АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 листопада 2011 року колегія суддів судової палати з цивільних справ апеляційного суду Дніпропетровської області в складі:

головуючого Котушенко С.П.

суддів Петренко І.О., Романюк М.М.

при секретарі Шило С.Ю.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Дніпропетровську цивільну справу за апеляційними скаргами ОСОБА_2 на рішення Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 06 квітня 2011 року та додаткове рішення від 18 серпня 2011року за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про поділ майна,-

ВСТАНОВИЛА:

В березні 2011 року ОСОБА_2 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_3 про поділ майна. Позивачка вказувала на те, що з 1996 по 2010 рік знаходилась з відповідачем у шлюбі, від якого мають дочку ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 та сина ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2. Під час шлюбу вони придбали за договором купівлі-продажу від 25 березня 2005 року квартиру АДРЕСА_1, а також компютер вартістю 3000 грн., стіл компютерний вартістю 900 грн., принтер «Кенон» вартістю 600 грн.; портативний ДВД плеєр вартістю 1000 грн., ДВД «ВВК» вартістю 300 грн., телевізор «Томсон» вартістю 500 грн, пральну машину «Вірпул» вартістю 3000 грн., холодильник «Вірпул» вартістю 3000 грн., пилосос «Самсунг» вартістю 300 грн., кухоний гарнітур вартістю 2000 грн., ліжко дитяче двоярусне вартістю 2000 грн., 2 килими та 2 паласи загальною вартістю 1000 грн.

Посилаючись на те, що у добровільному порядку вони не дійшли згоди щодо права на квартиру та поділу спільного майна, позивачка просила з урахуванням інтересів неповнолітніх дітей, що проживають з нею, визнати за собою право власності на 2/3 частини квартири, а за відповідачем - на 1/3 її частину, розділити рухоме майно, виділивши їй в натурі компютер, стіл компютерний, пральну машину «Вірпул» та ліжко дитяче двоярусне. Виділити відповідачеві принтер «Кенон», портативний ДВД плеєр, ДВД «ВВК», телевізор «Томсон», холодильник «Вірпул», пилосос «Самсунг», кухонний гарнітур, килими та паласи.

В судовому засіданні позивачка уточнила, що вартість пральної машини «Вірпул» складає 2000 грн. та що поділу підлягає 1 килим і 1 палас загальною вартістю 500 грн.

Рішенням Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 06 квітня 2011 року, з урахуванням додаткового рішення від 18 серпня 2011 року, позов в частині поділу рухомого майна задоволено повністю, а щодо права власності на квартиру - частково.

В апеляційних скаргах позивачка посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, ставить питання про скасування основного та додаткового рішень в частині визнання права власності на квартиру, в частині вартості виділеного їй компютера та стягнення з неї на користь відповідача грошової компенсації і про ухвалення нового рішення.

Вивчивши доводи скарг, перевіривши їх матеріалами справи, колегія суддів не вбачає передбачених законом підстав для задоволення апеляційних скаргу.

Згідно зі ст.60 СК України майно, набуте подружжям під час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є обєктом права спільної сумісної власності подружжя.

Розмір часток майна дружини та чоловіка при поділі майна, що є обєктом права спільної сумісної власності подружжя, визначається за правилами ст.70 СК України.

Відповідно до ст.71 цього Кодексу майно, що є обєктом права спільної сумісної власності подружжя, ділиться між ними в натурі. При цьому беруться до уваги інтереси дружини, чоловіка, дітей та інші обставини, що мають істотне значення для справи.

Судом встановлено, що з 1996 по 2010 рік сторони знаходилися у шлюбі, від якого мають дочку ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 та сина ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2, котрі після розпаду сімї сторін проживають з матірю. В період шлюбу сторони придбали квартиру АДРЕСА_1, а також компютер, стіл компютерний, принтер «Кенон», портативний ДВД плеєр, ДВД «ВВК», телевізор «Томсон», пральну машину «Вірпул», холодильник «Вірпул», пилосос «Самсунг», кухоний гарнітур, ліжко дитяче двоярусне, килим та палас.

Виходячи з положень ст.60 СК України та з урахуванням вимог ст.71 цього Кодексу, суд дійшов до правильного висновку про визнання за позивачкою права власності на 1/2 частину квартири та про виділ їй компютера, столу компютерного, пральної машини «Вірпул» та дитячого двоярусного ліжка на загальну суму 9 517 грн., а відповідачеві іншого майна на суму 8 200 грн. і стягнув з позивачки на користь відповідача грошову компенсацію за перевищення її частки в спільному майні у розмірі 1317 грн.

Доводи апеляційної скарги про те, що суд не правильно визначив вартість компютера 4617 грн., не є підставою для скасування рішення в частині стягнення з позивачки на користь відповідача грошової компенсації у розмірі 1317 грн. з огляду на таке.

Згідно із ч. 3 ст. 10 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підстави своїх вимог або заперечень, надавши докази відповідно до вимог ст. ст. 57-60 ЦПК України.

Відповідно до розяснень Пленуму Верховного Суду України, викладених у п.22 постанови від 21 грудня 2007 року №11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» вартість майна, що підлягає поділу, визначається за погодженням між подружжям, а при недосягненні згоди виходячи з дійсної його вартості на час розгляду справи.

При розгляді даної справи сторони досягли згоди щодо вартості спільного майна за виключенням компютера. З наданої відповідачем накладної (а.с.37) вбачається, що цей компютер було придбано за 4 617 грн.

Оскільки позивачка не надала доказів щодо дійсної вартості компютера на час розгляду справи, суд обґрунтовано виходив з того, що вартість компютера становить 4617 грн.

Безпідставними є посилання апеляційних скарг на те, що суд може відступити від принципу рівності часток подружжя, якщо цього потребують інтереси виховання і утримання дітей.

Відповідно до ч. ч. 1, 3 ст. 70 СК України у разі поділу майна, що є обєктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором. За рішенням суду частка майна дружини, чоловіка може бути збільшена, якщо з нею, ним проживають діти, а також непрацездатні повнолітні син, дочка, за умови, що розмір аліментів, які вони одержують, недостатній для забезпечення їхнього фізичного, духовного розвитку та лікування.

Таким чином, збільшення частки майна на користь того з подружжя, з ким проживає дитина, можливе при наявності певної умови - якщо розмір аліментів, які така особа одержує, недостатній для забезпечення фізичного, духовного розвитку дитини та її лікування.

Оскільки ОСОБА_2 не надала доказів про те, що розмір аліментів сплачених відповідачем на утримання дітей недостатній для їх фізичного, духовного розвитку чи лікування, у суду не було підстав для відступлення від рівності часток подружжя у праві власності на квартиру.

Інші доводи апеляційних скарг висновки суду не спростовують і не дають підстав до висновку про неправильність застосування судом першої інстанції норм матеріального чи процесуального права.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 308, 313, 315 ЦПК України, колегія суддів,-

УХВАЛИЛА:

Апеляційні скарги ОСОБА_2 відхилити.

Рішення Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 06 квітня 2011 року та додаткове рішення від 18 серпня 2011 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення і може бути оскаржена в касаційному порядку протягом двадцяти днів.

ГОЛОВУЮЧИЙ:

СУДДІ: