Справа №2-168/11
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"22" червня 2011 р. м. Носівка

Носівський районний суд Чернігівської області в складі:

головуючого-судді Кучерявця О.М.,

за участю секретаря Недолуги Д.С.,

прокурорів Супруна Ю.В. та Єременка Р.А.,

відповідачки ОСОБА_1

та представниці третьої особи Романець О.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду цивільну справу за позовом прокурора Носівського району в інтересах малолітніх ОСОБА_3 та ОСОБА_4 до ОСОБА_1, третя особа Орган опіки і піклування Носівської районної державної адміністрації, про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів,

ВСТАНОВИВ:

Прокурор Носівського району звернувся до суду з позовом до відповідачки про позбавлення її батьківських прав та стягнення аліментів відносно її малолітніх дітей ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_4 року народженя. Свої вимоги прокурор обґрунтовував тим, що 25.01.2011 року до прокуратури Носівського району надійшло клопотання служби у справах дітей Носівської районної державної адміністрації про вжиття заходів для позбавлення батьківських прав ОСОБА_1 Прокуратурою району була проведена перевірка, в ході якої було встановлено, що ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, мешканка АДРЕСА_1, зареєстрована ІНФОРМАЦІЯ_3, ухиляється від виконання батьківських обов'язків, веде аморальний спосіб життя. 11.08.2010 року малолітні ОСОБА_3 та ОСОБА_4 були взяті у службу у справах дітей Носівської райдержадміністрації на профілактичний облік як такі, що проживають у сім'ї, де батьки ухиляються від виконання батьківських обов'язків. 11.08.2010 року було проведено обстеження умов проживання малолітніх дітей, де у висновках рекомендовано матері більше уваги приділяти вихованню, розвитку дітей, не зловживати спиртними напоями, прибирати у будинку. Для контролю службою 24.09.2010 року був здійснений виїзд для обстеження умов проживання вказаних дітей, проте будинок був зачинений з середини і двері ніхто не відкрив. Зі слів сусідки відповідачки ОСОБА_5 у будинку перебували сторонні люди в нетверезому стані. 27.09.2010 року у службу у справах дітей надійшло рішення виконавчого комітету Степовохутірської сільської ради від 27.09.2010 року "Про негайне відібрання дітей від батьків", за результатами виконання якого малолітні діти були вилучені у матері і влаштовані, ОСОБА_4 у дитяче відділення Носівської ЦРЛ, а ОСОБА_3 - до Ніжинського притулку для дітей. 12.10.2010 року ОСОБА_1 з'явилась в службу у справах дітей, де з нею була проведена бесіда щодо належного виховання своїх дітей та здорового способу життя. На засіданні опікунської ради Степовохутірської сільської ради їй було надано строк три місяці на виправлення поведінки, способу життя та ставлення до виховання дітей. 21.10.2010 року для контролю ОСОБА_1 з'явилась в службу у справах дітей, де з нею була проведена чергова профілактична бесіда та вказано на необхідність відвідування дітей в закладах, де вони перебувають. 08.11.2010 року відповідачка в черговий раз була відвідана службою у справах дітей за місцем проживання. Будинок був закритий з середини і зі слів сусідки відповідачки - ОСОБА_5 в будинку ОСОБА_1 надалі продовжують збиратися компанії та розпивати спиртні напої. За час перебування ОСОБА_4 у дитячому відділенні Носівської ЦРЛ, мати приходила її відвідати два рази. За час знаходження ОСОБА_3 в Ніжинському притулку для дітей з 27.09.2010 року по 11.01.2011 року, мати її відвідувала два рази, 21.10.2010 року та 19.11.2010 року. Внаслідок викладеного службою у справах дітей Носівської райдержадміністрації зроблено висновок про доцільність позбавлення ОСОБА_1 батьківських прав.

На підтвердження обставин, викладених в позовній заяві прокурор приклав до позовної заяви докази, а саме, копії: свідоцтв про народження дітей, ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_4, в яких батьком вказаний ОСОБА_7, матір'ю - ОСОБА_1; рішення виконавчого комітету Степовохутірської сільської ради Носівського району від 27.09.2010 року про негайне відібрання дітей ОСОБА_3 та ОСОБА_4 від матері ОСОБА_1, витягу з протоколу засідання опікунської ради при Степовохутірській сільській раді від 12.10.2010 року про надання ОСОБА_1 строку на виправлення своєї поведінки та способу життя, листа завідуючої дитячого відділення Носівської ЦРЛ від 08.11.2010 року, згідно якого ОСОБА_1 двічі відвідувала свою дочку ОСОБА_4 за час її перебування у відділенні та приносила певні продукти, рішення виконавчого комітету Степовохутірської сільської ради Носівського району від 19.01.2011 року про доцільність позбавлення батьківських прав ОСОБА_1, висновку служби у справах дітей Носівської районної державної адміністрації про доцільність позбавлення батьківських прав ОСОБА_1 від 24.01.2011 року.

Крім того, до суду з Степовохутірської сільської ради надішли довідка про склад сім'ї ОСОБА_1 та її характеристика, датовані 17.06.2011 року. З вказаних документів видно, що у складі сім'ї ОСОБА_1 вказані її дочки ОСОБА_3 та ОСОБА_4, а також сестра ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_5; ОСОБА_1 характеризується негативно.

Прокурор в судовому засіданні позов підтримував і просив про його задоволення.

Відповідачка в судовому засіданні позов не визнала і пояснила, що вона виховує двох дітей сама, її чоловік помер. Раніше вона працювала дояркою в ПП "Агропрогрес", але останні чотири місяці вона ніде не працює. В подальшому обіцяє влаштуватись на роботу і влаштувати дітей до дитячого садка. Вона займається обробітком земельної ділянки, де вирощує овочі, тому буде в здатності забезпечити своїх дітей ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_6 та ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_7, всім необхідним. Після відібрання в неї дітей вона неодноразово відвідувала їх, тому просить надати їй можливість виправитись і не позбавляти батьківських прав.

Представник третьої особи в судовому засіданні дала пояснення, про те, що вона вважає за доцільне позбавити ОСОБА_9 батьківських прав відносної її малолітніх дітей, так як вона зловживає алкогольними напоями, ніде не працює і має погані умови проживання. Тому на її думку наявні всі підстави для позбавлення її батьківських прав.

В судовому засіданні був допитаний в якості свідка Степовохутірський сільський голова ОСОБА_10, який дав показання про те, що він добре знає ОСОБА_1 Вона у 2005 році вийшла заміж, працювала в місцевому сільськогосподарському підприємстві, у 2006 та 2008 роках в них з чоловіком народилися дві дочки. Спершу ОСОБА_1 можна було охарактеризувати позитивно, але після смерті її чоловіка вона поступово стала вживати спиртні напої, приводити додому різні сумнівні компанії і діти залишалися без нагляду. Згодом ОСОБА_1 покинула роботу. Виконкомом сільської ради та районними службами з нею проводилася відповідна профілактична робота, яка нажаль немала позитивного результату і у вересні 2010 року виконкомом сільської ради було прийнято рішення про відібрання у відповідачки її малолітніх дітей. В подальшому їй надавався строк для виправлення своєї поведінки та способу життя, але вона не зробила для себе належних висновків.

Проаналізувавши пояснення осіб, які беруть участь у справі, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного.

Згідно ч. 1 ст. 164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він: не забрали дитину з пологового будинку або з іншого закладу охорони здоров'я без поважної причини і протягом шести місяців не виявляли щодо неї батьківського піклування; ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини; жорстоко поводяться з дитиною; є хронічними алкоголіками або наркоманами; вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини, примушують її до жебракування та бродяжництва; засуджені за вчинення умисного злочину щодо дитини.

Відповідно до п. 15 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 30.03.2007 року "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав", позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов'язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об'єктивного з'ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей.

У відповідності з п. 16 зазначеної Постанови, ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками.

З наявних в матеріалах справи даних видно, що ОСОБА_1 після відібрання в неї дітей неодноразово відвідувала. Так, з копії довідки Центру соціально-психологічної реабілітації дітей від 21.06.2011 року, поданої в судовому засіданні представником третьої особи вбачається, що ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 перебуває у вказаному центрі з 11.01.2011 року і 09.05.2011 року її мати ОСОБА_1 приїжджала провідувати дочку.

В позовній заяві прокурор вказує, що відповідачка ухиляється від виконання батьківських обов'язків, веде аморальний спосіб життя.

Частиною 3 ст. 10, ч. 1 ст. 60 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

За таких обставин, суд вважає, що дослідженими в судовому засіданні доказами не було підтверджено факту ухилення ОСОБА_1 від виконання своїх батьківських обов'язків.

За таких обставин, беручи до уваги неодноразове відвідування відповідачкою своїх дітей після їх відібрання, враховуючи відсутність у матеріалах справи висновку органу опіки та піклування про доцільність позбавлення батьківських прав відповідачки, суд приходить до висновку, що у задоволенні позову прокурора про позбавлення ОСОБА_1 батьківських прав та стягнення аліментів на утримання дітей, необхідно відмовити, а тому керуючись ст.164 СК України, ч. 3 ст. 10, ст. ст. 57, 60, 209, 215 ЦПК України,

РІШИВ:

Відмовити у задоволенні позову прокурора Носівського району в інтересах малолітніх ОСОБА_3 та ОСОБА_4 до ОСОБА_1, третя особа Орган опіки і піклування Носівської районної державної адміністрації, про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів.

Рішення може бути оскарженим до апеляційного суду Чернігівської області шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні в судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя О.М. Кучерявець