Справа № 22-ц-3741/11 Головуючий у І інстанції Шовкопляс О.П.
Провадження № Доповідач у 2 інстанції ОСОБА_1
Категорія 49 07.06.2011
УХВАЛА

Іменем України

7 червня 2011 року м. Київ

Колегія суддів Судової палати у цивільних справах

Апеляційного Суду Київської області в складі:

головуючого Поліщука
суддів: за участю секретаря:ОСОБА_2, ОСОБА_1 Григор»євої Н.В.

розглянувши в судовому засіданні справу за апеляційною скаргою ОСОБА_3 на рішення Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 11 листопада 2010 року у справі за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_3 про стягнення аліментів, -

В С Т А Н О В И Л А :

Позивачка пред»явила в суді названий позов посилаючись на те, що з 14 вересня 1996 року вона перебуває у шлюбі з відповідачем. Подружжя має сина ОСОБА_5, який народився 10 травня 1997 року. Сторони проживають окремо. Син проживає з позивачкою та знаходиться на її утриманні. Просила стягнути з відповідача аліменти на сина у розмірі ? частки усіх видів заробітку, але не менше 30% прожиткового мінімуму встановленого для дитини відповідного віку.

Рішенням Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 11 листопада 2010 року позов задоволено .

В апеляційній скарзі відповідач ставить питання про скасування рішення суду з підстав порушення судом норм матеріального та процесуального права і ухвалення нового рішення про часткове задоволення позову, а саме про стягнення аліментів у розмірі не менше 30% прожиткового мінімуму, встановленого законом для дитини відповідного віку. Вважає, що суд першої інстанції неправильно встановив обставини справи, внаслідок чого виніс незаконне рішення.

Апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 14 вересня 1996 року і мають сина ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_1.

Дитина проживає разом з позивачкою та перебуває на повному її утриманні.

Позивачка не працює, оскільки не може працевлаштуватись. Відповідач є приватним підприємцем, має стабільний дохід, допомоги на утримання дитини не надає.

Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов»язані утримувати своїх неповнолітніх дітей до досягнення ними віку повноліття.

Задовольняючи позов, суд першої інстанції керувався наведеною статтею і виходив з того, що відповідач зобов»язаний і має можливість утримувати свого сина. При цьому, визначаючи розмір аліментів, суд врахував стан здоров»я та матеріальне становище дитини і платника аліментів.

Судова колегія погоджується із таким висновком суду і не може погодитись із доводами апеляційної скарги про те, що висновки суду не відповідають обставинам справи.

Відповідно до ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов»язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Доказуванню підлягають ті обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір.

Відповідно до ст. 182 СК України суд при визначенні розміру аліментів враховує стан здоров»я та матеріальне становище дитини і платника аліментів, інші обставини, які мають значення для справи.

Наведеною нормою не встановлений обов»язок суду встановлювати матеріальне становище позивачки, а тому обставини справи щодо працевлаштування позивачки не мають значення для вирішення позову і не мали доводитись в суді першої інстанції.

Щодо доводів апеляційної скарги про помилковість висновків суду про стабільний дохід відповідача, судова колегія також не може з ними погодитись виходячи із наступного.

Суд мотивував своє рішення зокрема тим, що відповідач має кредитні зобов»язання, які належним чином виконує, що на думку суду, свідчить про стабільний дохід відповідача.

Відповідач же, навпаки, вважає цю обставину такою, що свідчить про неможливість сплати аліментів на дитину, оскільки у відповідача не залишається на це коштів.

Також відповідач вважає, що суд не дав оцінки тому, що на його утриманні знаходяться батьки-пенсіонери.

Судова колегія погоджується із висновком суду про те, що наявність у відповідача значних витрат свідчить не про його скрутний матеріальний стан, а про стабільність доходів.

Також відповідач, посилаючись на те, що він утримає непрацездатних батьків, не надав суду доказів про розмір пенсій, які вони отримують, а також доказів того, що він витрачає на їх утримання певні кошти.

За наведених обставин судова колегія вважає, що рішення суду ухвалене з дотриманням норм матеріального та процесуального права і доводи апеляційної скарги цих висновків суду не спростовують.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 303, 307, 308 ЦПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 відхилити.

Рішення Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 11 листопада 2010 року в даній справі залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення.

Ухвала може бути оскаржена в касаційному порядку протягом двадцяти днів шляхом подання касаційної скарги до суду касаційної інстанції.

Головуючий:

Судді: