Справа № 0417/2-2927/2011
22 грудня 2011 року Індустріальний районний суд м. Дніпропетровська
у складі: головуючої судді Слюсар Л.П.
при секретарі Шевченко В.О.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Дніпропетровська цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1, ОСОБА_2 до ОСОБА_3 комітету Індустріальної районної у м. Дніпропетровську ради, третя особа Шоста дніпропетровська державна нотаріальна контора, про поділ майна та визначення часток, -
В серпні 2011 року позивачі звернулися до Індустріального районного суду м. Дніпропетровська з позовною заявою до відповідача ОСОБА_3 комітету Індустріальної районної у м. Дніпропетровську ради, третя особа Шоста дніпропетровська державна нотаріальна контора, про поділ майна та визначення часток.
В обґрунтування своїх позовних вимог позивачі в позовній заяві і в судовому засіданні посилалися на те, що відповідно до свідоцтва про право власності на житло від 06 червня 2000 року ОСОБА_4, ОСОБА_5 на праві спільної сумісної власності належить квартира АДРЕСА_1. 24 червня 2003 року ОСОБА_4, який є батьком ОСОБА_6 та дідом ОСОБА_2 помер. Після його смерті стало відомо, що 29.03.2002 року він склав заповіт, яким заповідав належну йому частину квартири АДРЕСА_2 їм у рівних частках. 23 березня 2010 року померла ОСОБА_5, яка є ОСОБА_1 матірю та бабусею ОСОБА_2 Після її смерті стало відомо, що 20.02.2004 року вона склала заповіт, яким заповідала усе своє майно їм обом у рівних долях. Таким чином після смерті ОСОБА_7 та ОСОБА_5 відкрився спадок у вигляді часток квартири АДРЕСА_3. Правда в м. Дніпропетровську. Шоста дніпропетровська державна нотаріальна контора відмовила їм в видачі свідоцтв про право на спадщину за заповітами, оскільки не визначені частки померлих. Просили визначити, що частки у праві спільної сумісної власності на квартиру АДРЕСА_4 є рівними, та кожному із них: ОСОБА_4, померлого 24.06.2003 року, ОСОБА_5, померлої 23.03.2010 року належало по ? частки зазначеної квартири.
Представник відповідача ОСОБА_3 комітету Індустріальної районної у м. Дніпропетровську ради, в судове засідання не зявився. Про час і місце слухання справи повідомлялись належним чином. Про причину неявки суд не повідомили.
Представник третьої особи Шостої дніпропетровської державної нотаріальної контори у судове засідання не зявився. Про час і місце слухання справи повідомлявся належним чином. Відповідно до листа від 12.12.2011 року за №2029/01-16 просили розглядати справу без їх представника та ухвалити рішення на розсуд суду.
Позивачі не заперечували, щодо заочного розгляду справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України.
Суд, вислухавши пояснення позивачів, дослідивши матеріали справи вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.
Як вбачається із матеріалів справи і встановлено в судовому засіданні, відповідно до свідоцтва про право власності на житло від 06 червня 2000 року, виданого Дніпропетровським домобудівельним комбінатом квартира АДРЕСА_5 належить на праві спільної сумісної власності ОСОБА_4, ОСОБА_5 ( а.с.11).
Згідно Технічного паспорту на квартиру №3 в житловому будинку №101 по пр. Г. Правда, виготовленого станом на 26.11.2010 року власниками квартири є ОСОБА_4 та ОСОБА_5 ( а.с. 12-14).
ОСОБА_4 помер 24 червня 2003 року ( а.с.17). Згідно до заповіту від 29.03.2002 року, посвідченого приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу ОСОБА_8, зареєстрованого в реєстрі за №800 на випадок своє смерті ОСОБА_4 заповідав належну йому частину квартири №3, що знаходиться у м. Дніпропетровську, на проспекті імені газети Правда б. №101 - ОСОБА_1 та ОСОБА_2 в рівних долях кожному (а.с.18).
ОСОБА_5 померла 23 березня 2010 року ( а.с.19)
Відповідно до Заповіту від 20.02.2004 року посвідченого державним нотаріусом Шостої дніпропетровської державної нотаріальної контори ОСОБА_9, зареєстрованого в реєстрі за №1-734 на випадок своєї смерті ОСОБА_5 заповідала все своє майно рухоме та нерухоме ОСОБА_2 та ОСОБА_1 в рівних частинах кожному ( а.с.20) .
ОСОБА_4 та ОСОБА_5 померли і здійснити виділ частки не можливо.
Згідно до ст. 370 ЦК України у разі виділу частки із майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки кожного із співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними, законом або рішенням суду.
Відповідно до ст.372 ЦК України майно, що є спільній сумісній власності, може бути поділене між співвласниками за домовленістю між ними.
Як показали в судовому засіданні позивачі після смерті ОСОБА_5 вони звернулися в нотаріальну контору з заявою про прийняття спадщини, однак Шоста дніпропетровська державна нотаріальна контора відмовила в видачі свідоцтва про право на спадщину в порядку спадкування за заповітом, оскільки в свідоцтві про право власності на житло право власності на квартиру АДРЕСА_5 визначено, як спільна сумісна власність, що підтверджується постановою про відмову у вчиненні нотаріальних дій від 31.05.2011 року ( а.с.23).
Відповідно до п. 224 Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, нотаріус може видати свідоцтво про право на спадщину за законом після смерті одного із учасників спільної сумісної власності лише після виділення (визначення) частки померлого у спільному майні.
При таких обставинах суд вважає за можливим визначити частки за померлим 24.06.2003 року ОСОБА_4 - 1/2 частка квартири, за померлою 23.03.2010 року ОСОБА_5 1/2 частка квартири.
Згідно до ст.11 ЦПК України суд розглядає цивільну справу не інакше як за зверненням фізичних осіб, в межах заявлених вимог і на підставі доказів сторін.
Керуючись ст. ст. 370, 372 ЦК України, ст.ст.3,7, 11, 15, 30, 60, 224-226 ЦПК України , -
Позовні вимоги ОСОБА_1, ОСОБА_2 - задовольнити.
Визначити, що частки у праві спільної сумісної власності на квартиру АДРЕСА_4 є рівними, та кожному із них: ОСОБА_4, померлого 24.06.2003 року, ОСОБА_5, померлої 23.03.2010 року належало по ? частки зазначеної квартири.
Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом десяти днів з дня отримання його копії.
Рішення може бути оскаржено позивачем в апеляційному порядку через суд першої інстанції шляхом подачі в 10-ти денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене відповідачем в апеляційному порядку.

Суддя : Л.П. Слюсар