АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 22ц-1467/11 Головуючий у 1-й інстанції Хоролець В.В. Доповідач ап. інст. ОСОБА_1
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 травня 2011 року м. Полтава

Колегія суддів судової палати з цивільних справ Апеляційного суду Полтавської області в складі:

Головуючого судді: Гальонкіна С.А.,

Суддів: Корнієнка B.L, ОСОБА_2

при секретарі: Коротун І.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Полтава цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_3

на рішення Великобагачанського районного суду Полтавської області від 18 лютого 2011 року

за позовом ОСОБА_3 до Приватного нотаріуса Полтаскього міського нотаріального окреме ОСОБА_4, ВАТ ВТБ Банк в особі Полтавської філії ВАТ ВТБ Банк та відділу ВДС Великобагачанського районного управління юстиції Полтавської області про визнання виконавчого напису нотаріуса недійсним та таким, що не підлягає виконанню, закриття виконавчого провадження ,-

ВСТАНОВИЛА:

Рішенням Великобагачанського районного суду Полтавської області від 18 лютого 2011 року в задоволенні позовних вимог ОСОБА_3 до приватного нотаріуса Полтавського міського нотаріального округу ОСОБА_4, ВАТ ВТБ Банк в особі Полтавської філії ВАТ ВТБ Банк та відділу ДВС Великобагачанського районного управління юстиції Полтавської області про визнання виконавчого напису приватного нотаріуса Полтавського міського нотаріального округу ОСОБА_4, зареєстрованого у реєстрі за №3843, вчиненого 09 вересня 2009 року за договором застави рухомого майна №05-05/223 від 07.02.2007 року про стягнення з ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 грошових коштів в сумі 89207,41 грн. (сума боргу за кредитним договором №05-05/223 від 07.02.2007 року) та 2400 грн. (витрат за вчинення виконавчого напису), а всього на загальну суму 91607 грн.41 коп. недійсним та таким, що не підлягає виконанню; про закриття виконавчого провадження з виконання виконавчого напису №3843, виданого 09 вересня 2009 року приватним нотаріусом Полтавського міського нотаріального округу ОСОБА_4 про стягнення з ОСОБА_3 заборгованості в сумі 91607 грн.41 коп. та про стягнення судових витрат по справі - відмовити.

З рішенням суду не погодився ОСОБА_3, подав на нього апеляційну скаргу.

Просить скасувати рішення районного суду від 18 лютого 2011 року та постановити нове про задоволення його позовних вимог в повному обсязі.

Апелянт вважає рішення суду першої інстанції незаконним та необґрунтованим, постановленим з неповним дослідженням та оцінкою доказів, які мають значення для справи Перевіривши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, заслухавши пояснення представника ВАТ ВТБ Банку, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення за наступних підстав.

Відповідно п.1 ч.1 ст.307 ЦПК України, за наслідками розгляду апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції апеляційний суд має право постановити ухвалу про відхилення апеляційної скарги і залишення рішення без змін.

Згідно ч. 1 ст. 308 ЦПК України, апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Судом першої інстанції вірно встановлено, що 07.02.2007 року між АКБ «Мрія» в особі директора Полтавської філії ОСОБА_5 з однієї сторони та ОСОБА_3 з другої сторони укладено кредитний договір №05-05/223.

Предметом договору є надання банком позивальнику грошових коштів в сумі 125000грн., строком кредитування 6 років до 07.02.2013 року, зі сплатою процентів за користування кредитом 17 % річних.

Пунктом 2.4 кредитного договору встановлено, що банк надає позичальнику кредит на придбання автомобіля марки Кіа-Магентіс, 2007 року випуску.

Також встановлено, що 07 лютого 2007 року між АКБ «Мрія»з однієї сторони та відповідачем з другої сторони укладено договір застави №05-05/223, згідно якого, з метою забезпечення виконання зобовязання по кредитному договору заставодавцем в заставу заставодержателю передається рухоме майно - автомобіль Кіа-Магентіс, 2007 року випуску, чорного кольору, днз ВІ 0074 АЕ.

Предмет застави оцінено в сумі 125000 грн. (п.4 договору застави №05-05/223 від 07.02.2007 року).

Договір застави посвідчено приватним нотаріусом Полтавського міського нотаріального округу ОСОБА_4, реєстровий №554.

АКБ «Мрія» змінило назву «Акціонерний комерційний банк «Мрія» на Відкрите акціонерне товариство ВТБ Банк.

09 вересня 2009 року приватним нотаріусом ОСОБА_4 вчинено виконавчий напис за договором застави рухомого майна про стягнення з позивача грошових коштів в сумі 89207 грн.41 коп. (сума боргу за кредитним договором) на користь ВАТ ВТБ Банк, а також стягнуто 2400 грн. (витрат за вчинення виконавчого напису), всього стягнуто 91607 грн.41 коп.

Даний виконавчий напис зареєстровано у реєстрі за №3843.

Цим виконавчим написом приватного нотаріуса запропоновано звернути стягнення на транспортний засіб - автомобіль Кіа Магентіс, 2007 року випуску, чорного кольору, днз ВІ 0074 АЕ, який належить ОСОБА_3

Постановою начальника відділу ДВС Великобагачанського районного управління юстиції від 30 вересня 2009 року відкрите виконавче провадження ВП №15021798 за виконавчим написом приватного нотаріуса про стягнення з позивача заборгованості в сумі 91607грн.41 коп. на користь ВАТ ВТБ Банк в особі Полтавської філії ВАТ ВТБ Банк.

Цією ж постановою накладено арешт на транспортний засіб - автомобіль марки Кіа Магентіс, днз ВІ 0074 АЕ чорного кольору.

Згідно з умовами кредитного договору №05-05/223 від 07.02.2007 року (п.6.2) та договору застави №05-05/223 від 07.02.2007 року (п10), у разі неналежного виконання заставодавцем своїх зобовязань за кредитним договором, заставодержатель має право звернути стягнення на предмет застави до закінчення кінцевого терміну повернення кредиту.

Відповідно до ч.6 ст.20 Закону України «Про заставу», звернення стягнення на заставлене майно здійснюється за рішенням суду або третейського суду, на підставі виконавчого напису нотаріуса, якщо інше не передбачене законом або договором застави.

Згідно ч. 1 ст. 88 Закону України «Про нотаріат» нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року.

У відповідності до п.284 Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, нотаріус вчиняє виконавчі написи: якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем; за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом установлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку. Заборгованість або інша відповідальність боржника визнається безспірною і не потребує додаткового доказування у випадках, якщо подані для вчинення виконавчого напису документи передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку, затвердженому постановою Кабінету Міністрів України.

Так, згідно з цим Переліком, для одержання виконавчого напису для стягнення заборгованості за нотаріально посвідченими угодами подаються, зокрема, оригінал нотаріально посвідченої угоди: документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобов'язання.

З вищенаведеного слідує, що нотаріус при вчиненні виконавчого напису про звернення стягнення на предмет застави не перевіряє безспірність заборгованості, не встановлює права та обов'язки учасників правовідносин, а лише перевіряє наявність документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку.

З матеріалів справи вбачається, що такі документи були надані банком приватному нотаріусу Полтавського міського нотаріального округу ОСОБА_4

З матеріалів справи вбачається, що 04.03.2009 року заступником директора Полтавської філії ВАТ ВТБ Банк направлено заяву про погашення заборгованості за кредитним договором та про зміну назви АКБ «Мрія»на ВАТ ВТБ Банк, який є правонаступником всіх прав та обовязків АКБ «Мрія»,

Дану заяву отримала 07.03.2009 року мати позивача, що вбачається з повідомлення про вручення поштового відправлення.

14.05.2009 року директором Полтавської філії ВАТ ВТБ Банк направлений лист-вимога про погашення заборгованості по кредитному договору №05-05/223 від 07.02.2007 року, в якому викладено розрахунок заборгованості по кредитному договору, яка складала станом на 07.05.2009 року суму 90231 грн.64 коп.

Даний лист-вимогу отримала дружина позивача 27.05.2009 року, що підтверджується повідомленням про вручення поштового відправлення.

Виконавчий напис приватним нотаріусом Полтавського міського нотаріального округу ОСОБА_4, реєстраційний №3843 вчинено 09.09.2009 року, тобто майже через чотири місяці після повідомлення банком боржника про необхідність погашення простроченої заборгованості за кредитним договором №05-05/223 від 07.02.2007 року.

Твердження представника позивача про те, що мати та дружина не отримували даної кореспонденції з банку суперечать обєктивним документальним даним, які між собою узгоджуються з матеріалами справи.

