Апеляційний суд Житомирської області
Справа №22ц-21/11 Головуючий у 1-й інст. Передрій В.С.
Категорія 52 Доповідач Широкова Л.В.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 січня 2011 року колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ апеляційного суду Житомирської області в складі:

головуючого Широкової Л.В.,

суддів Снітка С.О., Худякова А.М.,

при секретарі судового

засідання ОСОБА_1,

з участю

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Житомирі апеляційну скаргу ОСОБА_2, товариства з обмеженою відповідальністю „Комунар (далі СТОВ „Комунар) на рішення Чуднівського районного суду Житомирської області від 28 травня 2010 року, ухвалу Чуднівського районного суду Житомирської області від 11 червня 2010 року

по справі за позовом ОСОБА_2 до СТОВ „Комунар про поновлення на роботі, стягнення середньої заробітної плати за час вимушеного прогулу, невиплаченої заробітної плати, допомоги по тимчасовій непрацездатності, недосплачених відпускних, премії, про скасування рішення зборів власників паїв СТВО „Комунар від 16.03.2007 року, про скасування державної реєстрації змін до установчих документів статуту СТОВ „Комунар від 04.03.2000 року, про незаконність ліквідації профспілкової організації СТОВ „Комунар, про відновлення в учасниках СТОВ „Комунар,

в с т а н о в и л а :

У червні 2007 року ОСОБА_2 звернувся в суд з позовом до СТОВ „Комунар про поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу.

Зазначав, що з червня 1993 року він працював на посаді головного бухгалтера в СТОВ „Комунар .

16 травня 2007 року розпорядженням голови СТОВ „Комунар він був звільнений з займаної посади без зазначення підстав, згідно рішення загальних зборів за п.1 ст.40 КЗпП України. Його звільнили без згоди профкому та попереднього попередження про звільнення.

У звязку з безпідставним зменшенням його посадового окладу йому недосплачена заробітна плата за лютий, березень 2007 року, допомога по тимчасовій непрацездатності за березень, квітень 2007 року, відпускні за квітень-травень 2007 року, а також премія за 2007 рік. А тому просив суд також стягнути з СТОВ „Комунар на його користь вищезазначені недосплачені кошти.

Крім того, позивач вважає, що статут СТОВ „Комунар в новій редакції був зареєстрований безпідставно на основі сфальсифікованих документів, а тому просив суд скасувати державну реєстрацію змін до статуту СТОВ „Комунар від 16.05.2007 року, відновити його в складі учасників даного товариства. Також просив суд визнати незаконною ліквідацію профспілкової організації в товаристві.

Рішенням Чуднівського районного суду Житомирської області від 28 травня 2010 року позов задоволено частково. Поновлено ОСОБА_2 на посаді головного бухгалтера СТОВ „Комунар. Стягнуто з ТОВ „Комунар на користь ОСОБА_2 81600,30 грн. середнього заробітку за час вимушеного прогулу, 1414,80 грн. недорахованої заробітної плати за січень 2007 року, 1129,55 грн. - за лютий-березень 2007 року; 251,72 грн. недонарахованої допомоги по тимчасовій непрацездатності за березень-квітень 2007 року; 155 грн. недонарахованих відпускних за квітень-травень 2007 року, а також премію за підсумками роботи за 2007 рік. В решті позову відмовлено.

Ухвалою Чуднівського районного суду Житомирської області від 11 червня 2010 року було виправлено арифметичну помилку при постановленні судового рішення від 28.05.2010 року, а саме: стягнуто з СТОВ „Комунар на користь ОСОБА_3 недораховану заробітну плату за січень 2007 року -2216,48 грн., за лютий-березень 2007 року -1746,02 грн.; 482,44 грн. недонарахованої допомоги по тимчасовій непрацездатності за березень-квітень 2007 року; 226,61 грн. недонарахованих відпускних за квітень-травень 2007 року та премію по підсумках роботи за 2007 рік -1581,28 грн.

Додатковим рішенням Чуднівського районного суду Житомирської області від 11 червня 2010 року стягнуто з СТОВ „Комунар на користь ОСОБА_2 2191,03 грн. судових витрат.

В апеляційній скарзі СТОВ „Комунар рішення суду першої інстанції та ухвалу суду про виправлення помилки просить скасувати з підстав порушення норм матеріального і процесуального права і ухвалити нове рішення про відмову у задоволенні позову. Вважають, що ОСОБА_2 з посади головного бухгалтера був звільнений відповідно до вимог п.1 ст.40 КЗпП України, про своє звільнення був попередньо повідомлений 22 листопада 2006 року. Всі виплати йому були виплачені відповідно до діючого законодавства. Крім того, суд його поновив на роботі з 16.05.2007 року, проте позивач з роботи був звільнений з 18.05.2007 року.

ОСОБА_2 у своїй апеляційній скарзі просить рішення суду в частині відмови йому в задоволенні позову скасувати, посилаючись на його незаконність та невідповідність вимогам закону в цій частині.

Перевіривши законність та обгрунтованість судових рішень в межах доводів апеляційних скарг, колегія суддів вважає, що вони підлягають частковому задоволенню з таких підстав.

Судом встановлено, що з червня 1999 року позивач працював у відповідача на посаді головного бухгалтера і 18 травня 2007 року був звільнений із займаної посади по п. 1 ст. 40 КЗпП України, за скороченням чисельності штату.

Згідно п. 1 ст. 40 КЗпП України трудовий договір, укладений на невизначений строк, а також строковий трудовий договір до закінчення строку його чинності, можуть бути розірвані власником або уповноваженим ним органом лише у випадку : зміни в організації виробництва і праці, в тому числі ліквідації, реорганізації, банкрутства або перепрофілювання підприємства, установи, організації, скорочення чисельності або штату працівників.

При цьому, звільнення з цих підстав допускається, якщо неможливо перевести працівника, за його згодою, на іншу роботу.

Судом безспірно встановлено, що в зазначений час у відповідача фактично не було скорочення чисельності або штату працівників, а навпаки, вівся прийом працівників на роботу на різні посади.

Більше того, після звільнення ОСОБА_2 на посаду головного бухгалтера було прийнято іншого робітника(а.с.6 - ОСОБА_4М.).

Крім цього, в порушення вимог ст. 40 КЗпП України, при звільненні позивача йому не була запропонована інша робота, не перевірено його переважне право на залишення на роботі при звільненні за скороченням штату перед іншими працівниками.

За таких обставин, суд першої інстанції дійшов вірного висновку про поновлення позивача на роботі і стягнення на його користь заробітної плати за час вимушеного прогулу.

Доводи апеляційної скарги в частині незаконного поновлення на роботі висновків суду не спростовують, вони являлися предметом судового розгляду, їм дана належна правова оцінка.

Підстав для скасування рішення суду в частині поновлення на роботі немає. Є підстава для уточнення дати поновлення ОСОБА_2 на роботі не з 16 травня 2007 року, а з 18 травня 2007 року, - оскільки останній був звільнений з роботи саме з 18 травня 2007 року.

Відповідно до ст. 235 КЗпП України при ухваленні рішення про поновлення на роботі орган, який розглядає трудовий спір, одночасно приймає рішення про виплату працівнику середнього заробітку за час вимушеного прогулу, який обчислюється відповідно до Порядку обчислення середньої заробітної плати, затвердженого постановою Кабінету Міністрів від 8 лютого 1995 року № 100 (з наступними змінами).

Проте, стягуючи на користь позивача середній заробіток в сумі 81600,30 грн. за час вимушеного прогулу, суд припустився помилки.

Згідно довідки відповідача середньоденна заробітна плата позивача, як вважає колегія суддів, складала 43,23 грн. ( за листопада 2006 року 995,86 грн., за грудень 2006 року 905,00 грн.), повні відпрацьовані позивачем місяці, що передували його звільненню (а.с.26-27).

Час вимушеного прогулу з 18 травня 2007 року по 28 травня 2010 року становить 877 днів.

Заробітна плата за час вимушеного прогулу складає: 43,23 грн. середньоденна заробітна плата х 877 днів = 37870,45 грн.

Оскільки компенсація виплачується при виплаті нарахованої заробітної плати, але не виплаченої вчасно, при звільненні ОСОБА_2 з роботи заборгованості по зарплаті не було, підстав для нарахування компенсації у суду першої інстанції не було, а тому рішення в частині стягнення компенсаційних виплат підлягає скасуванню з відмовою ОСОБА_2 у в задоволенні цих вимог.

Щодо вимог про стягнення недонарахованих сум індексації, ці вимоги ОСОБА_2 підлягають частковому задоволенню, а саме, СТОВ „Комунар необхідно доплати ОСОБА_2 відповідно до наведеного відповідачем розрахунку за січень 2007 року - 3,02 грн., за час відпустки у березні 2007 року - 3,10 грн..

Перерахувати та виплатити лікарняний з врахуванням індексації у березні 2007 року - 8,33 грн., у квітні 2007 року - 5,39 грн.

Перерахувати та виплатити заробітну плату за час відпуски у сумі 18,94 грн.

Колегія суддів вважає, що суд першої інстанції також припустився помилки, постановлюючи рішення про стягнення премії за підсумками роботи підприємства.

Згідно зі ст. 2 Закону України «Про оплату праці» структура заробітної плати складається з основної заробітної плати, додаткової заробітної плати, а також інших заохочувальних та компенсаційних виплат. До них належать виплати у формі винагород за підсумками роботи за рік, премії за спеціальними системами і положеннями, компенсаційні та інші грошові і матеріальні виплати, які не передбачені актами чинного законодавства або які провадяться понад встановлені зазначеними актами норми.

Частиною 1 ст. 15 зазначеного Закону передбачено, що форми і системи оплати праці, норми праці, розцінки, тарифні сітки, схеми посадових окладів, умови запровадження та розміри надбавок, доплат, премій, винагород та інших заохочувальних, компенсаційних і гарантійних виплат встановлюються підприємствами у колективному договорі з дотриманням норм і гарантій, передбачених законодавством, генеральною та галузевими (регіональними) угодами.

Відповідно до Положення про виплату винагороди працівникам СТОВ „Комунар , що є додатком до Колективного договору, винагорода за загальними підсумками роботи за рік нараховується при умові відпрацювання працівником календарного року.

Судом установлено, що ОСОБА_2 працював у СТОВ „Комунар і був звільнений з роботи у зв'язку зі скороченням штату працівників на підставі розпорядження керівника СТОВ „Комунар від 18 травня 2007 року, тобто не відпрацював календарний рік. А тому рішення суду в цій частині також підлягає скасуванню.

Оскільки судове рішення в частині стягнення заробітної плати частково скасоване, підлягає скасуванню і ухвала суду від 11 червня 20010 року, якою були виправлені арифметичні помилки при постановлені судового рішення.

Керуючись ст.ст. 303,304, 307, 309, 313,314, 316 ЦПК України, колегія суддів

В и р і ш и л а:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити частково.

Апеляційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю „Комунар задовольнити частково.

Рішення Чуднівського районного суду Житомирської області від 28 травня 2010 року в частині відмови в задоволенні позову про незаконність ліквідації профспілкової організації, поновлення на роботі - залишити без зміни, визначивши дату поновлення 18 травня 2007 року.

В частині стягнення заробітної плати змінити.

Стягнути з СТОВ „Комунар на користь ОСОБА_2 37870,45 грн. середнього заробітку за час вимушеного прогулу, недораховану заробітну плату за січень 2007 року - 3,02 грн., за час відпустки у березні 2007 року - 3,10 грн.

Перерахувати та виплатити лікарняний з врахуванням індексації у березні 2007 року - 8,33 грн., у квітні 2007 року - 5,39 грн.

Перерахувати та виплатити заробітну плату за час відпуски у сумі 18,94 грн.

В задоволенні позову ОСОБА_3 про стягнення премії з СТОВ „Комунар

за підсумками роботи 2007 року відмовити за безпідставністю.

Ухвалу Чуднівського районного суду Житомирської області від 11 червня 2010 року скасувати.

Рішення може бути оскаржене в касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили рішенням апеляційного суду.

Головуючий Судді