Справа № 22-ц-6892/11 Головуючий у І інстанції Литвиненко О. Л.
Категорія 3 21.12.2011
РІШЕННЯ

Іменем України

21 грудня 2011 року колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Київської області у складі:

головуючого, ОСОБА_2
суддів: ОСОБА_1, ОСОБА_3
при секретарі: ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Києві цивільну справу за апеляційними скаргами ОСОБА_5 та ОСОБА_6 на рішення Баришівського районного суду Київської області від 25 жовтня 2011 року за заявою ОСОБА_5, заінтересовані особи: ОСОБА_6, Баришівська районна державна адміністрація, Подільська сільська рада Баришівського району Київської області про визнання громадянина недієздатним, встановлення над ним опіки та призначення опікуна,

ВСТАНОВИЛА:

В липні 2010 року ОСОБА_5 звернулась до суду із заявою, в якій просила визнати ОСОБА_6 недієздатним, встановити над ним опіку та призначити її його опікуном. Свою заяву обґрунтувала тим, що вона є дочкою ОСОБА_6, 28.02.1944р.н. ОСОБА_6проживає та зареєстрований в ІНФОРМАЦІЯ_1. Внаслідок хронічного психічного розладу ОСОБА_6 не здатний розуміти значення своїх дій та керувати ними. Визнання ОСОБА_6 недієздатним заявниці необхідно для встановлення над ним опіки.

Рішенням Баришівського районного суду Київської області від 25 жовтня 2011 року заява задоволена частково.

Визнано недієздатним ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_2, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_3, жителя ІНФОРМАЦІЯ_4.

Встановлено над ОСОБА_6 опіку органу опіки та піклування Баришівської районної державної адміністрації.

В задоволенні вимоги про призначення ОСОБА_5 опікуном ОСОБА_6 відмовлено.

Не погодившись з вказаним рішенням ОСОБА_5 та ОСОБА_6 подали апеляційні скарги.

В доводах апеляційної скарги ОСОБА_5 вказує на те, що судом неправильно визначений орган опіки та піклування, який має здійснювати опіку до призначення опікуна, оскільки відповідно до ч.1 ст. 56 ЦК України таким органом є виконавчий комітет Подільської сільської ради, на території якої зареєстрований та проживає ОСОБА_6

Крім того, суд встановивши, що ОСОБА_6 є жителем ІНФОРМАЦІЯ_5 в порушення вимог ст. 62 ЦК України щодо територіальної компетенції визначення органу опіки та піклування , органом опіки та піклування визначив Баришівську районну державну адміністрацію.

Також ОСОБА_5 вважає, що суд мав запропонувати органу опіки та піклування внести до суду подання про призначення опікуна, але всупереч ч.1 ст. 241 ЦПК України цього не зробив. Просить рішення суду в частині встановлення на ОСОБА_6 опіки органу опіки та піклування Баришівської районної державної адміністрації Київської області та в частині відмови у призначення її опікуном ОСОБА_6 скасувати і ухвалити в цій частині нове рішення, яким встановити над ОСОБА_6 опіку та за поданням органу опіки та піклування призначити ОСОБА_5 опікуном ОСОБА_6

Аналогічні доводи і прохання містяться і в апеляційній скарзі ОСОБА_6

Перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційних скарг та заявлених у суді першої інстанції вимог, заслухавши ОСОБА_5 та її представника, представника Оболонської районної державної адміністрації м.Києва, на території якої в даний час проживає ОСОБА_6 без реєстрації і яка є органом опіки та піклування на цій території, апеляційний суд вважає необхідним апеляційну скаргу задовольнити частково з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що ОСОБА_6 народився 28 лютого 1944 року і є рідним батьком ОСОБА_5

ОСОБА_6 з 29 липня 2010 року знаходиться на обліку у лікаря-психіатра з діагнозом F01.9

Згідно з актом амбулаторної судово-психіатричної експертизи № 687 від 29 липня 2011 року ОСОБА_6 страждає на хронічне психічне захворювання у формі шизофренії. За своїм психічним станом він не може усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними.

