АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 листопада 2011 року м. Дніпропетровськ

Апеляційний суд Дніпропетровської області в складі:

Головуючого судді: Повєткіна В.В.

суддів: Рудь В.В., Куценко Т.Р.

при секретарі: Ляпченко Л.О.

Розглянув у відкритому судовому засіданні в м. Дніпропетровську цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2

на рішення Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 21 вересня 2011 року

за позовом Публічного акціонерного товариства «Банк «Фінанси та Кредит» до ОСОБА_3, ОСОБА_4 та ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором, -

В с т а н о в и в :

У жовтні 2009 року ВАТ «Банк «Фінанси та Кредит» звернувся до суду із позовом до ОСОБА_3, ОСОБА_4 та ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором. В обґрунтування позову посилався на те, що 14 травня 2008 року між позивачем, правонаступником якого є ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит», та ОСОБА_3 був укладений кредитний договір № 101/08-МК, за умовами якого ОСОБА_3 був наданий кредит в сумі 25000,00 грн. зі сплатою 30 % річних за користування кредитом та за умови повернення кредитних ресурсів у строк до 13 листопада 2009 року. Крім того, 14 травня 2008 року між банком та ОСОБА_4 був укладений договір поруки № 101/08/1-МП, а також договір поруки № 101/08/2-МП від 14 травня 2008 року між банком та ОСОБА_2 У звязку з невиконанням відповідачами зобовязань по кредитному договору утворилась заборгованість, яка станом на 31 серпня 2009 року становила 60411,18 грн. Позивач просив стягнути з відповідачів заборгованість за кредитним договором в сумі 60411,18 грн. та понесені судові витрати (а.с.3-5).

Рішенням Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 21 вересня 2011 року позовні вимоги ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» задоволені: стягнуто солідарно з ОСОБА_3, ОСОБА_4 та ОСОБА_2 на користь ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» заборгованість за кредитним договором № 101/08-МК від 14 травня 2008 року та договорами поруки № 101/08/1-МП від 14 травня 2008 року та № 101/08/2-МП від 14 травня 2008 року в розмірі 60411,18 грн. та вирішено питання про розподіл судових витрат (а.с.107-108).

В апеляційній скарзі (а.с.111-112) ОСОБА_2 просить скасувати рішення суду про стягнення з неї солідарно з іншими боржниками заборгованості та ухвалити нове рішення про стягнення заборгованості з кожного з відповідачів із зазначенням конкретної суми, оскільки:

- правочин щодо укладення договору поруки № 101/08/2-МП від 14 травня 2008 року був вчинений нею під впливом помилки, оскільки ОСОБА_3 запевнила її у виконанні своїх зобовязань за кредитним договором і що укладення договору поруки є формальністю, яка ніяких юридичних наслідків не тягне;

- суд не прийняв до уваги її пояснення про те, що внаслідок юридичної необізнаності у неї виникло хибне уявлення щодо обставин укладення правочину, вона неправильно сприйняла предмет та інші істотні умови запропонованого правочину, що вплинуло на її волевиявлення;

- суд не провів заходи щодо належного повідомлення ОСОБА_3 про розгляд справи у відповідності зі ст.74 ЦПК України, у звязку з чим не були повно та всебічно зясовані всі обставини та докази по справі і суд помилково без врахування укладення нею договору поруки під впливом помилки стягнув з відповідачів суму заборгованості в солідарному порядку замість стягнення конкретної суми з кожного з відповідачів окремо;

- суд не зясував стан рахунків позичальника та правильність нарахування пені;

- суд у разі невизнання позичальником позову не надав їй можливість звернутися з зустрічним позовом.

Таким чином ОСОБА_2 оскаржує судове рішення про стягнення заборговнаості за кредитним договором відносно себе.

Перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції у межах доводів апеляційної скарги і вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що скарга є необґрунтованою і не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Задовольняючи позов, суд першої інстанції встановив, що 14 травня 2008 року між ВАТ «Банк «Фінанси та Кредит», правонаступником якого є ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит», та ОСОБА_3 був укладений кредитний договір № 101/08-МК, за умовами якого ОСОБА_3 був наданий кредит в сумі 25000,00 грн. зі сплатою 30 % річних за користування кредитом та за умови повернення кредитних ресурсів у строк до 13 листопада 2009 року, в забезпечення якого між банком та ОСОБА_2 був укладений договір поруки № 101/08/2-МП від 14 травня 2008 року; у звязку з невиконанням позичальником зобовязань по кредитному договору утворилась заборгованість, яка станом на 31 серпня 2009 року становить 60411,18 грн., яка підлягає стягненню з ОСОБА_2 як з поручителя солідарно з позичальником та іншим поручителем.

Колегія суддів вважає, що такий висновок суду першої інстанції відповідає вимогам закону та матеріалам справи.

Відповідно до ч.1 ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобо-в'язується повернути кредит та сплатити проценти.

Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_3 є позичальником за кредитним договором № 101/08-МК від 14 травня 2008 року (а.с.25-27) та станом на 31 серпня 2009 року має заборгованість у розмірі 60411,18 грн. (а.с.44).

Не можуть бути прийняті до уваги доводи апеляційної скарги щодо розгляду справи у відсутність позичальника ОСОБА_3

Відповідно до ч.1 ст.554 ЦК України у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солі-дарні боржники незалежно від обставин, які умовами договору поруки не були передбачені.

Відповідач ОСОБА_2 є поручителем згідно з договором поруки 101/08/2-МП від 14 травня 2008 року (а.с.31-32), отже має відповідати солідарно з позичальником за виконання зобов'язань за кредитним договором.

Доводи ОСОБА_2 в апеляційній скарзі про укладення нею договору поруки під впливом ОСОБА_3, яа запевнила її у виконанні своїх зобовязань за кредитним договором і що укладення договору поруки є формальністю, яка ніяких юридичних наслідків не тягне, не є підставою для скасування судового рішення.

Відповідно до ч.1 ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Відповідач ОСОБА_2 доказів на підтвердження своїх заперечень суду не надала.

Як вбачається зі справи, 14 травня 2009 року на адресу ОСОБА_2 банком направлено вимогу про виконання зобовязань за договором поруки у зв'язку з непогашенням кредиту ОСОБА_3 (а.с.43).

ОСОБА_2 за час розгляду справи в суді першої інстанції з зустрічним позовом про визнання договору поруки недійсним з зазначених нею підстав до суду не звернулась та наданий позивачем розрахунок заборгованості не спростувала.

З огляду на це колегія суддів вважає, що доводи апеляційної скарги про необґрунтованість рішення суду першої інстанції є безпідставними.

Суд першої інстанції всебічно і повно дослідив обставини справи, надав належну оцінку доказам, які надані суду сторонами, і постановив законне і обґрунтоване рішення про відмову у задоволенні позову.

Порушень матеріального і процесуального права при ухваленні судового рішення не допущено.

Тому підстав для скасування або зміни рішення суду першої інстанції немає.

У зв'язку з викладеним і керуючись ст.ст.307,308,314,315 Цивільного процесуального кодексу України, апеляційний суд, -

У Х В А Л И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - відхилити.

Рішення Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 21 вересня 2011 року в оскаржуємій частині залишити без змін.

Ухвала Апеляційного суду Дніпропетровської області набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили.

Головуючий:

Судді: