АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 лютого 2011 року колегія суддів судової палати з цивільних справ апеляційного суду Дніпропетровської області в складі:

головуючого Котушенко С.П.,

суддів Петренко І.О., Романюк М.М.

при секретарі Солодовій І.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Дніпропетровську цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на ухвалу Бабушкінського районного суду м.Дніпропетровська від 07 грудня 2010 року про закриття провадження по справі, -

ВСТАНОВИЛА:

В березні 2010 року ОСОБА_2 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_3 про визнання права спільної сумісної власності подружжя на квартиру.

Ухвалою Бабушкінського районного суду м.Дніпропетровська від 07 грудня 2010року провадження у справі закрито на підставі п.2 ч.1 ст.205 ЦПК України.

В апеляційній скарзі позивачка ставить питання про скасування ухвали, як незаконної.

Вивчивши доводи скарги, перевіривши їх матеріалами справи, колегія суддів вважає апеляційну скаргу підлягаючою задоволенню з наступних підстав.

Постановляючи ухвалу про закриття провадження по справі, суд посилався на наявність рішення Бабушкінського районного суду м.Дніпропетровська від 1 червня 2006 року, ухваленого за результатами розгляду спору між тими самими сторонами, про той саме предмет і з тих самих підстав. Проте з обґрунтованістю такого висновку погодитись не можна з огляду на слідуюче.

Відповідно до ч.2 ст.223 ЦПК України після набранням рішенням законної сили сторони та інші особи, які брали участь у справі, а також їх правонаступники не можуть знову заявляти в суді ті самі позовні вимоги, з тих самих підстав або оспорювати в іншому процесі встановлені судом факти і правовідносини.

Закриття провадження у справі на підставі п.2 ч.1 ст.205 ЦПК України у цьому разі можливе лише за умови, що рішення, яке набрало законної сили, є тотожним до позову, який розглядається, тобто збігаються сторони, предмет і підстави позовів. Нетотожність хоча б одного елементу не перешкоджає заінтересованим особам звернутися до суду з позовом і не дає суду підстав закривати провадження у справі.

З матеріалів справи вбачається, що 1 червня 2006 року Бабушкінським районним судом м.Дніпропетровська було ухвалене рішення про відмову ОСОБА_2 в задоволенні позову до ОСОБА_3 про визнання права власності на частину квартири.

В 2010 році ОСОБА_2 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_3 про визнання права спільної сумісної власності подружжя на квартиру.

Вказаний позов за субєктивним складом та предметом спору є тотожним з позовом, за яким 1 червня 2006 року було ухвалено рішення. Проте інші елементи вказаних позовів різні, оскільки підставою останнього позову є ст.74 СК України, а в позові 2006 року питання про визнання права власності на частину квартири вирішувалось на підставі КпШС України.

За таких обставин у суду першої інстанції не було підстав для застосування до справи п.2 ч.1 ст.205 ЦПК України.

Керуючись ст.312 ЦПК України, колегія суддів,-

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити.

Ухвалу Бабушкінського районного суду м.Дніпропетровська від 07 грудня 2010 року про закриття провадження у справі скасувати, справу повернути для розгляду до того ж суду.

Ухвала оскарженню не підлягає.

ГОЛОВУЮЧИЙ:

СУДДІ: