АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 грудня 2011 року м. Дніпропетровськ

Апеляційний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді - Осіяна О.М.,

суддів - Костюченко Н.Є., Максюти Ж.І.,

при секретарі - Коляді О.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Дніпропетровську цивільну справу за апеляційною скаргою Відкритого акціонерного товариства комерційний банк «Надра»

на рішення Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 29 листопада 2010 року за позовом ОСОБА_2 до Відкритого акціонерного товариства комерційний банк «Надра» про стягнення грошових коштів, -

в с т а н о в и в:

Рішенням Бабушкінського районного суду Дніпропетровська від 29 листопада 2010 року стягнуто із ВАТ КБ «Надра» на користь ОСОБА_2 заборгованість за договором № 586821 строкового банківського вкладу (депозиту) «Мої можливості» від 26 серпня 2008 року в сумі 13 688,76 гривень, витрати на інформаційно технічне забезпечення розгляду справи в сумі 120 гривень, витрати на правову допомогу в сумі 2 500 гривень, а всього 16 308,76 гривень.

У задоволенні решти позовних вимог - відмовлено.

В апеляційній скарзі ВАТ КБ «Надра» ставить питання про скасування рішення суду та відмову у задоволенні позову посилаючись на те, що рішення суду першої інстанції ухвалено із порушенням норм матеріального права та без врахування обставин у справі.

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та заявлених вимог, суд вважає, що апеляційну скаргу необхідно відхилити, а рішення суду залишити без змін із наступних підстав.

Приймаючи рішення про часткове задоволення позову суд першої інстанції обґрунтовано виходив із того, що 26 серпня 2008 року між сторонами був укладений Договір № 586821 строкового банківського вкладу (депозиту) «Мої можливості» оформлений в рамках Пакету послуг ПП «Базовий +» № 1236207 згідно з яким позивач внесла грошові кошти на вкладний рахунок у сумі 1 600 доларів США, строком дії 12 місяців з встановленими 10,9% річних.

Позивач свої зобов'язання за вказаним договором виконала в повному обсязі, шляхом внесення грошових коштів (вкладу) в сумі 1 600 доларів США на відповідний рахунок відповідача.

Суд обґрунтовано вважав, що зазначені правовідносини регулюються Цивільним кодексом України, а тому застосував норми ч. 1 ст. 1058, ч. 2 ст. 1060 ЦК України щодо зобов'язання банку виплачувати вкладникові таку суму та проценти на неї або дохід в іншій формі на умовах та в порядку, встановлених договором, а також зобов'язання банку видати вклад або його частину на першу вимогу вкладника.

Згідно до п. 3.3 Положення про порядок здійснення банками України вкладних (депозитних) операцій з юридичними і фізичними особами, затвердженого Постановою Правління Національного Банку України від 03.12.2003 року № 516 та зареєстрованого в Міністерстві Юстиції України 29.12.2003 року за № 1256/8577, за договором банківського вкладу (депозиту) незалежно від його виду, банк зобов'язаний видати вклад або його частину на першу вимогу вкладника, крім випадків, розміщених юридичними особами на інших умовах повернення, які вставлені договором.

Відповідно до п. 3.4.3 спірного договору, укладеного між позивачем та відповідачем, банк зобов'язався забезпечити повне збереження та повернення вкладу з нарахованими процентами.

Згідно із п. 3.4.5 спірного договору, банк зобов'язаний повернути вкладнику вклад за його вимогою в кінці терміну дії вкладу чи у випадках дострокового розірвання договору шляхом перерахування коштів на рахунок.

Судом першої інстанції встановлено, що 13 та 26 серпня 2010 року позивач зверталася до відповідача із заявами про повернення їй грошового коштів (вкладу) та процентів, але вклад не було повернуто.

Таким чином, суд обґрунтовано вважав за необхідне в межах позовних вимог, стягнути з банку на користь позивача грошові кошти в сумі 1 724.46 доларів США, де 1 600 доларів США становить сума внеску, а 124.46 доларів США несплачена сума відсотків, що еквівалентно 13 688 гривень 76 копійок (за офіційним курсом Національного банку України станом на день розрахунку заборгованості, становить 7,938 гривні за 1 долар США).

Доводи апеляційної скарги про те, що суд не врахував дію мораторію на період договірних відносин сторін є безпідставними..

Суд розглянув та вирішив спір про право, визначаючи чи належить право позивачу та чи є воно порушеним, а мораторій стосується зупинення виконання банком безспірних майнових зобов'язань.

Суд першої інстанції не порушив вимог ст.ст.2, 66 Закону України «Про банки і банківську діяльність», оскільки ці норми не передбачають заборону на стягнення в судовому порядку грошових коштів за депозитними вкладами.

Крім того, в судовому засіданні апеляційної інстанції позивачка зазначила, що після прийняття рішення судом першої інстанції банк частково виконав його, повернувши їй частину вкладу.

Таким чином, відсутні підстави для скасування чи зміни судового рішення, передбачені ст.309 ЦПК України.

Керуючись ст. ст. 307,308,315 ЦПК України, суд

у х в а л и в:

Апеляційну скаргу Відкритого акціонерного товариства комерційний банк «Надра» відхилити.

Рішення Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 29 листопада 2010 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили із моменту проголошення, але може бути оскаржена в касаційному порядку протягом двадцяти днів.

Судді: