Дата документу Справа №
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 22 -4668 / 2011 р. Головуючий у 1-й інстанції: Ширіна С.А.
Суддя-доповідач: ОСОБА_1
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 серпня 2011 р. м. Запоріжжя

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Запорізької області у складі:

головуючого: Савченко О.В.

суддів: Стрелець Л.Г., Кочеткової І.В.

при секретарі: Карацюпі О.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Хортицького районного суду м. Запоріжжя від 20 липня 2011 року по справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення аліментів,

ВСТАНОВИЛА:

У травні 2011 року ОСОБА_2 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_3 про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, у твердій грошовій сумі в розмірі 840 грн., що складає 25% від сукупного доходу відповідача, які, з урахуванням уточнених у липні 2011 року вимог, просила стягнути за минулий час, починаючи з грудня 2010р.

Рішенням Хортицького районного суду м. Запоріжжя від 20 липня 2011 року позов задоволено частково.

Стягнуто аліменти з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 на утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, в розмірі 1/4 частини з заробітку (доходу) відповідача щомісячно, але не менш, ніж 30 % від прожиткового мінімуму, встановленого для дитини відповідного віку, починаючи з 01.04.2011року і до повноліття дитини.

Стягнуто з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 держмито в розмірі 51 грн. та витрати на іоформаційно-технічне забезпечення розгляду справи у розмірі 120 грн.

В іншій частині позову відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просить рішення суду змінити в частині часу, з якого стягнуті аліменти, та стягнути аліменти з відповідача, починаючи з 01.12.2010 року.

Заслухавши в засіданні апеляційного суду доповідача, пояснення учасників процесу, перевіривши матеріали справи та доводи скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає відхиленню з наступних підстав.

Судом встановлено, що сторони перебували у шлюбі з 29.03.2003 року, мають неповнолітнього сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1(а.с.7).

Рішенням Хортицького районного суду м. Запоріжжя від 22.06.2011 року шлюб між сторонами розірвано(а.с.28).

Із позовом про стягнення аліментів з ОСОБА_3 на утримання неповнолітнього сина позивачка звернулася 18 травня 2011 року.

Згідно ст. 180 СК України, батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Статтею 191 СК України передбачено, що аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня предявлення позову.

Аліменти за минулий час можуть бути присуджені, якщо позивач подасть суду докази того, що він вживав заходів щодо одержання аліментів з відповідача, але не міг їх одержавти у звязку з ухиленням останнього від їх сплати. У цьому разі суд може присудити аліменти за минулий час, але не більш як за три роки.

Виходячи зі змісту названої статті, під ухиленням від сплати аліментів слід розуміти винну протиправну поведінку зобовязаної особи, тобто усвідомлене невиконання їм своїх обовязків в той час, коли позивач звертався до нього безпосередньо або через суд з вимогами про сплату аліментів, необхідних на утримання дитини.

Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст. 61 ЦПК України.

Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Згідно ч.1 ст. 61 ЦПК України, обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню.

Отже стягуючи з ОСОБА_3 аліменти на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_4 з 01.04.2011 року, суд виходив з того, факт ненадання матеріальної допомоги на утримання дитини з квітня 2011 року відповідач не заперечував.

Посилання позивачки на зміст письмової претензії, яка була направленої нею на адресу відповідача у березні 2011 року і яку ОСОБА_3 отримав 17.03.2011 року(а.с.10,11), та на припинення сторонами шлюбних відносин з 29.12.2010 року, достатніми доказами ухилення відповідача від сплати аліментів саме з грудня 2010 року, суд не визнав.

Отже рішення суду про відмову у задоволенні стягнення аліментів з грудня 2010 року, так як ОСОБА_2 не надала достатніх доказів того, що саме з цього часу вона вживала заходів для одержання аліментів, ухвалене з дотриманням вимог ст.ст. 213, 214 ЦПК України.

За вказаних обставин, виходячи з положень ст. 303 ЦПК України, законодавчих повноважень на іншу переоцінку доказів, як того проситься в апеляційній скарзі, суд апеляційної інстанції не має.

Керуючись ст.ст. 307, 308, 314, 317 ЦПК України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 Володимирівни- відхилити.

Рішення Хортицького районного суду м. Запоріжжя від 20 липня 2011 року по цій справі залишити без зміни.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення, проте може бути оскаржена до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий:

Судді: