Справа № 0417/2-3153/2011
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

10 листопада 2011 року Індустріальний районний суд м. Дніпропетровська

у складі: головуючого судді: Слюсар Л.П.

при секретарі : Баштаненко І.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м.Дніпропетровська цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2, треті особи ОСОБА_3, Перша Синельниківська державна нотаріальна контора, Шоста дніпропетровська державна нотаріальна контора про встановлення факту прийняття спадщини після померлого батька, визнання права власності на Ѕ частину домоволодіння та поділ житлового будинку в натурі між власниками, зустрічну позовну заяву ОСОБА_2 до ОСОБА_1, ОСОБА_3, треті особи Перша Синельниківська державна нотаріальна контора, Шоста дніпропетровська державна нотаріальна контора, ОСОБА_4 підприємство Дніпропетровське міжміське бюро технічної інвентаризації Дніпропетровської обласної ради, про визнання права власності на 1/8 частку домоволодіння в порядку спадкування за заповітом та скасування державної реєстрації права власності, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 в серпні 2005 року звернувся до Індустріального районного суду м. Дніпропетровська з заявою заінтересована особа: Перша Синельниківська державна нотаріальна контора про встановлення факту прийняття спадщини. 12.09.2005 року ОСОБА_1 було подано позовну заяву про встановлення факту прийняття спадщини і визнання права власності на домоволодіння. Рішенням Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 10 жовтня 2005 року Позовні вимоги ОСОБА_1 задоволені; встановлено факт прийняття спадщини ОСОБА_1, відкритої 31 серпня 1994 року після смерті ОСОБА_5; зобовязано Першу Синельниківську державну нотаріальну контору оформити право ОСОБА_1 на прийняття спадщини в установленому порядку; визнано за ОСОБА_1 право власності на Ѕ частину домоволодіння №134 по вул. Змагання у місті Дніпропетровську в порядку спадкування за законом.

Ухвалою колегії суддів судової палати з цивільних справ апеляційного суду Дніпропетровської області від 25 лютого 2009 року рішення Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 10 жовтня 2005 року скасовано і справу направлено на новий розгляд до того ж суду в іншому складі.

При новому розгляді ОСОБА_1 подав уточнену позовну заяву ( а.с. 158-163). В обґрунтування своїх позовних вимог позивач в позовній заяві посилався на те, що на підставі свідоцтва про право на спадщину від 06.05.1983 року після померлого ОСОБА_6 спадкоємцями майна, що складається із житлового будинку по вул. Змагання,134 були в рівних частках його дружина ОСОБА_7 та син ОСОБА_5. У ОСОБА_7 було двоє дітей від різних шлюбів: ОСОБА_5 та ОСОБА_2 ( в дівоцтві ОСОБА_8) ОСОБА_9. Для того, щоб урівняти права своїх дітей, ОСОБА_7 21.05.1983 року склала заповіт, в якому зробила розпорядження на належну їй частину жилого будинку з відповідною частиною надвірних будівель, що знаходяться в м. Дніпропетровську, вул. Змагання,134 заповідала дочці ОСОБА_2. Таким чином, Ѕ частка домоволодіння належала сину ОСОБА_5, а за міркуванням ОСОБА_7 після її смерті належна їй Ѕ частка домоволодіння мусила відійти дочці ОСОБА_2. ОСОБА_2 24 листопада 1984 року виписалася із домової книги по вул. Змагання,134 у звязку з отриманням нової квартири за адресою: АДРЕСА_1.

26.08.1994 року трагічно загинув його батько ОСОБА_5. До того часу його родина, яка складалася із: ОСОБА_5 ( батько); ОСОБА_10 ( мати); ОСОБА_11 ( сестра); ОСОБА_1 ( позивач) мешкала в м. Синельникове. Він та його сестра ОСОБА_3 ( в дівоцтві ОСОБА_1) в цей час знаходилися на літніх канікулах у своєї бабусі в м. дніпропетровську по вул. Змагання,134, та залишилися жити з нею. Крім того, діти згідно до ст.529 ЦК УРСР є спадкоємцями першої черги за законом, також згідно до ст.ст. 548,549 ЦК УРСР прийняли спадщину, фактично вступивши в управління та володінням спадковим майном. Після смерті батька спадкоємцями першої черги за законом були: діти, дружина та мати померлого. Його мати ОСОБА_12, після загибелі чоловіка у стані сильного нервового струсу виїхала до родичів у Росію на довготривалий час. У звязку з їх малолітством та поганим станом здоровя матері оформленням спадкової справи після смерті батька ніхто не займався. Їх бабуся ОСОБА_7 заяву про прийняття спадщини після смерті сина ОСОБА_5 до Шостої дніпропетровської державної нотаріальної контори не подавала. Він з сестрою навчалися та закінчили Середню школу №47 у м. Дніпропетровську. Після закінчення школи вони отримали середню-спеціальну, а сестра вищу освіту в навчальних закладах м. Дніпропетровська. Він в 2000 році закінчив ПТУ №2. У 2001 році його було призвано на строкову військову службу. Після звільнення з військової служби він, ОСОБА_1 повернувся додому у м. Дніпропетровськ, у домоволодіння №134 по вул. Змагання, влаштувався на роботу та став доглядати за бабусею ОСОБА_7. Факт проживання в спірному домоволодінні з 1994 року підтверджується і довідкою квартального комітету. З 19.02.2009 року він зареєструвався в домоволодінні. 20 вересня 2003 року його сестра ОСОБА_11 зареєструвала шлюб з ОСОБА_13, змінивши прізвище на ОСОБА_13, та переїхала жити до чоловіка. 31.03.2004 року померла бабуся ОСОБА_7 Звернувшись до Першої Синельниківської державної нотаріальної контори за місцем відкриття спадщини після смерті батька, він отримав відмову у звязку з пропуском строку на подання заяви про прийняття спадщини. У звязку з чим він в 2005 році і звернувся до Індустріального районного суду м. Дніпропетровська. Сестра не претендує на його частку в домоволодінні №134 по вул. Змагання в м. Дніпропетровську. Після смерті ОСОБА_7 відповідачка ОСОБА_2 звернулася до Шостої дніпропетровської державної контори з заявою про прийняття спадщини за заповітом та отримала Свідоцтво про право на спадщину за заповітом від 13.10.2005 р. на Ѕ частину домоволодіння №134 по вул. Змагання в м. Дніпропетровську. Після смерті бабусі ОСОБА_2 вселила в домоволодіння №134 по вул. Змагання в м. Дніпропетровську свого сина ОСОБА_14 з дружиною та дитиною, зареєструвала їх за цією адресою у вересні 2008 року, а сама зареєструвалася 15.08.2008 році. Його Ѕ частка домоволодіння, в якій він проживає зі своєю сімєю, складається з 2-х кімнат житловою площею 7,5 кв.м. та 11,0 кв.м., більша з яких є прохідною. Таким чином, він користується житловою площею в розмірі 18,5 кв.м., в той час, як родина син відповідачки ОСОБА_2 займає кімнати площею 16,4 кв.м. та 6,3 кв.м., що взагалі складає 22,7 кв.м. житлової площі. Назване домоволодіння розташоване на земельній ділянці площею 489 кв.м. (згідно з рішенням виконкому АНД райради №924 від 08.05.1956 р.) та складається з: А-1- житловий будинок житловою площею 41,2 кв.м., загальною площею 53,5 кв.м.; Б- літня кухня, Г убиральня, Д- душ, Е- гараж, №1-6,І,ІІ споруди. Між позивачем та відповідачем виникають спори про порядок користування і володіння будинком Угоди про спосіб виділення частки позивача із загального майна не досягнуто. Просив суд: встановити факт прийняття ОСОБА_1 спадщини, яка відкрилася 26 серпня 1994 року після смерті його батька ОСОБА_5; визнати за ним право власності на Ѕ частину домоволодіння за адресою: м. Дніпропетровськ, вул. Змагання,134 в порядку спадкування за законом; поділити житловий будинок, за адресою м. Дніпропетровськ, вул.Змагання, 134 між власниками і виділити ОСОБА_1 в натурі належну йому Ѕ частину домоволодіння.

Відповідачка позовні вимоги визнала частково та 04.06.2009 року подала зустрічну позовну заяву до ОСОБА_1, ОСОБА_3, ОСОБА_12, треті особи Перша Синельниківська державна нотаріальна контора, Шоста дніпропетровська державна нотаріальна контора, ОСОБА_4 підприємство Дніпропетровське міжміське бюро технічної інвентаризаціїДніпропетровської обласної ради, про визнання права власності на 1/8 частку домоволодіння в порядку спадкування за заповітом та скасування державної реєстрації права власності ( т.1 а.с.189-194), яка в подальшому була уточнена ( т.2 а.с. 75-76) . В обґрунтування позовних вимог посилаючись на те, що на підставі рішення Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 10 жовтня 2005 року позивачем ОСОБА_1 ОСОБА_4 підприємством ДМБТІ була здійснена державна реєстрація права власності на Ѕ частку домоволодіння №134 по вул. Змагання в м. Дніпропетровську та виданий витяг з реєстру права власності на нерухоме майно від 27.03.2006 року №10207157 реєстраційний номер 11577059.

Після смерті її брата ОСОБА_5, який помер 26 серпня 1994 року відкрилася спадщина, яка складається із Ѕ частки домоволодіння №134 по вул. Змагання в м. Дніпропетровську. Після його смерті залишилося чотири спадкоємця першої черги, а саме: ОСОБА_7, його мати; ОСОБА_7 ( на даний час ОСОБА_12) ОСОБА_15, його дружина; ОСОБА_7 ( на даний час ОСОБА_3) ОСОБА_16, його донька; ОСОБА_1 ( позивач по справі) його син. Ніхто з спадкоємців в нотаріальну контору по місту відкриття спадщини у встановлений законом шести місячний строк з заявами про прийняття спадщини, як і про відмову, не звертався та спадщину, що відкрилась після смерті ОСОБА_5, не оформлював. Але, усі спадкоємці після смерті ОСОБА_5 прийняли спадщину шляхом фактичного вступу в управління та володіння спадковим майном. Мати ОСОБА_5 ОСОБА_7 на час смерті сина та протягом шести місяців після його смерті була прописана та проживала в спірному домоволодінні, яке не поділено у натурі та Ѕ частка якого належала померлому ОСОБА_5, тому вона прийняла спадщину у встановленому законом порядку, що підтверджується копією будинкової книги, яка є в матеріалах справи. ОСОБА_12, ОСОБА_3 та ОСОБА_1, будучи зареєстрованими та безпосередньо перед смертю спадкодавця проживали разом з ним за адресою: АДРЕСА_2, що підтверджується довідкою Синельниківського міського комунального підприємства Житлово-експлуатаційна контора -2від 29.12.2008р.

31 березня 2004 року померла її та померлого ОСОБА_5 мати ОСОБА_7, яка залишила після своєї смерті заповіт на її ім'я.

Таким чином, вона є спадкоємицею як за заповітом та за законом після смерті своєї матері ОСОБА_7. У шестимісячний строк вона звернулася до Шостої дніпропетровської державної нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини. Після спливу шести місяців вона знову звернулась до нотаріальної контори з заявою про видачу їй свідоцтва про право на спадщину за заповітом.

Оскільки, юридично право власності за матір'ю було зареєстроване тільки на Ѕ частку спірного домоволодіння що залишилась після смерті її чоловіка ОСОБА_6, то вона поки оформила на себе тільки Ѕ частку домоволодіння. 1/8 частка домоволодіння, що належить її матері після смерті її сина ОСОБА_5 юридично оформлена не була, та в Шостій державній нотаріальній конторі їй пропонували звернутись до Синельниківської міської державної нотаріальної контори для її оформлення, так як спадщина відкрилась відповідно до закону в нотаріальній конторі за останнім місцем проживання спадкодавця ОСОБА_5. Так як, оформлення спадщини вимагало часу та матеріальних витрат, а вона у встановленому порядку прийняла її, вона не займалась оформленням іншої частки спадщини, яку успадкувала її мати після смерті сина ОСОБА_5, а вона її успадкувала після її смерті відповідно до заповіту, що вона залишила на її ім'я на випадок її смерті. В заповіті її матері не вказана конкретна частка домоволодіння, а саме: на час смерті спадкодавиці їй належала Ѕ частка спірного домоволодіння, що була нею отримана після смерті чоловіка ОСОБА_6 та 1/8 частка домоволодіння, що належала їй після смерті сина ОСОБА_5, яку вона при житті юридично не оформила.

Що стосується стверджень позивача ОСОБА_1 у його первісному позові відносно того, що окрім нього ніхто зі спадкоємців не прийняв спадщину, що відкрилась після смерті його батька, а її брата ОСОБА_5, не засновано на законі та більш того, не засновані на законі твердження ОСОБА_1 стосовно того, що його мати ОСОБА_12 та сестра ОСОБА_3 відмовились від прийняття спадщини що відкрилась після смерті ОСОБА_5, так як з заявами про відмову від спадщини вони у шестимісячний строк після смерті спадкодавця, як це передбачено ст. 553 ЦК України в редакції 1963 року, яка діяла на час відкриття спадщини, не звертались.

Окрім того, оскільки попереднє судове рішення Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 10.10.2005 року скасоване, а вищевикладене свідчить, що у будь-якому випадку за позивачем можливо визнати права власності не на Ѕ частку спірного домоволодіння, а тільки на 1/8 частку, тому повинна бути скасована попередня державна реєстрація права власності за ОСОБА_1, що була здійснена на підставі рішення Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 10.10.2005 року. Просила суд: визнати за нею ОСОБА_2 право власності на 1/8 частку домоволодіння № 134 по вул. Змагання в м. Дніпропетровську після смерті матері ОСОБА_7, померлої 31.03.2004 року в порядку спадкування за заповітом; Скасувати запис в державному реєстрі прав власності нерухомого майна про права ОСОБА_1 на Ѕ частку домоволодіння № 134 по вул. Змагання в м. Дніпропетровську, що був здійснений на підставі рішення Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 10 жовтня 2005 року. (номер витягу: 10207157 від 27.03.2006р., реєстраційний номер: 11577059).

В судовому засіданні представник позивача за основним позовом та позивач підтримали позовні вимоги в задоволені зустрічної позовної заяви просили суд відмовити.

Представник відповідачки ОСОБА_2 в судовому засіданні підтримав зустрічну позовну заяву, та не заперечував щодо часткового задоволення позовних вимог в частині встановлення факту прийняття спадщини після померлого батька та визнання за ОСОБА_1 права власності на 1/8 частину домоволодіння в порядку спадкування за законом.

Третя особа за основним позовом і відповідачка за зустрічною позовною заявою ОСОБА_3 в попередньому судовому засіданні 14 вересня 2011 року не заперечувала щодо задоволення позовних вимог ОСОБА_1, та не визнала зустрічну позовну заяву в задоволені якої просила суд відмовити.

Відповідачка за зустрічним позовом ОСОБА_12 померла 17 січня 2010 року ( т.1 а.с. 95) .

Представник третьої особи Першої Синельниківської державної нотаріальної контори в судове засідання не зявився. Про час і місце слухання справи повідомлялись належним чином. Про причину неявки суд не повідомили.

Представник третьої особи Шостої дніпропетровської державної нотаріальної контори в судове засідання не зявився. Відповідно до листа від 23.08.20111 року за №1315/01-16 просили розглядати справу без їх представника, та ухвалити рішення на розсуд суду ( т.2 а.с.137).

Представник третьої особи ОСОБА_4 підприємства Дніпропетровське міжміське бюро технічної інвентаризаціїДніпропетровської обласної ради в судове засідання не зявився. Про час і місце слухання справи повідомлялись належним чином. Про причину неявки суд не повідомили.

Суд, заслухавши позивача та представника позивача за основним позовом, представника відповідача, третю особу за основним позовом та відповідачку за зустрічною позовною заявою ОСОБА_3 в попередньому судовому засіданні 14 вересня 2011 року, вивчивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги за основним позовом ОСОБА_1 підлягають задоволенню частково, позовні вимоги за зустрічною позовною заявою ОСОБА_2 підлягають задоволенню з наступних підстав.

В судовому засіданні встановлено, що на підставі рішення виконкому Амур-Нижньодніпровської районної ради депутатів трудящихся від 08 травня 1956 року, № 924 ОСОБА_6 було надано право індивідуального жилого будівництва на земельній ділянці № 98 по вул. Станіславській в пос. Нове Клочко у м. Дніпропетровську площею 494 кв.м., та зобовязав ОСОБА_6 отримати всю документацію на право будівництва будинку (т.1 а.с.209)

Крім того, з ОСОБА_6 виконкомом Амур-Нижньодніпровської районної ради депутатів трудящихся був укладений 18 жовтня 1956 року договір про надання в безстрове користування земельною ділянкою для будівництва індивідуального житлового будинку на право особистої власності та надані акт відводу земельної ділянки від 19.06.1956р. та довідка про землекористування, копії яких я додаю до позову ( т.1 а.с.206-208).

11 грудня 1960 року помер ОСОБА_6 ( т.1 а.с.198). При його житті право власності на домоволодіння не оформлювалось, так як житловий будинок не був прийнятий до експлуатації.

Рішенням виконкому Індустріальної районної Ради народних депутатів від 11 березня 1983 року № 102 був затверджений акт прийомки індивідуального житлового будинку № 134 по вул. Змагання в м. Дніпропетровську (раніше житловий будинок № 98 по вул. Станіславський в м. Дніпропетровську), що складався з 4-х житлових кімнат площею 41, 2 кв.м., належного померлому ОСОБА_6 ( т.1 а.с. 210) .

08 вересня 1959 року ОСОБА_6 зареєстрував шлюб з ОСОБА_8 ( для якої це був другий шлюб) та після укладення шлюбу дружині було присвоєно прізвище ОСОБА_6. Їх шлюб був зареєстрований Амур-Нижньодніпровським районним ЗАГС м. Дніпропетровська, актовий запис № 1109, що підтверджується копією свідоцтва про реєстрацію шлюбу ( т.1 а.с.197). Від шлюбу з ОСОБА_6 07 грудня 1954 року народився ОСОБА_5, що підтверджується свідоцтвом про його народження ( т.1 а.с.197).

ОСОБА_2 (у дівоцтві ОСОБА_8) ОСОБА_9 народилась 05 серпня 1949 року. Її батьками є ОСОБА_17 та ОСОБА_17 (потім ОСОБА_5) ОСОБА_18. Зазначені відомості підтверджуються свідоцтвом про народження ( т.1 а.с. 195). Її батьки перебували у офіційному шлюбі, що був зареєстрований 29 липня 1948 року Н-Дніпровським районним ЗАГС, актовий запис № 461, що підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу ( т.1 а.с.196). 29 січня 1951 року помер ОСОБА_17 ( т.1а.с. 198). ОСОБА_2 змінила своє дівоче прізвище з ОСОБА_17 після укладення 22.02.1969р. шлюбу з ОСОБА_19, що підтверджується копією свідоцтва про укладення шлюб ( т.1 а.с. 195).

Після смерті ОСОБА_6 в цілому домоволодіння № 134 по вул. Змагання в м. Дніпропетровську належало ОСОБА_7 та ОСОБА_5 у рівних частках на підставі свідоцтва про право на спадщину виданого 06.05.1983 року Шостою дніпропетровською державною нотаріальною конторою після смерті ОСОБА_6, що помер 11 грудня 1960 року ( т.1 а.с. 243,241).

26 серпня 1994 року помер ОСОБА_5, що підтверджується свідоцтвом про смерть ( т.1 а.с. 198). Після його смерті відкрилась спадщина, яка складається з Ѕ частки домоволодіння № 134 по вул. Змагання в м. Дніпропетровську.

Після смерті ОСОБА_5 залишилось чотири спадкоємця першої черги, а саме: мати - ОСОБА_7, дружина - ОСОБА_7 (на даний час ОСОБА_12) ОСОБА_15, донька - ОСОБА_7 (на даний час ОСОБА_3) ОСОБА_16, син - ОСОБА_1.

Ніхто з спадкоємців в нотаріальну контору по місту відкриття спадщини у встановлений законом шести місячний строк з заявами про прийняття спадщини, як і про відмову, не звертався та спадщину, що відкрилась після смерті ОСОБА_5, не оформлював.

Державним нотаріусом Першої Синельниківської державної нотаріальної контори Дніпропетровської області Постановою від 25.06.2005 року відмовлено ОСОБА_1 у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом в звязку з пропуском спадкоємцем шестимісячного строку на прийняття спадщини після смерті ОСОБА_5 та в звязку відсутністю документів, які свідчать про прийняття спадщини спадкоємцем ( т.1 а.с. 12).

Але, як встановлено в судовому засіданні ОСОБА_1 фактично прийняв спадщину після смерті батька, що підтверджується доказами по справі: будучи малолітнім ОСОБА_5 після трагічної загибелі батька в 1994 році переїхав проживати до бабусі ОСОБА_7 в домоволодіння №134 по вул. Змагання в м. Дніпропетровську в якому і проживає на даний час. Факт постійного проживання в домоволодінні підтверджується довідкою Середньої загальноосвітньої шкоди №47 від 18.05.2009 року №454, про те, що ОСОБА_20, 23.07.1982 року, який мешкав за адресою вул. Змагання,134, дійсно навчався у КЗО СЗШ №47, в період з 01.09.1994 року по 10.06.1997 р. (т.1 а.с.165), довідкою Голови квартального комітету від 02.12.2008 року ( т.1 а.с.168).

ОСОБА_7 на час смерті сина ОСОБА_5 та протягом шести місяців після його смерті була прописана та проживала в спірному домоволодінні, яке не поділено у натурі та Ѕ частка якого належала померлому ОСОБА_5, тому вона прийняла спадщину у встановленому законом порядку, що підтверджується копією будинкової книги, яка є в матеріалах справи.

Спадкоємці ОСОБА_12, ОСОБА_3, ОСОБА_1 будучи зареєстрованими та безпосередньо перед смертю спадкодавця проживали разом з ним за адресою: АДРЕСА_2, що підтверджується довідкою Синельниківського міського комунального підприємства Житлово-експлуатаційна контора -2від 29.12.2008р.

Донька ОСОБА_5 - ОСОБА_3 , в судовому засіданні не заперечувала що спадкове майно прийняв її брат який після смерті ОСОБА_5, прийняв спадщину шляхом фактичного вступу в управління та володіння спадковим майном та не претендувала на спадкове майно.

31 березня 2004 року померла ОСОБА_7 ( т.1 а.с.230).

Згідно до ст. 549 ЦК УРСР визнається що спадкоємець прийняв спадщину : 1) якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном; 2) якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Зазначені дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини.

Відповідно до ч.2 ст. 553 ЦК УРСР вважається, що відмовився від спадщини також той спадкоємець, який не вчинив жодної з дій, що свідчать про прийняття спадщини ( ст.549 цього Кодексу).

Виходячи із вищевикладеного оскільки спадкове майно після смерті ОСОБА_5 складалося із Ѕ частини спірного домоволодіння та було 4 спадкоємця першої черги ( 1/8 частка на кожного), та той факт, що ОСОБА_3 не претендує на свою частину, а також смерть ОСОБА_12, то суд приходить до висновку що позовні вимоги ОСОБА_1 про встановлення факту прийняття ним спадщини після смерті батька та визнання за ним права власності на 3/8 частини спірного домоволодіння знайшли своє підтвердження в судовому засіданні і підлягають задоволенню. Щодо заявлених вимог щодо поділу житлового будинку, за адресою м. Дніпропетровськ, вул.Змагання, 134 між власниками і виділення ОСОБА_1 в натурі належну йому Ѕ частину домоволодіння, то суд не вбачає законних підстав для задоволення позовних вимог в цій частині.

Відповідно до заповіту від 21 травня 1983 року, посвідченого державним нотаріусом Шостої дніпропетровської державної нотаріальної контори, зареєстрованому в реєстрі за №1-1380 ОСОБА_7 на випадок своєї смерті заповідала належну їй частину жилого будинку з відповідною частиною надвірних будівель, що знаходяться в м. Дніпропетровську , вул. Змагання,134 ОСОБА_2 ( т.1 а.с.235).

Відповідно до спадкової справи №327/04 заведеної Шостою дніпропетровською державною нотаріальною конторою після смерті ОСОБА_7, померлої 31.03.2004 року з заявою про прийнятися спадщини за заповітом в шестимісячний строк звернулася ОСОБА_2 ( т.1 а.с. 224-245).

Відповідно до свідоцтва про право на спадщину за законом, посвідченого державним нотаріусом Шостої дніпропетровської державної нотаріальної контори ОСОБА_21 13 жовтня 2005 року, зареєстрованому в реєстрі за №5-2369 спадкоємцем майна ОСОБА_7 померлої 31 березня 2004 року є її ОСОБА_2, спадкове майно, на яке видане це свідоцтво складається Ѕ частини домоволодіння , що знаходиться в м. Дніпропетровську, вул. Змагання,134 ( т.1 а.с.244) .

В заповіті не вказана конкретна частка домоволодіння, а саме: на час смерті спадкодавиці їй належала Ѕ частка спірного домоволодіння, що була нею отримана після смерті чоловіка ОСОБА_6 та 1/8 частка домоволодіння, що належала їй після смерті сина ОСОБА_5, яку вона при житті юридично не оформила.

Відповідно до цивільного законодавства (ст. 561 ЦК України в редакції 1963 року, ст. 1296, 1298 ЦК України в редакції 2003 року), а також Інструкцій про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, що діяли на час смерті ОСОБА_5 та діють на даний час - видача свідоцтва про право на спадщину спадкоємцям, які прийняли спадщину, ніяким строком не обмежена.

Окрім того, оскільки попереднє судове рішення Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 10.10.2005 року скасоване, а за ОСОБА_1 визнано право власності на 3/8 частку домоволодіння, тому повинна бути скасована попередня державна реєстрація права власності за ОСОБА_1, що була здійснена на підставі рішення Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 10.10.2005 року.

Відповідно до ч.2 ст. 27 Закону України Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обмеженьдержавна реєстрація речових прав скасовується в разі припинення дії договору, укладення іншого договору або винесення судом відповідного рішення, про що вносяться дані до Державного реєстру прав.

Оцінюючи докази в їх сукупності суд приходить до висновку, що позовні ОСОБА_2 знайшли свого підтвердження в судовому засіданні, підтверджуються матеріалами справи та відповідають закону і в звязку з чим підлягають задоволенню.

Відповідно до ст.11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Відповідно до ст. 88 ЦПК України в порядку перерозподілу судових витрат по справі, оскільки ОСОБА_1 при подачі позову не був оплачений судовий збір, позовні вимоги його частково задоволені, то підлягає стягненню із ОСОБА_2 на користь держави судовий збір в розмірі 317 грн. 06 коп., а із ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 судові витрат по справі в розмірі 352 грн. 85 коп.

Керуючись: Постановою Пленуму Верховного Суду України Про практику у справах про спадкування, від 30.05.2008 року №7 ,ст.ст.529,548,549,560 ЦК України в редакції 1963 року, ст. ст. 1261,1268,1270 ЦК України , ст. 3,7, 11,15, 60, 212 -215,256 ЦПК України суд, -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 - задовольнити частково.

Встановити факт прийняття спадщини ОСОБА_1, яка відкрилася після смерті батька ОСОБА_5, померлого 26 серпня 1994 року.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на 3/8 частини домоволодіння за адресою: м. Дніпропетровськ, вул. Змагання,134 в порядку спадкування за законом після смерті батька ОСОБА_5, померлого 26 серпня 1994 року.

В іншій частині позову ОСОБА_1 - відмовити.

Зустрічну позовну заяву ОСОБА_2 задовольнити.

Визнати за ОСОБА_2 право власності на 1/8 частку домоволодіння №134 по вул. Змагання в м. Дніпропетровську після смерті ОСОБА_7, померлої 31.03.2004 року в порядку спадкування за заповітом.

Скасувати запис в державному реєстрі прав власності нерухомого майна про право ОСОБА_1 на Ѕ частку домоволодіння №134 по вул. Змагання в м. Дніпропетровську, що був здійснений на підставі рішення Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 10 жовтня 2005 року ( номер витягу:10207157від 27.03.2006 р., реєстровий номер: 11577059).

Стягнути із ОСОБА_2 на користь держави судовий збір в розмірі 317 грн. 06 коп.

Стягнути із ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 судові витрат по справі в розмірі 352 грн. 85 коп.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку через суд першої інстанції шляхом подачі протягом десяти днів з дня проголошення рішення апеляційної скарги.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя Л.П. Слюсар