Справа № 22-ц-6140/11 Головуючий у І інстанції Сердинський В.С.
Категорія 38 14.12.2011
УХВАЛА

Іменем України

14 грудня 2011 року колегія судової палати в цивільних справах Апеляційного суду Київської області в складі :

головуючого Приходька К.П.

суддів Голуб С.А., Таргоній Д.О.

при секретарі Мариняко М.О.

розглянула у відкритому судовому засіданні в місті Києві цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 та ОСОБА_3 на рішення Броварського міськрайонного суду Київської області від 15 вересня 2011 року у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_4, ОСОБА_5 і Київського обласного державного нотаріального архіву, треті особи: Комунальне підприємство Київської обласної ради "Броварське міжміське бюро технічної інвентаризації" і ОСОБА_3 про визнання недійсними дублікатів, що мають силу оригіналу свідоцтв про право на спадщину за законом та скасування реєстрації права власності на нерухоме майно.

Заслухавши доповідь судді Апеляційного суду, вислухавши учасників процесу, перевіривши матеріали справи в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів, -

ВСТАНОВИЛА:

У березні 2011 року позивач пред»явила в суді названий позов посилаючись на те, що її батько ОСОБА_6 помер 15 січня 1980 року. Після смерті батька позивач 29 серпня 1984 року отримала свідоцтво про право на спадщину за законом, який вона не втрачала та який по даний час зберігається у неї. Згідно свідоцтва про право на спадщину за законом ОСОБА_4, ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_5 та ОСОБА_7 успадкували майно ОСОБА_6 в рівних частинах.

Так як у ОСОБА_4 та ОСОБА_5 не було оригінала свідоцтва про право на спадщину, вони отримали дублікати свідоцтва, що мають силу оригіналу свідоцтва про право на спадщину за законом за № 630 від 29.05.2008 року та № 644 від 03.06.2008 року, які були оформлені та видані Державним обласним нотаріальним архівом Київської області.

17 липня 2008 року ОСОБА_7 подарувала ОСОБА_4 належну їй 1/5 частину будинку № 4 по пров. Ватутіна в с. Гоголів Броварського району Київської області. 22 липня 2008 року ОСОБА_4 отримала право власності на частку в спірному будинку. Таким чином, на даний час будинок належить: 2/5 частини ОСОБА_4, 1/5 частина ОСОБА_5, 1/5 частина ОСОБА_3, 1/5 частина ОСОБА_2, що підтверджується витягом з реєстру прав власності на нерухоме майно за №196140040.

20 серпня 2008 року Броварське МБТІ відмовило позивачці у проведенні реєстрації права власності на спадковий будинок на підставі п.3.3. Тимчасового положення про реєстрацію прав власності на нерухоме майно, оскільки заявлене право вже зареєстровано відповідачами по справі.

Позивач вважала, що була порушена процедура видачі дублікатів свідоцтва про право на спадщину, оскільки відповідачами оригінал свідоцтва не був втрачений, а взагалі не отримувався ними у нотаріальній конторі.

Позивач просила визнати недійсними та скасувати дублікати свідоцтв, що мають силу оригіналів про право на спадщину за законом видані 28 травня 2008 року ОСОБА_4 за № 630 та 03 червня 2008 року ОСОБА_5 за № 644 Київським обласним нотаріальним архівом, а також визнати недійсним та скасувати реєстрацію права власності на нерухоме майно.

Рішенням Броварського міськрайонного суду Київської області від 17 травня 2011 року у задоволені позовних вимог відмовлено.

Не погоджуючись з вказаним рішенням позивач ОСОБА_2 та третя особа ОСОБА_3 оскаржили рішення суду в апеляційному порядку, звернувшись до суду з апеляційними скаргами, в яких просять скасувати рішення суду та ухвалити нове рішення по суті позовних вимог.

Судова колегія, заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення сторін, перевіривши матеріали справи у межах доводів апеляційних скарг вважає, що апеляційні скарги не підлягають задоволенню з таких підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що 15 січня 1980 року після смерті ОСОБА_6 відкрилася спадщина на будинок №4 по провулку Ватутіна в селі Гоголів Броварського району Київської області. Спадкоємцями в рівних частинах по 1/5 є позивач ОСОБА_2, відповідачі ОСОБА_5 і ОСОБА_4, третя особа ОСОБА_3, а також ОСОБА_7 (а.с.а.с.12,13).

Відповідно до умов договору дарування частини житлового будинку від 17.07.2008 року за № 3891, ОСОБА_7 подарувала позивачу ОСОБА_4 свою 1/5 частину житлового будинку, (а.с.18).

