АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
22ц-6059/11 Головуючий у 1 й інстанції - ОСОБА_1
Категорія 56 Доповідач - Петешенкова М.Ю.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 липня 2011 року колегія суддів судової палати у цивільних справ Апеляційного суду Дніпропетровської області в складі :

головуючого - Петешенкової М.Ю.

суддів - Гайдук В.І., Єлізаренко І.А.

при секретарі - Ляпченко Л.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпропетровську апеляційну скаргу ОСОБА_2

на заочне рішення Верхньодніпровського районного суду Дніпропетровської області від 23 вересня 2010 року по справі за позовом приватного підприємця ОСОБА_3 до ОСОБА_4, ОСОБА_2 про стягнення грошових коштів, -

В С Т А Н О В И Л А:

У липні 2010 року приватний підприємець ОСОБА_3 звернувся до суду із позовом до ОСОБА_4, ОСОБА_2, в якому просив стягнути з ОСОБА_4 суму заборгованості за договором продажу насіння товарного соняшника від 29 квітня 2009 року, яка складається з суми основного боргу - 24500 грн., пені - 22050 грн., штрафних санкцій, передбачених договором - 2450 грн., інфляційних нарахувань - 2033,50 грн, 3% річних - 692,71 грн., а всього 51726,21 гривень. Також просив стягнути з ОСОБА_2 суму заборгованості за договором продажу насіння товарного соняшника від 29 квітня 2009 року в сумі 19213,34 грн., яка складається з суми основного боргу - 9100 грн., пені - 8190 грн., штрафних санкції, передбачених договором - 910 грн., інфляційних нарахувань - 755,30 грн., 3% річних у розмірі 258,04 грн.

В обгрунтування позову він посилався на те, що між ним та відповідачами 29 квітня 2009 року було укладено договори продажу насіння товарного соняшника, а саме: з відповідачем ОСОБА_4 на придбання 20 тонн насіння товарного соняшника за ціною 2 450 грн. за одну тонну, на загальну суму 49 000 грн.; з відповідачем ОСОБА_2 на придбання 10 тонн насіння товарного соняшника за ціною 2 450 грн. за одну тонну, на загальну суму 49 000 грн.

Оскільки відповідачі отримали насіння, але не провели остаточний розрахунок за придбаний товар, позивач просив задовольнити позов.

Заочним рішенням Верхньодніпровського районного суду Дніпропетровської області від 23 вересня 2010 року позов приватного підприємця ОСОБА_3 задоволено. Суд стягнув з ОСОБА_4 на користь позивача в рахунок погашення заборгованості за договором від 29 квітня 2009 року суму основного боргу - 24500 грн., пеню в сумі 22050 грн., штрафні санкції, передбачені договором - у сумі 2450 грн., інфляційні нарахування в розмірі 2 033,50 грн, 3% річних у розмірі 692,71 грн., всього 51726,21 грн.

Суд стягнув з ОСОБА_2 на користь позивача в рахунок погашення заборгованості за договором від 29 квітня 2009 року суму основного боргу - 9100 грн., пеню в сумі 8190 грн., штрафні санкції, передбачені договором - у сумі 910 грн., інфляційні нарахування в розмірі 755,30 грн., 3% річних у розмірі 258,04 грн., всього 19213,34 грн. Вирішено питання щодо судових витрат / а.с. а.с 41-43 /.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 просить рішення суду скасувати та ухвалити нове, яким відмовити позивачу у задоволенні його позовних вимог, посилаючись на те, що воно не відповідає вимогам норм матеріального та процесуального права. Зокрема позивач вважає, що даний спір не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги та заявлених вимог, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу слід відхилити, а рішення суду необхідно залишити без змін із наступних підстав.

З матеріалів справи вбачається, що 29 квітня 2009 року між приватним підприємцем ОСОБА_3 та фізичною особою ОСОБА_2 було укладено договір б/н, за умовами якого ОСОБА_2 купив, а приватний підприємець ОСОБА_3 продав 20 тонн насіння товарного соняшника за ціною 2 450 грн. за одну тонну, на загальну суму 49 000 грн. / а.с. 17 /.