В силу ст.18 ЦК України, нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом.

Статтею 572 ЦК України встановлено, що в силу застави кредитор (заставодержатель) має право, у разі невиконання боржником (заставодавцем) зобов'язання, забезпеченого заставою, одержати задоволення за рахунок заставленого майна переважно перед іншими кредиторами цього боржника, якщо інше не встановлено законом (право застави).

Згідно ч.1 ст.590 ЦК України, звернення стягнення на предмет застави здійснюється за рішенням суду, якщо інше не встановлено договором або законом.

Зі змісту п. п. 9.2,9.3,9.4 та п. 10 договору застави від №05-05/223 від 07.02.2007 року вбачається, що звернення стягнення на предмет застави може відбуватись будь-яким із способів, зокрема, шляхом безпосереднього звернення заставодержателя до нотаріуса для вчинення виконавчого напису.

Відповідно до ст.24 Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень» звернення стягнення на предмет забезпечувального обтяження здійснюється на підставі рішення суду в порядку, встановленому законом, або в позасудовому порядку згідно із цим Законом.

Частиною 1 ст. 26 Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень» передбачено, що обтяжувач має право на власний розсуд обрати один із таких позасудових способів звернення стягнення на предмет забезпечувального обтяження: 1) передача рухомого майна, що є предметом забезпечувального обтяження, у власність обтяжувача в рахунок виконання забезпеченого обтяженням зобов'язання в порядку, встановленому цим Законом; 2) продаж обтяжувачем предмета забезпечувального обтяження шляхом укладення договору купівлі - продажу з іншою особою-покупцем або на публічних торгах; 3) відступлення обтяжувачу права задоволення забезпеченої обтяженням вимоги у разі, якщо предметом забезпечувального обтяження є право грошової вимоги; 4) переказ обтяжувачу відповідної грошової суми, у тому числі в порядку договірного списання, у разі, якщо предметом забезпечувального обтяження є гроші або цінні папери.

Отже, звернення стягнення на заставлене майно на підставі виконавчого напису відповідає положенням чинного законодавства стосовно позасудових способів врегулювання спорів.

Щодо посилання позивача на безпідставність стягнення з нього суми витрат за вчинення виконавчого напису, судом зазначено наступне:

За вчинення нотаріальних дій як державними нотаріусами, так і приватними нотаріусами справляється плата, порядок сплати якої визначений ст.ст.19 та 31 Закону України «Про нотаріат».

Приватні нотаріуси за вчинення нотаріальних дій, а також за надання послуг технічного характеру справляють плату, розмір якої визначається за домовленістю між приватним нотаріусом та фізичною або юридичною особою, але не меншу від розміру ставок державного мита, яке справляється державними нотаріусами за аналогічні нотаріальні дії, а в передбачених законодавством випадках перевіряють сплату до бюджету податку з доходів фізичних осіб як податкові агенти, про що повідомляють відповідні органи державної податкової служби.

Крім того суд вірно вважав передчасним вирішувати питання про скасування заходів забезпечення позову, що були вжиті судом згідно ухвали Великобагачанського районного суду Полтавської області від 27.10.2010 року, оскільки згідно ч.6 ст.154 ЦПК України, якщо у задоволенні позову було відмовлено, вжиті заходи забезпечення позову застосовуються до набрання судовим рішенням законної сили.

З урахування викладеного та сукупності досліджених по справі доказів, розглянувши позов в межах заявлених позовних вимог, суд прийшов до вірного висновку, відмовивши в задоволенні позову ОСОБА_3

Колегія суддів вважає, що порушень норм матеріального та процесуального права, які б могли призвести до зміни чи скасування рішення Великобагачанського районного суду Полтавської області від 18 лютого 2011 року не встановлено. Підстав для задоволення апеляційної скарги не вбачається.

Керуючись ст. ст. 303 , 307, 308, 314,315 ЦПК України, колегія суддів , -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 - відхилити.

Рішення Великобагачанського районного суду Полтавської області від 18 лютого 2011 року - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ.

Головуючий суддя: (підпис) ОСОБА_1

Судді: (підпис) ОСОБА_2

(підпис) ОСОБА_6

З оригіналом згідно:

Суддя Апеляційного суду

Полтавської області ОСОБА_1