Справа № 22-ц-389/11 Головуючий у І інстанції Костюк Л.О.
Провадження № Доповідач у 2 інстанції ОСОБА_1
Категорія 26 10.05.2011
РІШЕННЯ

Іменем України

10 травня 2011 року колегія суддів судової палати в цивільних справах Апеляційного суду Київської області у складі:

головуючого : Поліщука М.А.

суддів : Малорода О.І., Голуб С.А.,

при секретарі: Вішик О.Ю.

розглянула у відкритому судовому засіданні у м. Києві матеріали цивільної справи за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на заочне рішення Броварського міськрайонного суду Київської області від 13 жовтня 2008 року в справі за позовом Відкритого акціонерного товариства «Універсал банк» до ОСОБА_2, товариства з обмеженою відповідальністю «ЕнергоІнтеграція-Україна», товариства з обмеженою відповідальністю «Крок-К» про стягнення заборгованості за кредитним договором,

встановила:

В травні 2008 року позивач ВАТ «Універсал Банк» звернувся до суду із зазначеним позовом про стягнення з ОСОБА_2, ТОВ «Крок-К» боргу за кредитним договором. Свої вимоги обгрунтовув тим, що 13 серпня 2007 року між ВАТ «Банк Універсальний» та ОСОБА_2 був укладений кредитний договір №15/04/763к-07. На забезпечення виконання вказаних договірних зобовязань сторони: ТОВ ЕнергоІнтеграція-Україна» уклали договір поруки № 15/04/763П1-07. Також договір поруки № 15/04/763П-07 було укладено між позивачем та ТОВ «Крок-К».

27 серпня 2007 року рішенням загальних зборів учасників ВАТ «Банк Універсальний» було перейменовано у відкрите акціонерне товариство «Універсал Банк», яке стало правонаступником всіх прав та обовязків ВАТ Банк Універсальний», згідно п.1.1.2 Статуту ВАТ «Універсал Банк».

Відповідно до п.п.1.1 п.1 зазначеного кредитного договору сума кредиту складає 252 500 гривень, термін погашення кредиту становить 12 серпня 2012 року з процентною ставкою 17,45% річних.

Позивачем зі свого боку вимоги договору були виконані відкрито позичковий рахунок, на який була перерахована сума згідно кредитного договору.

Згідно п.п.4.4 п.4 кредитного договору відповідач зобовязаний сплачувати відсотки по кредиту не пізніше 10-го числа наступного за звітним місяцем, проте така плата відповідачем не вносилася, внаслідок чого утворилася заборгованість за сплатою відсотків за кредитом, яка станом на 15 квітня 2008 року склала 16 591,1 грн.

Враховуючи порушення відповідачем зобовязань, встановлених кредитним договором щодо сплати відсотків, виник обовязок повного повернення кредиту та сплати нарахованих відсотків, незалежно від настання строку виконання зобовязання.

Станом на 15 квітня 2008 року відповідач зобовязана повністю повернути всю суму кредиту 244 848, 48 гривень, нараховані відсотки в сумі 16 591, 10 гривень та пеню в сумі 494, 26 гривень.

За укладеними договорами поруки ТОВ «ЕнергоІтеграція Україна» та ТОВ «Крок-К» поручилися перед банком за виконання за виконання позичальником зобовязання в повному обсязі за кредитним договором №15/04/763к-07 від 13 серпня 2007 року.

Позивач просив суд стягнути солідарно з ОСОБА_2, ТОВ «ЕнергоІнтеграція Україна», ТОВ «Крок-К» на свою користь загальну суму заборгованості 261 933 гривень 84 коп.

Рішенням Броварського міськрайонного суду від 13 жовтня 2008 року позов задоволено в повному обсязі.

Стягнуто солідарно з ОСОБА_2, ТОВ «ЕнергоІнтеграція-Україна», ТОВ «Крок-К» на користь ВАТ «Універсал Банк» 5554 грн. 55 коп. простроченої заборгованості по кредиту, 8253 грн. 44 коп. заборгованості по відсотках за кредит, 220 грн. 37 коп. пені, 229 545 грн. 44 коп. суму дострокового стягнення кредиту та судові витрати.

В апеляційній скарзі відповідач ОСОБА_2 просить рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове рішення, яким в задоволенні позовних вимог відмовити.

В доводах апеляційної скарги посилається на те, що будь-якого договору з в ВАТ «Банк Універсальний» вона не укладала, до м.Вінниці ,яка зазначена місцем укладання договору , ніколи не виїжджала. Їй відомо, що прокуратурою Вінницької області порушена кримінальна справа по факту зловживання службовим становищем посадовими особами Вінницького відділення ВАТ «Банк Універсальний» під час видачі 214-ти кредитів на загальну суму 54035000 гривень. Відповідачка була допитана слідчим прокуратури Вінницької області та під час допиту у неї було відібрано експериментальний та вилучено вільний зразок почерку та підпису з метою проведення судово-почеркознавчих експертиз по вилучених кредитних справах.

Просить рішення суду скасувати і відмовити у задоволенні позову.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, вивчивши доводи апеляційної скарги, заслухавши пояснення апелянта та представників сторін, судова колегія вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Задовольняючи позов, суд першої інстанції дослідив кредитний договір № 15/04/763к-07 від 13.08.2007 року, договір поруки № 15/04/763Ш-07 від 13.08.2007 року, договір поруки №15/04/763П-07 від 13.08.2007 року, розрахунок боргу за кредитним договором №15/04/513к-07 станом на 15.04.2008 року, платіжне доручення № 1780/4 від 16 травня 2008

року, платіжне доручення №1780/2 від 16 травня 2008 року, статут ВАТ "БанкУніверсальний", заява про переказ готівки від 23.06.2008 року, заява про переказ готівки від 10.07.2008 року, заява про переказ готівки від 29.08.2008 року, розрахунок боргу за кредитним договором № 15/04/513к-07 станом на 22.09.2008 року. Суд прийняв до уваги те, що представник відповідача ТОВ «Енергоінтеграція-Україна» не заперечував проти боргу в частині простроченої заборгованості по кредиту - 5554, 52 грн., заборгованості по відсоткам - 8253,45 грн. та суми нарахованої пені -

220,37 грн., але стягнув заборгованість по кредиту в повному обсязі, виходячи із вимог ст. 1050 ЦК України.

Відповідно до ст. 213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з»ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Відповідно до ст. 215 ЦПК України рішення суду складається з:

1) вступної частини ;

2) описової частини із зазначенням:

узагальненого викладу позиції відповідача;

пояснень осіб, які беруть участь у справі;

інших доказів, досліджених судом;

3) мотивувальної частини із зазначенням:

встановлених судом обставин і визначених відповідно до них правовідносин;

мотивів, з яких суд вважає встановленою наявність або відсутність фактів, якими обґрунтовувалися вимоги чи заперечення, бере до уваги або відхиляє докази, застосовує зазначені в рішенні нормативно-правові акти;

чи були порушені, не визнані або оспорені права, свободи чи інтереси, за захистом яких особа звернулася до суду, а якщо були, то ким;

назви, статті, її частини, абзацу, пункту, підпункту закону, на підставі якого вирішено справу, а також процесуального закону, яким суд керувався;

4) резолютивної частини із зазначенням:

висновку суду про задоволення позову або відмову в позові повністю чи частково;висновку суду по суті позовних вимог;розподілу судових витрат;

строку і порядку набрання рішенням суду законної сили та його оскарження.

Відповідно до ст.220 ЦК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи.

У разі участі у справі кількох відповідачів заочний розгляд справи можливий у випадку неявки в судове засідання всіх відповідачів.

Рішення суду не відповідає наведеним вимогам закону.

В рішенні суду взагалі не вказано які обставини, що мають значення для справи судом встановлені, тобто не встановлено, чи укладався між позивачем та ОСОБА_2 кредитний договір та дата його укладення, які правовідносини виникли між сторонами, які норми права регулюють вказані правовідносини, взагалі не наведені мотиви, з яких суд виходив, задовольняючи позов.

Крім того, враховуючи, що в судове засідання прибув один із відповідачів, представник ТОВ «ЕнергоІнтеграція-Україна», у суду не було підстав для ухвалення заочного рішення.

Відповідно до ст.. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов»язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов»язується повернути кредит та сплатити проценти.

Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов»язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу.

Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі.

Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір.

Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях.

Пред»явивши позов, позивач обґрунтовував його тим, що між ним та відповідачкою ОСОБА_2 був укладений кредитний договір, на виконання якого позивач перерахував на рахунок відповідачки готівку в сумі 252 500 грн. На підтвердження укладення правочину позивач надав суду не засвідчені належним чином фотокопії: заяви-анкети ОСОБА_2 на укладення договору, кредитного договору від 13 серпня 2007 року, а також надав розрахунок заборгованості.

Відповідно до п.4.2., 4.3 кредитного договору для видачі кредиту Банк відкриває Позичальнику позичковий рахунок та рахунок для нарахування та сплати процентів. Кредит надається Позичальнику в готівковій або безготівковій формі.

Датою видачі кредиту вважається день списання коштів з позичкового рахунку (утворення строкової заборгованості по позичковому рахунку).

Матеріали справи не містять доказів того, що на позичковий рахунок Банком перераховувались кошти і списувались з цього рахунку. Тобто не можна встановити дату видачі кредиту. Суд першої інстанції, ухвалюючи рішення за відсутності ОСОБА_2 цих обставин не перевірив, а обмежився лише наявністю незасвідченої належним чином копією кредитного договору.

Заперечуючи проти позову і стверджуючи, що вона взагалі не укладала будь-яких договорів з позивачем і не отримувала кошти відповідачка ОСОБА_2 просила судову колегію зобов»язати позивача надати фінансовий документ, який би підтверджував отримання нею коштів.

Відповідно до ст.58,59 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Сторони мають право обгрунтовуати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень.

Суд не бере до уваги докази, які одержані з порушенням порядку, встановленого законом.

Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Порядок видачі готівки із каси банку регулюється Інструкцією про касові операції в банках України, затвердженою Постановою Правління Національного банку України від 14 серпня 2003 року № 337 (далі Інструкція).

Відповідно до п.2 глави 3 «Порядок видачі готівки з каси банку» розділу Ш Інструкції з каси банку готівка національної валюти видається за такими видатковими документами:

- за заявою на видачу готівки фізичним особам з поточних, вкладних (депозитних) рахунків та фізичним і юридичним особам переказ без відкриття рахунку (з представленням юридичною особою довіреності а уповноважену особу) за операціями з клієнтами (видача кредиту тощо).

На вимогу судової колегії представник позивача надав суду належним чином не засвідчену фотокопію заяви на видачу готівки № 209-229 від 13 серпня 2007 року (а.с.301), відповідно до якої ОСОБА_2 отримала 252000 грн.

Відповідно до ч.2 ст. 64 ЦПК України письмові докази, як правило, подаються в оригіналі. Якщо подано копію письмового доказу, суд за клопотанням осіб, які беруть участь у справі, має право вимагати подання оригіналу.

Представник позивача не надав судовій колегії ні оригіналу, ні належним чином засвідченої копії заяви на видачу готівки, а також не вказав поважних причин для невиконання вимоги суду про надання належним чином засвідченої копії документа. З врахуванням наведеного, судова колегія вважає, що позивач не довів своїх позовних вимог в частині дати видачі кредиту і отримання цього кредиту відповідачкою ОСОБА_2, а тому підстав для задоволення позову у суду першої інстанції не було.

Відповідно до ст.. 309 ЦПК України підставами для скасування рішення суду першої інстанції і ухвалення нового рішення або зміни рішення є:

1) неповне з'ясування судом обставин, що мають значення для справи;

2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд вважав встановленими;

3) невідповідність висновків суду обставинам справи.

Оскільки суд першої інстанції не з»ясував обставини, що мають значення для справи, а саме не перевірив факту отримання кредиту відповідачкою ОСОБА_2, не дослідив належних і допустимих доказів отримання відповідачкою кредиту, судова колегія вважає, що в суді першої інстанції не були доведені обставини, що мають значення для справи, а саме факту укладення кредитного договору, хоча суд їх вважав встановленими, а тому у суду не було підстав для задоволення позову.

На підставі викладеного, судова колегія задовольняє апеляційну скаргу ОСОБА_2 та скасовує рішення суду першої інстанції з ухваленням нового рішення про відмову у задоволенні позову.

Керуючись ст..ст. 303, 307, 309 ЦПК України, колегія суддів

В И Р І Ш И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити.

Рішення Броварського міськрайонного суду Київської області від 13 жовтня 2008 року скасувати і ухвалити нове рішення.

В задоволенні позову відкритого акціонерного товариства «Універсал банк» до ОСОБА_2, товариства з обмеженою відповідальністю «ЕнергоІнтеграція-Україна», товариства з обмеженою відповідальністю «Крок-К» про стягнення заборгованості за кредитним договором в солідарному порядку відмовити.

Рішення апеляційного суду набирає законної сили з моменту його проголошення і може бути оскаржене в касаційному порядку шляхом подання касаційної скарги до суду касаційної інстанції протягом двадцяти днів.

Головуючий

Судді