АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Категорія - 42 ( 1У ) ОСОБА_1
Доповідач Барильська А.П.
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 жовтня 2011 року колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді: Барильської А.П.

суддів: Карнаух В.В., Зубакової В.П.,

при секретарі: Бондаренко І.В.

за участю: представника позивача ОСОБА_2 ОСОБА_3, відповідача ОСОБА_4, та її представника ОСОБА_5,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кривому Розі апеляційну скаргу ОСОБА_4 на рішення Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу від 28 квітня 2011року року по справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_4 , відділу громадянства, імміграції та реєстрації фізичних осіб при Дзержинському РВ Криворізького МУ УМВС України у Дніпропетровській області про виселення з квартири та позбавлення прописки в житловому приміщенні, -

В С Т А Н О В И Л А:

В грудні 2010 року ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_4 про виселення з квартири та позбавлення прописки в житловому приміщенні, який в подальшому уточнив.

В обґрунтування позовних вимог зазначив, що з 07.09.2002 року по 17.11.2009 року перебував з відповідачем у зареєстрованому шлюбі. Під час спільного проживання на підставі рішення Виконкому Криворізької міської ради від 18.06.2003 року № 288, виконкомом Дзержинської районної у місті ради 25 червня 2003 року видано ордер на двокімнатну квартиру 110 будинку 6 на пл. Домнобудівників у м. Кривому Розі. Після розірвання шлюбу відповідач стала чинити позивачу перешкоди у користуванні квартирою, вставила замок в більшу кімнату, погрожувала позивачу побиттям. У звязку з тим? що відповідач систематично порушує правила співжиття, робить неможливим проживання позивача в квартирі, позивач, на підставі ст. 116 ЖК України, просить суд: виселити ОСОБА_4 із квартири АДРЕСА_1 без надання іншого житлового приміщення та зобовязати відділ громадянства, імміграції та реєстрації фізичних осіб при Дзержинському РВ Криворізького МУ УМВС України у Дніпропетровській області зняти з реєстраційного обліку ОСОБА_4 за зазначеною адресою, стягнути судові витрати.

Рішенням Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу від 28 квітня 2011року позов ОСОБА_2 до ОСОБА_4, відділу громадянства, імміграції та реєстрації фізичних осіб при Дзержинському РВ Криворізького МУ УМВС України у Дніпропетровській області про виселення з квартири та позбавлення прописки в житловому приміщенні, задоволено.

Додатковим рішенням Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу від 25 червня 2011року стягнуто з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_2 витрати на інформаційно технічне забезпечення розгляду справи в сумі 37 грн. та судовий збір 8,50 грн.

В апеляційній скарзі ОСОБА_4, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, ставить питання про скасування рішення суду першої інстанції та ухвалення нового рішення про відмову в задоволенні позову.

Зокрема: вважає, що судом першої інстанції не взято до уваги, що відділ громадянства, імміграції та реєстрації фізичних осіб при Дзержинському РВ Криворізького МУ УМВС України у Дніпропетровській області не є окремою юридичною особою, а відноситься до Криворізького міського управління головного управління МВС та не може бути належним відповідачем по справі.

Судом порушено норми процесуального права, оскільки суд не повідомив її належним чином про час та розгляд справи, тому відповідач не мала можливості подати зустрічний позов.

Висновки суду щодо порушення правил співжиття нічим не підтверджені та ґрунтуються на припущеннях, у звязку із чим висновки суду не відповідають фактичним обставина справи. Натомість, відповідач неодноразово зверталась до органів внутрішніх справ з приводу побиття її колишнім чоловіком.

В запереченнях на апеляційну скаргу представник позивача ОСОБА_3 просить рішення суду, як законне та обґрунтоване, на її думку, залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах заявлених вимог та доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено та сторонами не оспорюється, що на підставі ордеру на житлове приміщення № 121 від 25.06.2003 року, виданого виконавчим комітетом Дзержинської районної ради м. Кривого Рогу, згідно рішення Виконкому Криворізької міської ради від 18.06.2003 року, позивач отримав право на зайняття житлового приміщення квартири № 110 в буд. 6 на пл. Домнобудівельників м. Кривого Рогу.

У спірній квартирі зареєстровані сторони по справі, які з 17 листопада 2002 року по 17 листопада 2009 року перебували у зареєстрованому шлюбі.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з доведеності факту систематичного порушення відповідачем правил співжиття, що робить неможливим для проживання з нею в одній квартирі її колишнього чоловіка позивача по справі.

Однак, колегія суддів не може погодитись з зазначеним висновком суду, з огляду на наступне.

Відповідно до ст.116 ЖК УСРС якщо наймач, члени його сім'ї або інші особи, які проживають разом з ним, систематично руйнують чи псують жиле приміщення, або використовують його не за призначенням, або систематичним порушенням правил соціалістичного співжиття роблять неможливим для інших проживання з ними в одній квартирі чи в одному будинку, а заходи запобігання і громадського впливу виявились безрезультатними, виселення винних на вимогу наймодавця або інших заінтересованих осіб провадиться без надання іншого жилого приміщення.

Згідно п.17 Постанови Пленуму Верховного Суду України №2 від 12.04.1985 року, з подальшими змінами та доповненнями, « Про деякі питання, що виникли в практиці застосування судами Житлового кодексу України», при вирішенні справ про виселення на підставі ст.116 ЖК осіб, які систематично порушують правила співжиття і роблять неможливим для інших проживання ж ними в одній квартирі або будинку, слід виходили з того, що при триваючій антигромадській поведінці виселення винного може статися і при повторному порушенні, якщо раніше вжиті заходи попередження або громадського впливу не дали позитивних результатів. Маються на увазі, зокрема, заходи попередження, що застосовуються судами, прокурорами, органами внутрішніх справ, адміністративними комісіями виконкомів, а також заходи громадського впливу, вжиті на зборах жильців будинку чи членів ЖБК, трудових колективів, товариськими судами й іншими громадськими організаціями за місцем роботи або проживання відповідача (незалежно від прямих вказівок з приводу можливого виселення).

Відповідно до ч.1 ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Згідно ч.3 ст. 10 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Позивачем не надано суду належних та допустимих доказів на підтвердження систематичного порушення відповідачем правил співжиття та поведінки, яка робить неможливе для позивача проживання ж відповідачем в одній квартирі.

В матеріалах справи відсутні відомості щодо застосування до відповідача заходів попередження або громадського впливу, зокрема: постанови щодо притягнення ОСОБА_4 до адміністративної відповідальності, рішення громадських організацій у звязку з триваючою антигромадською поведінкою відповідача. Натомість, як вбачається із матеріалів справи, між сторонами склалися неприязні стосунки, внаслідок чого виникають сварки.

У звязку з чим, доводи апеляційної скарги заслуговують на увагу.

За таких обставин, колегія суддів вважає, що рішення суду не відповідає вимогам матеріального та процесуального права, висновки суду не відповідають обставинам по справі, у звязку з чим апеляційна скарга підлягає задоволенню, рішення суду скасуванню з ухваленням нового рішення згідно вимог п.п.3,4 ч.1 ст. 309 ЦПК України про відмову в задоволенні позову за недоведеністю позовних вимог.

Керуючись ст.ст. 303, 307, п.п.3,4 ч.1 ст. 309 ст.ст.313, 314, 316 ЦПК України, колегія суддів, -

В И Р І Ш И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_4 задовольнити .

Рішення Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу від 28 квітня 2011року року та додаткове рішення суду від 25 червня 201 року скасувати та ухвалити нове рішення.

В задоволенні позову ОСОБА_2 до ОСОБА_4 , відділу громадянства, імміграції та реєстрації фізичних осіб при Дзержинському РВ Криворізького МУ УМВС України у Дніпропетровській області про виселення з квартири та позбавлення прописки в житловому приміщенні відмовити.

Рішення набирає законної сили з моменту його проголошення, але може бути оскаржено у касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання ним законної сили.

Головуючий: А.П. Барильська

Судді: В.В. Карнаух

ОСОБА_6