АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 грудня 2011 року м. Дніпропетровськ

05 грудня 2011 року колегія суддів судової палати з цивільних справ Апеляційного суду Дніпропетровської області в складі:

головуючого-судді: Тамакулової В.О.

суддів: Болтунової Л.М., Козлова С.П.

при секретарі: Коляді О.І.,

яка розглянула в відкритому судовому засіданні в м. Дніпропетровську апеляційну скаргу Закритого акціонерного товариства "Страхова компанія "Інгосстрах" на рішення Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 18 травня 2011 року по цивільній справі за позовом Закритого акціонерного товариства "Страхова компанія "Інгосстрах" до ОСОБА_2, 3-я особа: ОСОБА_3 про стягнення франшизи, -

В С Т А Н О В И Л А:

У серпні 2009 року позивач звернувся з позовом до відповідача про стягнення франшизи.

Свій позов обґрунтував тим, що 05 липня 2007 року між позивачем та ОСОБА_3 у письмовій формі було укладено договір добровільного страхування наземного транспорту.

31 травня 2008 року року відповідач, керуючи автомобілем марки ВАЗ-2107, державний знак № НОМЕР_1, порушив Правила дорожнього руху, скоїв дорожньо- транспортну пригоду на пр. Петровського в м. Дніпропетровську та завдав шкоди автомобілю марки Daewoo Matiz, державний знак № НОМЕР_2, що належить на праві власності ОСОБА_3 Позивач, згідно умов договору, виплатив ОСОБА_3 страхове відшкодування в сумі 6240,45 гривень.

Відповідно до ст. 993 ЦК України, яка передбачає право страховика, що виплатив страхове відшкодування, на одержання відшкодування з особи відповідальної за завдані збитки, позивач просив стягнути з відповідача в порядку регресу 6240,45 гривень.

В подальшому свої вимоги позивач уточнив. Оскільки відповідальність відповідача була застрахована в Відкритому акціонерному товаристві "Незалежна страхова компанія", просив стягнути з ВАТ "Незалежна страхова компанія" страхове відшкодування в сумі 5730,45 гривень, яке виплачене ОСОБА_3, а з ОСОБА_2 - франшизу.

Ухвалою Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 18 травня 2010 року провадження по спору щодо відшкодування 5730,45 гривень закрите, бо має місце спір між юридичними особами.

Відповідач ОСОБА_2 проти стягнення з нього франшизи заперечував, бо як особа, що винна в дорожньо-транспортній пригоді виплатив франшизу 13 червня 2008 року в сумі 510 гривень ОСОБА_3, як це передбачено Законом. Вказував, що 18 березня 2008 року в Відкритому акціонерному товаристві "Страхова компанія "Правекс-Страхування" він застрахував свою відповідальність власника наземного транспортного засобу.

Рішенням суду І інстанції в позові відмовлено.

В апеляційній скарзі апелянт просить скасувати судове рішення, як постановлене з порушенням матеріального та процесуального законодавства, постановити нове рішення, яким задовольнити позов.

Колегія суддів дослідила матеріали справи, перевірила доводи, в межах заявлених в апеляційній скарзі вимог, і дійшла до висновку, що скарга не підлягає задоволенню, а рішення - скасуванню, з наступних підстав.

Відповідно до ч. 3 ст. 10 ЦПК України - кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підстави своїх вимог або заперечень та надати докази відповідно до ст. ст. 57-60 ЦПК України.

Суд правильно встановив фактичні обставини по справі.

31 травня 2008 року року відповідач, керуючи автомобілем марки ВАЗ-21074, державний знак № НОМЕР_1, порушив Правила дорожнього руху, скоїв дорожньо-транспортну пригоду на пр. Петровського в м. Дніпропетровську, завдав шкоди автомобілю марки Daewoo Matiz, державний знак № НОМЕР_2, що належить на праві власності ОСОБА_3 Позивач згідно умов договору виплатив ОСОБА_3 страхове відшкодування в сумі 6240,45 гривень.

Стаття 9 Закону України "Про страхування" визначає фрашизу, як частину збитків, що не відшкодовується страховиком згідно з договором страхування.

Відповідно до ст. 12 Закону України "Про обовязкове страхування цивільно- правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" розмір франшизи при відшкодуванні шкоди, яку заподіяно майну потерпілих, встановлюється при укладанні договору обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності і не може перевищувати 2% від ліміту відповідальності страховика, в межах якого відшкодовується збиток, який заподіяно майну потерпілих.

Страхове відшкодування завжди зменшується на суму франшизи, яку розраховано за вказаними правилами.

Якщо внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, що сталася з особою, цивільно- правова відповідальність, якої була застрахована, шкоду було заподіяно майну, відповідно до ст. ст. 12, 37 вказаного Закону компенсувати їй суму франшизи має страхувальник або особа, відповідальність якої застрахована.

Як слідує із матеріалів справи (страховий акт № И-8782 від 11 липня 2008 року) сума страхового відшкодування ОСОБА_3 складає 6663,05 гривень, а за вирахуванням безумовної франшизи - 422,60 гривень - 6240,45 гривень (а.с. 8-9). Позивач виплатив їй лише страхове відшкодування. Відповідач добровільно сплатив франшизу ОСОБА_3 (а.с. 25). Спірні питання між юридичними особами - страховими компаніями - не були вирішені, тому в позові відмовлено.

Суд правильно застосував норми матеріального і процесуального законодавства та надав оцінку доказам.

Керуючися ст. ст. 303, 308, 314 ЦПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу Закритого акціонерного товариства "Страхова компанія "Інгосстрах" - відхилити.

Рішення Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 18 травня 2011 року по цивільній справі за позовом Закритого акціонерного товариства "Страхова компанія "Інгосстрах" до ОСОБА_2, 3-я особа: ОСОБА_3 про стягнення франшизи - залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення і може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання нею чинності.

Головуючий:

С у д д і: