АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № Справа № 22ц-6628/11 Головуючий у 1 й інстанції - ОСОБА_1 Доповідач - Волошин М.П.
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 червня 2011 року м. Дніпропетровськ

колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Дніпропетровської області в складі:

головуючого судді - Волошина М.П.

суддів - Басуєвої Т.А., Демченко Е.Л.

при секретарі - Качур Л.В.

розглянувши в відкритому судовому засіданні в м. Дніпропетровськ цивільну справу за апеляційною скаргою Приватного підприємства «Виробничо-комерційна фірма «Ліс Плюс» на рішення Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 14 березня 2011 року по справі за позовом ОСОБА_2 до Приватного підприємства «Виробничо-комерційна фірма «Ліс Плюс», Відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві і професійних захворювань в м. Нікополі про стягнення суми моральної шкоди,

В С Т А Н О В И Л А:

У квітні 2009 року ОСОБА_2 звернувся до суду із позовом, який в подальшому уточнив та просив стягнути на його користь солідарно з відповідачів моральну шкоду спричинену трудовим каліцтвом в розмірі 353 160 грн.

Рішенням Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 14 березня 2011 року позовні вимоги задоволено частково, стягнуто з ПП «ВКФ «Ліс Плюс» на користь позивача 30 000 грн. моральної шкоди. В задоволені позовних вимог до Відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві і професійних захворювань в м. Нікополі відмовлено.

В апеляційній скарзі ПП «ВКФ «Ліс Плюс» просить рішення суду скасувати та постановити нове рішення, яким в задоволенні позову відмовити, оскільки рішення суду першої інстанції ухвалено з порушенням норм матеріального та процесуального права.

Розглянувши справу в межах доводів апеляційних скарг, перевіривши законність і обґрунтованість ухваленого рішення, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційну скаргу слід задовольнити частково з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що позивач під час роботи на підприємстві відповідача отримав трудове каліцтво, висновком МСЕК від 24 жовтня 2007 року, йому первинно встановлено 50 % втрати професійної працездатності та визнано інвалідом третьої групи.

Висновок суду першої інстанції про те, що з відповідача слід стягнути на користь позивача спричинену моральну шкоду є вірним та таким, що ґрунтується на встановлених судом обставинах та доказах.

Відповідно до ст.ст. 1,9 ЦК України до трудових відносин застосовуються норми ЦК України, якщо тільки вони не врегульовані нормами КЗпП України, а до відносин соціального захисту осіб, включаючи соціальне страхування, цивільне законодавство застосовується в разі, якщо на це є пряме відсилання у відповідному законі, у звязку з чим не можна прийняти до уваги посилання відповідача в апеляційній скарзі на ст. 999 ЦК України.

В судовому засіданні встановлено, що невиконання відповідачем своїх обовязків укладеного ним трудового договору за ст. 153 КЗпП України прямо спричинило настання обставин, які призвели до ушкодження здоровя і душевних страждань позивача і тому відповідно до ст. 2371 КЗпП України з ВАТ «Павлоградвуггілля» підлягає стягненню моральна шкода.

Посилання в апеляційній скарзі відповідача на те, що на спірні правовідносини не поширюється дія норми ст. 2371 КЗпП України і те, що зобовязання про відшкодування шкоди лежить на третій особі на Фонду соціального страхування, не можна прийняти, оскільки Законом України від 23 лютого 2007 року № 717 виключено даний обовязок Фонду соціального страхування на відшкодування моральної шкоди застрахованим особам і як розяснено у рішенні Конституційного Суду України від 08 жовтня 2008 року, що відшкодування моральної шкоди покладено на підприємство на якому працює працівник.

Розмір моральної шкоди визначено судом з урахуванням розяснень п.9 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 р., з подальшими змінами, Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди, відповідно до якого розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає в межах заявлених вимог залежно від характеру та обсягу заподіяних позивачеві моральних і фізичних страждань, з урахуванням у кожному конкретному випадку ступеня вини відповідача та інших обставин.

Зокрема, враховується характер і тривалість страждань, стан здоровя потерпілого, тяжкість завданої травми, істотність вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, конкретні обставини у справі, характер моральних страждань і наслідків, що настали.

Суд при визначенні розміру спричиненої позивачу з боку відповідача моральної шкоди врахував, що позивачу встановлено 50% втрати професійної працездатності, 3 групу інвалідності, суд врахував фізичні і моральні страждання позивача, їх тривалість і тяжкість, істотність вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, конкретні обставини у справі, наслідки, що настали.

Однак згідно з матеріалами справи визначена судом сума відшкодування моральної шкоди 30 000 грн. не відповідає важкості перенесених страждань позивача та ступеню втрати ним працездатності, у звязку з чим колегія суддів вважає, що суму відшкодування належить зменшити до 5 000 грн.

В іншій частині рішення відповідає нормам матеріального та процесуального закону.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 303, п. 3 ст.307, 309, 313, 314, 316, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів, -

в и р і ш и л а:

Апеляційну скаргу Приватного підприємства «Виробничо-комерційна фірма «Ліс Плюс» - задовольнити частково.

Змінити рішення Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 14 березня 2011 року, зменшивши суму відшкодування моральної шкоди, стягнути з Приватного підприємства «Виробничо-комерційна фірма «Ліс Плюс» на користь ОСОБА_2 5 000 грн.

В іншій частині рішення залишити без змін.

Рішення апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення і може бути оскаржено в касаційному порядку протягом двадцяти днів.

Головуючий:

Судді :