АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 грудня 2011 року м. Дніпропетровськ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Дніпропетровської області в складі :

Головуючого Ремеза В.А.,

Суддів Можелянської З.М., Прозорової М.Л.,

при секретарі Косенко І.Л.,

розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Дніпропетровську

цивільну справу за апеляційною скаргою Публічного акціонерного товариства комерційного банку "ПриватБанк" (далі по тексту ПАТ КБ"ПриватБанк"),

на рішення Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 07 вересня 2011р. за позовом ПАТ КБ "ПриватБанк" до ОСОБА_2 про звернення стягнення на предмет застави, -

ВСТАНОВИЛА:

Рішенням Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 07.09.2011р. ПАТ КБ "ПриватБанк" відмовлено у задоволені позовних вимог до ОСОБА_2 про звернення стягнення на предмет застави.

В апеляційній скарзі ПАТ КБ "ПриватБанк" просить рішення суду скасувати і ухвалити по справі нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги ПАТ КБ "ПриватБанк" у повному обсязі, посилаючись на те що рішення суду незаконне, винесено з порушенням норм процесуального права, і недоведеністю обставин, що мають значення, і висновки суду не відповідають обставинам справи.

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду, в межах доводів апеляційної скарги та заявлених вимог, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, а рішення суду в частині правового обґрунтування зміні з наступних підстав.

Як убачається з матеріалів справи, 10.01.2008р. між ЗАТ КБ "ПриватБанк", правонаступником якого є позивач по справі ПАТ КБ "ПриватБанк" та ОСОБА_2 був укладений кредитний договір, і відповідно до умов кредитного договору Банк зобов'язався надати позичальнику, а позичальник зобов'язується прийняти, належним чином використати і повернути Банку кредитні кошти в сумі 105713,50грн., у порядку і на умовах, визначених кредитним договором строком до 09.01.2013р.

В забезпечення виконання зобовязань за кредитним договором між ЗАТ КБ "ПриватБанк" та ОСОБА_2 був укладений договір застави рухомого майна, згідно якого відповідач надала в заставу автомобіль Chevrolet, модель Aveo, 2007р.в., реєстраційний номер НОМЕР_1, що належить відповідачці на праві власності.

Пунктом 15.7.2 договору застави рухомого майна, передбачено що в разі порушення Заставодавцем зобов'язань за договором, Заставодержатель має право вимоги дострокового виконання зобов'язань по сплаті кредиту, відсотків, комісії, винагороди, а у випадку невиконання звернути стягнення на предмет застави.

Статтею 589 ЦК України та ч. 1 ст. 20 Закону України "Про заставу" встановлено, що у разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов'язання заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави в разі, якщо в момент настання терміну виконання зобов'язання, забезпеченого заставою, воно не буде виконано, якщо інше не передбачено законом чи договором.

Таким чином, умовами укладеного договору між сторонами було передбачено порядок звернення стягнення на заставлене майно після звернення до заставодавця з вимогою про дострокове виконання кредитних зобов'язань по сплаті кредиту, відсотків, комісії, винагороди, а у випадку невиконання такої вимоги, вправі поставити питання про звернення стягнення на предмет іпотеки, однак матеріали справи не містять доказів про таке звернення ПАТ КБ "ПриватБанк" у передбаченому умовами договору порядку вимогою до ОСОБА_2 про усунення порушення кредитного зобов'язання, що унеможливлює звернення стягнення на заставлене майно, а тому колегія суддів вважає, що ПАТ КБ "ПриватБанк" в задоволені позовних вимог до ОСОБА_2, про звернення стягнення на заставлене майно слід відмовити, оскільки заявлений позов є передчасним.

Оскільки суд першої інстанції прийшов до висновку про відмову в задоволені позову з тих підстав, що позивач не довів вимоги про отримання відповідачем кредиту в сумі 105713,50грн., і незаконно підняв відсотки за кредитним договором, тоді як ОСОБА_2 не оспорювала в судовому порядку підняття відсотків, і такі дії Банку в судовому порядку не визнавались незаконними, що свідчить про порушення судом при розгляду справи положень ст. 11 ЦПК України, а тому колегія суддів вважає, що рішення суду про відмову ПАТ КБ "ПриватБАнк" в задоволені позову, в частині правового обґрунтування відмови підлягає зміні на підставі ст. 309 ЦПК України, а апеляційна скарга ПАТ КБ "ПриватБанк" підлягає частковому задоволенню.

Керуючись ст. ст. 304, 307, 309, 316 ЦПК України, колегія суддів, -

ВИРІШИЛА:

Апеляційну скаргу ПАТ КБ "ПриватБанк" задовольнити частково.

Рішення Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 07 вересня 2011р. в частині правового обґрунтування відмови ПАТ КБ "ПриватБанк" в задоволені позовних вимог, змінити.

В іншій частині рішення Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 07 вересня 2011р. залишити без змін.

Рішення апеляційного суду може бути оскаржено в касаційному порядку протягом двадцяти днів, з моменту проголошення.

Судді