АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 22ц-1655/11 Головуючий у 1-й інстанції Бугрій В.М. Доповідач ап. інст. ОСОБА_1
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 травня 2011 року м. Полтава

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Полтавської області в складі:

головуючого судді : Пікуля В.П.,

суддів : Акопян В.І., Лобова О.А.,

при секретарі Колодюк О.П.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Полтаві цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на ухвалу Новосанжарського районного суду Полтавської області від 25 березня 2011 року у справі за позовом ОСОБА_2 до Кобеляцької центральної районної лікарні, головного лікаря Кобеляцької центральної районної лікарні ОСОБА_3, в.о. заступника головного лікаря по лікувальній справі Кобеляцької центральної районної лікарні ОСОБА_4, завідуючого травматологічним відділенням Кобеляцької центральної районної лікарні ОСОБА_5 та Управління державного казначейства в Кобеляцькому районі про визнання протипраними дії та визнання порушення права на охорону здоровя ,

В С Т А Н О В И Л А :

У вересні 2009 року ОСОБА_2 звернувся в суд з позовом до відповідачів про визнання протиправними їх дій та визнання порушення права на охорону здоровя.

Свої позовні вимоги обґрунтовував тим, що відповідачами порушено право його сина ОСОБА_6 на кваліфіковану медико-санітарну допомогу.

Просив суд:

1.Позов задовольнити.

2.Визнати протиправними дії завідуючого травматологічним відділенням Кобеляцької ЦРЛ ОСОБА_5, який 24 серпня 2003 року, не маючи права надавати медико-соціальну допомогу із-за своєї хвороби, протиправно призначив себе, як лікаря-травматолога, лікуючим лікарем пацієнта ОСОБА_7 та здійснював лікування останнього.

3.Визнати протиправними дії головного лікаря Кобеляцької ЦРЛ ОСОБА_3, який 24 серпня 2003 року, знаючи по хворобливий стан лікаря-травматолога ОСОБА_5 і розуміючи, що із-за цього останній не має

права надавати медико-санітарну допомогу, протиправно допустив його до лікування пацієнта ОСОБА_6.

4.Визнати протиправною бездіяльність в.о. заступника головного лікаря по лікувальній справі ОСОБА_4, яка 24 серпня 2003 року не здійснила належного контролю за роботою травматологічного відділення та організацією праці медичних працівників в травматологічному відділенні, в результаті чого лікар-травматолог ОСОБА_5, який на той час був хворим і не мав права із-за своєї хвороби надавати медико-санітарну допомогу, протиправно призначив самого себе, як лікаря-травматолога, лікуючим лікарем пацієнта ОСОБА_6 та лікував останнього.

5.Визначити, що 24 серпня 2003 року в Кобеляцькій ЦРЛ було порушено право пацієнта ОСОБА_6 на охорону здоровя, а саме право на кваліфіковану медико-санітарну допомогу.

6.Стягнути з відповідачів на його користь судові витрати.

Ухвалою Новосанжарського районного суду Полтавської області від 25 березня 2011 року справу за позовом ОСОБА_2 до Кобеляцької центральної районної лікарні, головного лікаря Кобеляцької центральної районної лікарні ОСОБА_3, в.о. заступника головного лікаря по лікувальній справі Кобеляцької центральної районної лікарні ОСОБА_4, завідуючого травматологічним відділенням Кобеляцької центральної районної лікарні ОСОБА_5 та Управління державного казначейства в Кобеляцькому районі про визнання протипраними дій та визнання порушення права на охорону здоровя залишено без розгляду.

Повернуто позивачу ОСОБА_2 з державного бюджету понесені ним за даною справою судові витрати держмито в сумі 08 грн. 50 коп. та витрати на ІТЗ 37 грн.

З ухвалою суду не погодився позивач, який її оскаржив, просив ухвалу суду скасувати та направити матеріали для розгляду по суті іншому судді в суд першої інстанції, оскільки вважає, що ухвала суду постановлена із порушенням норм матеріального та процесуального права. Зокрема, зазначає, що судом помилково застосовано п.4 ст. 207 ЦПК України.

Колегія суддів, заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши матеріали справи у межах доводів апеляційної скарги, приходить до переконання, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню.

Згідно до п.4 ч. 2 ст. 307 ЦПК України, за наслідками розгляду скарги на ухвалу суду першої інстанції апеляційний суд має право скасувати ухвалу, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 311 ЦПК України, підставами для скасування ухвали суду, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є порушення норм матеріального чи процесуального права, які призвели до неправильного вирішення питання.

Залишаючи позовну заяву без розгляду, на підставі п. 4 ст. 207 ЦПК України, суд першої інстанції виходив із того, що в матеріалах справи є відомості, що всі докази по даній справі знаходяться у справі, що перебуває у провадженні Козельщинського районного суду Полтавської області. Відповідачами неодноразово направлялися суду клопотання про відкладення розгляду справи, оскільки аналогічні справи є в провадженні Козельщинського, Кобеляцького, Новосанжарських районних судів і вони не можуть одночасно перебувати у декількох судових засіданнях.

Проте, з висновком суду не можна погодитися із таких підстав.

Як передбачено п. 4 ч. 1 ст. 207 ЦПК України, суд постановляє ухвалу про залишення заяви без розгляду, якщо спір між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав розглядається у іншому суді.

Отже, позови вважаються тотожними, тільки в тому випадку, коли в них одночасно співпадають сторони, підстави й предмет.

Предмет позову це матеріально-правова вимога до відповідача (відповідачів).

У матеріалах справи відсутні будь-які дані про те, що позовні вимоги, зокрема: № 3, 4, 5, заявлені ОСОБА_2 по даній справі, перебувають на розгляді іншому суді.

За вказаних обставин, ухвала суду підлягає скасуванню із направлення справи до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Щодо клопотання апеляційної скарги про передачу справи на розгляд іншому судді, то колегія суддів приходить до такого висновку.

Відповідно до ч. 1 ст. 21 ЦПК України суддя який брав участь у вирішенні справи судом першої інстанції, не може брати участі у новому розгляді її судом першої інстанції після скасування попереднього рішення або ухвали про закриття провадження по справі.

Таким чином, виходячи зі змісту ст. 21 ЦПК України, недопустимість повторної участі судді у розгляді справи у разі скасування ухвали про залишення позовної заяви без розгляду не передбачена.

Оскільки, підстави для передачі справи на розгляд у іншому складі суду відсутні, апеляційна скарга у цій частині задоволенню не підлягає.

Керуючись ст. 303, п. 4 ч.2 ст. 307, п. 4 ч. 1 ст. 311, ст.ст. 314, 319 ЦПК України, колегія суддів,

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити частково.

Ухвалу Новосанжарського районного суду Полтавської області від 25 березня 2011 року, - скасувати, а справу направити для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена протягом двадцяти днів шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Головуючий суддя: В.П. Пікуль

Судді В.І. Акопян

ОСОБА_8