Харківський районний суд Харківської області
Справа № 2034/2-3388/2011 рік
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 вересня 2011 року с. Покотилівка

Харківський районний суд Харківської області в складі:

головуючого судді - Козленко Г.О.

за участю секретаря - Какоріної Ю.В.

розглянувши у відкритому судовому засідання у залі суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа: служба у справах дітей Харківської районної державної адміністрації Харківської області, орган опіки та піклування Мереф'янської міської ради Харківської області про усунення перешкод на спілкування з дитиною та її виховання,-

встановив:

До Харківського районного суду Харківської області з позовною заявою звернувся позивач - ОСОБА_1 до відповідача - ОСОБА_2, третя особа: Служба у справах дітей Харківської районної державної адміністрації Харківської області про усунення перешкод у здійсненні батьківського права па спілкування з дитиною та її виховання, просив суд зобов'язати відповідача усунути перешкод у здійсненні батьківського права на спілкування ОСОБА_1 з його Малолітнім сином - ОСОБА_1 Нікітою Віталійовичем, ІНФОРМАЦІЯ_1, визначивши способи участі позивача у вихованні дитини шляхом надання позивачу можливості щосереди з 16-00 год. до 19-00 год. та щонеділі з 09-00 год. до 18-00 год. забирати дитину за місцем свого постійного проживання. В подальшому позивач надав уточнену позовну заяву, в якій просив суд усунути перешкоди у здійсненні батьківського права на спілкування позивача з його малолітнім сином шляхом обов'язкового виконання голови Харківської районної державної адміністрації Харківської області № 7474 від 02.12.2010 року, яким йому надано можливість щонеділі з 09.00 год. до 12.30 год. забирати дитину за місцем свого проживання.

В обґрунтування своїх позовних вимог представник позивача посилається на те, що 8 липня 2008 року між позивачем та відповідачем був зареєстрований шлюб у відділі реєстрації актів цивільного стану по м.Харкову Харківського міського управління юстиції, від цього шлюбу у них є дитина - ОСОБА_1 Нікіта Віталійович, ІНФОРМАЦІЯ_2, що підтверджується свідоцтвом про народження, виданим Мереф'янською міською радою Харківського району Харківської області 28.07.2010 року, актовий запис № 302, в графі батько зазначений позивач - ОСОБА_1. На теперішній час дитина на мешкає з відповідачем за місцем проживання відповідача. Спільне життя з відповідачем не склалося, шлюбні відносини між ними були припинені з 2010 року, позивач почав проживати окремо, у звязку з чим на підставі рішення Харківського районного суду Харківської області від 24.01.2011 року їх шлюб було розірвано. На підставі рішення комісії з питань захисту прав дитини від 09.11.2010 року № 16 головою Харківської районної державної адміністрації Харківської області ОСОБА_3 було винесено розпорядження № 7474 від 02.12.2010 року про визначення участі позивача у вихованні малолітнього сина ОСОБА_1 Нікіти Віталійовича, ІНФОРМАЦІЯ_1 шляхом надання йому можливості щонеділі з 09.00 год. по 12.30 год. забирати дитину за місцем проживання позивача.

Позивач стверджує, що відповідно до вищезгаданого розпорядження Харківської районної державної адміністрації Харківської області, він щонеділі приїжджав для спілкування з дитиною за місцем проживання відповідача, але відповідач без будь-яких причин та пояснень відмовляла йому у зустрічах з їх малолітнім сином, перешкоджала позивачу у спілкуванні та вихованні їхньої дитини, не виконуючи вимоги вищезгаданого розпорядження. У зв'язку з чим. позивач був змушений навіть звернутися до народного депутата ОСОБА_4. та за його участі зустрітися у зазначений в даному розпорядженні час із сином, але відповідач відмовила, як і раніше у зустрічі із сином, що підтверджується складеними народним депутатом актами.

Позовні вимоги позивача обґрунтовані тим, що відповідач чинить перешкоди у його спілкуванні з малолітнім сином, чим порушує його батьківські права та позбавляє можливості виконувати батьківські обов'язки.

В судовому засіданні позивач, представник позивача підтримали свої позовні вимоги в повному обсязі.

Відповідач та представник відповідача фактично не заперечували проти уточненої позовної заяви, однак, тільки в разі встановлення способу участі позивача у вихованні та спілкуванні з дитиною лише у її присутності. При цьому вказавши на те, що вимоги позивача щодо забирання дитини за його місцем проживання є необґрунтованою та такою, що суперечить інтересам дитини, обґрунтовуючи це відсутністю у позивача самостійного доходу, власної квартири та умов для існування малолітнього сина. Відповідач стверджує, що позивач ніколи не надавав ніякої фізичної, моральної, матеріальної допомоги їх малолітній дитині, а також зазначали, що вихованням дитини займається лише вона та її батьки, а відвідування батьком сина в період з лютого 2011 року двічі по 5 хвилин негативно відбилось на здоров'ї дитини та призвело до нервового збудження дитини, поганого самопочуття. Відповідач вважає, що позивач порушив розпорядження Харківської РДАХО від 02.12.2010 року № 7474, оскільки приїжджав до сина в часи зручні саме для позивача, всупереч щоденному режиму дитини. Вказували на необхідність дотримання дитиною режиму дня, з урахуванням віку дитини. На думку відповідача, позивач не бере до уваги інтереси дитини та її малолітній вік, а, насамперед, своєю поведінкою хоче задовольнити лише власні амбіції.

Представник Мереф'янської міської ради Харківського району Харківської області не заперечував проти задоволення позову, при цьому зазначив про правомірність виданого Харківської районної державної адміністрації Харківської області розпорядження № 7474 від 02.12.2010 року, наполягаючи на мирному вирішенні даного питання між сторонами із врахуванням інтересів дитини, вказавши, що відсутні підстави для обмеження участі батька у спілкуванні з дитиною та його участі у його вихованні. Крім того, відповідач знаючи про існування зазначеного розпорядження, не зверталася з заявами про його перегляд або скасування.

Представник третьої особи служба у справах дітей Харківської районної державної адміністрації Харківської області не заперечувала проти задоволення позову, при цьому зазначивши, що сторонам потрібно піклуватись насамперед про інтереси малолітньої дитини. Запропонований спосіб участі позивача у спілкуванні та вихованні дитини не порушує її права та інтереси.

Суд, вислухавши сторони та їх представників, представників третіх осіб, свідчення свідків, дослідивши матеріали справи, перевіривши письмові докази, вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню.

ОСОБА_5 встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини.

Згідно матеріалів справи, 18 липня 2008 року між позивачем та відповідачем був зареєстрований шлюб у відділі реєстрації актів цивільного стану по м. Харкову Харківського міського управління юстиції, актовий запис № 1058. (а.с.6).

Від зазначеного шлюбу у сторін народилась дитина - ОСОБА_1 Нікіта Віталійович, ІНФОРМАЦІЯ_2, що підтверджується свідоцтвом про народження, виданим Мереф'янською міською радою Харківського району Харківської області 28.07.2010 року, актовий запис № 302. в графі батько зазначений позивач - ОСОБА_1. (а.с.5).

Як встановлено судовому засіданні між сторонами розірвано шлюб та на теперішній час дитина мешкає з відповідачем за місцем постійного проживання відповідача.

Головою Харківської районної державної адміністрації Харківської області видано розпорядження №7474 від 02.12.2010 року Про участь гр. ОСОБА_1 у вихованні малолітньої дитини, яким визначено участь гр. ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3 у вихованні малолітнього сина ОСОБА_1 Нікіти Віталійовича, ІНФОРМАЦІЯ_1 шляхом надання йому можливості щонеділі з 09.00 год. по 12.30 год. забирати дитину за місцем проживання позивача. Даним розпорядженням надано сторонам право змінювати порядок побачення з малолітньою дитиною за їх взаємною згодою, (а.с.7).

Перешкода відповідача у спілкуванні позивача з дитиною підтверджується актами, складеними народним депутатом від 03.04.2011 року від 17.04.2011 року (а.с. 8-9).

Згідно довідки дитячої поліклініки Мереф'янської центральної районної лікарні Харківського району Харківської області від 27.06.2011 року, дитині - ОСОБА_6 показано уникати психо-травмуючих ситуацій (а.с. 101).

Згідно ч. 1 ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Відповідачем документально не підтверджується факт відсутності у позивача самостійного доходу та взаємозв'язку між нервовим станом здоров'я дитини з відвідуванням його батьком. Зазначена відповідачем відсутність у позивача наявності власної квартири не є перешкодою у спілкуванні батька з дитиною.

Свідки сторін, заслухані в судовому засіданні своїми поясненнями підтримали твердження сторін, на боці яких давали свідчення.

Відповідно до ст.141 СК України мати, батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов'язків щодо дитини.

Згідно зі ст.ст.150, 151 СК України батьки зобов'язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім'ї та родини. Батьки мають переважне право перед іншими особами на особисте виховання дитини та право обирати форми та методи виховання, крім тих які суперечать закону, моральним засадам суспільства.

Відповідно ст.153 СК України, мати, батько та дитина мають право на безперешкодне спілкування.

Відповідно до вимог статті 157 вказаного Кодексу питання виховання дитини вирішується батьками спільно. Той із батьків, хто проживає окремо від дитини, зобов'язаний брати участь у її вихованні і має право на особисте спілкування з нею. Той із батьків. з ким проживає дитина, не має права перешкодити тому із батьків, хто проживає окремо, спілкуватися з дитиною та брати участь у її вихованні, якщо таке спілкування не перешкоджає нормальному розвиткові дитини.