Відмовляючи у задоволенні заяви в частині визначення ОСОБА_5 опікуном ОСОБА_6 суд керувався частиною 1 статті 60 ЦК України, відповідно до якої суд встановлює опіку над фізичною особою у разі визнання її недієздатною і призначає опікуна за поданням органу опіки та піклування і виходив з того, що орган опіки та піклування з таким поданням до суду не звертався, а призначення опікуном по заяві фізичної особи не відноситься до компетенції суду.

Судова колегія не може в повній мірі погодитись із таким висновком суду виходячи із наступного.

Відповідно до ч.1 ст. 241 ЦПК України суд, ухвалюючи рішення про визнання фізичної особи недієздатною, встановлює над нею опіку і за поданням органу опіки та піклування призначає їй опікуна.

Відповідно до ч.3 ст. 237 ЦПК України заява про визнання фізичної особи недієздатною може бути подана членами її сім»ї, близькими родичами, органом опіки та піклування, психіатричним закладом.

Виходячи із змісту ст. 60 ЦК України та ч.1 ст. 241 ЦПК України вбачається, що визнання особи недієздатною, встановлення опіки та призначення опікуна вирішується судом одночасно.

В контексті наведених статей не вбачається, що для призначення опікуна необхідно обов»язкове звернення саме органу опіки та піклування до суду із відповідною заявою і не встановлюється обмежень для звернення із такою заявою осіб, які бажають бути опікунами недієздатної особи, оскільки вимога про визнання фізичної особи недієздатною, встановлення опіки та призначення опікуна заявляються одночасно. Вказані норми передбачають лише наявність у матеріалах справи подання органу опіки та піклування щодо призначення конкретної особи опікуном. Це подання має оцінюватись судом одночасно з іншими доказами по справі, але Йоно наявність є обов»язковою при вирішенні справ такої категорії.

За таких обставин суд, при вирішенні питання про відкриття провадження у справі з врахуванням додаткових вимог цивільного процесуального кодексу щодо розгляду справ такої категорії, мав перевірити наявність такого подання і запропонувати заявнику в порядку усунення недоліків заяви його надати.

Відповідно до ч.1, 2, 3 ст. 235 ЦПК України під час розгляду справи окремого провадження суд зобов»язаний роз»яснити особам , які беруть участь у справі, їх права та обов»язки , сприяти у здійсненні та охороні гарантованих Конституцією і законами України прав, свобод чи інтересів фізичних або юридичних осіб, вживати заходів щодо всебічного, повного і об»єктивного з»ясування обстави справи.

З метою з»ясування обставин справи суд може за власною ініціативою витребувати необхідні докази.

З урахуванням наведених вимог ст.235 ЦПК України, суд мав право після відкриття провадження у справі, з урахуванням особливостей розгляду справ окремого провадження, роз»яснити заявнику та заінтересованим особам наслідки відсутності подання органу опіки та піклування щодо призначення опікуна і запропонувати їм надати суду таке подання.

Таким чином, суд першої інстанції припустився помилки, відмовляючи у задоволенні заяви в частині призначення опікуна, оскільки неправильно витлумачив закон і не скористався наданим йому цивільним процесуальним кодексом правом на витребування доказів.

Також судова колегія не погоджується із висновком суду в частині встановлення опіки над ОСОБА_6 Баришівською районною державною адміністрацією.

Відповідно до ч.1 ст. 56 ЦК України органами опіки та піклування є районні, районні в містах Києві та Севастополі державні адміністрації, виконавчі органи міських районних у містах, сільських, селищних рад.

Відповідно до п.1.4. Правил опіки та піклування (затверджених наказом Державного комітету України у справах сімї та молоді, Мін. охорони здоровя України, Міністерства освіти України, Міністерства Праці та соціальної політики України від 26.05.1999 року № 34/166/131/88-ОВУ-1999-№26) безпосереднє ведення справ щодо опіки і піклування покладається у межах їх компетенції на відповідні відділи й управління місцевої державної адміністрації районів, районів міст Києва і Севастополя, виконавчих комітетів міських чи районних у містах рад.

У селищах і селах справами опіки і піклування безпосередньо відають виконавчі комітети сільських і селищних рад.

Таким чином, органом опіки і піклування має бути виконавчий комітет сільської ради, на території якої проживає ОСОБА_6

Суд першої інстанції встановив, що ОСОБА_6 є жителем ІНФОРМАЦІЯ_6.

Однак, як вбачається із матеріалів справи, ОСОБА_6 з 26 червня 2009 року та на час ухвалення судом першої інстанції рішення проживав та був зареєстрований в ІНФОРМАЦІЯ_7.

Таким чином органом опіки та піклування щодо ОСОБА_6 є виконавчий комітет Подільської сільської ради Баришівського району Київської області, а не Баришівська районна державна адміністрація. Як вважав суд першої інстанції. На час розгляду апеляційної скарги ОСОБА_6 проживає в м.Києві у Оболонському районі, а тому органом опіки та піклування є Оболонська районна державна адміністрація у м.Києві. ОСОБА_5 заявила клопотання про допуск до участі у розгляді справи представника Оболонської районної державної адміністрації у м.Києві. Судова колегія задовольнила дане клопотання.

Заявник з урахуванням вимог ч.1 ст. 241 ЦПК України правильно сформулювала свою вимогу як визнання фізичної особи недієздатною, встановлення опіки та призначення опікуна.

Однак, суд першої інстанції погодившись із доводами заявника про те, що опіка над ОСОБА_6 має бути встановлена, вирішив всупереч вимог ч.1 ст. 241 ЦПК України та Правил опіки та піклування передати цю опіку органу опіки та піклування Баришівської РДА, залишивши поза своєю увагою те, що такого органу опіки та піклування не існує, а органом опіки та піклування є саме Баришівська РДА, але не відносно ОСОБА_7

Таким чином, судова колегія прийшла до висновку, що рішення суду в частині встановлення опіки над ОСОБА_6 та в частині відмови у задоволенні заяви про призначення опікуна ухвалене з порушенням норм матеріального та процесуального права, а тому підлягає скасуванню в зазначених частинах з ухваленням нового рішення.

ОСОБА_5 надала до апеляційного суду подання виконавчого комітету Подільської сільської ради Баришівського району Київської області відповідно до якого виконком Подільської сільської ради вважає за доцільне призначити опікуном ОСОБА_6 його дочку ОСОБА_5.

Також ОСОБА_5 просила приєднати до матеріалів справи подання Оболонської районної державної адміністрації м.Києва на призначення ОСОБА_5 опікуном ОСОБА_6

Судова колегія вважає, що ці подання мають бути прийняті до уваги апеляційним судом не дивлячись на те, що вони не були предметом дослідження у суді першої інстанції, оскільки, як вже зазначалось вище, неподання цих документів відбулось також внаслідок невиконання судом вимог процесуального законодавства щодо розгляду справ окремого провадження.

З врахуванням наведеного, судова колегія скасовує рішення суду в частині встановлення опіки та відмови у призначенні опікуна і ухвалює в цій частині нове рішення.

Керуючись ст..ст. 237, 241, 303, 305, 309, колегія суддів судової палати в цивільних справах Апеляційного суду Київської області,

В И Р І Ш И Л А :

Апеляційні скарги ОСОБА_5 та ОСОБА_6 задовольнити .

Рішення Баришівського районного суду Київської області від 25 жовтня 2011року скасувати в частині встановлення опіки над ОСОБА_6 та в частині відмови у задоволенні вимоги про призначення опікуна і ухвалити в цій частині нове рішення, виклавши абзаци 1, 3, 4 резолютивної частини у наступній редакції.

Заяву ОСОБА_5 задовольнити у повному обсязі.

Встановити опіку над недієздатним ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_8, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_9, зареєстрованого в ІНФОРМАЦІЯ_1, мешканця ІНФОРМАЦІЯ_10.

Призначити ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_11, мешканку АДРЕСА_1 опікуном ОСОБА_6.

В іншій частині рішення суду залишити без змін.

Рішення набирає законної сили з моменту проголошення і може бути оскаржене в касаційному порядку до суду касаційної інстанції протягом двадцяти днів.

Головуючий:

Судді: