Справа № 22-ц-2237/2011 Головуючий у I інстанції Пантелієнко В.Г.
Категорія цивільна Доповідач - Шарапова О. Л.
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02 серпня 2011 року 02 серпня 2011 року
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРНІГІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ у складі:

головуючого - суддіОСОБА_1
суддів:ОСОБА_2 ОСОБА_3
при секретарі:ОСОБА_4
за участю:ОСОБА_5, ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Чернігові цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_7 на рішення Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області від 16 червня 2011 року по справі за позовом Моторного ( транспортного) страхового бюро України до ОСОБА_7 про відшкодування в порядку регресу виплат, повязаних з виплатою страхового відшкодування,

в с т а н о в и в:

В грудні 2010 року Моторне ( транспортне) страхове бюро України звернулося до суду з позовом, в якому просило стягнути з ОСОБА_7 у порядку регресу витрати, понесені на виплату страхового відшкодування, в сумі 21 882 грн. 49 коп.

Позовні вимоги мотивовані тим, що 06.04.07року на проспекті Броварському навпроти птахофабрики „ Київська в м. Києві відбулося зіткнення автомобіля ГАЗ 2705, державний номерний знак НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_7 та автомобіля Мерседес-Бенц 312, державний номерний знак НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_6 В результаті дорожньо-транспортної події транспортні засоби отримали механічні пошкодження. Відносно водія ОСОБА_7 був складений протокол про адміністративне правопорушення за порушення вимог п.п. 10.1, 10.3 ОСОБА_8 дорожнього руху , але постановою Ніжинського міськрайонного суду від 19.06.07 року ОСОБА_9 було звільнено від адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП у звязку з закінченням строків накладання адмінстягнення. На час дорожньо-транспортної пригоди ОСОБА_7 не мав договору страхування своєї цивільно-правової відповідальності, а тому МТСБУ за рахунок коштів фонду захисту потерпілих за заявою ОСОБА_6 виплатило останньому у відшкодування збитків, заподіяних пошкодженням автомобіля Мерседес-Бенц 312, державний номерний знак НОМЕР_2, 21 882 грн. 49 коп. Відповідач добровільно відшкодувати в порядку регресу вказану суму не погодився.

Рішенням Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області від 16 червня 2011 року позовні вимоги були задоволені.

В апеляційній скарзі ОСОБА_7 просить оскаржуване рішення скасувати та постановити нове, яким відмовити у задоволенні позовних вимог.

Доводи апеляційної скарги полягають в тому, що рішення суду є незаконним. Апелянт посилається на те, що суд помилково зазначив про те, що доказом його вини є протокол про вчинення адміністративного правопорушення. Апелянт вказує на те, що у схемі ДТП працівники міліції невірно зафіксували місце зіткнення та міце розташування транспортних засобів. Апелянт зазначає, що суд безпідставно не взяв до уваги показання свідка ОСОБА_10 Апелянт посилається на те, що у висновку судової автотехнічної експертизи зазначається, що досліджені матерали не дають змоги оцінити технічну сторону дій водія ОСОБА_7 вимогам п.п. 10.1, 10.3 ПДР.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення учасників судового розгляду, перевіривши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд приходить до наступного висновку.

Встановлено, що постановою Ніжинського міськрайонного суду від 19 червня 2007 року ОСОБА_7 звільнено від адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП у звязку з закінченням строків накладання адмінстягнення.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції дійшов висновку, що вина ОСОБА_7 у порушенні п.п.10.1, 10.3 ОСОБА_8 дорожнього руху підтверджується змістом протоколу про вчинення адміністративного правопорушення, показання свідка ОСОБА_11, схемою ДТП та механізмом пошкоджень автомобіля Мерседес-Бенц; цивільно-правова відповідальність ОСОБА_7 не була застрахована, а тому позивач за рахунок коштів фонду виплатив ОСОБА_6 у відшкодування збитків, заподіяних пошкодженням автомобіля, 21 882 грн. 49 коп., а тому вказану суму в порядку регресу слід стягнути з особи, винної у дорожньо-транспортній пригоді.

Апеляційний суд погоджується з висновком суду першої інстанції, оскільки такий висновок узгоджується з приписами ст. 251 КУпАП, Закону України „ Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів та матеріалами справи.

Відповідно до п.п. 10.1, 103 ПДР перед початком руху, перестроювання та будь-якою зміною напрямку руху водій повинен переконатися, що це буде безпечним і не створить перешкоди або небезпеки іншим учасникам дорожнього руху. У разі перестроювання водій повинен дати дорогу транспортним засобам, що рухаються в попутному напрямку по тій самій смузі, на яку він має намір перестроїтися.

Так, відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення від 03 травня 2007 року ОСОБА_7 06.04.07року на проспекті Броварському навпроти птахофабрики „ Київська в м. Києві, керуючи автомобілем ГАЗ 2705, державний номерний знак НОМЕР_1, перед зміною напрямку руху не переконався, що це буде безпечно для інших учасників дорожнього руху та здійснив зіткнення з автомобілем Мерседес-Бенц 312, державний номерний знак НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_6, який рухався в попутному напрямку, що призвело до механічних пошкоджень транспортних засобів.

Як вбачається з схеми ДТП місце зіткнення транспортних засобів знаходиться на проїздній частині лівої смуги.

За таких обставин, апеляційний суд знаходить, що суд першої інстанції дійшов правильного висновку про те, що вина ОСОБА_7 у порушенні п.п.10.1, 10.3 ОСОБА_8 дорожнього руху підтверджується сукупністю доказів, зокрема: змістом протоколу про вчинення адміністративного правопорушення, показання свідка ОСОБА_11, схемою ДТП та механізмом пошкоджень транспортних засобів.

Відповідно до ст. ст. 38, 41 Закону України „ Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів МТСБУ за рахунок коштів фонду захисту потерпілих відшкодовує шкоду у разі її заподіяння транспортним засобом, власник якого не застрахував свою цивільну-правову відповідальність. МТСБУ після сплати страхового відшкодувння має право подати регресний позов до власника транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду, який не застрахував свою цивільно-правову відповідальність.

В ході розгляду справи не оспорювалось, що на час дорожньо-транспортної пригоди цивільно-правова відповідальність ОСОБА_7 не була застрахована.

Згідно зі звітом № 07/130 оцінки майна від 16 квітня 2007 року розмір матеріального збитку, завданого власникові автомобіля Мерседес-Бенц 312, номерний знак НОМЕР_2 в результаті його пошкодження під час ДТП становить 26 258 грн. 99 коп., в тому числі ПДВ 4376 грн. 50 коп. Розмір заподіяного збитку в ході розгляду справи не оспорювався.

МТСБУ платіжним дорученням № 3351 від 21 лютого 2008 року перерахувало ОСОБА_6 на відшкодування шкоди 21 882 грн. 49 коп.

За таких обставин, апеляційний суд знаходить, що суд першої інстанції дійшов правильного висновку про те, що цивільно-правова відповідальність ОСОБА_7 не була застрахована, а тому позивач за рахунок коштів фонду виплатив ОСОБА_6 у відшкодування збитків, заподіяних пошкодженням автомобіля, 21 882 грн. 49 коп., а тому вказану суму в порядку регресу слід стягнути з особи, винної у дорожньо-транспортній пригоді.

Доводи апелянта про те, що протокол про вчинення адміністративного правопорушення не є доказом його вини, апеляційний суд вважає необгрунтованими, оскільки такі доводи не узгоджуються з приписами ст. 251 КУпАП, і суд першої інстанції дійшов висновку про те, що дорожньо-транспортна пригода сталася внаслідок порушення відповідачем ОСОБА_8 дорожнього руху на підставі сукупності доказів по справі.

Доводи апелянта про те, що у схемі ДТП працівники міліції невірно зафіксували місце зіткнення та міце розташування транспортних засобів, апеляційний суд до уваги не приймає, оскільки такі доводи не підтверджені належними доказами.

Доводи апелянта про те, що у висновку судової автотехнічної експертизи зазначається, що досліджені матерали не дають змоги оцінити технічну сторону дій водія ОСОБА_7 вимогам п.п. 10.1, 01.3 ПДР, апеляційний суд до уваги не приймає, оскільки з урахуванням приписів ст. 212 ЦПК України, суд оцінює докази в їх сукупності.

Інші доводи апеляційної скарги не спростовують правильність висновків суду першої інстанції та не дають підстав для скасування судового рішення.

Керуючись ст.ст. 209, 218, 303, 307, 308, 313, 315, 317 ЦПК України апеляційний суд,

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_7 відхилити.

Рішення Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області від 16 червня 2011 залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів

Головуючий:Судді: