справа № 2-238/2011
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 серпня 2011 року смт. Приазовське

Приазовський районний суд Запорізької області у складі:

головуючого судді Ковальової Ю.В.,

при секретарі Гажевій І.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Приазовського районного суду Запорізької області цивільну справу за позовом

ОСОБА_1 до Приазовського районного споживчого товариства, ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, треті особи Комунальне підприємство «Нерухомість-П» Приазовської районної ради Запорізької області, Богданівська сільська рада Приазовського району Запорізької області про встановлення факту володіння нерухомим майном та визнання права власності

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому вказує, що 09 січня 2001 р. вона та її чоловік- Пєтков ОСОБА_5 за сумісні гроші придбали будівлю магазину, яка розташована за адресою: с.Богданівка вул.Леніна,буд.86а Приазовського району Запорізької області.

Договір купівлі-продажу, за згодою обох, вирішили оформити на чоловіка.

Відповідно до Договору купівлі-продажу нежитлової будівлі від 09 січня 2001 року Приазовське районне споживче товариство продало, а ОСОБА_6, придбав будівлю магазину, розташовану за адресою: с.Богданівка вул.Леніна,буд.86а.

Відповідно до ст. 128 ЦК України (1963року), який діяв на час вчинення правочину, право власності у набувача майна за договором виникає з часу передачі майна

Зазначена будівля була передана чоловікові позивачки, що підтверджується, зокрема, договором купівлі-продажу від 09.01.2001 року .

У звязку з тим, що Цивільним кодексом, діючим на час укладання Договору, не було передбачено нотаріальне посвідчення такого правочину між юридичною особою та фізичною особою-підприємцем, угоду було укладено у простій письмовій формі.

Крім цього, на час укладання Договору діяли приписи Цивільного кодексу України 1963 р., якими не було передбачено обовязкової реєстрації речових прав на нерухоме майно.

17 червня 2001 року ОСОБА_6 помер

Окрім позивачки, спадкоємцями першої черги за законом після померлого є діти померлого та позивачки ОСОБА_2»я Павлівна та батьки померлого ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , які на спадщину не претендують, про що написали відповідні заяви.

Вказує, що вона звернулася до Приазовської державної нотаріальної контори з заявою про видачу їй свідоцтва про право на спадщину за законом на будівлю магазину, розташовану по вул.Леніна, буд.86а в с.Богданівка. Однак постановою державного нотаріуса від 05.07.2011 року за №467/0231 їй відмовлено в видачі свідоцтва через відсутність належно оформлених првовстановлювальних документів на будівлю магазину.

Згідно довідки КП «Нерухомість-П» від 15.07.2011 року №820 власником будівлі магазину до теперішнього часу значиться Приазовське районне споживче товариство.

Оскільки магазин, придбаний чоловіком позивачки за їхні з ним сумісні кошти, з дня його смерті і по теперішній час позивачка володіє на праві приватної власності зазначеною будівлею, вона звернулася з заявою до голови Приазовського районного споживчого товариства ОСОБА_7 для нотаріального оформлення договору купівлі-продажу на її ім»я. Листом від 13.07.2011 року їй відмовлено в нотаріальному посвідченні договору купівлі-продажу з тих обставин, що зазначена будівля магазину знята з балансового обліку товариства в день підписання договору купівлі-продажу, тобто 09.01.2001 року, іншою причиною відмови є розпочата процедура ліквідації Приазовського районного споживчого товариства, що підтверджується протоколом зборів пайщиків від 25.02.2011 року.

В свою чергу, в комунальному підприємстві КП»Нерухомість-П» Приазовської районної ради відсутні підстави для державної реєстрації права власності на будівлю магазину, оскільки така буде суперечити ст.346 ЦК України ( припинення права власності внаслідок смерті власника) та п.3.5.4.Тимчасового положення» Про порядок державної реєстрації права власності та інших речових пра на нерухоме майно»,затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 07.02.2002 року №7/5 ( у редакціі наказу МЮУ від 28.07.2010року № 1692/5)- відсутні правовстановлювальні документи, на підставі яких здійснюється державна реєстрація права власності на нерухоме майно.

07 липня 2011 року КП «Нерухомість-П» виготовлено технічний паспорт , згідно якого будівля магазину на плані позначена літерою А-1,загальною площею-137,92 кв.м., основною площею -85,45 кв.м.,підсобною площею-52,47 кв.м.

Відповідно до листа КП»Нерухомість-П» від 07.07.2011 року №788 змінена нумерація будівлі магазину з «№88» на «№86а».

Зазначена будівля магазину не обтяжена будь-якими зобов»язаннями, що підтверджується довідкою Богданівської сільської ради від 25.06.2011 року №489.

Враховуючи, що вказана будівля магазину набута померлим чоловіком позивачки правомірно, на підставах, що не заборонені законом, посилаючись на норми ст.ст.41 Конституції України, ст.ст.16, 316, 319, 320, 321, 328,386 ЦК України, ст. 128 ЦК України (1963року), Закону України „Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обмежень просить встановити факт володіння ОСОБА_6 на праві приватної власності будівлею магазину, розташованою за адресою: село Богданівка вул. Леніна, буд.86а Приазовського району Запорізької області , який помер 17.06.2001 року, актовий запис №18 та визнати за нею, ОСОБА_1, право власності на будівлю вказаного магазину.

В судове засідання позивачка не з'явилася, надала до суду заяву, в якій просить розглянути справу у її відсутності, заявлені вимоги підтримує в повному обсязі за обставинами, викладеними в позові і просить їх задовольнити.

Представник відповідача- Приазовського районного споживчого товариства в судове засідання не зявився, надав до суду заяву, в якій просить розглянути справу у його відсутності, заявлені вимоги підтримує в повному обсязі за обставинами, викладеними в позові і просять їх задовольнити. Вказує, що 09.01.2001 року Приазовське районне споживче товариство за 4 тис. грн. продало ОСОБА_6 будівлю магазину, розташовану за адресою: село Богданівка вул.Леніна,86а Приазовського району Запорізької області. Договір купівлі-продажу був укладений в простій письмовій формі, так як ОСОБА_6 на час укладання договору був підпріємцем. ОСОБА_6 повністю розрахувався з товариством за будівлю магазину, і 09.01.2001 року , зазначена будівля знята з балансового обліку.

Відповідачі ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 в судове засідання не зявилися, надали до суду заяви, в яких просять розглянути справу у їх відсутності, заявлені вимоги підтримують в повному обсязі за обставинами, викладеними в позові і просять їх задовольнити.

Представник третьої особи- КП»Нерухомість-П» Приазовської районної ради в судове засідання не зявився, надав до суду заяву, в якій просить розглянути справу у його відсутності, заявлені вимоги підтримує в повному обсязі за обставинами, викладеними в позові і просять їх задовольнити.

Представник третьої особи- Богданівської сільської ради Приазовського району Запорізької області в судове засідання не зявився, надав до суду заяву, в якій просить розглянути справу у його відсутності, заявлені вимоги підтримує в повному обсязі за обставинами, викладеними в позові і просять їх задовольнити. Вказує, що Богданівській сільській раді як органу місцевого самоврядування , достеменно відомо, що в січні 2001 року ОСОБА_6 придбав у Приазовського районного споживчого товариства будівлю магазину, розташовану за адресою: с.Богданівка вул. Леніна,86а Приазовського району Запорізької області. Після смерті ОСОБА_6 зазначеною будівлею володіє та користується його дружина-Пєткова В.С.

Дослідивши матеріали справи суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню.

Враховуючи визнання позову відповідачем, суд вважає, що рішення у справі можливо постановити при проведенні попереднього судового засідання.

Відповідно до п. 4 ст. 174 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову, суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

В судовому засіданні встановлено наступне.

Відповідно до Договору купівлі-продажу нежитлової будівлі від 09 січня 2001 року Приазовське районне споживче товариство продало, а ,ОСОБА_6, придбав будівлю магазину, розташовану за адресою: с.Богданівка вул.Леніна,буд.86а.

Відповідно до ст. 128 ЦК України (1963року), який діяв на час вчинення правочину, право власності у набувача майна за договором виникає з часу передачі майна.

17 червня 2001 року ОСОБА_6 помер, що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії І-ЖС №200398, запис № 18, зареєстрований виконкомом Богданівської сільської ради Приазовського району Запорізької області.

Згідно довідки Богданівської сільської ради Приазовського району № 489 від 25.06.2011 року, окрім позивачки, спадкоємцями після померлого ОСОБА_6 є ОСОБА_2»я Павлівна,ОСОБА_3,ОСОБА_4, які на спадщину не претендують, про що написали відповідні заяви.

Позивачка звернулася до Приазовської державної нотаріальної контори з заявою про видачуїй свідоцтва про право на спадщину за законом на будівлю магазину, розташовану по вул.Леніна, буд.86а в с.Богданівка, однак постановою державного нотаріуса від 05.07.2011 року за №467/0231 їй відмовлено в видачі свідоцтва через відсутність належно оформлених првовстановлювальних документів на будівлю магазину .

Згідно довідки КП»Нерухомість-П» від 15.07.2011 року №820 власником будівлі магазину до теперішнього часу значиться Приазовське районне споживче товариство.

Позивачка звернулася з заявою до голови Приазовського районного споживчого товариства для нотаріального оформлення договору купівлі-продажу на її ім»я. Листом від 13.07.2011 року позивачці відмовлено в нотаріальному посвідченні договору купівлі-продажу з тих обставин, що зазначена будівля магазину знята з балансового обліку товариства в день підписання договору купівлі-продажу, тобто 09.01.2001 року, іншою причиною відмови є розпочата процедура ліквідації Приазовського районного споживчого товариства, що підтверджується протоколом зборів пайщиків від 25.02.2011 року.

07 липня 2011 року КП «Нерухомість-П» виготовлено технічний паспорт , згідно якого будівля магазину на плані позначена літерою А-1,загальною площею-137,92 кв.м., основною площею -85,45 кв.м.,підсобною площею-52,47 кв.м.

Відповідно до листа КП»Нерухомість-П» від 07.07.2011 року №788 змінена нумерація будівлі магазину з «№88» на «№86а».

Конституція України передбачає право кожного володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності і право на підприємницьку діяльність, не заборонену законом (ст. ст. 41, 42). ОСОБА_8 України встановлює положення, що власність не повинна використовуватися на шкоду людині і суспільству. Вказані положення Конституції України про власність співвідносяться із ст. 1 Протоколу до Конвенції про захист прав людини і основних свобод, згідно якої кожна фізична і юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений свого майна інакше як на користь суспільства і на умовах, передбачених законом або загальними принципами міжнародного права.

Вказані приписи Конституції України отримали свій подальший розвиток в Цивільному кодексі України від 16.01.03 р. №435IV, далі ЦК, відповідно до ст. ст. 316, 319, 320, 321, 328 якого право власності - це право особи на майно, яке воно здійснює відповідно до закону, включаючи здійснення підприємницької діяльності і яке придбане правомірно, якщо інше прямо не витікає із закону або незаконність придбання права власності не встановлена судом. Право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права або обмежений в його здійсненні. Власник володіє, користується, розпоряджається майном за власним розсудом. Він має право здійснювати відносно свого майна будь-які дії, що не суперечать закону.

Відповідно до ст. 328 ЦК України,право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом»

Згідно ст. 392 ЦК України,власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Відповідно до ст. 204 ЦК України,правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним.

У відповідності до ст.4 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обмежень» право власності та інші речові права на нерухоме майно, набуті згідно з діючими нормативно-правовими актами до прийняття даного Закону, тобто до 2004 року, визнаються державою.

Відповідно до вимог п.23 Постанови Пленуму Верховного суду України №7 від 30 травня 2008 року Про судову практику у справах про спадкування у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

У випадку відсутності правовстановлювальних документів правочинів купівлі-продажу, міни, дарування, свідоцтв і т.д посвідчених в установленому порядку), у відповідності з підпунктом 5) п.1 ст. 19 Закону України „Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обмежень від 01.07.2004 року N 1952-IV підставою для державної реєстрації права власності на нерухоме майно може бути рішення суду, що набрало законної сили.

Відповідно до ч.1 та п.1 ч.2 ст.16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способом захисту цивільних прав та інтересів може бути, зокрема, визнання права.

За ч.2 ст.256 ЦПК України, у судовому порядку можуть бути встановлені факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Відсутність зареєстрованого у встановленому порядку права власності на вказане майно позбавляє позивачку, як фактичного власника права розпорядження ним.

В свою чергу, в комунальному підприємстві КП»Нерухомість-П» Приазовської районної ради відсутні підстави для державної реєстрації права власності на будівлю магазину, оскільки така буде суперечити ст.346 ЦК України (припинення права власності внаслідок смерті власника) та п.3.5.4.Тимчасового положення» Про порядок державної реєстрації права власності та інших речових прав на нерухоме майно-відсутні правовстановлювальні документи, на підставі яких здійснюється державна реєстрація права власності на нерухоме майно.

Враховуючи, що вказана будівля магазину набута померлим чоловіком позивачки правомірно, на підставах, що не заборонені законом,( цивільне законодавство, що діяло в той час, не передбачало обовязкової реєстрації речових прав на нерухоме майно), з урахуванням положень .1 та п.1 ч.2 ст.16 , ст. 8, ст. 392 ЦК України суд дійшов висновку про необхідність захисту права у такий спосіб як визнання за позивачем права власності на будівлю магазину, оскільки наявність суб'єктивного права позивача при зверненні до нотаріальної контори з об'єктивних причин не була підтверджена відповідними доказами, а саме оригіналом правовстановлюючого документу на майно. Отже, суд приходить до висновку, що визнання відповідачами позовних вимог не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб

Керуючись ст.ст. 10, 11, 14, 57-60, ч. 4 ст. 174, ст.ст. 209, 212-215, 218 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до Приазовського районного споживчого товариства, ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, треті особи Комунальне підприємство «Нерухомість-П» Приазовської районної ради Запорізької області, Богданівська сільська рада Приазовського району Запорізької області про встановлення факту володіння нерухомим майном та визнання права власності- задовольнити.

Встановити факт володіння ОСОБА_6, який помер 17.06.2001 року на праві приватної власності будівлею магазину, розташованою за адресою: село Богданівка вул. Леніна, буд.86а Приазовського району Запорізької області.

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1 право власності на будівлю магазину, яка на плані позначена літерою А-1,загальною площею-137,92 кв.м., основною площею -85,45 кв.м.,підсобною площею-52,47 кв.м., розташовану за адресою: вул.Леніна,буд.86а Приазовського району Запорізької області.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Запорізької області через Приазовський районний суд шляхом подачі в 10-денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом 10 днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя Ю.В. Ковальова