29 квітня 2009 року між приватним підприємцем ОСОБА_3 та фізичною особою ОСОБА_4 було укладено договір б/н, за умовами якого ОСОБА_4 купив, а приватний підприємець ОСОБА_3 продав 10 тонн насіння товарного соняшника за ціною 2 450 грн. за одну тонну, на загальну суму 24 500 грн. / а.с 22 /.

Пунктами 3.1 зазначених договорів, встановлено кінцевий строк поставки товару 01 травня 2009 року.

За умовами п. 4.1 укладених договорів розрахунок повинен здійснюватися шляхом оплати за товар в готівковій формі за період з 1 по 20 серпня 2009 року, згідно п. 4.2-повний розрахунок повинен бути здійснений до 20 серпня 2009 року.

Як один так і другий договори, що укладені між сторонами, є чинними. Жоден з цих договорів не оспорений сторонами у встановленому законом порядку.

Пунктом 5.1 договорів передбачено, що в разі невиконання обовязків, сторони несуть відповідальність, передбачену договором та діючим законодавством України.

Згідно пункту 5.2 договорів, за невиконання (неналежне виконання) обовязків виплачується штраф у розмірі 10% від суми невиконаного обовязку.

Відповідно до пункту 5.3 зазначених договорів, за несвоєчасну поставку чи оплату за товар в строки, вказані у п.3.1,4.1 та 4.2 цього договору, сторона-порушник виплачує другій стороні пеню в розмірі 0,5% за кожен день прострочки поставки або платежу від загальної суми вартості товару за договором.

Судом встановлено, що ОСОБА_2 здійснив розрахунок за поставлений товар 18 серпня 2009 року у розмірі 7 100 грн. З урахуванням часткового розрахунку за насіння товарного соняшника у розмірі 32 800 грн., проведеного після 20 серпня 2009 року, залишок несплачених ОСОБА_2 за договором суми складає 9 100 грн. та пені 8 190 грн., штрафні санкції за невиконання зобовязань 910 грн., інфляційні 755,30 грн., 3% річних 258,04 грн., які передбачені договором.

Відповідач ОСОБА_5 взагалі не проводив розрахунок за поставлене йому насіння товарного соняшника, у звязку з чим виникла заборгованість за договором, яка складає 24 500 грн. та пені 22 050 грн., штрафні санкції за невиконання зобовязань 2 450 грн., інфляційні 2 033,50 грн., 3% річних 692,71 грн., які передбачені договором.

За таких обставин суд обгрунтовано на підставі вимог ст.ст. 526,550,611,625 ЦК України задовольнив вимоги ОСОБА_3 про стягнення з відповідачів зазначених сум боргу за вишезазначеними договорами.

З урахуванням вищезазначених вимог закону, не може бути прийнято до уваги доводи відповідача ОСОБА_2 про те, що даний спір не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства, оскільки договори укладени між субєктами господарювання, є безпідставними, оскільки договори були укладені між приватним підприємцем та фізичними особами, а спір, що виник між сторонами випливає із цивільних правовідносин, розглядається і вирішується у порядку цивільного судочинства.

Доводи відповідача ОСОБА_2 про те, що справа була розглянута у його відсутність, не можуть бути самі по собі підставою для скасуванння правильного рішення суду.

Відповідач ОСОБА_2 повідомлявся про час і місце розгляду справи, суд обговорював питання про розгляд справи у його відсутність і розглянув справу в заочному порядку.

До апеляційної скарги відповідач не надав доказів, які свідчили про необгрунтованість висновків суду щодо стягнутих сум боргу.

В судовому засіданні апеляційної інстанції відповідач не заперечував обставини угоди та щодо розміру заборгованості за договорами продажу насіння соняшника.

Інші доводи, зазначені апелянтом в апеляційній скарзі необґрунтовані та зводяться до переоцінки доказів по справі і незгоди з висновками суду по їх оцінці, тоді як, згідно ст. 212 ЦПК України, оцінка доказів є виключним правом суду.

Таким чином, коллегія суддів вважає за необхідне апеляційну скаргу відхилити, а рішення суду залишенню без змін.

Керуючись ст. ст. 303, 307, 308 ЦПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - відхилити.

Заочне рішення Верхньодніпровського районного суду Дніпропетровської області від 23 вересня 2010 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, але може бути оскаржена в касаційному порядку протягом двадцяти днів з цього часу.

Головуючий суддя:

Судді: