Справа № 2-47/2011 року
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(заочне)

15 березня 2011 року м. Долина

Долинський районний суд Івано-Франківської області в складі:

головуючої- судді ОСОБА_1

з участю секретаря - Гаврилюк Л.С.,

рзглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Долині справу за позовом публічного акціонерного товариства Всеукраїнський ОСОБА_2 (ПАТ «ВіЄйБі Банк») до ОСОБА_3 про стягнення боргу, -

встановив:

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому просить стягнути з ОСОБА_3 на користь публічного акціонерного товариства Всеукраїнський ОСОБА_2 (ПАТ «ВіЄйБі Банк») заборгованість згідно кредитного договору № 3/07/22-05/6 від 25.07.2007 року в розмірі 12088,18 грн. на транзитний рахунок ПАТ «ВіЄйБі Банк» № 0, МФО 380537 , а також судові витрати.

Свої вимоги мотивує тим, що між ВАТ "ВіЕйБі Банк" та ОСОБА_3 25.07.2007 року було укладено кредитний договір № 3/07/22-05/6, згідно якого банк надав відповідачці кредитні кошти терміном до 23.07.2010 року в розмірі 11000,00 гривень на поточні потреби з умовою сплати 24,00 процентів річних за користування кредитом. За умовами кредитного договору відповідачка взяла на себе зобов'язання щомісячно повертати частини кредитних коштів, сплачувати проценти за користування кредитними коштами та сплачувати можливі штраф та пеню. ОСОБА_3 систематично не виконує умови договору (щодо повернення кредитних коштів, сплати процентів. У зв'язку із зазначеними порушеннями зобов'язань за кредитним договором загальна заборгованість по сплаті кредиту, відсотків за користування кредитними коштами станом на 20.07.2010 року становить 12088,18 гривень, в тому числі: 7403,95 гривні - заборгованість по сплаті кредиту; 3088,14 гривень - заборгованість по сплаті відсотків за користування кредитом; 1596,09 гривень - плата за пропуск платежів. З метою досудового врегулювання спору відповідачку неодноразово повідомлялось про наявність кредитної заборгованості, необхідності її оплати, порушення відповідачкою умов кредитного договору в частині невиконання нею своїх зобов'язань щодо слати кредиту та процентів за користування ним, завдало позивачу шкоди, оскільки він значною мірою був позбавлений того, на що розраховував при укладенні договору, а саме, не отримав дохід у вигляді процентів за користування кредитом, тому змушений звернутись до суду з даним позовом.

Представник позивача в судове засідання не зявився, подав заяву про розгляд справи у його відсутності, позовні вимоги підтримує у повному обсязі, просить позов задоволити.

Відповідачка в судове засідання не зявилася, про причини неявки суд не повідомила, хоча про день, час та місце розгляду справи була повідомлена у встановленому законом порядку.

Суд, дослідивши здобуті та перевірені в судовому засіданні докази, вважає, що позов підлягає до заволення, виходячи з наступного.

Ст. 1054 Цивільного кодексу України передбачає, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти.

Відповідно до ч. 2 ст. 1054 Цивільного кодексу України до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави (тобто, положення про договір позики), якщо інше не гановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

Згідно з ч. 2 ст. 1050 Цивільного кодексу України, якщо договором не встановлено обов'язок позичальника повернути позику частинами, то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати відсотків.

У відповідності до ч. 1 ст. 554 ЦК України у разі порушення боржником зобовязання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя.

Відповідно до п.п. 1.1, 1.3, 1.4 договору кредиту № 3/07/22-05/6 від 25.07.2007 року, укладеного між ВАТ «ВіЄйБі Банк» та ОСОБА_3, банк надав позичальнику грошові кошти у сумі 11000,00 грн. в порядку і на умовах, визначених цим договором та додатковими угодами до нього, що можуть бути укладені в майбутньому і що складатимуть невідємну частину цього договору. Кредитні кошти надаються терміном на 23.07.2010 року. За користування кредитними коштами встановлюється плата в розмір 24 % річних.

У п. 2.4.1. вказаного договору зазначено, що позичальник зобовязується щомісячно до дати, встановленої в графіку, поповнювати свій поточний рахунок шляхом внесення готівкових коштів через касу банку або безготівковим перерахуванням, у сумі не меншій суми чергового погашення відповідної частини кредиту, процентів, встановлених у графіку.

Згідно п. 2.6.1. договору банк має право вимагати дострокового виконання боргових зобовязань в цілому, або у визначеній частині у випадку невиконання позичальником своїх боргових та інших зобовязань за цим договором.

Відповідно до п. 3.3.3. цього договору позичальник зобовязаний щомісячно повертати частини кредитних коштів згідно з умовами, визначеними п. 2.4.1. цього договору, ... сплачувати проценти за користування кредитними коштами, а також на вимогу банку сплачувати можливі штраф та пеню (a.c. 10-13).

Відповідно до розрахунку заборгованості за кредитним договором № 3/07/22-05/б станом на 23.07.2010 року заборгованість за договором становить 12088,18 грн., в тому числі заборгованість за кредитом - 7403,95 грн., за відсотками - 3088,14, плата за пропуск платежів - 1596,09 грн. (а.с. 5).

Про те, що позивачем застосовувався досудовий порядок врегулювання спору свідчить лист-претензія № 18/195 від 12.06.2008 року та лист-повідомлення № 18/396 від 19.01.2009 року, які були відправлені відповідачці рекомендованим листом з повідомленням та вручені їй особисто (а.с. 14-15).

В судовому засіданні встановлено, що між сторонами був укладений договір кредиту, в якому були визначені всі істотні умови та передбачені наслідки невиконання цих умов. Відповідачка належним чином свої обовязки за кредитним договором не виконувала, внаслідок чого допустила виникнення заборгованості, яка складає 12088,18 грн.

Таким чином, враховуючи те, що ОСОБА_3, будучи ознайомлена з умовами кредитування, уклавши кредитний договір, не виконує його істотні умови щодо порядку та строків погашення кредиту та процентів за користування ним, хоча взяла на себе зобовязання їх виконувати та вчасно відповідно до графіку погашати заборгованість, не подає відомості про причини порушення взятих на себе зобовязань, тому суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення.

Питання судових витрат слід вирішити у відповідності до вимог ст. 88 Цивільного процесуального кодексу України.

На підставі ст.ст. 525, 526, 527, 536, 538, 546, 548, 549, 550, 551, 610, 611, 614, 625, 1054 Цивільного кодексу України, керуючись ст.ст. 208, 209, 215, 224-226 Цивільного процесуального кодексу України, суд,-

РІШИВ:

Позов задоволити.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь публічного акціонерного товариства Всеукраїнський ОСОБА_2 (ПАТ «ВіЄйБі Банк») 12088,18 гривень (дванадцять тисяч вісімдесят вісім гривень 18 копійок) на транзитний рахунок ПАТ «ВіЄйБі Банк» № 0, МФО 380537, .

Стягнути з ОСОБА_3 на користь публічного акціонерного товариства Всеукраїнський ОСОБА_2 (ПАТ «ВіЄйБі Банк») 120,88 гривень (сто двадцять гривень 88 копійок) сплаченого державного мита, 120,00 (сто двадцять) гривень витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи, які перерахувати на транзитний рахунок ПАТ «ВіЄйБі Банк» №0, МФО 380537, .

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив за письмовою заявою відповідача, яка має бути подана не пізніше 10 (десяти) днів з дня отримання ним копії заочного рішення.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення до Апеляційного суду Івано-Франківської області через Долинський районний суд.

Суддя: