АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 листопада 2011 року Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ апеляційного суду Дніпропетровської області в складі:

головуючого судді: Болтунової Л.М

суддів: Козлова С.П., Тамакулової В.О.

при секретарі: Куць О.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпропетровську цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 19 липня 2011 року по справі за позовом Регіонального відділення Фонду державного майна України по Дніпропетровській області до Закритого акціонерного товариства «Дніпропетровська фабрика нетканих матеріалів», ОСОБА_2, треті особи: Комунальне підприємство Дніпропетровського району «Бюро технічної інвентаризації», приватний нотаріус Дніпропетровського міського нотаріального округу ОСОБА_3 про визнання недійсним договору купівлі-продажу та витребування з чужого незаконного володіння об*єкту нерухомості та за зустрічним позовом ОСОБА_2 до Регіонального відділення Фонду державного майна України по Дніпропетровській області, Закритого акціонерного товариства «Дніпропетровська фабрика нетканих матеріалів», треті особи: Комунальне підприємство Дніпропетровського району «Бюро технічної інвентаризації», приватний нотаріус Дніпропетровського міського нотаріального округу ОСОБА_3 про визнання права власності,-

в с т а н о в и л а:

ОСОБА_2 звернувся до суду з апеляційною скаргою, в якій просив скасувати рішення Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 19 липня 2011 року і ухвалити нове рішення про відмову в задоволенні вимог по первісному позову та задоволенні його зустрічного позову в повному обсязі.

Зазначеним рішенням були задоволені позовні вимоги Регіонального відділення Фонду державного майна України по Дніпропетровській області та відмовлено в зустрічному позові ОСОБА_4

Як на підстави апеляційної скарги відповідач за первісним позовом посилається на незаконність та необґрунтованість даного рішення, неповне з*ясування обставин, що мають значення для справи, неправильне застосування норм матеріального та процесуального права, а також на невідповідність висновків суду обставинам справи.

Перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги і заявлених вимог, колегія суддів вважає, що скарга підлягає задоволенню частково з наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів справи, 14.12.1993 року між Регіонального відділення Фонду державного майна України у Дніпропетровській області та організацією орендарів Дніпропетровського орендного підприємства «Дніпропетровська фабрика нетканих матеріалів» укладено договір купівлі-продажу цілісного майнового комплексу «Дніпропетровська фабрика нетканих матеріалів», що знаходиться за адресою м. Дніпропетровськ, вул. Лісопильна,8.

У подальшому, ЗАТ «Дніпропетровська фабрика нетканих матеріалів» стало правонаступником орендного підприємства «Дніпропетровська фабрика нетканих матеріалів».

Згідно акту приймання-передачі від 24.01.1994 року та свідоцтва про власність від 29.09.1994 року покупцеві було передано зазначено майно.

Разом з тим, під час передачі вказаного комплексу, спірна база відпочинку не була передана ЗАТ «Дніпропетровська фабрика нетканих матеріалів» у власність, а тому останній звернувся до суду з позовом про визнання права власності.

Рішенням господарського суду Дніпропетровської області від 21 лютого 2007 року за ним було визнано право власності на базу відпочинку у Кіровському лісництві квартал 36 відділ 29 ( село Кіровське, вул. Орільська,1) Дніпропетровського району, Дніпропетровської області. ( т.1 а.с.54)

Відповідно до постанови Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 13 червня 2007 року, вказане рішення було скасовано і в задоволенні позову ЗАТ «Дніпропетровська фабрика нетканих матеріалів» відмовлено.( т.1 а.с.59) З даною постановою погодився 30 січня 2008 року Вищий господарський суд України та 17 квітня 2008 року Верховний Суд України.( т.1 а.с.60-62)

Не зважаючи на скасоване рішення суду від 21.02.2007 року, 05 липня 2007 року КП «ДМБТІ» зареєструвало право власності на спірний об*єкт за ЗАТ «Дніпропетровська фабрика нетканих матеріалів» електронному реєстрі прав власності на нерухоме майно витягом про реєстрацію № 155119129 за реєстраційним номером 19441528..

21 листопада 2007 року між ЗАТ «Дніпропетровська фабрика нетканих матеріалів» та ОСОБА_2 був укладений договір купівлі-продажу спірної бази відпочинку.

Розглядаючи даний спір по суті, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції , що спірна база відпочинку є державним майном, яка не увійшла до статутного фонду ВАТ « Фабрика нетканих матеріалів» у процесі приватизації.

Також є вірним висновок суду про те, що ЗАТ «Дніпропетровська фабрика нетканих матеріалів» ніколи не набувало у власність на законних підставах нерухоме майно - базу відпочинку, власником якого є держава, а тому не мало права на його відчуження.

Розглядаючи спір, суд першої інстанції зазначив, що у встановленому законом порядку договір купівлі-продажу ОСОБА_2 в органах БТІ зареєстрований не був, відповідно до вимог ст. 334 ЦК України право власності на зазначений об*єкт не набув, а тому положення ст. 388 ЦК України на правовідносини, які виникли між сторонами застосовувати не можна. Рішення суду про відмову в задоволенні зустрічного позову відповідає вимогам закону та обставинам справи.

Стосовно спірного договору купівлі-продажу бази відпочинку, то колегія суддів вважає його є нікчемним, а тому рішення суду першої інстанції про його недійсність слід скасувати та в задоволенні позову відмовити.

Щодо задоволення вимог позивача в частині зобов*язання ОСОБА_2 повернути базу відпочинку ЗАТ «Дніпропетровська фабрика нетканих матеріалів» та зобов*язати останнього прийняти її на баланс, колегія суддів вважає, що рішення суду і в цій частині підлягає скасуванню з відмовою в позові, оскільки даний об*єкт нерухомого майна є державною власністю, а відповідач має організаційно-правову форму закритого акціонерного товариства.

Окрім того, норми ст. 216 ЦК України не збігаються з заявленими позивачем вимогами щодо прийняття на баланс ЗАТ «Дніпропетровська фабрика нетканих матеріалів» спірного об*єкту нерухомого майна, який є державною власністю.

Враховуючи наведене, колегія суддів вважає, що доводи апеляційної скарги підлягають задоволенню частково.

Керуючись ст.ст. 303, 307,309 ЦПК України колегія суддів, -

в и р і ш и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити частково.

Рішення Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 19 липня 2011 року скасувати. В задоволенні позовних вимог Регіонального відділення Фонду державного майна України по Дніпропетровській області відмовити.

В іншій частині залишити без змін.

Рішення набирає законної сили з моменту його проголошення, але може бути оскаржене до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Судді: