АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХЕРСОНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа №22-1974/2011р. Головуючий в 1-й інстанції
ОСОБА_1
Категорія: 67 Доповідач Полікарпова О.М.
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

2011 року квітня місяця 14 дня колегія суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду Херсонської області в складі:

Головуючого: Полікарпової О.М.

Суддів: Бездрабко В.О.

ОСОБА_2

при секретарі: Кримцевій І.І.

з участю прокурора: Пуляєва І.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Херсоні цивільну справу за апеляційною скаргою прокурора Цюрупинського району Херсонської області на рішення Цюрупинського районного суду Херсонської області від 22 січня 2010 року в справі за заявою ОСОБА_3 Мань, заінтересована особа - ВГІРФО УМВС України в Херсонській області, про встановлення факту, що має юридичне значення, -

в с т а н о в и л а:

У січні 2010 року ОСОБА_3 Мань звернувся до суду з заявою про встановлення факту постійного проживання на території України до 24 серпня 1991 року.

Посилався на те, що відповідно до Міжурядової угоди про направлення та прийом вєтнамських громадян на професійне навчання і роботу на підприємствах та в організаціях СРСР від 02.04.1981 року він приїхав із республіки ОСОБА_4 в Україну.

З березня 1991 року по серпень 1991 року перебував учнем, а з серпня 1991 року по липень 1993 року працював формувальником на Каховському заводі залізобетонних виробів.

У 1993 році був звільнений з зазначеного підприємства у звязку із закінченням строку Міжурядової угоди та став проживати за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_1.

Просить встановити факт проживання на території України до 24 серпня 1991 року для набуття громадянства за територіальним походженням згідно ст. 8 Закону України «Про громадянство України».

Рішенням Цюрупинського районного суду Херсонської області від 22 січня 2010 року заяву про встановлення факту, що має юридичне значення, задоволено. Встановлено факт постійного проживання ОСОБА_3 Мань на території України до 24 серпня1991 року.

Не погоджуючись з рішенням суду, прокурор Цюрупинського району Херсонської області (далі за текстом - прокурор) подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, недоведеність обставин, що мають значення для справи, просить його скасувати і ухвалити нове рішення про відмову у задоволенні заяви ОСОБА_3 Мань.

В судовому засіданні суду апеляційної інстанції прокурор підтримав апеляційну скаргу з підстав, викладених у ній.

Заслухавши доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що скарга підлягає задоволенню з таких підстав.

Із матеріалів справи вбачається, що заявнику ОСОБА_3 Мань факт постійного проживання на території України до 24 серпня1991 року необхідно встановити для набуття громадянства України за територіальним походженням.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про громадянство України»проживання на території України на законних підставах - це проживання в Україні іноземця чи особи без громадянства, які мають у паспорті громадянина колишнього СРСР зразка 1974 року відмітку про постійну чи тимчасову прописку на території України, або зареєстрували на території України свій національний паспорт, або мають посвідку на постійне чи тимчасове проживання на території України, або їм надано статус біженця чи притулок в Україні.

З копії паспорта ОСОБА_3 Мань вбачається, що він є громадянином ОСОБА_5 Республіки ОСОБА_4 і термін дії його паспорта, як громадянина ОСОБА_4, продовжено до 20 січня 2020 року. На підтвердження постійного проживання на території України ним не надано належних доказів.

Задовольняючи заяву ОСОБА_3 Мань, суд першої інстанції не врахував вищезазначених норм матеріального права та не дав належної оцінки наявним у справі доказам.

Також, при вирішенні питання про обґрунтованість заявленої вимоги, крім перевірки та встановлення факту постійного проживання особи на території України станом на 24.08.1991 року, необхідно встановити той факт, що заявник подав до компетентного органу зобовязання припинити іноземне громадянство письмово оформлена заява іноземця про те, що в разі набуття громадянства України він припинить громадянство (підданство) іншої держави або громадянство (підданство) інших держав і протягом двох років з моменту набуття ним громадянства України подасть документ про припинення громадянства (підданства) іншої держави або громадянств (підданств) інших держав до органу, що видав йому тимчасове посвідчення громадянина України (абзац 12 ст. 1 Закону України «Про громадянство України»).

Заявник не надав суду належних доказів про те що він звернувся до органів МВС за місцем проживання з відповідною заявою зобовязанням про припинення громадянства ОСОБА_4.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 256 ЦПК України та роз»яснень, що містяться в п. 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення»від 31.03.1995 р. №5, справи про встановлення фактів, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян, розглядаються в судовому порядку, коли чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх установлення.

Розглядаючи заяву про встановлення юридичного факту, суд першої інстанції не взяв до уваги, що положення Закону України «Про громадянство України» та Указу Президента України «Питання організації виконання Закону України від 27 березня 2001 року №215/2001 «Про громадянство України»з урахуванням Указу Президента України від 27 червня 2006 року №588/2006 «Про внесення змін до Указу Президента України від 27.03.2001 №215/2001 «Питання організації виконання Закону України «Про громадянство України»передбачають інший порядок його встановлення. Доказів неможливості одержання документів, що посвідчують факт постійного проживання заявника на території України до 1991 року, у іншому порядку, ніж судовий, заявник не надав.

Таким чином, колегія суддів приходить до висновку, що рішення суду підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення про відмову у задоволені заяви з наведених вище підстав.

На підставі викладеного, ст. 8 Закону України «Про громадянство України», керуючись ст.ст. 303, 307, 309 ЦПК України, колегія суддів, -

В И Р І Ш И Л А :

Апеляційну скаргу прокурора Цюрупинського району Херсонської області задовольнити.

Рішення Цюрупинського районного суду Херсонської області від 22 січня 2010 року скасувати і ухвалити нове рішення.

Відмовити ОСОБА_3 Мань у задоволенні заяви про встановлення факту його постійного проживання на території України до 1991 року.

Рішення суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня його проголошення і може бути оскаржено в касаційному порядку протягом двадцяти днів до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, шляхом подачі скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуючий:

Судді: