АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 22-ц/490/2810/11 Справа № 22ц-9965/11 Головуючий у 1 й інстанції - ОСОБА_1 Доповідач - Петешенкова М.Ю.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 жовтня 2011 року м. Дніпропетровськ

20 жовтня 2011 року колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Дніпропетровської області в складі :

головуючого - Петешенкової М.Ю.,

суддів: - ОСОБА_2, ОСОБА_3,

при секретарі: - ОСОБА_4,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпропетровську апеляційну скаргу

ОСОБА_5 на рішення Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 22 липня 2011 року по справі за позовом Приватного акціонерного товариства «Українська пожежно-страхова компанія» до ОСОБА_5 про стягнення в порядку регресу суми сплаченого страхового відшкодування та за зустрічним позовом ОСОБА_5 до Приватного акціонерного товариства «Українська пожежно-страхова компанія», третя особа ОСОБА_6 про визнання недійсним договору та стягнення суми,-

ВСТАНОВИЛА:

У квітні 2010 року ПАТ «Українська пожежно-страхова компанія»звернулося до суду з позовом до ОСОБА_5 про стягнення в порядку регресу суми сплаченого страхового відшкодування, посилаючись на те, що 2 липня 2007 року в результаті дорожньо-траснпортної пригоди, що відбулася на вулиці Героїв Сталінграду в м. Дніпропетровську була заподіяна шкода автомобілю НОМЕР_1, що належить на праві власності ОСОБА_7

Шкода була заподіяна відповідачем ОСОБА_5 у зв'язку з порушенням ним Правил дорожнього руху. Згідно висновку автотоварознавчого дослідження вартість завданої шкоди автомобілю складає 6193, 24 грн.

Належний ОСОБА_7 вищезазначений автомобіль відповідно до договору страхування наземних транспортних засобів (автокаско) № №87 від 3 березня 2008 року був застрахований позивачем. Згідно умов страхування, страхова компанія здійснила виплату страхового відшкодування страхувальнику в розмірі 5444,24 грн.

7 липня 2008 року відповідачем було подано заяву про добровільне відшкодування в порядку регресу, на підставі чого між сторонами укладено договір про відстрочення відшкодування збитків, за умовами якого ОСОБА_5 сплатив 1000 грн.

Враховуючи викладене, позивач просив стягнути з відповідача в порядку регресу 4666,46 грн. та судові витрати по справі.

Не погодившись з позовом, ОСОБА_5 звернувся із зустрічним позовом до ПАТ «Українська пожежно-страхова компанія», посилаючись на те, що 2 липня 2007 року дійсно відбулася дорожньо-транспортна пригода за його участю та третьої особи ОСОБА_6 Відносно нього було складено протокол, але до адміністративної відповідальності його притягнуто не було.

7 липня 2008 року між ним та ПАТ «Українська пожежно-страхова компанія» було укладено договір про розстрочення відшкодування збитків, за умовами якого він повинен відшкодувати збитки в розмірі 5444,24 грн.

ОСОБА_5 вважає, що вказаний договір є незаконним, оскільки його вина відсутня і він не повинен відшкодовувати шкоду, заподіяну не з його вини, такми чином договір є недійсним.

На підставі викладеного просив суд визнати вищезазначений договір недійсним та стягнути з ПАТ «Українська пожежно-страхова компанія» на його користь 1000 грн.

Рішенням Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 22 липня 2011 року позовні вимоги ПАТ «Українська пожежно-страхова компанія» задоволено частково. Стягнено з ОСОБА_5 на користь ПАТ «Українська пожежно-страхова компанія» в порядку регресу суму сплаченого страхового відшкодування в сумі 4444,24 грн., а також судові витрати по справі, що складаються з судового збору в розмірі 51,00 грн. та витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи в розмірі 120,00 грн., а всього 4615, 24 грн. В іншій частині позовних вимог ПАТ «Українська пожежно-страхова компанія», а також в задоволенні зустрічних позовних вимог ОСОБА_5 відмовлено / а.с. а.с. 76-78 /.

В апеляційній скарзі ОСОБА_5 просить скасувати рішення та ухвалити нове рішення суду, яким відмовити в задоволенні позовних вимог ПАТ «Українська пожежно-страхова компанія», та задольнити зустрічні позовні вимоги, посилаючись на те, що рішення ухвалене з порушенням норм матеріального та процесуального права / а.с. а.с. 81-83 /.

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги та заявлених вимог, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційну скаргу необхідно відхилити, а рішення суду залишити без змін з наступних підстав.

Вирішуючи даний спір, який виник між сторонами, суд першої інстанції в достатньо повному обсязі зясував права та обовязки сторін, обставини справи, перевірив доводи сторін та дав їм належну правову оцінку, постановив рішення, яке відповідає вимогам закону.

Висновки суду достатньо обґрунтовані і підтверджені наявними в матеріалах справи письмовими доказами, поясненнями свідків та самих сторін.

Як встановлено матеріалами справи, що 2 липня 2007 року ОСОБА_5, керуючи автомобілем НОМЕР_2 по вул. Г.Сталінграду м. Дніпропетровську, не вибрав безпечну дистанцію руху, допустив зіткнення з автомобілем НОМЕР_3 під керуванням водія ОСОБА_6, внаслідок чого автомобілі отримали механічні пошкодження.

Відповідно до постанови Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 3 жовтня 2007 року, провадження по адміністративній справі про притягнення ОСОБА_5 до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП було закрито у зв'язку закінченням строків.

В результаті дорожньо-транспортної пригоди автомобілю марки «Hyundai Gets» д/н АЕ628 9ВС спричинені механічні пошкодження, у зв'язку з чим згідно висновку спеціаліста автотоворознавця № 519 від 25 липня 2007 року вартість матеріального збитку складає 6193,24 грн.

Відповідно до договору страхування №87 наземних транспортних засобів від 26 жовтня 2006 року автомобіль НОМЕР_4 застраховано позивачем. Випадок ДТП було визнано страховим, і відповідно до умов вищевказаного договору власнику пошкодженого автомобіля НОМЕР_5 позивачем виплачено суму страхового відшкодування в розмірі 5444,24 грн., що підтверджується видатковим касовим ордером №419 від 28 вересня 2007 року. У добровільному порядку відповідачем відшкодовано 1000 грн. відповідно до договору про розстрочення відшкодування збитків №12 від 7 липня 2008 року, укладеного між сторонами, що визнається сторонами та не підлягає доказуванню відповідно до вимог ст. 61 ЦПК України.

При вище зазначених обставинах справи, суд першої інстанції дійшов до правильного висновку про задоволення позовних вимог ПАТ «Українська пожежно-страхова компанія» та про відмову в в задоволенні позовних вимог ОСОБА_5

Приведені в апеляційній скарзі доводи ОСОБА_5 щодо відсутності його вини у зазначеній дорожньо-транспортній пригоди не можуть бути прийняти до уваги, оскільки спростовуються постановою Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 03 жовтня 2007 року, яка не звільняє від обовязку відшкодувати заподіяну ним шкоду.

Інші доводи апеляційної скарги зводяться до переоцінки доказів і не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального чи процесуального права, які призвели або могли призвести до неправильного вирішення справи.

Керуючись ст.ст.303,307,308 ЦПК України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_5 відхилити.

Рішення Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 22 липня 2011 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, але може бути оскаржена в касаційному порядку протягом двадцяти днів з цього часу.

Судді :