АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 листопада 2011 року м. Дніпропетровськ

17 листопада 2011 року колегія суддів Судової палати у цивільних справах апеляційного суду Дніпропетровської області у складі:

головуючого

суддів:

при секретарі

ОСОБА_2,

ОСОБА_3, ОСОБА_4

ОСОБА_5,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпропетровську цивільну справу по апеляційній скарзі представника ОСОБА_6 ОСОБА_7 на рішення Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 26 серпня 2011 року по справі за позовом ОСОБА_6 до ОСОБА_8, закритого акціонерного товариства «Альфа-Банк» про визнання кредитного договору та договору поруки недійсними, -

ВСТАНОВИЛА:

У червні 2011 року позивачка звернулась до суду з даним позовом посилаючись на те, що 17.01.2008 між Закритим акціонерним товариством «Альфа-Банк» та ОСОБА_8 було укладено кредитний договір №700003165, згідно якого останній отримав кредит у сумі 14221,42 дол. США на строк до 18.01.2015 року; 17.01.2008 року між нею, ОСОБА_6, та Закритим акціонерним товариством Альфа-Банк» було укладено договір поруки №700003165-П, згідно якого вона поручилася за виконання ОСОБА_8 обов'язків за вказаним вище кредитним договором. Оскільки кредитний договір містить умови з приводу кредитування і забезпечення виконання даного зобов»язання заставою транспортного засобу та не посвідчений нотаріально, позивачка просила суд визнати кредитний договір №700003165 кредитно-заставним договором, визнати недійсними кредитно-заставний договір №700003165 та договір поруки №700003165-П від 17.01.2008 року.

Рішенням Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 26 серпня 2011 року в задоволенні позовних вимог відмовлено у повному обсязі.

Додатковим рішенням Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 21.09.2011 року вирішено питання щодо розподілу судових витрат.

В апеляційній скарзі представник ОСОБА_6 ОСОБА_7 посилається на неправильне застосування норм матеріального права, порушення норм процесуального права, у звязку з чим ставить питання про скасування рішення суду першої інстанції та ухвалення нового рішення про задоволення позовних вимог.

Розглянувши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги і заявлених позовних вимог, колегія суддів не знаходить підстав для задоволення апеляційної скарги та скасування оскаржуваного рішення, виходячи з наступного.

Встановлено судом та стверджується зібраними у справі доказами, що 17.01.2008 між Закритим акціонерним товариством «Альфа-Банк» та ОСОБА_8 укладено кредитний договір №700003165, сума кредиту складає 14221,42 дол. США, процентна ставка - 14,5 % річних, дата остаточного повернення кредиту - 18.01.2015 року, цільове використання кредиту - придбання транспортного засобу.

У пункті 2.10 зазначеного договору передбачено, що предметом застави є транспортний засіб. Розділом 4 договору визначаються умови забезпечення виконання основного зобов»язання заставою транспортного засобу (а.с.6-12).

17.01.2008 року між ОСОБА_6 та Закритим акціонерним товариством Альфа-Банк» укладено договір поруки №700003165-П; у пунктах 2.1, 3.1 якого передбачено, що поручитель поручається за виконання ОСОБА_8 обов'язків, що виникли на підставі основного договору №700003165, боржник та поручитель відповідають перед банком за порушення обов'язків, як солідарні боржники (а.с. 13).

Відповідно до ч. 1 ст. 639 ЦК України договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлені законом.

Частиною 4 ст. 639 ЦК України передбачено, якщо сторони домовились про нотаріальне посвідчення договору, щодо якого законом не вимагається нотаріальне посвідчення, такий договір є укладеним з моменту його нотаріального посвідчення.

Згідно ч. 1 ст. 1055 ЦК України кредитний договір укладається у письмовій формі.

Відповідно до ч. 1 ст. 577 ЦК України, ч. 2 ст. 13 Закону України «Про заставу», в редакції, що діяла на час укладення вказаних вище договорів - 17.01.2008 року, договір застави підлягає нотаріальному посвідченню якщо предметом застави є нерухоме майно, а також в інших випадках, встановлених законом. Отже, обов»язкова письмова нотаріальна форма договору застави наземного транспортного засобу не була передбачена.

Частиною 1 ст. 647 ЦК України передбачено, що правочин щодо забезпечення виконання зобов»язання вчиняється у письмовій формі.

Виходячи з викладеного, приймаючи до уваги, що договір №700003165 від 17.01.2008 року, укладений між Закритим акціонерним товариством «Альфа-Банк» та ОСОБА_8, містить умови з приводу кредитування та забезпечення виконання даного зобов»язання заставою транспортного засобу, що не суперечить вимогам діючого законодавства, визнається сторонами, тобто спір щодо змісту даного договору відсутній, дотримана проста письмова форма оскаржуваних договорів, місцевий суд дійшов правильного висновку про безпідставність позовних вимог та правомірно відмовив у задоволенні позову у повному обсязі.

Отже, наведені в апеляційній скарзі доводи зводяться до переоцінки доказів і незгоди з висновками суду по їх оцінці.

Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Згідно ст. 212 ЦПК України, виключне право оцінки доказів належить суду, який має оцінювати докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і обєктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Таким чином, приймаючи до уваги правильне застосування районним судом вимог ст. 88 ЦПК України, колегія дійшла висновку, що оскаржуване судове рішення ухвалено у відповідності з вимогами матеріального та процесуального права, тому підлягає залишенню без змін, а апеляційна скарга без задоволення.

Керуючись ст.ст. 209, 218, 303, 307, 308, 313-315 ЦПК України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_6 ОСОБА_7 - відхилити.

Рішення Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 26 серпня 2011 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення, протягом двадцяти днів може бути оскаржена до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Головуючий

Судді