АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 22-ц/490/4592/11 Справа № 22ц-8074/11 Головуючий у 1 й інстанції - ОСОБА_1 Доповідач - Демченко Е.Л.
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 серпня 2011 року колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Дніпропетровської області в складі:

головуючого - судді Демченко Е.Л.

суддів - Волошина М.П., Варенко О.П.

при секретарі - Качур Л.В.

розглянувши в відкритому судовому засіданні в м.Дніпропетровську апеляційну скаргу ОСОБА_2 на рішення Апостолівського районного суду Дніпропетровської області від 30 листопада 2010 року по справі за позовом прокурора Апостолівського району Дніпропетровської області в інтересах держави в особі Апостолівської районної державної адміністрації Дніпропетровської області до ОСОБА_2 про повернення самовільно зайнятої земельної ділянки та відшкодування шкоди, -

в с т а н о в и л а:

У листопаді 2009 року прокурор Апостолівського району Дніпропетровської області в інтересах держави в особі Апостолівської районної державної адміністрації Дніпропетровської області звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 про повернення самовільно зайнятої земельної ділянки та відшкодування шкоди, мотивуючи тим, що в ході перевірки додержання вимог земельного законодавства було встановлено порушення відповідачем ОСОБА_2 земельного законодавства, а саме, використання ним самовільно зайнятої земельної ділянки площею 1,8091 га, розташованої на території Вільненської сільської ради Апостолівського району Дніпропетровської області, за межами населеного пункту, шляхом розміщення тимчасових споруд, зроблених із металевих прутків та натягнутими поліетиленовою плівкою, а також засаджена овочами.

Посилаючись на те, що відповідач самовільно зайняв земельну ділянку, просить стягнути з ОСОБА_2 на користь Апостолівської районної державної адміністрації Дніпропетровської області розмір шкоди, заподіяної внаслідок самовільного зайняття земельної ділянки у розмірі 4.155 грн.43 коп. Зобовязати відповідача повернути самовільно зайняту земельну ділянку площею 1.8091 га, яка розташована на території Вільненської сільської ради Апостолівського району, за межами населеного пункту, державі в особі Апостолівської районної державної адміністрації Дніпропетровської області, а також знести самовільно розміщені тимчасові споруди, зроблені із металевих прутків та натягнутими поліетиленовою плівкою, за свій рахунок привести земельну ділянку площею 1,8091 га у придатний для використання стан.

Рішенням Апостолівського районного суду Дніпропетровської області від 30 листопада 2010 року позовні вимоги прокурора Апостолівського району Дніпропетровської області задоволено в повному обсязі.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 просить рішення Апостолівського районного суду скасувати та ухвалити нове рішення, яким відмовити в задоволенні позову, посилаючись на недоведеність обставин, що мають значення для справи.

Розглянувши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги та заявлених вимог, колегія суддів находить, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Згідно акту перевірки дотримання вимог земельного законодавства, укладеного 02 вересня 2009 року державним інспектором Південного регіонального відділу здійснення державного контролю за використанням та охороною земель Держземінспекції у Дніпропетровській області за участю землевпорядника Вільненської сільської ради та спеціаліста відділу Держкомзему у Апостолівському районі Дніпропетровської області у присутності відповідача встановлено, що земельна ділянка площею 1,8091 га на території Вільненської сільської ради, за межами населеного пункту, використовується ОСОБА_2 без оформлених нормативних документів на право використання земельної ділянки, її реєстрації та встановлення меж в натурі, що є порушенням ст.ст.124,125 ЗК України. На день перевірки у відповідача були відсутні нормативні документи на право використання земельною ділянкою.

Відповідно до ст.212 ЗК України самовільно зайняті земельні ділянки підлягають поверненню власникам землі або землекористувачам без відшкодування затрат, понесених за час незаконного користування ними; повернення самовільно зайнятих земельних ділянок проводиться за рішенням суду.

Поняття самовільного зайняття земельних ділянок визначено у ст.1 Закону України „Про державний контроль за використанням та охороною земель як будь-які дії особи, які свідчать про фактичне використання не наданої їй земельної ділянки до встановлення її меж у натурі (на місцевості), до одержання документа, що посвідчує право на неї, та до його державної реєстрації.

Вказана норма кореспондується зі ст.125 ЗК України, яка передбачає виникнення права на земельну ділянку після одержання її власником або користувачем документа, що посвідчує право власності чи право постійного користування земельною ділянкою, або укладення договору оренди та їх державної реєстрації, а також забороняє приступити до використання земельної ділянки до встановлення її меж у натурі (на місцевості), одержання документа, що посвідчує право на неї, та державної реєстрації.

Зважаючи на те, що відповідачем не надано передбачені вказаною нормою документи, які підтверджують його право користування спірною земельною ділянкою, суд першої інстанції дійшов вірного висновку про самовільне зайняття ним цієї ділянки.

На підставі наведеного, колегія суддів вважає, що вимоги прокурора Апостолівського району Дніпропетровської області до ОСОБА_2 щодо зобовязання відповідача повернути самовільно зайняту земельну ділянку площею 1,8091 га, яка розташована на території Вільненської сільської ради Апостолівського району Дніпропетровської області, за межами населеного пункту, державі в особі Апостолівської районної державної адміністрації Дніпропетровської області та зобовязання його знести самовільно розміщені тимчасові споруди, зроблені із металевих прутків і натягнутими поліетиленовою плівкою за свій рахунок та привести спірну земельну ділянку у придатний для використання стан обґрунтовані і в цій частині рішення районного суду підлягає залишенню без змін.

Статтею 157 ЗК України передбачено право на відшкодування збитків власникам та землекористувача, а порядок визначення та відшкодування збитків встановлюється Кабінетом Міністрів України, який своєю постановою від 19 квітня 1003 року №284 затвердив Порядок визначення та відшкодування збитків власникам землі та землекористувачам (далі Порядок).

Згідно п.2 Порядку розміри збитків визначаються комісіями, створеними Київською та Севастопольською міськими, районними державними адміністраціями, виконавчими комітетами міських (міст обласного значення) рад. До складу комісій включаються представники Київської, Севастопольської міських, районних державних адміністрацій, виконавчих комітетів міських (міст обласного значення) рад (голови комісій), власники землі або землекористувачі (орендарі), яким заподіяні збитки, представники підприємств, установ, організацій та громадяни, які будуть їх відшкодовувати, представники державних органів земельних ресурсів і фінансових органів у справах містобудування і архітектури та виконавчих комітетів сільських, селищних, міських (міст районного значення) рад, на території яких знаходяться земельні ділянки. Результати роботи комісій оформляються відповідними актами, що затверджуються органами, які створили ці комісії.

Задовольняючи позов суд першої інстанції не звернув увагу на вищезазначені вимоги законодавства щодо регулювання порядку створення комісій для визначення розміру збитків, яких зазнав власник землі.

За таких обставин колегія суддів вважає, що в задоволенні вимог прокурора Апостолівського району Дніпропетровської області до ОСОБА_2 щодо відшкодування шкоди необхідно відмовити, а тому рішення районного суду в цій частині підлягає скасуванню.

Керуючись ст.ст.304,307,309,313,314,316,317 ЦПК України, колегія суддів,

в и р і ш и л а:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити частково.

Рішення Апостолівського районного суду Дніпропетровської області від 30 листопада 2010 року в частині стягнення з ОСОБА_2 на користь Апостолівської районної державної адміністрації заподіяну внаслідок самовільного зайняття земельної ділянки шкоду в розмірі 4.155 грн.43 коп. скасувати.

В задоволенні позову прокурора Апостолівського району Дніпропетровської області в інтересах держави в особі Апостолівської районної державної адміністрації Дніпропетровської області до ОСОБА_2 про відшкодування шкоди відмовити.

В іншій частині рішення Апостолівського районного суду Дніпропетровської області від 10 листопада 2010 року залишити без змін.

Рішення апеляційного суду чинне з моменту проголошення та може бути оскаржене в касаційному порядку протягом двадцяти днів.

Судді: