Справа № 0417/2-2407/2011
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

26 жовтня 2011 року Індустріальний районний суд м. Дніпропетровська

в складі : головуючого судді - Слюсар Л.П.

при секретарі - Шевченко В.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Дніпропетровська цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості по сплаті аліментів та пені , -

ВСТАНОВИВ:

В липні 2011 року позивачка звернулася до суду з позовом до відповідача про стягнення заборгованості по сплаті аліментів та пені. В обґрунтування своїх позовних вимог в позовній заяві і в ході судового розгляду посилаючись на те, що вона перебувала із відповідачем в шлюбі з 22 вересня 2001 року. Шлюб розірвано 12 серпня 2009 року. В шлюбі народилася донька ОСОБА_3, 25 серпня 2004 року. Рішенням Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 27 липня 2009 року з ОСОБА_2 на її користь стягнуто аліменти на утримання доньки ОСОБА_3 у твердій грошовій сумі в розмірі 1000 грн. до досягнення донькою повноліття. Відповідач в повному розмірі аліменти не сплачує, в звязку з чим на сьогоднішній день утворилася заборгованість в розмірі 8012 грн. 90 коп.. В звязку з заборгованістю по сплаті аліментів та небажанням відповідача їх своєчасно сплачувати, вона вимушена звернутися до суду з позовом про стягнення неустойки ( пені), що складає 34175 грн.67 коп., розрахунок додається. Просила суд: стягнути із ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянина України, працюючого на її користь суму заборгованості по аліментах в розмірі 8012 грн. 59 коп. та стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянина України, працюючого на її користь неустойку ( пеню) в розмірі 34175 грн. 67 коп.

Відповідач в судове засідання зявився. Позовні вимоги визнав частково. Не заперечував наявність заборгованості по аліментам. Вказав, що здійснює оплату аліментів несвоєчасно та не в повному розмірі, але не через небажання, а в звязку з скрутним матеріальним становищем, оскільки з звязку з фінансовою кризою зменшилися його доходи, а при ухвалені рішення в 2009 році був впевнений, що при отриманих на той час доходах він зможе оплачувати таку суму щомісячно, тому і не заперечував, щодо стягнення аліментів в розмірі 1000 грн.

Суд, заслухавши позивачку, відповідача, вивчивши матеріали справи, вважає, що позовна заява підлягає задоволенню частково з наступних підстав.

У судовому засіданні встановлено, що згідно рішення Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 27 липня 2009 року з ОСОБА_2 стягнуто на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання неповнолітньої доньки ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2 у твердій грошовій сумі в розмірі 1000 грн. до досягнення нею повноліття, стягнення робити щомісяця, починаючи з 13 липня 2009 року і до повноліття дитини ( а.с.8).

На підставі цього рішення суду було видано виконавчий лист №2-2453 від 10.08.2009 року .

Згідно довідки Індустріального ВДВС Дніпропетровського міського управління юстиції Дніпропетровської області заборгованість по аліментам у звязку із несплатою відповідачем платежів станом на 01.07.2011 року становить 8012 грн. 90 коп. ( а.с.9).

Виходячи із вищевикладеного, та оскільки судом вже ухвалено рішення суду про стягнення аліментів, яке знаходиться на виконанні, то суд не вбачає підстав для задоволення позовних вимог щодо стягнення заборгованості по аліментам, оскільки повинно виконуватися рішення суду щодо стягнення аліментів.

Позивачкою заявлено вимогу щодо стягнення неустойки за прострочення сплати аліментів в розмірі 34175 грн.67 коп. та долучено розрахунок неустойки ( пені) за прострочення сплати аліментів неустойка за період липня 2009 року по 1 липня 2011 року складає 34175 грн. 67 коп. ( а.с.10).

Відповідності до ч. 1 ст. 196 Сімейного Кодексу України при виникненні заборгованості з вини особи, яка зобовязана сплачувати аліменти за рішенням суду, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів за кожен день прострочки.

Розмір неустойки може бути зменшений судом з урахуванням матеріального та сімейного стану платника аліментів.

Відповідно до Постанови Пленуму Верховного Суду України Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів, передбачена ст. 196 СК України відповідальність платника аліментів за прострочення їх сплати у вигляді неустойки ( пені) настає лише за наявності вини цієї особи. На платника аліментів не можна покладати таку відповідальність, якщо заборгованість утворилася з незалежних від нього причин.

Виходячи із вищевикладеного та приймаючи до уваги той факт, що відповідачем аліменти сплачуються фактично щомісячно і не є його небажання є причиною несплати аліментів в повному розмірі, і те, що розмір аліментів є значним, а наявність світової фінансової кризи, є загальновідомий факт, який не підлягає доказуванню, тому суд приходить до висновку про необхідність зменшення розміру пені до 4710 грн.

Відповідно до ст.88 ЦПК України із відповідача підлягає стягненню на користь держави судовий збір в розмірі 51 грн.00 коп. та витрати на інформаційно-технічне забезпечення в розмірі 120 грн.

Згідно зі ст.196 Сімейного Кодексу України та керуючись ст.ст.3,7,11, 15, 30, 60, 61, 81, 88, 212-215 ЦПК України, суд,-

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 - задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1, який зареєстрований за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_3 б. 2 кв. 75 на користь ОСОБА_1 неустойку ( пеню) за прострочення по сплаті аліментів в розмірі 4710 грн. 00 коп..

В іншій частині позову відмовити.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави судовий збір у розмірі 51 грн. 00 коп. та витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи у розмірі 120 грн.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку через суд першої інстанції шляхом подачі протягом десяти днів з дня проголошення рішення апеляційної скарги.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя Л.П. Слюсар