Свідоцтво про право на спадщину за законом було видано державним нотаріусом Броварської районної державної нотаріальної контори 29 серпня 1984 року, (а.с.13) на ім'я ОСОБА_2, ОСОБА_5 ОСОБА_4 і ОСОБА_3 Отримала свідоцтво в одному екземплярі лише позивач ОСОБА_2

Київський обласний державний нотаріальний архів видав відповідачу ОСОБА_4 29 травня 2008 року та відповідачу ОСОБА_5 03 червня 2008 року дублікати свідоцтв про право на спадщину за законом, що мають силу оригіналів, замість втрачених згідно заяв вказаних осіб.

09 липня 2008 на підставі дублікатів свідоцтва про право на спадщину за законом Броварське міжміське бюро технічної інвентаризації зареєструвало в державному реєстрі прав власності на нерухоме майно право власності на будинок №4 по пров. Ватутіна в с. Гоголів Броварського району Київської області за ОСОБА_4, Комаровою.З.І., ОСОБА_2, ОСОБА_3 по 1/5 частині.

24 липня 2008 року ОСОБА_2 звернулась до БТІ із заявою про реєстрацію права власності на спадковий будинок на підставі оригіналу свідоцтва про право на спадщину за законом.

26 серпня 2008 року реєстратором Броварського МБТІ було відмовлено ОСОБА_8 у реєстрації права власності на спадковий будинок, оскільки така реєстрація була вже проведена 9 липня 2008 року.

Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з того, що права позивача проведенням реєстрації будинку № 4 по вул..Ватутіна в с.Гоголів Броварського району Київської області не порушені, оскільки за нею зареєстровано право власності на належну їй частку будинку.

Судова колегія погоджується із такими висновками суду виходячи із наступного.

Відповідно до ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Відповідно до ч.1 ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового чи майнового права та інтересу.

Відповідно до ст.. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод, чи інтересів.

Тобто при зверненні до суду з позовом на захист своїх порушених прав, позивач має навести докази того, що він має суб»єктивне право, а також те, що це право порушується іншими особами. Крім того, позивач може суд просити про захист свого порушеного права лише у спосіб, передбачений ч.2 ст. 16 ЦК України.

Як встановлено судом першої інстанції сторони та третя особа ОСОБА_3 є співвласниками житлового будинку, який розташований в с.Гоголів Броварського району Київської області по вул.Ватутіна,4 але їх право власності не було зареєстровано у Броварському МБТІ, оскільки реєстрація була проведена в 1984 році Гоголівською сільською радою.

Відповідно до ч.1, 4 ст.. 3 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обмежень» державна реєстрація прав є обов»язковою. Інформація про права на нерухоме майно та їх обтяження підлягає внесенню до Державного реєстру прав.

Права на нерухоме майно, що виникли до набрання чинності цим Законом, визнаються дійсними у разі відсутності їх державної реєстрації, передбаченої цим Законом, за таких умов:

Якщо реєстрація прав була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення, або

якщо на момент виникнення прав діяло законодавство, що не передбачало обов»язкової реєстрації таких прав.

Цивільний кодекс УРСР, який діяв на час виникнення у сторін права на спадкове майно після смерті їх батька у 1980 році, не передбачав обов»язкової державної реєстрації прав власності на нерухоме майно, а право власності виникало одразу після отримання власником правовстановлюючого документа. Реєстрація права власності сторін на спадковий будинок була проведена лише у Гоголівській сільській раді Броварського району Київської області. Тому, відповідно до ст. 3 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обмежень» сторони зобов»язані були зареєструвати належне їм нерухоме майно в державному реєстрі права власності на нерухоме майно, але відсутність такої реєстрації не позбавляло їх прав власності на нерухоме майно, але обмежувало їх права щодо розпорядження цим майном.

Оскільки свідоцтво про право спадщину було видано на всіх спадкоємців і частки цих спадкоємців в цьому свідоцтві були вказані, державний реєстратор прав власності на нерухоме майно на підставі цього свідоцтва вніс дані щодо власників , а також належних їм часток у будинку до державного реєстру прав власності на нерухоме майно.

Таким чином, як правильно було встановлено судом першої інстанції, будь-які суб»єктивні права та охоронювані законом інтереси ОСОБА_2 при отриманні відповідачами дублікатів свідоцтв про право на спадщину та при проведенні реєстрації прав власності на нерухоме майно не було порушені, оскільки цими діями відповідачів вона не була позбавлена належного їй права власності на 1/5 частину будинку. Позивач не навела жодного доказу того, що її правомочності власника були порушені внаслідок отримання відповідачами дублікатів правовстановлюючих документів на будинок.

З врахуванням наведеного, судова колегія вважає, що судом першої інстанції повно і всебічно зясовані всі обставини справи, доказам дана належна правова оцінка, а постановлене рішення відповідає вимогам матеріального і процесуального права, підстави для його скасування відсутні.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 308 ЦПК України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційні скарги ОСОБА_2 та ОСОБА_3 відхилити.

Рішення Броварського міськрайонного суду Київської області від 15 вересня 2011 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення і може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий:

Судді: