Справа № 22-ц-3076/11 Головуючий у І інстанції Маценко Н.П.
Провадження № 22-ц/1090/1175/12 Доповідач у 2 інстанції ОСОБА_1
Категорія 26 28.04.2011
УХВАЛА

Іменем України

28 квітня 2011 року колегія суддів судової палати в цивільних справах Апеляційного суду Київської області у складі:

головуючого : Поліщука М.А.

суддів : Голуб С.А., Малорода О.І.

при секретарі: Ходаковській А.Б.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Києві цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Броварського міськрайонного суду Київської області від 3 лютого 2011 року за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про стягнення боргу за договором позики та за зустрічним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про визнання недійсним договору позики,

встановила:

В грудні 2010 року позивач пред'явив в суді названий позов посилаючись на те, що 24.11.2010 року відповідач ОСОБА_2 взяв у нього в борг 80 000 гривень, написавши про це розписку. ОСОБА_2 зобов'язувався повернути йому вказаний борг до 07.12.2010 року однак у зазначений у розписці строк борг не повернув.

Позивач просив стягнути з відповідача в судовому порядку на свою користь борг за договором позики в сумі 80 000 гривень .

Відповідач ОСОБА_2 пред»явив в суді зустрічний позов, в якому просив суд визнати недійсним договір позики, посилаючись на його безгрошовість.

Рішенням Броварського міськрайонного суду Київської області від З лютого 2011 року позов ОСОБА_3 задоволено, в задоволенні зустрічного позову відмовлено.

Не погоджуючись з рішенням суду відповідач подав апеляційну скаргу в якій просить рішення суду скасувати і ухвалити нове рішення, яким відмовити у задоволенні позову ОСОБА_3 та задовольнити зустрічний позов.

Судова колегія, заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення сторін, дослідивши письмові матеріали справи в межах доводів апеляційної скарги вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що 24.11.2010 року між сторонами був укладений договір позики в простій письмовій формі. Відповідно до умов договору відповідач отримав від позивача 80000 грн. в борг і зобов»язувався повернути гроші в строк до 07.12.2010 року.

Задовольняючи основний позов і відмовляючи у задоволенні зустрічного, суд першої інстанції виходив з того, що факт передачі грошей підтверджується власноручно написаною розпискою відповідача. Посилання відповідача на те, що існувала трьохстороння угода між ним, позивачем та ОСОБА_4, відповідно до якої ОСОБА_5 був винен ОСОБА_3 55000 грн., а відповідач поручився за те, що він ці кошти поверне і на підтвердження своєї поруки написав боргову розписку, суд не прийняв до уваги при ухваленні рішення, оскільки ці доводи не підтверджуються належними і допустимими доказами.

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду виходячи із наступного.

Відповідно до ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов»язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості.

Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

Відповідно до ст. 1047 ЦК України договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, а у випадках, коли позикодавцем є юридична особа, - незалежно від суми.

На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей.

На підтвердження укладання договору позики позивач надав суду розписку, написану і підписану відповідачем .

Оскільки відповідач не виконав взяті на себе за договором зобов»язання і не повернув позику, кошти в сумі 80000 грн. обґрунтовано стягнуті судом з відповідача на користь позивача.

Доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують, а тому судова колегія не вбачає підстав для скасування законного і обґрунтованого рішення суду.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 308 ЦПК України, колегія суддів,

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити.

Рішення Броварського міськрайонного суду Київської області від 3 лютого 2011 року залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення і може бути оскаржена до касаційної інстанції протягом двадцяти днів.

Головуючий Судді :