Справа №22-ц-3970/11Головуючий у І інстанціїОСОБА_1
Категорія50Доповідач у 2 інстанції Матвієнко
УХВАЛА

Іменем України

16 червня 2011 року колегія суддів судової палати в цивільних справах Апеляційного суду Київської області в складі:

Головуючого судді : Волохова Л.А.,

суддів Матвієнко Ю.О., Панасюка С.П.,

при секретарі Білан К.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні апеляційного суду Київської області цивільну справу за апеляційною скаргою Державного підприємства «Макарівське лісове господарство» на рішення Макарівського районного суду Київської області від 28 березня 2011 року по цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до Державного підприємства «Макарівське лісове господарство», третя особа ОСОБА_3, про поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу та моральної шкоди,

ВСТАНОВИЛА:

В серпні 2010 року позивач ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом до ДП «Макарівське лісове господарство», третя особа ОСОБА_3, в якому просив поновити його на роботі на посаді старшого майстра лісу Ніжиловицького лісництва ДП «Макарівське лісове господарство», стягнути з відповідача на його користь середній заробіток за час вимушеного прогулу в розмірі 10034 грн. 74 коп., завдану йому внаслідок незаконного звільнення моральну шкоду на суму 22200 грн., а також понесені по справі судові витрати у вигляді витрат на правову допомогу в сумі 4000 грн. та витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи в розмірі 120 грн. Обґрунтовуючи свої вимоги, позивач посилався на те, що у лісовому господарстві працює з лютого 1997 року, а наказом № 142 від 17 листопада 2004 року його було призначено на посаду лісника Ніжиловицького лісництва. У лютому 2010 року позивача було підвищено та переведено на посаду старшого майстра цього ж лісництва. 23 липня 2010 року у відповідності із рішенням профспілкового комітету про надання дозволу на звільнення, позивача було звільнено з займаної посади за систематичне невиконання без поважних причин обов»язків, покладених на нього трудовим договором та правилами внутрішнього розпорядку відповідно до п. 3 ст. 40 КЗпП України. Дане звільнення позивач вважає таким, що проведене з порушенням встановленого для цього порядку, в зв»язку з чим просив суд визнати незаконним та скасувати наказ директора ДП «Макарівське лісове господарство»від 23 липня 2010 року № 162-к про його звільнення за п. 3 ст. 40 КЗпП України; поновити його на роботі на посаді старшого майстра лісу Ніжиловицького лісництва ДП «Макарівське лісове господарство»; стягнути з відповідача на його користь середній заробіток за час вимушеного прогулу в розмірі 10034 грн. 74 коп.; стягнути з відповідача на його користь заподіяну йому незаконним звільненням моральну шкоду в розмірі 22200 грн. та понесені по справі судові витрати у вигляді витрат по наданню правової допомоги в розмірі 4000 грн. та витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи в розмірі 120 грн. В судовому засіданні позивачем був збільшений розмір позовних вимог щодо розміру середнього заробітку за час вимушеного прогулу, який він просив стягнути з відповідача, до 14389 грн. 62 коп., та розміру моральної шкоди, який він збільшив до 23525 грн. і також просив стягнути з відповідача на свою користь.

Рішенням Макарівського районного суду Київської області від 28 березня 2011 року позов задоволено частково.

Визнано незаконним наказ ДП «Макарівське лісове господарство»смт. Макарів № 162-к від 23 липня 2010 року про звільнення ОСОБА_2 з посади старшого майстра лісу Ніжиловицького лісництва за п. 3 ст. 40 КЗпП України та поновлено його на роботі на даній посаді з 23 липня 2010 року.

Стягнуто з ДП «Макарівське лісове господарство»на користь ОСОБА_2 середній заробіток за час вимушеного прогулу в розмірі 11359 грн. 90 коп. та моральну шкоду в розмірі 1882 грн., а всього 13241 грн. 90 коп.

Стягнуто з ДП «Макарівське лісове господарство»на користь ОСОБА_2 понесені витрати на ІТЗ в сумі 120 грн., на правову допомогу 1505 грн. 60 коп., а всього 1625 грн. 60 коп. В решті позову відмовлено.

Не погоджуючись з вказаним рішенням суду, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, а також на невідповідність висновків суду обставинам справи, просив рішення суду скасувати та ухвалити нове рішення про відмову в задоволенні позову.

Заслухавши доповідь судді доповідача, пояснення учасників процесу, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених в суді першої інстанції, колегія суддів приходить до висновку про відхилення апеляційної скарги з наступних підстав.

Так, судом першої інстанції встановлено, що позивач ОСОБА_2 працював у лісовому господарстві з 1999 року.

Наказом №162-к від 23.07.2010 року ОСОБА_2 було звільнено з роботи з посади старшого майстра лісу Ніжиловицького лісництва з 23.07.2010 року за систематичне невиконання обов»язків, покладених трудовим договором і правилами внутрішнього трудового розпорядку відповідно до п. 3 ст. 40 КЗпП України.

Однак, згідно існуючої судової практики, за передбаченими ч. 3 ст. 40 КЗпП України підставами працівник може бути звільнений лише за проступок на роботі, вчинений після застосування до нього дисциплінарного або громадського стягнення за невиконання без поважних причин обов»язків, покладених на нього трудовим договором або правилами внутрішнього трудового розпорядку. У таких випадках враховуються ті заходи дисциплінарного стягнення, які встановлені чинним законодавством і не втратили юридичної сили за давністю або зняті достроково, і ті громадські стягнення, які застосовані до працівника за порушення трудової дисципліни у відповідності до положення або статуту, і з дня накладення яких до видання наказу про звільнення минуло не більше одного року.

Судом першої інстанції під час судового розгляду справи встановлено, що відносно позивача ОСОБА_2 заходів дисциплінарного та громадського стягнення, наявність яких є обов»язковою умовою для звільнення працівника на підставі п. 3 ст. 40 КЗпП України, протягом року не застосовувалося. Таким чином висновок суду першої інстанції про незаконність звільнення позивача з підстав, передбачених п. 3 ст. 40 КЗпП України, та поновлення його в зв»язку з цим на роботі на попередній посаді, є законним та обґрунтованим, а посилання апелянта на те, що позивач протягом 2008 року притягався до дисциплінарної відповідальності за незаконну порубку дерев, нічим не підтверджені, отже колегією суддів до уваги не беруться.

В зв»язку з поновленням позивача на роботі на попередній посаді, обґрунтованим є і висновок суду про стягнення з відповідача на користь позивача середнього заробітку за час вимушеного прогулу за період часу з 23.07.2010 року по 28.03.2011 року в розмірі 11359 грн. 90 коп., оскільки він узгоджується з положеннями ст. 235 КЗпП України, а також завданої позивачу незаконним звільненням моральної шкоди в розмірі 1882 грн. Розмір середнього заробітку за час вимушеного прогулу та розмір моральної шкоди, визначені та стягнуті судом на користь позивача, відповідачем в апеляційній скарзі не оскаржуються, отже відповідно до ч. 1 ст. 303 ЦПК України рішення суду першої інстанції в цій частині колегією суддів не перевіряється.

Враховуючи викладене, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що доводи апеляційної скарги є необґрунтованими, оскільки не спростовують висновків ухваленого судом першої інстанції рішення.

При таких обставинах, коли судом першої інстанції повно і всебічно зясовані всі обставини справи, дана належна правова оцінка доказам, висновки суду відповідають фактичним обставинам справи, а постановлене рішення відповідає вимогам матеріального і процесуального права, підстави для його скасування відсутні.

Керуючись ст.ст. 307, 308 ЦПК України, колегія суддів

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу Державного підприємства «Макарівське лісове господарство»відхилити.

Рішення Макарівського районного суду Київської області від 28 березня 2011 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили.

Головуючий :

Судді :