АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Категорія № 34 (1) інстанції ОСОБА_1
Доповідач - Ляховська І.Є.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 жовтня 2011 року м. Кривий Ріг

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Дніпропетровської області в складі :

головуючого - судді Ляховської І.Є.,

суддів - Барильської А.П., Карнаух В.В.,

при секретарі Алісовій Т.С.,

за участю позивача ОСОБА_2 та її представника

ОСОБА_3, третьої особи ОСОБА_4

ОСОБА_5,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кривому Розі цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу від 17 червня 2011 року по справі за позовом ОСОБА_2 до Відкритого акціонерного товариства «Промислово-виробниче підприємство «Кривбасвибухпром», третя особа ОСОБА_4, про відшкодування моральної шкоди, -

ВСТАНОВИЛА:

У травні 2011 року ОСОБА_2 звернулась до суду з вищезазначеним позовом до Відкритого акціонерного товариства «Промислово-виробниче підприємство «Кривбасвибухпром» (далі ВАТ «ПВП «Кривбасвибухпром»), посилаючись на те, що з 09 березня 2005 року вона працювала сторожем складу УМТЗ на ВАТ «ПВП «Кривбасвибухпром», 02 січня 2011 року о 12 год. 55 хв. ведучим економістом відділу економічної безпеки ОСОБА_4, механіком 4-го цеху ОСОБА_6 та сторожем 4-го цеху ОСОБА_7 було здійснено перевірку її робочого місця. Не виявивши ніяких порушень, ОСОБА_4 на грунті особистої неприязні почав звинувачувати її в тому що вона перебуває в стані алкогольного спяніння на робочому місці та без належних підстав склав на неї акт про алкогольне спяніння, при цьому її стан не було зафіксовано медичним працівником. Діями ОСОБА_4 щодо безпідставного звинувачення її в тому, що вона перебувала в стані алкогольного спяніння на робочому місці їй спричинено моральну шкоду, яку вона оцінює в 30000 грн. та які просила стягнути з відповідача.

Рішенням Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу від 17 червня 2011 року позовні вимоги ОСОБА_2 задоволені частково, стягнуто на її користь з ВАТ «ПВП «Кривбасвибухпром» 3000 грн. на відшкодування моральної шкоди. В задоволенні іншої частини позову відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 ставить питання про скасування рішення суду в частині відмови в задоволенні позовних вимог про відшкодування моральної шкоди в розмірі 17000 грн. та ухвалення нового про задоволенні цієї частини позовних вимог, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права. Зокрема, на її думку, розмір моральної шкоди, стягнутий судом, є необґрунтовано заниженим та при цьому судом не в повній мірі враховано ступінь перенесених нею моральних страждань.

В своїх запереченнях ПАТ «ПВП «Кривбасвибухпром» та ОСОБА_4, кожен окремо, просять апеляційну скаргу відхилити, а рішення суду залишити без змін.

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах заявлених вимог та доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що з 09 березня 2005 року позивач ОСОБА_2 працювала сторожем складу на ВАТ «ПВП Кривбасвибухпром», звільнена 23 березня 2011 року за угодою сторін за п. 1 ст. 36 КЗпП України.

02 січня 2011 року о 8.00 годині ОСОБА_2 заступила на добову зміну з охорони складу УМТЗ.

Близько 13.00 години ведучим економістом відділу економічної безпеки ОСОБА_4, механіком 4-го цеху ОСОБА_6 та сторожем 4-го цеху ОСОБА_7 складено акт про те, що ОСОБА_2 перебуває в стані алкогольного спяніння, а ОСОБА_2 направлено для огляду на стан спяніння.

За наслідками проведеного Криворізьким психоневрологічним диспансером огляду встановлено, що ОСОБА_2 твереза.

Згідно довідці № 76 Криворізької міської станції швидкої допомоги від 04 січня 2011 року о 20 годині 41 хв. 02 січня 2011 року за адресою відповідача позивачу надавалась медична допомога з приводу: гіпертонічна криза, стенокардія серця, за наслідками нервово зриву в зв'язку з ситуаційною реакцією.

Згідно лікарняних листів та медичних довідок з 01 лютого 2011 року по 16 лютого 2011 року позивач лікувалась амбулаторно; з 23 лютого 2011 року по 18 березня 2011 року - стаціонарно; з 19 березня 2011 року по 22 березня 2011 року - стаціонарно, перебувала на лікуванні у лікаря кардіолога в КЗ «Міська поліклініка Довгинцево» з вищевказаним діагнозом.

Звертаючись до суду з даним позовом, ОСОБА_2 посилалась на те, що внаслідок протиправних дій ведучого економіста відділу економічної безпеки ОСОБА_4, який безпідставно звинуватив її в алкогольному спянінні, при цьому зухвало поводився із нею, їй спричинено фізичні та душевні страждання, вона отримала стійке захворювання, перебувала на лікарняному, після якого, враховуючи нестабільний стан здоровя, вимушена була звільнитися з роботи. У звязку з цим просила стягнути моральну шкоду в розмірі 30000грн.

Вирішуючи спір, суд першої інстанції дійшов висновку про часткове задоволення позову і стягнув на користь позивача 3000грн. При цьому суд виходив із того, що відповідачем позивачу дійсно заподіяна моральна шкода, оскільки вона на робочому місці 02 січня 2011 року знаходилась у тверезому стані, натомість була направлена третьою особою для освідчення на стан алкогольного спяніння до медичного закладу, що саме по собі принизливо. У звязку з цим суд дійшов висновку, що позивач переживала з цього приводу та відчувала моральні страждання.

Відповідачем зазначене рішення суду не оскаржено.

Позивач, не погодившись із розміром моральної шкоди, просить задовольнити її вимоги в повному обсязі.

Колегія суддів не знаходить підстав для задоволення апеляційної скарги з наступних підстав.

Відповідно до п. 2.1 Інструкції №130 «Про порядок направлення працівників підприємства для огляду на стан сп'яніння в заклади охорони здоров'я та проведення огляду з використанням технічних засобів», затвердженої головою правління від 20.11.2002 року. особа, щодо якої є достатні підстави вважати, що вона перебуває в стані спяніння, підлягає відстороненню від виконання нею своїх трудових обовязків. Посадова особа, якою виявлені ознаки спяніння у порушника (або підлеглими працівниками цієї посадової особи), повинна скласти «ОСОБА_7 виявлення стану спяніння» в присутності не менше двох свідків.

Згідно п. 2.3 цієї Інструкції у випадку, коли порушник не згоден з висновками «Акту…», то він повинен бути доставлений в психоневрологічний диспансер для медичного огляду не пізніше 2-х годин з часу виявлення стану спяніння в супроводі посадової особи, яка склала «Акт…».

Із пояснень третьої особи ОСОБА_4 убачається, що перевіряючи 02 січня 2011 року ввірені йому обєкти, він звернув увагу на почервонілі очі та обличчя ОСОБА_2, невпевнену ходу, погану вимову, тому запропонував позивачці пройти медичний огляд на стан спяніння. Складений у присутності двох свідків акт позивачка підписати відмовилася. Коли виявилось, що вона твереза, вибачився перед нею.

Виходячи із вищезазначених обставин, колегія суддів вважає, що третя особа ОСОБА_4, виконуючи свої посадові обовязки, діяв відповідно Інструкції №130 «Про порядок направлення працівників підприємства для огляду на стан сп'яніння в заклади охорони здоров'я та проведення огляду з використанням технічних засобів».

Докази на підтвердження того, що дії ОСОБА_4 спричинили позивачці моральну шкоду, у справі відсутні.

Погіршення стану здоровя ОСОБА_2 внаслідок безпідставного звинувачення її у стані спяніння не є наслідком законних та правомірних дій ОСОБА_4, у звязку з чим підстави для задоволення апеляційної скарги відсутні.

На підставі вищевикладеного колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу необхідно відхилити, а рішення суду залишити без змін.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 308, 313-315 ЦПК України, колегія суддів,-

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити.

Рішення Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу від 17 червня 2011 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, але може бути оскаржена у касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили.

Головуючий : І.Є.Ляховська

Судді: А.П.Барильська

ОСОБА_8