Справа № 22-ц-4622/11 Головуючий у 1 інстанції: Павлів В. Р.
Категорія - 44 Доповідач в 2-й інстанції: ОСОБА_1 Н. М.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 грудня 2011 року колегія суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду Львівської області в складі: головуючого-судді Курій Н.М.,

суддів: Мусіної Т.Г., Шумської Н.Л.,

за секретаря Гордій У.М.

розглядаючи у відкритому судовому засіданні в місті Львові цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Миколаївського районного суду Львівської області від 17 червня 2011 року у справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про усунення перешкод у користуванні житлом,

в с т а н о в и л а :

Рішенням Миколаївського районного суду Львівської області від 17 червня 2011 року позов ОСОБА_3 до ОСОБА_2 задоволено.

Зобовязано ОСОБА_2 не чинити ОСОБА_3 перешкод у користуванні квартирою № 4 на вул. Мазепи, 21-а в м. Миколаєві Львівської області.

Не погодившись з рішенням суду, ОСОБА_2 оскаржила його в апеляційному порядку.

В апеляційній скарзі апелянт посилається на те, що рішення суду є незаконним та необґрунтованим, оскільки судом першої інстанції при ухваленні рішення не доведено обставини, що мають значення для справи, висновки суду не відповідають дійсним обставинам справи.

Апелянт зазначає, що суд не прийняв до уваги недоведеність позивачем факту створення йому перешкод у користуванні спільною квартирою. ОСОБА_2 в апеляційній скарзі стверджує, що суд прийшов до неправильного висновку про те, що вона відмовлялася надати відповідачу ключі від вхідних дверей.

Відповідач просить рішення Миколаївського районного суду Львівської області від 17 червня 2011 року скасувати та прийняти нове про відмову у задоволенні позовних вимог ОСОБА_3.

Сторони в судове засідання не зявились, хоча належним чином були повідомлені про день та час судового засідання (що підтверджується повідомленнями про вручення повісток про розгляд справи на 15.12.11р. а.с. 107,108), про причини неявки суд не повідомили та з клопотанням про відкладення розгляду справи не звертались, тому розгляд справи відповідно до ч. 2 ст. 305 ЦПК України здійснюється колегією суддів за відсутності осіб, які беруть участь у справі та без здійснення фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України.

Заслухавши доповідь судді апеляційної інстанції, дослідивши матеріали цивільної справи, перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу слід відхилити з наступних підстав.

Відповідно до ст. 212 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Відповідно до ч. 1 ст. 303 ЦПК України, під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Відповідно до ст. 308 ЦПК України, апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права. Не може бути скасоване правильне по суті і справедливе рішення суду з одних лише формальних міркувань.

Суд першої інстанції встановив, що ОСОБА_3, ОСОБА_2, ОСОБА_4 та ОСОБА_5 є співвласниками квартири №4 в будинку №21а на вул. Мазепи в м. Миколаєві Львівської області, що підтверджується копією свідоцтва про право власності від 29.11.1996р. (а.с.14).

Як убачається з рішення Миколаївського районного суду Львівської області від 01 вересня 2010 року шлюб між ОСОБА_3 та ОСОБА_2 було розірвано (а.с. 19).

Матеріалами справи встановлено, що позивач є співвласником спірного житла, право його частки в квартирі не припинялося, а питання щодо розподілу житла ніким не вирішувалося.

Відповідно до ч. 1 ст. 15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Статтею 16 Цивільного кодексу України передбачено, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу, а частина друга цієї статті визначає способи захисту цивільних прав та інтересів, якими можуть бути: визнання права; визнання правочину недійсним; припинення дії, яка порушує право; відновлення становища, яке існувало до порушення; примусове виконання обов'язку в натурі; зміна правовідношення; припинення правовідношення; відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди; відшкодування моральної (немайнової) шкоди; визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб.

Суд також може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом.

Стаття 319 Цивільного кодексу України визначає, що власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

Відповідно до ч 2 та 3 цієї статті, власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. При здійсненні своїх прав та виконанні обов'язків власник зобов'язаний додержуватися моральних засад суспільства. Усім власникам забезпечуються рівні умови здійснення своїх прав.

Частиною 4 ст.9 Житлового кодексу Української РСР визначено, що ніхто не може бути виселений із займаного жилого приміщення або обмежений у праві користування жилим приміщенням інакше як з підстав і в порядку, передбачених законом.

Відповідно до ч.3 ст.10, ч.1 ст.60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

З огляду на зазначені вище норми та обставини справи, встановлені судом першої інстанції, Миколаївський районний суд повно та обєктивно дослідивши всі зібрані та допустимі докази, правильно дійшов висновку про задоволення позову ОСОБА_3, та зобовязав відповідачку ОСОБА_2 не чинити позивачу перешкод у користуванні квартирою №4 по вул. Мазепи, 21-а в м. Миколаєві, що належить йому на праві спільної часткової власності.

Доводи апеляційної скарги про те, що відповідачка не чинить перешкод у користування квартирою позивачу аналогічні запереченням на позов, такі досліджувалися судом першої інстанції та їм дана оцінка в оскаржуваному рішенні.

За таких обставин, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дав належну оцінку всім обставинам і доказам по справі в їх сукупності та ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, тому доходить висновку, що підстави для його скасування відсутні й апеляційну скаргу на оскаржуване рішення слід залишити без задоволення.

Керуючись ст. 303, п.1 ч.1 ст. 307, ст. 308, п.1 ч.1 ст. 314, ст. 315 ЦПК України, колегія суддів

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити.

Рішення Миколаївського районного суду Львівської області від 17 червня 2011 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ шляхом подачі касаційної скарги протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили ухвалою апеляційного суду.

Головуючий: /підпис/

Судді: /підписи/

З оригіналом згідно:

Суддя апеляційного суду Львівської області Курій Н.М.