Києво-Святошинський районний суд Київської області
Справа № 2-44/11
РІШЕННЯ

Іменем України

13.07.2011 року Києво-Святошинський районний суд Київської області в складі:

головуючого - судді Дубас Т.В.

при секретарі Іскри І.Ю.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про стягнення боргу та визнання права власності на земельну ділянку,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про стягнення боргу та визнання права власності на земельну ділянку.

Свої позовні вимоги мотивує тим, що 24 квітня 2008 року він, ОСОБА_1 передав у позику ОСОБА_2 750 000 (сімсот І п'ятдесят тисяч) гривень 50 копійок на строк до 31 (тридцять першого) травня 2008 року. Документом, який підтверджує укладення договору позики є письмовий Договір позики від "24" квітня 2008 року. При укладені Договору позики ними було дотримано вимоги закону, щодо укладення договору в письмовій формі, що підтверджує зобов'язання щодо і повернення отриманих грошових коштів. В якості забезпечення виконання зобов'язань ОСОБА_2 перед ОСОБА_1 24 квітня 2008 року було укладено Договір поруки (на забезпечення зобов'язання позичальника за договором позики), за яким ОСОБА_3 "Поручитель» поручається перед Кредитором за виконання грошового зобов'язання громадянки ОСОБА_2 перед Кредитором за Договором позики від "24" квітня 2008 року." Згідно положень статті 2 Договору поруки відповідальність Поручителя перед Позикодавцем включає і зобов'язання щодо повернення після спливу строку позики суму позики, сплатити Позикодавцю неустойку за порушення Основного зобов'язання, сплатити і Позикодавцю грошову суму відповідно до статті 625 Цивільного кодексу України. Отже, відповідачі відповідають за зобов'язання за Договором позики від 24 квітня 2008 року як солідарні боржники. Договором позики передбачено, що зобов'язання повинно бути виконане до тридцять першого травня 2008 року, однак зобов'язання Відповідача щодо повернення грошових коштів виконано. Це також підтверджується тим, що відповідно до п. 7 Договору після повернення боргу ним, Позикодавцем, буде видано Позичальнику власноручну розписку про одержання грошей. Без цієї розписки борг І вважається таким, що не повернутий. Однак такої розписки він не видавав, оскільки Відповідач не повернув отриманих коштів. Згідно приписів абзацу 2 п. 1 Договору сума позики на день укладення договору є еквівалентом суми 150 000 (сто п'ятдесят тисяч) доларів США 00 центів. Оскільки грошові кошти не були повернуті, курс валюти буде визначатися за офіційним курсом Національного банку України на момент подачі даного позову, а саме 15 квітня 2009 року. Офіційний курс гривні щодо долару США на цей день становив 770 грн за 100 доларів США. До цього дня боржник своїх зобов'язань щодо повернення грошових коштів Відповідач не виконав, чим порушив взяті на себе договірні зобов'язання. Сума боргу = 150 000,00 USD X 7,70 = 1 155 000 ,00 грн. Отже, сума боргу Відповідача за Договором позики від 24 квітня 2008 року становить 1 155 000 (один мільйон сто п'ятдесят п'ять тисяч) гривень 00 копійок. У Договорі позики, а саме п. 4. закріплено, що якщо Позичальник своєчасно (тобто до 31 травня 2008 року) не поверне Позикодавцю суму позики, він зобов'язаний сплатити грошову суму відповідно до ст. 625 Цивільного кодексу України, а також пеню у розмірі 0,2 % від несвоєчасно поверненої суми за кожен день прострочення виконання зобов 'язання. Загальна сума неустойки у вигляді пені становить 478 500 (чотириста сімдесят вісім тисяч п'ятсот) гривень 00 копійок.Стаття 625 Цивільного кодексу України у ч. 1 закріпила, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. А згідно частини 2 вищезазначеної статті боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення. Загальна сума індексу інфляції за період прострочення повернення боргу становить 97 500 (дев'яносто сім тисяч п'ятсот) гривень 00 копійок. Відповідно до ч. 2 ст. 625 Цивільного кодексу України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Оскільки у Договорі інший розмір процентів, ніж встановлений ст. 625 Цивільного кодексу України не зафіксований, при розрахунку буде використовуватися три проценти річних. Загальна сума процентів за прострочення повернення боргу становить 19 664 (дев'ятнадцять тисяч шістсот шістдесят чотири) гривні 38 копійок. 24 квітня 2008 року, ОСОБА_2 з метою майбутнього забезпечення виконання своїх зобов'язань за договором позики оформила нотаріально посвідчену письмову заяву згідно якої зобов'язувалася у строк до 15 травня 2008 року п'ятнадцятого травня дві тисячі восьмого року) передати в іпотеку належну їйі на праві власності земельну ділянку загальною площею 0,1000 гектарів, що розташована па території села Петропавлівська-Борщагівка, Києво-Святошинського району Київської області, по вулиці Миколаївській, 56 (п'ятдесят шість), кадастровий номер - :03:008:0200, з цільовим призначенням - для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд, як забезпечення виконання зобов'язань за Договором позики грошей від 24 квітня 2008 року, укладеного з громадянином ОСОБА_1, та укласти відповідний Іпотечний договір. Земельна ділянка належить їй на підставі Державного акту на право приватної власності на землю серії ЯД 969299 виданого Петропавлівсько- Борщагівською сільською радою 25 грудня 2007 року, на підставі Рішення 10-ї сесії V- го скликання Петропавлівсько-Борщагівської сільської ради від 15 листопада 2007 року за № 80, зареєстрованого в Книзі записів реєстрації державних актів на право приватної гласності на землю за № 25. Однак, ні 15 травня 2008 ні згодом договору іпотеки укладено не було. Беручи до уваги той факт, що у Відповідача по даному спору відсутні грошові кошти за рахунок яких Відповідач міг би виконати свої зобов'язання за Договором позики від "24" квітня 2008 року, вважає, що в даному випадку для задоволення вимог необхідно звернути стягнення на належну Відповідачу земельну ділянку. Відповідно до ч. 2 ст. 31 Цивільного процесуального кодексу України, "позивач має право протягом усього часу розгляду справи збільшити або зменшити розмір позовних вимог". Згідно останнього уточнення позовних вимог, поданого до матеріалів справи, Позивач просив суд стягнути солідарно з ОСОБА_2 та ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 2 390 453 (два мільйона триста дев'яносто тисяч чотириста п'ятдесят три) гривні 42 копійки, в тому числі суму основного боргу 1 196 700 (один мільйон сто дев'яносто шість тисяч сімсот) гривень 00 копійок, суму неустойки у формі пені 979 500 (дев'ятсот сімдесят дев'ять тисяч п'ятсот) гривень 00 копійок, суму інфляційних втрат 174 000 (сто сімдесят чотири тисячі) гривень 00 копійок та проценти за прострочення виконання грошового зобов'язання у розмірі 40 253 (сорок тисяч двісті п'ятдесят три) гривні 42 копійки. Відповідно до ст. 605 Цивільного кодексу України "зобов'язання припиняється внаслідок звільнення (прощення боргу) кредитором боржника від його обов'язків, якщо це не порушує прав третіх осіб щодо майна кредитора. Враховуючи вищевикладене, позивач заявив суду про часткове прощення боргу Відповідачів в розмірі 1 830 453 (один мільйон вісімсот тридцять тисяч чотириста п'ятдесят три) гривні 42 копійки, а саме:

основного боргу 636 700 (шістсот тридцять шість тисяч сімсот) гривень 00 копійок,

суми неустойки у формі пені 979 500 (дев'ятсот сімдесят дев'ять тисяч п'ятсот) гривень 00 копійок,

суми інфляційних втрат 174 000 (сто сімдесят чотири тисячі) гривень 00 копійок

процентів за прострочення виконання грошового зобов'язання у розмірі 40 253 (сорок тисяч двісті п'ятдесят три) гривні 42 копійки.

Таким чином, залишок суми основного боргу Відповідачів становить 560 000 (п'ятсот шістдесят тисяч) гривень 00 копійок.

Вважає, що вищевказане прощення боргу Відповідачів не порушує прав третіх осіб щодо його майна.

В судому засіданні представник позивача зменшені позовні вимоги підтримала.

В судому засіданні відповідач та представник позов визнали.

Суд заслухавши представника позивача, відповідача та представника відповідача, дослідивши матеріали справи, знаходить, що зменшений позов підлягає задоволенню

24 квітня 2008 року, ОСОБА_1 передав у позику ОСОБА_2 750 000 (сімсот І п'ятдесят тисяч) гривень 50 копійок на строк до 31 (тридцять першого) травня 2008 року. Документом, який підтверджує укладення договору позики є письмовий Договір позики від "24" квітня 2008 року. При укладені Договору позики ними було дотримано вимоги закону, щодо укладення договору в письмовій формі, що підтверджує зобов'язання щодо і повернення отриманих грошових коштів. В якості забезпечення виконання зобов'язань ОСОБА_2 перед ОСОБА_1 24 квітня 2008 року було укладено Договір поруки (на забезпечення зобов'язання позичальника за договором позики), за яким ОСОБА_3 "Поручитель» поручається перед Кредитором за виконання грошового зобов'язання громадянки ОСОБА_2 перед Кредитором за Договором позики від "24" квітня 2008 року." Згідно положень статті 2 Договору поруки відповідальність Поручителя перед Позикодавцем включає і зобов'язання щодо повернення після спливу строку позики суму позики, сплатити Позикодавцю неустойку за порушення Основного зобов'язання, сплатити і Позикодавцю грошову суму відповідно до статті 625 Цивільного кодексу України. Отже, відповідачі відповідають за зобов'язання за Договором позики від 24 квітня 2008 року як солідарні боржники. Договором позики передбачено, що зобов'язання повинно бути виконане до тридцять першого травня 2008 року, однак зобов'язання Відповідача щодо повернення грошових коштів виконано. Це також підтверджується тим, що відповідно до п. 7 Договору після повернення боргу ним, Позикодавцем, буде видано Позичальнику власноручну розписку про одержання грошей. Без цієї розписки борг І вважається таким, що не повернутий. Однак такої розписки він не видавав, оскільки Відповідач не повернув отриманих коштів. Згідно приписів абзацу 2 п. 1 Договору сума позики на день укладення договору є еквівалентом суми 150 000 (сто п'ятдесят тисяч) доларів США 00 центів. Оскільки грошові кошти не були повернуті, курс валюти буде визначатися за офіційним курсом Національного банку України на момент подачі даного позову, а саме 15 квітня 2009 року. Офіційний курс гривні щодо долару США на цей день становив 770 грн за 100 доларів США. До цього дня боржник своїх зобов'язань щодо повернення грошових коштів Відповідач не виконав, чим порушив взяті на себе договірні зобов'язання. Сума боргу = 150 000,00 USD X 7,70 = 1 155 000 ,00 грн. Отже, сума боргу Відповідача за Договором позики від 24 квітня 2008 року становить 1 155 000 (один мільйон сто п'ятдесят п'ять тисяч) гривень 00 копійок. У Договорі позики, а саме п. 4. закріплено, що якщо Позичальник своєчасно (тобто до 31 травня 2008 року) не поверне Позикодавцю суму позики, він зобов'язаний сплатити грошову суму відповідно до ст. 625 Цивільного кодексу України, а також пеню у розмірі 0,2 % від несвоєчасно поверненої суми за кожен день прострочення виконання зобов 'язання. Загальна сума неустойки у вигляді пені становить 478 500 (чотириста сімдесят вісім тисяч п'ятсот) гривень 00 копійок.Стаття 625 Цивільного кодексу України у ч. 1 закріпила, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. А згідно частини 2 вищезазначеної статті боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення. Загальна сума індексу інфляції за період прострочення повернення боргу становить 97 500 (дев'яносто сім тисяч п'ятсот) гривень 00 копійок. Відповідно до ч. 2 ст. 625 Цивільного кодексу України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Оскільки у Договорі інший розмір процентів, ніж встановлений ст. 625 Цивільного кодексу України не зафіксований, при розрахунку буде використовуватися три проценти річних. Загальна сума процентів за прострочення повернення боргу становить 19 664 (дев'ятнадцять тисяч шістсот шістдесят чотири) гривні 38 копійок. 24 квітня 2008 року, ОСОБА_2 з метою майбутнього забезпечення виконання своїх зобов'язань за договором позики оформила нотаріально посвідчену письмову заяву згідно якої зобов'язувалася у строк до 15 травня 2008 року п'ятнадцятого травня дві тисячі восьмого року) передати в іпотеку належну їйі на праві власності земельну ділянку загальною площею 0,1000 гектарів, що розташована па території села Петропавлівська-Борщагівка, Києво-Святошинського району Київської області, по вулиці Миколаївській, 56 (п'ятдесят шість), кадастровий номер - :03:008:0200, з цільовим призначенням - для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд, як забезпечення виконання зобов'язань за Договором позики грошей від 24 квітня 2008 року, укладеного з громадянином ОСОБА_1, та укласти відповідний Іпотечний договір. Земельна ділянка належить їй на підставі Державного акту на право приватної власності на землю серії ЯД 969299 виданого Петропавлівсько- Борщагівською сільською радою 25 грудня 2007 року, на підставі Рішення 10-ї сесії V- го скликання Петропавлівсько-Борщагівської сільської ради від 15 листопада 2007 року за № 80, зареєстрованого в Книзі записів реєстрації державних актів на право приватної гласності на землю за № 25. Однак, ні 15 травня 2008 ні згодом договору іпотеки укладено не було. Беручи до уваги той факт, що у Відповідача по даному спору відсутні грошові кошти за рахунок яких Відповідач міг би виконати свої зобов'язання за Договором позики від "24" квітня 2008 року, вважає, що в даному випадку для задоволення вимог необхідно звернути стягнення на належну Відповідачу земельну ділянку. Відповідно до ч. 2 ст. 31 Цивільного процесуального кодексу України, "позивач має право протягом усього часу розгляду справи збільшити або зменшити розмір позовних вимог". Згідно останнього уточнення позовних вимог, поданого до матеріалів справи, Позивач просив суд стягнути солідарно з ОСОБА_2 та ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 2 390 453 (два мільйона триста дев'яносто тисяч чотириста п'ятдесят три) гривні 42 копійки, в тому числі суму основного боргу 1 196 700 (один мільйон сто дев'яносто шість тисяч сімсот) гривень 00 копійок, суму неустойки у формі пені 979 500 (дев'ятсот сімдесят дев'ять тисяч п'ятсот) гривень 00 копійок, суму інфляційних втрат 174 000 (сто сімдесят чотири тисячі) гривень 00 копійок та проценти за прострочення виконання грошового зобов'язання у розмірі 40 253 (сорок тисяч двісті п'ятдесят три) гривні 42 копійки. Відповідно до ст. 605 Цивільного кодексу України "зобов'язання припиняється внаслідок звільнення (прощення боргу) кредитором боржника від його обов'язків, якщо це не порушує прав третіх осіб щодо майна кредитора. Враховуючи вищевикладене, позивач заявив суду про часткове прощення боргу Відповідачів в розмірі 1 830 453 (один мільйон вісімсот тридцять тисяч чотириста п'ятдесят три) гривні 42 копійки, а саме:

основного боргу 636 700 (шістсот тридцять шість тисяч сімсот) гривень 00 копійок,

суми неустойки у формі пені 979 500 (дев'ятсот сімдесят дев'ять тисяч п'ятсот) гривень 00 копійок,

суми інфляційних втрат 174 000 (сто сімдесят чотири тисячі) гривень 00 копійок

процентів за прострочення виконання грошового зобов'язання у розмірі 40 253 (сорок тисяч двісті п'ятдесят три) гривні 42 копійки.

Таким чином, залишок суми основного боргу Відповідачів становить 560 000 (п'ятсот шістдесят тисяч) гривень 00 копійок.

Вищевказане прощення боргу Відповідачів не порушує прав третіх осіб.

Згідно із ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти, або інші речі зизначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів або таку ж кількість речей такого ж роду та такої якості.

Цивільний кодекс України у приписах ч. 1 статті 1047 закріпив, що договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян. тже,

Відповідно до ст. 553 Цивільного кодексу України, за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов'язку

Згідно приписів ст. 554 Цивільного кодексу України "у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники". При цьому відповідно до ч. 2 ст. 554 Цивільного кодексу України "поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки".

Відповідно до ст. 605 Цивільного кодексу України "зобов'язання припиняється внаслідок звільнення (прощення боргу) кредитором боржника від його обов'язків, якщо це не порушує прав третіх осіб щодо майна кредитора".

Враховуючи наведене, на підставі ст.ст. 11, 16, 605, 1046, 1047, 1049, 1050 Цивільного кодексу України, керуючись ст. ст. 208, 209, 211, 212-215, 218 ЦПК України, суд,-

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про стягнення боргу задовольнити.

Стягнути солідарно з ОСОБА_2 та ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 560 000,00 грн (п'ятсот шістдесят тисяч) гривень 00 копійок основного боргу.

Стягнути солідарно з ОСОБА_2 та ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 державне 1700,00 грн (одну тисячу сімсот гривень 00 копійок), витрати ІТЗ 120,00 грн (сто двадцять гривень 00 коп)

Рішення може бути оскаржене до Апеляційного суду Київської області через Києво-Святошинський районний суд протягом 10 днів з дня оголошення рішення.

Суддя Т.В. Дубас