У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К А Р А Ї Н И

25.07.2011 року м. Чернігів

Деснянський районний суд міста Чернігова у складі:

головуючого судді Коверзнева В.О.,

при секретарі Лєсковій О.В.,

з участю: представника заявника ОСОБА_1, субєкта оскарження головного державного виконавця Петренка С.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за скаргою публічного акціонерного товариства «Всеукраїнський ОСОБА_2»на дії головного державного виконавця підрозділу примусового виконання рішень відділу державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Чернігівській області ОСОБА_3,

заінтересована особа приватне підприємство «Експертна фірма «Експерт-Плюс»,

в с т а н о в и в:

29.06.2011 року публічне акціонерне товариство «Всеукраїнський ОСОБА_2»(далі по тексту заявник) звернулося до суду зі скаргою на дії головного державного виконавця підрозділу примусового виконання рішень відділу державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Чернігівській області ОСОБА_3 (далі по тексту субєкт оскарження) з приводу проведення оцінки нерухомого майна при виконанні виконавчого листа Деснянського районного суду міста Чернігова № 2-630/10.

Посилаючись на те, що складений заінтересованою особою 09.06.2011 року Звіт про оцінку майна нежилого приміщення магазину загальною площею 389.1 м2, розташованого за адресою: м. Чернігів, вул. Рокосовського, буд. 37, не відповідає вимогам діючого законодавства, а визначена субєктом оціночної діяльності оцінка майна являється значно заниженою, просив даний звіт скасувати.

У судовому засіданні представник заявника скаргу підтримав і наполягав на її задоволенні.

Субєкт оскарження скаргу не визнав. Він пояснив, що не являється фахівцем у галузі оцінки майна і майнових прав, а тому для визначення дійсної вартості обєкта нерухомості, на який судом звернуто стягнення, призначив оцінювача, яка має сертифікат на право здійснення відповідної діяльності, виданий Фондом державного майна України. Субєкт оскарження вважає, що під час здійснення оцінки майна ним повністю дотримано вимоги Закону України «Про виконавче провадження», у звязку з чим у задоволенні скарги просив відмовити.

Представник заінтересованої особи не зявився, при цьому надіслав заяву про розгляд скарги за його відсутності.

Судом встановлені такі факти і відповідні їм правовідносини.

Рішенням Деснянського районного суду міста Чернігова від 27.09.2010 року в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором № 08/2402 від 13.07.2007 року в розмірі 4485078 грн 45 коп. звернуто стягнення на предмет іпотеки нежиле приміщення магазину загальною площею 389.1 м2, розташоване за адресою: м. Чернігів, вул. Рокосовського, буд. 37, що належить ОСОБА_4. На підставі рішення 03.12.2010 року судом видано виконавчий лист за № 2-630/10, що предявлений заявником до примусового виконання. Виконання рішення суду здійснює субєкт оскарження, який 25.03.2011 року виніс постанову про призначення оцінювачем ОСОБА_5, яка має сертифікат, виданий Фондом державного майна Україна від 14.12.2010 року № 11196/10.

Як убачається із Звіту про оцінку майна його ринкова вартість складає 2275129 грн 96 коп.

У звязку із запереченням боржника ОСОБА_4 визначеної оцінювачем вартості предмета іпотеки 05.05.2011 року субєкт оскарження призначив рецензування Звіту про оцінку майна, проведення якого доручив ОСОБА_6, який має кваліфікаційне свідоцтво оцінювача МФ № 4896 від 03.03.2007 року, видане Фондом державного майна України, та сертифікат субєкта оціночної діяльності № 9620/10, виданий 27.05.2010 року Фондом державного майна України. Згідно висновку рецензента, Звіт не повною мірою відповідає вимогам нормативно-правових актів з оцінки майна і має значні недоліки, що вплинули на достовірність оцінки, але може використовуватися з метою, визначеному в Звіті, після їх виправлення.

Після усунення оцінювачем ОСОБА_5 частини недоліків виявлених під час рецензування Звіту про оцінку майна, дійсна вартість предмета іпотеки зменшилася до 1482548 грн 82 коп.

За цією ціною субєкт оскарження й здійснює реалізацію предмета іпотеки, з чим категорично не погоджується заявник, вважаючи кінцеву ціну предмета іпотеки значно заниженою і такою, що не відповідає його дійсній ринковій вартості.

Умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню у разі їх невиконання у добровільному порядку визначаються Законом України "Про виконавче провадження" від 21.04.1999 року № 606-ХІV (далі по тексту Закон).

Відповідно до частини 4 статті 58 цього Закону у разі заперечення однією із сторін проти результатів оцінки, проведеної субєктом оціночної діяльності субєктом господарювання, державний виконавець призначає рецензування звіту про оцінку майна. Витрати, повязані з рецензуванням звіту, несе сторона, яка заперечує проти результатів оцінки. У разі незгоди з оцінкою, визначеною за результатами рецензування, сторони мають право оскаржити її в судовому порядку в десятиденний строк з дня отримання відповідного повідомлення.

Згідно абз. 4 статті 13 Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність», якщо письмовим запитом про необхідність проведення рецензування звіту про оцінку майна (акта оцінки майна) встановлюється вимога щодо надання висновку про вартість майна, така вимога задовольняється шляхом проведення оцінки майна. У цьому випадку рецензент здійснює або забезпечує здійснення оцінки майна в порядку, встановленому нормативно-правовими актами з оцінки майна.

Системний аналіз зазначених вище положень законів дає суду підстави для висновку, що у разі заперечення однією із сторін результатів оцінки, проведеної субєктом оціночної діяльності субєктом господарювання, державний виконавець зобовязаний призначити рецензування звіту про оцінку майна із наданням висновку про оцінку майна. Саме такий висновок рецензента може бути оскаржений в судовому порядку, у разі незгоди з ним однією із сторін або обома сторонами виконавчого провадження, оскільки оскарження первісних результатів оцінки статтею 58 Закону не передбачено.

Втім, субєкт оскарження у повному обсязі приписи частини 4 статті 58 Закону не виконав і призначив рецензування звіту про оцінку майна без надання висновку про вартість предмета іпотеки.

В силу положень частини 2 статті 383 ЦПК України у разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобовязує державного виконавця або іншу посадову особу державної виконавчої служби задовольнити вимогу заявника та усунути порушення або іншим шляхом поновлює його права чи свободи.

Враховуючи те, що в судовому засіданні знайшло підтвердження порушення субєктом оскарження порядку здійснення оцінки майна, визначеного частиною 4 статті 58 Закону і те, що запропонований заявником спосіб захисту його прав не ґрунтується на вимогах Закону, суд вважає необхідним визначити інший спосіб захисту порушених прав заявника шляхом зобовязання субєкта оскарження повторно призначити рецензування Звіту про оцінку майна з наданням висновку про його вартість.

Керуючись статтями 208 210, 293, 383 387 ЦПК України, суд

у х в а л и в:

скаргу публічного акціонерного товариства «Всеукраїнський ОСОБА_2»задовольнити частково.

Зобовязати головного державного виконавця підрозділу примусового виконання рішень відділу державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Чернігівській області ОСОБА_3 призначити повторне рецензування Звіту про оцінку майна нежилого приміщення магазину загальною площею 389.1 м2, розташованого за адресою: м. Чернігів, вул. Рокосовського, буд. 37, що належить ОСОБА_4, з наданням висновку про його вартість.

У задоволенні решти вимог відмовити.

Ухвала суду може бути оскаржена до Апеляційного суду Чернігівської області протягом 5 днів з дня її проголошення, в порядку передбаченому статтею 294 ЦПК України.

Головуючий: