Броварський міськрайонний суд Київської області
справа № 2-30/11
РІШЕННЯ

Іменем України

22 червня 2011 року м. Бровари

Броварський міськрайонний суд Київської області у складі:

головуючого-судді ОСОБА_1,
при секретарі ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4, треті особи: Відділ Держкомзему у місті Броварах Київської області, Товариство з обмеженою відповідальністю Константа, ОСОБА_5 та ОСОБА_6 про усунення порушення права власності на земельну ділянку,

в с т а н о в и в :

У жовтні 2009 року ОСОБА_3 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_4,

у якому зазначала, що 21 квітня 2004 року їй на підставі договору купівлі-продажу земельної ділянки від 13 січня 2004 року був виданий державний акт на право власності на земельну ділянку площею 0,1000 га для будівництва та обслуговування житлового будинку і господарських будівель, яка розташована у місті Броварах Київської області по вулиці Слуцькій, 20.

Власником суміжної земельної ділянки, розташованої у місті Броварах по вулиці Слуцькій, 20-А, є відповідач ОСОБА_4, якому 23 серпня 2007 року вона продала частину вказаної земельної ділянки площею 0,0200 га, на якій останній у вересні 2007 року розпочав будівництво житлового будинку.

При будівництві житлового будинку ОСОБА_4 самовільно захопив частину належної їй земельної ділянки орієнтовною площею 0,008 га, чим порушено її права та позбавлено можливості в повній мірі реалізувати своє право власності щодо земельної ділянки. Дозволу на спорудження частини будинку на її земельній ділянці відповідачу вона не надавала.

Факт самовільного захоплення ОСОБА_4 частини належної їй земельної ділянки підтверджується: актом Держземінспекції у Київській області Перевірки дотримання вимог земельного законодавства № А 2253/101 від 07 вересня 2009 року, яким встановлено, що ОСОБА_4 самовільно займає частину її земельної ділянки площею 0,008 га, розташованої у місті Броварах по вулиці Слуцькій, 20, на якій розміщена частина його житлового будинку; кадастровим планом земельної ділянки з описом сусідніх меж, у якому літерами К-Ж позначена частина житлового будинку відповідача, розташована на її земельній ділянці; актом обстеження земельної ділянки та передачі на зберігання встановлених (відновлених) межових знаків землевласнику ОСОБА_3 від 24 липня 2009 року.

Крім того, вказувала на те, що дозволу на спорудження житлового будинку виконком Броварської міської ради Київської області ОСОБА_4 не надавав, проектну документацію на будівництво житлового будинку відповідач не оформляв.

За самовільне зайняття земельної ділянки та недодержання будівельних норм, державних стандартів, норм і правил під час проектування і будівництва ОСОБА_4 притягнутий до адміністративної відповідальності за ст. ст. 531 і 96 КУпАП.

Добровільно звільнити частину належної їй земельної ділянки, зробивши відповідну перебудову свого житлового будинку, відповідач не бажає.

Просила зобовязати ОСОБА_4 усунути порушення її права власності на земельну ділянку, розташовану за адресою: м. Бровари Київської обл., вул. Слуцька, 20, кадастровий номер :00:058:0175, шляхом знесення за рахунок відповідача частини самовільно побудованого ним житлового будинку на її земельній ділянці.

Судом до участі у справі як третіх осіб було залучено: Відділ Держкомзему у місті Броварах Київської області (далі Відділ Держкомзему), Товариство з обмеженою відповідальністю Константа (далі ТОВ Константа), ОСОБА_5 та ОСОБА_6

Позивач ОСОБА_3 у судовому засіданні позов підтримала і пояснила, що згідно із договором купівлі-продажу від 13 січня 2004 року вона придбала у ОСОБА_7 земельну ділянку площею 0,1000 га для будівництва та обслуговування житлового будинку і господарських споруд, розміщену за адресою: м. Бровари Київської обл., вул. Слуцька, 20.

Межові знаки від попереднього землевласника ОСОБА_7 вона не одержувала, придбану нею земельну ділянку в натурі вона не визначала. Місце розташування придбаної нею земельної ділянки ОСОБА_7 показував їй приблизно.

23 серпня 2007 року частину вказаної земельної ділянки площею 0,0200 га вона продала відповідачу ОСОБА_4, для чого була оформлена необхідна документація. Межі земельної ділянки, яку вона продавала, на місцевості визначено не було, відповідачу їх вона не показувала, вказала лише розмір та приблизне місце розташування земельної ділянки.

Після придбання земельної ділянки, без встановлення її меж у натурі, ОСОБА_4 самовільно розпочав будівництво житлового будинку. До 2009 року належна відповідачу ОСОБА_4 земельна ділянка в натурі встановлена не була.

У серпні 2009 року у звязку із втратою межових знаків та необхідністю поділу земельної ділянки вона звернулася до Товариства з обмеженою відповідальністю Меридіана з питанням виготовлення технічної документації на належну їй земельну ділянку площею 0,0800 га. Під час виконання цих робіт межові знаки земельної ділянки було відновлено та передано їй на зберігання.

При оформленні кадастрового плану земельної ділянки зясувалося, що відповідно до координат, які містяться у базі Відділу Держкомзему, частина самовільно побудованого відповідачем житлового будинку знаходиться на її земельній ділянці орієнтовною площею 0,008 га, що встановлено та підтверджується актом Держземінспекції у Київській області

від 07 вересня 2009 року № 2253/101, чим порушено її права.

Просила суд задовольнити позов у повному обсязі.

Відповідач ОСОБА_4 у судовому засіданні позов не визнав та пояснив, що придбав 23 серпня 2007 року у власність у ОСОБА_3 земельну ділянку площею 0,0200 га, розташовану за адресою: м. Бровари Київської обл., вул. Слуцька, 20, цільове призначення якої будівництво та обслуговування житлового будинку і господарських будівель.

При оформленні договору купівлі-продажу земельної ділянки, згідно із кадастровим планом позивач ОСОБА_3 чітко вказала йому межі його земельної ділянки і запевнила, що все співпадає з попередніми межовими знаками. У жовтні 2007 року межі його земельної ділянки були встановлені в натурі по технічній документації та фактичних межах земельної ділянки, встановлених ще попередньому землевласнику ОСОБА_7 Межі своєї земельної ділянки він узгодив також із сусіднім землекористувачем ОСОБА_5

03 березня 2008 року Броварським міським відділом земельних ресурсів йому було видано державний акт на право власності на земельну ділянку площею 0,0200 га.

Дотримуючись встановлених меж земельної ділянки, у грудні 2007 року він розпочав будівництво житлового будинку. Протягом двох років будь-яких претензій до нього з боку позивача щодо порушення меж земельної ділянки не було.

У 2009 році зясувалося, що у 2002 році при внесенні координат межових знаків земельних ділянок по вул. Слуцькій у місті Броварах Київської області до бази Відділу Держкомзему було допущено помилку і реальне місце розташування земельних ділянок

на вказаній вулиці не співпадає з координатами земельних ділянок у натурі, що і стало підставою подачі ОСОБА_3 позову до суду.

Згідно із постановою апеляційного суду від 12 квітня 2011 року Відділ Держкомзему вніс відповідні зміни до земельного кадастру щодо фактично наявних координат межових знаків земельних ділянок, розташованих на зазначеній вище вулиці Слуцькій.

Визначені в натурі межі його, ОСОБА_4, та ОСОБА_3 земельних ділянок

на даний час відповідають фактичним координатам, побудований ним житловий будинок знаходиться на належній саме йому земельній ділянці, будь-які порушення права власності на земельну ділянку позивача з його боку відсутні.

Просив ОСОБА_3 у позові відмовити.

Представники третьої особи: Відділу Держкомзему ОСОБА_8 та ОСОБА_9 у суді позов ОСОБА_3 не підтримали та пояснили, що в натурі межі земельних ділянок по вулиці Слуцькій у місті Броварах співпадають з межами земельних ділянок у державних актах, виправлена також помилка, допущена при внесенні даних межових знаків до бази координат Відділу Держкомзему. Позов є необґрунтованим.

Представник третьої особи: ТОВ Константа ОСОБА_10 у судовому засіданні позов не підтримав та пояснив, що у 2002 році у місті Броварах по вулиці Слуцькій був розбитий житловий масив та встановлено кожному власнику в натурі межі його земельної ділянки,

зокрема ОСОБА_5 по вулиці Слуцькій, 18 і ОСОБА_7 по вулиці Слуцькій, 20. Придбавши у останнього земельну ділянку, позивач ОСОБА_3 не заявляла будь-яких претензій, на час придбання нею земельної ділянки межові знаки стояли і вона прийняла їх на зберігання. Відповідно до цих межових знаків у 2007 році була виділена в натурі земельна ділянка відповідача ОСОБА_4 У 2008 році зясувалося, що координати меж усіх земельних ділянок по вулиці Слуцькій не відповідають межам земельних ділянок у натурі. На підставі рішення суду на даний час все уже приведено у відповідність.

Третя особа: ОСОБА_5 у судовому засіданні позов не підтримав та пояснив, що межі земельних ділянок його, ОСОБА_4 і ОСОБА_3 відповідають фактичним межам, виділеним у натурі у 2002 році. Після придбання останньою у 2004 році земельної ділянки у попереднього власника ОСОБА_7 жодних претензій щодо меж земельної ділянки вона не предявляла. Просив у задоволенні позову ОСОБА_3 відмовити.

Третя особа: ОСОБА_6 у судове засідання не зявилася, надала суду заяву про розгляд справи у її відсутності.

Заслухавши пояснення осіб, які беруть участь у справі, дослідивши матеріали справи, суд встановив такі факти та відповідні їм правовідносини.

17 липня 2002 року ОСОБА_5 і ОСОБА_7 були встановлені в натурі межі земельних ділянок площею по 0,1000 га кожна для будівництва та обслуговування житлового будинку і господарських споруд у місті Броварах Київської області по вулиці Слуцькій, 18 і вулиці Слуцькій, 20, відповідно (т. 2, а. с. 4-11, 37-46).

13 січня 2004 року ОСОБА_3 придбала у ОСОБА_7 належну йому земельну ділянку площею 0,1000 га, розташовану за адресою: м. Бровари Київської обл.,

вул. Слуцька, 20, цільове призначення будівництво та обслуговування житлового будинку і господарських будівель, на підставі якого 21 квітня 2004 року позивач одержала державний акт на право власності на цю земельну ділянку серії КВ № 027525 (т. 1, а. с. 8, 9).

11 лютого 2004 року ОСОБА_3 в натурі було перенесено межі земельної ділянки та передано на відповідальне зберігання межові знаки в кількості 4 штук. Межі земельної ділянки позивача були встановлені відповідно до меж, визначених у натурі ще

у 2002 році (т. 2, а. с. 20-24).

23 серпня 2007 року ОСОБА_4 придбав у ОСОБА_3 частину зазначеної вище земельної ділянки площею 0,0200 га, 03 березня 2008 року на підставі договору купівлі-продажу відповідач одержав державний акт на право власності на придбану ним земельну ділянку серії ЯЕ № 956974 (т. 1, а. с. 10, 167).

12 жовтня 2007 року знову ж таки по визначених у 2002 році межах земельних ділянок ОСОБА_4 перенесли в натурі межі придбаної земельної ділянки площею 0,0200 га та передали на відповідальне зберігання межові знаки в кількості 4 штук (т. 2, а. с. 25-36).

Відповідно до ч. ч. 1, 3 ст. 125, ч. 1 ст. 126 ЗК України (в редакції чинній на момент виникнення правовідносин) право власності на земельну ділянку виникає після одержання її власником документа, що посвідчує право власності на земельну ділянку, та його державної реєстрації. Приступати до використання земельної ділянки до встановлення її меж у натурі (на місцевості), одержання документа, що посвідчує право на неї, та його державної реєстрації забороняється. Право власності на земельну ділянку посвідчується державним актом.

Із листа в. о. начальника Відділу Держкомзему вбачається, що у березні 2010 року

в результаті проведеної ТОВ Константа інвентаризації земельних ділянок по вулиці Слуцькій у місті Броварах Київської області було виявлено, що координати, які знаходяться в базі даних Центру ДЗК і Відділу Держкомзему не відповідають виділеним у натурі

у 2002 році межам земельних ділянок, якими на даний час користуються всі землекористувачі цієї вулиці та на яких уже побудовані будинки.

Фактичні межі земельної ділянки відповідача ОСОБА_4 відповідають межам земельних ділянок, які були винесені та передані власникам земельних ділянок по вулиці Слуцький у місті Броварах у 2002 році, проте не відповідають координатам, які знаходяться в базі даних (т. 2, а. с. 158).

У ч. 3 ст. 61 ЦПК України визначено, що обставини, встановлені судовим рішенням

у адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Постановою Броварського міськрайонного суду Київської області від 18 листопада 2010 року в адміністративній справі за позовом ОСОБА_4 до Броварської міської ради Київської області, Відділу Держкомзему, ТОВ Константа, треті особи: ОСОБА_3, ОСОБА_6, ОСОБА_5 про скасування державних актів на право власності на земельні ділянки та вчинення певних дій, яка набрала законної сили, встановлено, що розташування меж, які проходять між суміжними земельними ділянками ОСОБА_4, ОСОБА_5 та ОСОБА_3 не змінювалось, відповідає межам, зазначеним у планах земельних ділянок цих осіб, та не порушують їхніх прав. Підстави для скасування державних актів на право власності на земельні ділянки відсутні.

Також судом встановлено, що межі спірних земельних ділянок не відповідають даним координат межових знаків земельних ділянок у базі Відділу Держкомзему, у звязку з чим необхідно внести зміни до координат межових знаків земельних ділянок, розташованих

у районі Княжицького переїзду (кооператив Княжий) у місті Броварах Київської області.

Постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 12 квітня 2011 року Відділ Держкомзему зобовязано внести зміни до державного земельного кадастру щодо фактично наявних координат межових знаків зазначених вище земельних ділянок на підставі даних технічної документації, виготовленої ТОВ Константа.

З довідки Відділу Держкомзему від 26 квітня 2011 року № 05-3/5-3/869, виданої відповідачу ОСОБА_4, вбачається, що на виконання цієї постанови апеляційного суду Відділ Держкомзему вніс у базу даних Кадастровий офіс координати земельних ділянок

по вулиці Слуцькій, 20 у місті Броварах Київської області відповідно до фактичних меж земельних ділянок, які були винесені в натурі та передані власникам земельних ділянок цієї вулиці у 2002 році.

Виходячи з наведеного, суд дійшов висновку, що визначені в натурі межі земельних ділянок позивача ОСОБА_3, відповідача ОСОБА_4 та третьої особи ОСОБА_5 відповідають фактичним межам у натурі та даним координат межових знаків земельних ділянок у базі Відділу Держкомзему.

Таким чином, побудований ОСОБА_4 житловий будинок фактично знаходиться на належній йому земельній ділянці, яку він придбав у ОСОБА_3 у серпні 2007 року,

а не на земельній ділянці останньої, порушень права власності позивача щодо належної

їй земельної ділянки з боку відповідача судом не вбачається, тому позов ОСОБА_3 задоволенню не підлягає.

На підставі викладеного, ст. ст. 78, 125, 126, 152, 158 ЗК України, керуючись ст. ст. 60, 61, 212 215 ЦПК України, суд

в и р і ш и в :

Відмовити ОСОБА_3 у позові до ОСОБА_4, треті особи: Відділ Держкомзему у місті Броварах Київської області, Товариство

з обмеженою відповідальністю Константа, ОСОБА_5 та ОСОБА_6 про усунення порушення права власності на земельну ділянку.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом десяти днів з дня його проголошення до Апеляційного суду Київської області через Броварський міськрайонний суд. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів

з дня отримання копії цього рішення.

Суддя Дутчак І.М.