Справа № 22-ц-5552/11 Головуючий у І інстанції Дзюба Н. М.
Категорія 46 11.10.2011
УХВАЛА

Іменем України

11 жовтня 2011 року колегія суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду Київської області у складі:

головуючого: Яворського М.А.

суддів: Голуб С.А ., ОСОБА_2

при секретарі Григор»євій Н.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Києві цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_3 на рішення Макарівського районного суду Київської області від 18 липня 2011 року у справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4, Кодрянської селищної ради, ОСОБА_5 про визнання рішення селищної ради, державного акту на право власності на земельну ділянку та договору купівлі-продажу земельної ділянки недійсними, -

ВСТАНОВИЛА:

В червні 2009 року ОСОБА_3 звернулась до суду з даним позовом посилаючись на те, що 02.03.2008 року вона отримала свідоцтво про право на спадщину за заповітом після смерті 26.10.2000р. її матері ОСОБА_6 на домоволодіння в смт. Кодра по пров. Ворошилова 29.

За життя мати позивача користувалась земельною ділянкою 0,35 га, на якій розташований садок розміром 0,03 га.

При оформленні права власності на земельну ділянку їй стало відомо, що рішенням Кодрянської селищної ради від 15.03.2007р. надано дозвіл на виготовлення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки 0,15 га для будівництва та обслуговування житлового будинку ОСОБА_4 по пров. Ворошилова в смт. Кодра. Позивач вважала, що дане рішення прийняте з грубим порушенням чинного законодавства, оскільки в ньому не зазначено прізвище особи, садиба якої розташована справа від відведеної земельної ділянки, тобто в цьому рішенні відсутнє її прізвище (позивача).

Також позивач вважала, що державний акт на імя ОСОБА_4 виданий з порушенням чинного законодавства, оскільки при оформленні акту встановлення на місцевості та погодження зовнішніх меж земельної ділянки ОСОБА_3 не підписувала його як представник суміжних землекористувачів та не давала своєї згоди.

Позивач просила визнати недійсними рішення Кодрянської селищної ради від 15.03.2007р. за № 103 та від 16.06.2007р. за № 177 та Державний акт на право власності на земельну ділянку на імя ОСОБА_4

Пізніше позивач доповнила свої позовні вимоги вимогою про визнання недійсним договору купівлі-продажу спірної земельної ділянки між ОСОБА_4 та ОСОБА_5

Рішенням Макарівського районного суду Київської області від 18 липня 2011 року в задоволенні позовних вимог відмовлено.

Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції, позивач оскаржила його в апеляційному порядку. Вважає, що рішення суду ухвалено з порушенням норм матеріального та процесуального права, ухваленим на підставі висновків, що не відповідають дійсним обставинам справи. Також позивач зазначає, що судом були проігноровані докази, що містяться в матеріалах справи та мають істотне значення для її вирішення, просить рішення Макарівського районного суду скасувати та ухвалити нове, яким задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.

Судова колегія, заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення осіб, які брали участь у справі, перевіривши матеріали справи в межах доводів апеляційної скарги й обговоривши доводи апелянта вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що відповідно до свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 01.03.2008р. позивач ОСОБА_3 є власником домоволодіння в смт. Кодра по вул. Ворошилова, 29.

Мати позивача ОСОБА_6, яка померла 26.10.2000р., користувалась земельною ділянкою 0,35 га за даною адресою.

Згідно рішення Кодрянської селищної ради за № 573 від 24.01.2009р. позивач ОСОБА_3 на праві власності має земельні ділянки за вказаною адресою розміром 0,15 га для будівництва та обслуговування житлового будинку та 0,0965 га для ведення особистого селянського господарства.

Рішенням Кодрянської селищної ради № 103-09-У від 15.03.2007р. ОСОБА_4 дано попереднє погодження на відведення земельної ділянки 0,15 га під будівництво та обслуговування житлового будинку по провул. Ворошилова в смт. Кодра, а рішенням № 177-11 сесії У скликання від 16.07.2007р. затверджена технічна документація на дану земельну ділянку (під будівництво та обслуговування житлового будинку 0,15 га) та відповідачу виданий Державний акт на право власності на дану земельну ділянку ЯЖ № 320864 від 20.02.2008р. Вказану земельну ділянку ОСОБА_7 продала ОСОБА_5

Відмовляючи в задоволенні позову, суд виходив з того, що, оскільки ОСОБА_6, яка користувалась земельною ділянкою 0,35 га біля свого будинку, померла 26.10.2000р., правовідносини щодо даної земельної ділянки регулюються ЗК України в редакції 1990 року. Оскільки земля не була власністю померлої, право користування земельною ділянкою до спадкоємця померлої, тобто позивача, відповідно до ст. ст. 30, 67 ЗК України перейшло в розмірі 0,15 га. В іншому розмірі земельна ділянка ОСОБА_3 ні в користування, ні в оренду не надавалась, тому позивач мала право на приватизацію лише тієї земельної ділянки, якою вона користувалась як власник домоволодіння. 0,20 га перейшли до земель запасу Кодрянської селищної ради, тому були передані у власність відповідача ОСОБА_4 правомірно.

Судова колегія погоджується із такими висновками суду виходячи із наступного.

Відповідно до ст. 15 ЦПК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Дана норма кореспондується із ст. 152 ЗК України, відповідно до якого власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов»язані з позбавленням права володіння земельно ділянкою, і відшкодування збитків.

Захист прав громадян на земельні ділянки здійснюється шляхом:

а) визнання прав;

б) відновлення стану земельної ділянки, який існував до порушення прав, і запобігання вчиненню дій, що порушують права або створюють небезпеку порушення прав;

в) визнання угоди недійсною;

г) визнання недійсними рішень органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування;

г)відшкодування заподіяних збитків;

д) застосування інших передбачених законом, способів.

Право на захист порушеного права шляхом звернення до суду, встановлено ст. 3 ЦПК України.

Виходячи із наведених норм закону, особа може ставити питання про захист свого порушеного або оспорюваного права лише у випадку наявності у цієї особи суб»єктивного матеріального права або охоронюваного законом інтересу.

Суд першої інстанції відмовляючи у задоволенні позову обґрунтовано виходив з того, що рішенням сільської ради про виділення у власність відповідачу ОСОБА_4 земельної ділянки права позивача ОСОБА_3 не були порушені, оскільки вказана земельна ділянка не перебувала у неї ні у власності, ні у користуванні.

Відповідно до ст.548 ЦК УРСР прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини.

Позивач прийняла спадщину після смерті своєї матері ОСОБА_6 у 2000 році, яка складалась із житлового будинку з відповідними надвірними будівлями.

Спірна земельна ділянка до складу спадщини не входила, оскільки не перебувала у власності спадкодавця.

Відповідно до ст. 30 ЗК України в редакції 1990 року при переході права власності на будівлю і споруду разом з цими об'єктами переходить у розмірах, передбачених статтею 67 цього Кодексу, і право власності або право користування земельною ділянкою без зміни її цільового призначення і, якщо інше не передбачено у договорі відчуження - будівлі та споруди. У разі зміни цільового призначення надання земельної ділянки у власність або користування здійснюється в порядку відведення.

Право власності або право користування земельною ділянкою у перелічених випадках посвідчується Радами народних депутатів відповідно до вимог статті 23 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 67 ЗК громадянам за рішенням сільської, селищної, міської Ради народних депутатів передаються у власність або надаються у користування земельні ділянки для будівництва індивідуальних жилих будинків, господарських будівель, гаражів і дач.

Розмір ділянок для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) повинен бути не більше: у сільських населених пунктах - 0,25 гектара, селищах міського типу - 0,15 гектара, а для членів колективних сільськогосподарських підприємств і працівників радгоспів - не більше 0,25 гектара, у містах - 0,1 гектара.

Розмір земельних ділянок для індивідуального дачного будівництва не повинен перевищувати 0,1 гектара, будівництва індивідуальних гаражів - не більше 0,01 гектара.

Відповідно до ст. 23 ЗК право власності або право постійного користування землею посвідчується державними актами, які видаються і реєструються сільськими, селищними, міськими, районними Радами народних депутатів.

Виходячи із змісту наведених норм, після прийняття спадщини після смерті матері до позивача перейшло лише право на отримання у власність земельної ділянки, яка необхідна для обслуговування успадкованого житлового будинку у розмірах, передбачених ст. 67 ЗК України в редакції 1990 року. Це право позивач реалізувала і отримала у власність в 2010 році земельну ділянку для будівництва та обслуговування житлового будинку площею 0,15 га та для ведення особистого селянського господарства площею 0,095 га.

Оскільки на час ухвалення Кодрянською сільською радою рішення про попереднє погодження на відведення земельної ділянки ОСОБА_4 , а також на час отримання останньою , а саме у 2008 році державного акту на право власності на земельну ділянку позивач ОСОБА_3 не була ні власником, ні користувачем спірної земельної ділянки, її права цим рішенням не були порушені, а тому і не підлягають судовому захисту.

За таких обставин, колегія суддів не вбачає підстав для задоволення апеляційної скарги і скасування законного і обґрунтованого рішення суду, а тому апеляційну скаргу відхиляє, а рішення суду залишає без змін.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 308 ЦПК України, колегія суддів-

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 відхилити.

Рішення Макарівського районного суду Київської області від 18 липня 2011 року залишити без змін

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена протягом двадцяти днів до суду касаційної інстанції.

Головуючий М.А.Яворський

Судді С.А.Голуб

ОСОБА_2