АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Категорія 26 ( 4 ) Доповідач Братіщева Л.А.
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

«23» листопада 2011 року колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді:- ОСОБА_1

суддів: - ОСОБА_2, ОСОБА_3

при секретарі: ОСОБА_4

за участю: позивача ОСОБА_5

представника відповідача ОСОБА_6

розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Кривому Розі цивільну справу за апеляційною скаргою Відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України в м. Кривому Розі Дніпропетровської області на рішення Тернівського районного суду м. Кривого Рогу від 16 березня 2011 року за позовом ОСОБА_5 до Відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України в м. Кривому Розі Дніпропетровської області про стягнення витрат на медичну допомогу, -

В С Т А Н О В И Л А :

У червні 2010 року ОСОБА_5 звернувся із позовом до Відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України в м. Кривому Розі Дніпропетровської області (надалі Відділення фонду) про стягнення витрат на медичну допомогу в якому зазначив, що працюючи на ПАТ «ПівнГЗК» отримав професійне захворювання. Висновком МСЕК від 12.10.2005р. встановлена втрата професійної працездатності в розмірі 35% та 3 група інвалідності.

У звязку із погіршенням стану здоровя у жовтні 2009 року у лікарні ім.. Мечникова м. Дніпропетровська йому була проведена операція і висновком МСЕК від 18.11.2009р. була встановлена втрата працездатності в розмірі 70% та 2 група інвалідності.

Оскільки на операцію ним були потрачені кошти в сумі 2519,17грн., а Відділення Фонду двічі повертало йому документи про оплату цих коштів, просив суд стягнути на його користь з Відділення Фонду 2519,17грн. витрат на хірургічне втручання.

Рішенням Тернівського районного суду м. Кривого Рогу від 16 березня 2011 року позов ОСОБА_5 задоволено, стягнуто з Відділення Фонду на користь позивача витрати на медичну допомогу в розмірі 2519,17грн., стягнуто з відповідача на користь держави судовий збір в сумі 8,50грн. та 15грн. витрат на ІТЗ розгляду справи.

В апеляційній скарзі відповідач просить рішення суду скасувати та ухвалити нове рішення про відмову у позові з тих підстав, що рішення ухвалено з порушенням норм матеріального і процесуального права. Зокрема, суд не звернув уваги, що ЗУ «Про загальнообовязкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві…» передбачено фінансування Відділенням фонду витрат на медичну допомогу, якщо потреба в ній визначена висновком МСЕК, а висновком МСЕК позивачу оперативне лікування не було передбачено.

Перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги і заявлених вимог, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, а рішення суду підлягає скасуванню, з підстав п. п. 1, 4 ч.1 ст. 309 ЦПК України, з ухваленням нового рішення про відмову в позові у звязку з неповним зясуванням судом обставин, що мають значення для справи та порушенням норм матеріального права виходячи з наступного.

Як встановлено судом та вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_5 висновком МСЕК від 12.10.2005р. встановлено 35% втрати професійної працездатності та 3 група інвалідності (а.с. 9). 02 жовтня позивачу ОСОБА_5 у нейрохірургічному відділенні обласної клінічної лікарні ім. Мечникова у м. Дніпропетровську була здійснена операція, на проведення якої ним витрачені особисті кошти.

Ухвалюючи рішення про задоволення позову суд першої інстанції дійшов висновку, що звернення позивача до лікарні на операцію без висновку МСЕК обумовлене його тяжким станом і зазначений факт визнається відповідачем.

Але колегія суддів не погоджується з висновком суду з огляду на наступне.

Згідно пп.. «б» п. 18 Положення про медико-соціальну експертизу, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України №83 від 22.02.1992р., чинною на час виникнення спірних правовідносин, саме на медико-соціальні експертні комісії покладено обов.язоу зокрема зі встановлення потреби інваліду соціальної допомоги, що була б спрямована на полегшення наслідків погіршення здоровя (протезування, засоби пересування, робочі пристосування, постійний догляд тощо).

Аналогічні положення передбачені й чинним на теперішній час Положенням про медико-соціальну експертизу, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України №1317 від 03.12.2009р. зі змінами та доповненнями (п.п. 1 п. 11).

Згідно ч.4 ст. 39 Закону України «Про загальнообовязкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання» Фонд соціального страхування від нещасних випадків фінансує витрати на медичну та соціальну допомогу, в тому числі на додаткове харчування, придбання ліків, спеціальний медичний, постійний сторонній догляд, побутове обслуговування, протезування, санаторно-курортне лікування, придбання спеціальних засобів пересування того, якщо потребу в них визначено висновками МСЕК.

Виходячи із наведеного колегія вважає, що висновки суду першої інстанції про задоволення позову ОСОБА_5 за відсутності висновку МСЕК є помилковим і рішення суду підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення про відмову в позові.

Керуючись ст.ст. 303,307, п. п. 1, 4 ч.1 ст. 309, ст. ст. 313-314, 316 ЦПК України, колегія суддів,-

В И Р І Ш И Л А :

Апеляційну скаргу Відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України в м. Кривому Розі Дніпропетровської області - задовольнити.

Рішення Тернівського районного суду м. Кривого Рогу від 16 березня 2011р. скасувати та ухвалити нове рішення.

У задоволенні позовних вимог ОСОБА_5 до Відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України в м. Кривому Розі Дніпропетровської області про стягнення 2519,17грн. витрат на медичну допомогу відмовити.

Рішення набирає законної сили з моменту його проголошення, але може бути оскаржено до Вищого Спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання ним законної сили.

Головуючий:

Судді: