Справа № 2з-348/11
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25.07.2011 року, Автозаводський районний суд м. Кременчука Полтавської області в складі :

Головуючого судді Андрієць Д.Д.

При секретарі Вакуленко А.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву про забезпечення позову ПАТ КБ «Приватбанк», -

ВСТАНОВИВ:

ПАТ КБ «Приватбанк» звернулось до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором. ПАТ КБ «Приватбанк» разом з позовом надало заяву про забезпечення позову, просили суд тимчасово обмежити відповідачу право виїзду за межі України до закінчення провадження по справі та до виконання зобов»язань, покладених на нього судовим рішенням та накласти арешт на майно, що належить ОСОБА_1, а саме грошові кошти, рухоме та нерухоме майно.

Вивчивши матеріали справи, суд знайшов заяву такою, що не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст.ст. 151-153 ЦПК України, прийняття рішення про забезпечення позову доцільне лише в разі достатньо обгрунтованого припущення, що невжиття заходів забезпечення може у майбутньому утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

У відповідності до змісту п.4 Постанови Пленуму Верховного Суду України №9 „Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову від 22 грудня 2006 року, розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд(суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; зясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

В заяві про забезпечення позову представник заявника ОСОБА_2.В., який діє на підставі довіреності, не навів доказів реальної загрози невиконання чи утруднення виконання рішення, яке може бути прийняте судом в майбутньому.

Крім того позивач просить накласти арешт на грошові кошти, рухоме та нерухоме майно що належить ОСОБА_1, тобто на все майно, що належить ОСОБА_1, тоді як ціна позову предявленого до відповідача становить 4441,48 грн.

За таких обставин вимога ПАТ КБ «Приватбанк» про накладення арешту на все майно, що належить ОСОБА_1 задоволенню не підлягає.

Відповідно до п.4 Постанови Пленуму Верховного Суду України №9 „Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову від 22 грудня 2006 року, розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд(суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; зясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Відповідно до ст. 4 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України.

Відповідно до ст. 33 Конституції України кожному, хто на законних підставах має на території України, гарантується свобода пересування, вільний вибір місця проживання право вільно залишити територію України за винятком обмежень, які встановлюються законом.

Разом з тим, Закон України „Про порядок виїзду з України і вїзду в Україну громадян України від 21 січня 1994 року (з відповідними змінами) регулює порядок здійснення права громадян України на виїзд з України та визначає випадки тимчасового обмеження права громадян на виїзд з України.

Зазначений закон не передбачає обмеження виїзду за кордон як заходу забезпечення позову.

Враховуючи вищевикладене суд приходить до висновку, що підстав для задоволення заяви про забезпечення позову ПАТ «Укрсиббанк» не має.

На підставі викладеного, відповідно ст.ст. 151, 152 ЦПК України суд

УХВАЛИВ:

У задоволенні заяви Публічного акціонерного товариства Комерційний банк „Приватбанк про забезпечення позову - відмовити.

Апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції подається протягом п'яти днів з дня її проголошення. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали.

Апеляційна скарга, подана після закінчення строків, установлених статтею 294 ЦПК України, залишається без розгляду, якщо апеляційний суд за заявою особи, яка її подала, не знайде підстав для поновлення строку, про що постановляється ухвала.

Особа, щодо якої вжито заходи забезпечення позову без її повідомлення , протягом пяти днів з дня отримання копії ухвали може подати до суду заяву про їх скасування , яка розглядається судом протягом двох днів.

СУДДЯ: