 2008 року перебувала на стаціонарному лікуванні в неврологічному відділенні Броварської ЦРЛ, де їй констатували наявність правобічного геміпарезу, елементів моторної афазії, прояви мікровогнищевого органічного ураження головного мозку.

В серпні 2008 року позивачу надавалась амбулаторна медична допомога в звязку з наявними у неї на той час розладами функцій нервової системи.

Як свідчать дані з медичної картки амбулаторного хворого, починаючи з 2007 року позивача турбували загальні нездужання, часті головні болі і ослаблення памяті.

Свідки на стороні позивача ОСОБА_6, ОСОБА_7 суду пояснили, що позивач приблизно з 2008 року стала малоактивною, з труднощами пересувалась, досить рідко виходила з квартири, стала забудькуватою, неодноразово заливала сусідів на поверх нижче, в звязку з тим, що забувала закрити кран. Свідок на стороні відповідача ОСОБА_8 не заперечував, що позивач зявляється на вулиці досить рідко.

Суд критично оцінює свідчення ОСОБА_9 в частині того, що він та його син постійно допомагали та допомагають позивачу по господарству, так як його свідчення спростовуються поясненнями інших свідків ОСОБА_6, ОСОБА_7, а також ОСОБА_8 ( сусіда ОСОБА_1В.), який за останні три роки бачив відповідача та його батька біля будинку позивача лише декілька разів.

Як вбачається з висновку акту амбулаторної судово- психіатричної експертизи за № 837 від 11 серпня 2011 року ОСОБА_1 в момент укладання договору дарування квартири від 10 вересня 2008 року у стані тимчасового хворобливого розладу психічної діяльності не перебувала. ОСОБА_1 на час укладання договору дарування квартири від 10 вересня 2008 року страждала психічним порушенням у вигляді «органічного ураження головного мозку судинно-дисметаболічного ґенезу з психоорганічним синдромом, яке за ступенем своєї вираженості на той час позбавляло підекспертну можливості в повній мірі усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними.

Відповідно положень ст. 225 ЦК України правочин, який дієздатна фізична особа вчинила у момент, коли вона не усвідомлювала значення своїх дій та (або) не могла керувати ними, може бути визнано судом недійсним за позовом цієї особи.

Згідно ст. 216 ЦК України недійсний правочин не створює юридичних наслідків, крім тих, що повязані з його недійсністю.

З огляду на вищевикладене, беручи до уваги акт амбулаторної судово - психіатричної експертизи, пояснення свідків, судом встановлено, що позивач будучи дієздатною особою, страждаючи на психічні порушення в момент укладення оскаржуваного договору дарування в повній мірі не усвідомлювала значення своїх дій та не могла керувати ними.

З огляду на вищевказане суд прийшов до висновку позов задовольнити.

Керуючись ст.ст. 203, 215, 216, 225 ЦК України, ст.60, ст.ст. 213-215 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В :

Позов задовольнити.

Визнати недійсним договір дарування квартири, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1, укладений між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , посвідчений 10 вересня 2008 року приватним нотаріусом Броварського міського нотаріального округу ОСОБА_3, зареєстровано в реєстрі за № 10910.

Рішення суду може бути оскаржено до Апеляційного суду Київської області через Броварський міськрайонний суд шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення. Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя Г.О. Білик