Справа № 2-4242/11
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 жовтня 2011 року Святошинський районний суд м. Києва

в складі: головуючого Морозова М.О.

при секретарях Слепець Є.С., Кузнець Л.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, яка діє також як законний представник малолітніх дітей: ОСОБА_3, ОСОБА_4, треті особи: ОСОБА_5, Відділ громадянства, імміграції та реєстрації фізичних осіб Святошинського РУ ГУ МВС України в м. Києві, Орган опіки та піклування Святошинської районної в м. Києві державної адміністрації про усунення порушень прав власника-визнання такими, що втратили право користування житловим приміщенням,

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 про усунення порушення її прав власника і визнання її разом з неповнолітніми дітьми ОСОБА_3, ОСОБА_4 втративши ми право користування квартирою №66 в будинку 13-Б по ОСОБА_6ОСОБА_6 в м. Києві. При цьому, посилається на те, що ОСОБА_2 є її колишньою невісткою, а ОСОБА_7 - її сином та колишнім чоловіком ОСОБА_2, і відповідач будучи зареєстрованою на її житлову площу квартири, що належить їй на праві приватної власності з 13.06.2002 р., по вказаній адресі з травня 2010 р. не проживає, залишила разом з неповнолітніми дітьми квартиру, забравши свої речі, квартирну плату, комунальні послуги відповідач не вносить, що вимушує її нести додаткові витрати по утриманню житла. Відповідач, шлюб з якою її сином ОСОБА_7 розірвано 6.12.2010 р., добровільно залишила квартиру, переїхавши проживати до своєї матері в с.м.т. Новобілокоровичі Житомирської області. Ніяких перешкод у користуванні спірною квартирою відповідачу не чинилося.

В судовому засіданні ОСОБА_1 та її представник позов підтримали.

Відповідач позов не визнала, пояснивши, що спірну квартиру вимушена була залишити і не проживає разом з двома малолітніми дітьми в ній по причині негативного ставлення до неї колишнього чоловіка ОСОБА_7 та його матері. У неї іншого житла не має і вона вимушена з дітьми проживати на житловій площі своєї матері в Житомирській області.

Третя особа ОСОБА_7 проти задоволення позову не заперечує, пояснивши, що ОСОБА_2 ніхто не чинив перешкод у користуванні спірним житлом, не виганяв з квартири, а пішла відповідач з квартири за власної волі, що є її правом.

Треті особи Відділ громадянства, імміграції та реєстрації фізичних осіб Святошинського РУ ГУ МВС України в м. Києві, Орган опіки та піклування Святошинської районної в м. Києві державної адміністрації подали заяви про слухання справи без участі їх представників, тому суд, враховуючи думку сторін, представника позивача, третьої особи, матеріали та обставини справи, вважає за можливе вирішити спір без їх участі.

Суд, вислухавши пояснення позивача, представника позивача, відповідача, третю особу, зясувавши обставини справи, дослідивши письмові докази по справі, прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню з слідуючих підстав.

Судом встановлено, що спірним жилим приміщенням є трикімнатна ізольована квартира №66 житловою площею 40, 70 кв. м, яка знаходиться в будинку №13-Б по бул. ОСОБА_8 в м. Києві. Квартира належить на праві приватної власності ОСОБА_1 на підставі договору купівлі-продажу від 15.04.2002 р. В спірній квартирі зареєстровані сторони по справі, третя особа ОСОБА_5 та малолітні діти відповідача по справі та третьої особи ОСОБА_5: ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, і особовий рахунок на квартиру відкритий на позивача ОСОБА_1 Шлюб між відповідачем по справі ОСОБА_2 та третьою особою по справі ОСОБА_9 розірвано 6.12.2010 р. З травня 210 р. ОСОБА_2 разом з малолітніми дітьми в спірній квартирі не проживає без поважних причин (а.с. 7-9).

Згідно ст. 29 ЦК України місцем проживання фізичної особи, яка не досягла десяти років, є місце проживання її батьків (усиновлювачів) або одного з них, з ким вона проживає, опікуна або місцезнаходження навчального закладу чи закладу охорони здоровя, в якому вона проживає.

Згідно ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

Згідно ст.163 ЖК України у разі тимчасової відсутності наймача або членів його сімї за ними зберігається займане жиле приміщення у випадках і в межах строків, установлених частиною першою, пунктами 1 і 5 частини третьої і частиною четвертою статті 71 цього Кодексу.

Згідно ст. 71 ЖК України при тимчасовій відсутності без поважних причин наймача або членів його сімї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців.

Згідно ст. 39 ЦПК України права, свободи та інтереси малолітніх осіб віком до чотирнадцяти років, а також недієздатних фізичних осіб захищають у суді відповідно їхні батьки, усиновлювачі, опікуни чи інші особи, визначені законом.

ОСОБА_2, будучи зареєстрованою в спірній квартирі з 2002 р., без поважних причин не проживає в ній разом з двома малолітніми дітьми з травня 2010 р., квартирою не користується, що є достатнім терміном і безумовною підставою для визнання її втратившою право користування спірним житловим приміщенням. Відповідач також не приймає участі в оплаті на утримання житла, не оплачує комунальні послуги, квартирою не цікавиться.

Відповідач пояснила, що проживає по іншій адресі, спірною квартирою не користується через протиправні дії колишнього чоловіка ОСОБА_5 та позивача по справі ОСОБА_2 Між тим, дані доводи суд вважає безпідставними, бо спроб поселитися в спірну квартиру, в тому числі й в судовому порядку, після залишення квартири, відповідач по справі не здійснювала, що свідчить про те, що у вказаному житлі вона не зацікавлена. Сама по собі реєстрація відповідача в квартирі не свідчить про достатність підстав для продовження її права на користування спірним житлом у випадку тривалого непроживання.

Факт непроживання ОСОБА_2О та малолітніх дітей. в спірному жилому приміщенні більше шести останніх місяців перед зверненням з позовом до суду ніким не оспорюється.

Твердження відповідача, що її непроживання сталось внаслідок порушення прав з боку позивача та її сина, який є її колишнім чоловіком, і негативного ставлення та протидії в цьому вказаних осіб, ніякими доказами не підтверджено, звернень же ОСОБА_2 до правоохоронних органів щодо вжиття заходів реагування на протиправну поведінку ОСОБА_5 чи ОСОБА_1 та зобовязання їх не чинити перешкод в користуванні спірною квартирою, не було. З відповідними заявами ОСОБА_2 не зверталась і до житлових органів.

Само по собі наявність відчужених взаємовідносин між колишнім подружжям не може слугувати поважною причиною залишення одним з них квартири та непроживання в ній тривалий час. Відповідач не скористалась правом вирішити спірні взаємовідносини в установлені законодавством способи.

Непроживання відповідача по справі разом з двома малолітніми дітьми у спірній квартирі підтверджується актами по не проживання, складеними працівниками КП РЕО-4Святошинського р-ну м. Києва від 29.10.2010 р., від 22.11.2010 р., від 16.12.2010 р. (а.с.26-28).

Отже, з врахуванням зясованих обставин справи, досліджених доказів суд вважає, що позов доведений, факт непроживання без поважних причин в спірній квартирі відповідача по справі разом з малолітніми дітьми більше ніж півроку знайшов своє підтвердження в ході розгляду справи.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 65, 71, 72, 163 ЖК України, ст.ст. 29, 391 ЦК України, ст.ст.10, 39, 60, 212, 214, 215 ЦПК України, суд

в и р і ш и в:

Позов задовольнити.

Визнати ОСОБА_2 та залежних від неї малолітніх доньок ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, втратившими право користування квартирою №66 в будинку 13-Б по бул. ОСОБА_8 в м. Києві.

Рішення суду може бути оскаржено до апеляційного суду м. Києва через районний суд шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня проголошення рішення.

Суддя