Відповідно до ст.159 Сімейного кодексу України якщо той із батьків, з ким проживає дитина, чинить перешкоди тому з батьків, хто проживає окремо, у спілкуванні з дитиною та у її вихованні, зокрема якщо він ухиляється від виконання рішення органу опіки та піклування, другий із батьків має право звернутись до суду з позовом про усунення цих перешкод. Суд визначає способи участі одного з батьків у вихованні дитини (періодичні чи систематичні побачення, можливість спільного відпочинку, відвідування дитиною місця його проживання тощо) місце та час їхнього спілкування. Під вирішення спору щодо участі одного з батьків у вихованні дитини береться до уваги ставлення батьків до виконання своїх обов'язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров'я та інші обставини, що мають істотне значення, в тому числі стан психічного здоров'я одного з батьків, зловживання ним алкогольними напоями або наркотичними засобами.

Відповідно до ст.15 Закону України "Про охорону дитинства" батьки, які проживають окремо від дитини, зобов'язані брати участь у її вихованні і мають право спілкуватися з нею. якщо судом визнано, що таке спілкування не перешкоджатиме нормальному вихованню дитини.

Форми й методи виховання дитини не повинні суперечити Конституції України (стаття 52). Конвенції про права дитини від 2 листопада 1989 року ( статті 8, 12, 16, 19, 28, 31, 32, 34 , 36. 37). Декларації прав дитини. Закону України «Про охорону дитинства» від 26 квітня 2001 року.

Враховуючи положення ч.1 ст.3 Конвенції про права дитини, ратифікованої постановою Верховної Ради Української РСР від 27 лютого 1991 року №789-ХІ1. частин 7,8 ст.7 СК. під час вирішення будь-яких питань щодо дітей, суд повинен виходити з якнайкращого забезпечення інтересів дітей. Як встановлено в судовому засіданні, сторони знайшли порозуміння та погодились на графік спілкування та участі у вихованні малодітної дітини: ОСОБА_6 Нікіти Віталійовича, ІНФОРМАЦІЯ_1 з батьком ОСОБА_1, а саме: щонеділі з 09.00 год. до 12.30 год. за адресою: вул. Островерхівська 10-а, м. Мерефа. Харківський район. Харківська область, зустрічатися та спілкуватися з сином в присутності ОСОБА_2, до досягнення дитиною ОСОБА_2 Нікпою Віталійовичем, ІНФОРМАЦІЯ_4, трьох з половиною років, з обов'язковим поверненням дитини до місця постійного проживання.

Разом з тим. визначаючи конкретний порядок участі позивача у вихованні дитини, суд прийняв до уваги те, що позивач та відповідач дійшли згоди та порозуміння щодо графіку спілкування та участі у вихованні малолітньої дитини ОСОБА_2 Нікіти Віталійовича і тому підлягає задоволенню зазначений графік спілкування та участі у вихованні малолітньої дитини.

Під час судового розгляду було встановлено, що запропонований спосіб участі позивача з дитиною повністю відповідає його інтересам, та можливості батька здійснювати свої обов'язки та права, не порушуючи при цьому прав матері.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст.141, 142, 150, 153, 157, 158, 159 Сімейного кодексу України, ст.ст.8, 10, 60, 88, 208. 212, 213, 214, 215 ЦПК України, суд-

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити частково.

Зобов'язати ОСОБА_2 не чинити перешкоду ОСОБА_1 у спілкуванні з сином ОСОБА_1 Нікітою Віталійовичем, ІНФОРМАЦІЯ_4.

Визначити наступний спосіб участі батька, ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_5 у вихованні та спілкуванні з малолітнім сином ОСОБА_1 Нікітою Віталійовичем, ІНФОРМАЦІЯ_4: щонеділі з 09.00 год. до 12.30 год. за адресою: вул. Островерхівська, 10-а, м. Мерефа, Харківський район, Харківська область, зустрічатися та спілкуватися з сином в присутності ОСОБА_2, до досягнення дитиною ОСОБА_2 Нікітою Віталійовичем, ІНФОРМАЦІЯ_4, трьох з половиною років, з обов'язковим поверненням дитини до місця постійного проживання. Надалі надати батькам право змінювати порядок побачень з малолітньою дитиною за їх взаємною згодою.

У задоволені іншої частини позовних вимог ОСОБА_1 - відмовити.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Харківської області через Харківський районний суд Харківської області шляхом подачі апеляційної скарги особою, яка його оскаржує протягом десяти днів з дня його проголошення.

ОСОБА_5 Козленко