Справа № 2/2506/1483/11
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 квітня 2011 року м. Чернігів

Деснянський районний суд міста Чернігова у складі:

головуючого судді Коверзнева В.О.,

при секретарі Лєсковій О.В.,

з участю: представника позивача ОСОБА_1, відповідача, її представника адвоката ОСОБА_2, представника третьої особи ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_5 про усунення перешкод у вихованні дитини та відшкодування завданої моральної шкоди,

третя особа без самостійних вимог щодо предмету спору орган опіки та піклування Деснянської районної у місті Чернігові ради,

в с т а н о в и в:

24.02.2011 року позивач звернувся до суду з позовом про зобовязання відповідача надати йому можливість спілкуватися з дочкою у середу з 19.00 до 20.00 години та у неділю з 13.00 до 19.00 години; стягнення з відповідача 10000 грн у відшкодування моральної шкоди, завданої створенням перешкод у спілкуванні з дитиною та її вихованні, а також 1350 грн у відшкодування витрат на правову допомогу адвоката та витрат повязаних з оплатою судового збору і витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи.

У судовому засіданні представник позивача заявлені вимоги підтримала і наполягала на задоволенні.

Відповідач позов не визнала з тих підстав, що викладені в ньому обставини не відповідають дійсності.

Представник третьої особи підтримала позицію відповідача.

Судом встановлені такі факти і відповідні їм правовідносини.

Сторони перебували в шлюбі від якого мають малолітню дочку ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1. 20.01.2010 року їхній шлюб було розірвано. Після розірвання шлюбу дочка залишалася проживати разом з відповідачем за адресою: АДРЕСА_1. Позивач проживає окремо за адресою: АДРЕСА_2.

25.10.2010 року виконавчий комітет Деснянської районної у місті Чернігові ради ухвалив рішення № 282, яким дозволив позивачеві зустрічатися з малолітньою дочкою двічі на тиждень: у неділю з 13.00 до 19.00 години та у середу з 19.00 до 20.00 години. Спілкування має відбуватися за згодою та бажанням дитини за місцем проживання батька або з відвіданням культурно-розважальних закладів. Одночасно позивача попереджено про недопустимість налаштування дитини проти матері.

Відповідно до частини 1 статті 60 Цивільного процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Позивач стверджує, що відповідач створює йому перешкоди у спілкуванні з дитиною. Вона не відповідає по будинкофону коли він приходить до дитини, забороняє їй спілкуватися з ним по мобільному телефону.

Втім, позивач не виконав зазначені вище вимоги закону і не надав суду жодного доказу на підтвердження створення відповідачем перешкод у спілкуванні з дитиною.

У свою чергу, відповідач стверджувала, що позивач жодного разу не зявлявся у час, визначений органом опіки та піклування для спілкування з дитиною. Він спілкується з дитиною лише в школі, при цьому негативно налаштовує її проти матері. Зазначене підтверджується показаннями допитаних судом свідків, які в сукупності узгоджуються між собою, а тому вважається доведеним.

Так, допитаний судом в якості свідка батько відповідача ОСОБА_7 показав, що в будні дні після закінчення занять у школі дитина відповідача знаходиться у нього, оскільки вона хворіє на цукровий діабет і потребує дієтичного харчування та інєкцій інсуліну. Позивачу про це відомо, втім, він жодного разу не виявив бажання поспілкуватися з дитиною у визначений органом опіки та піклування час. Також повідомив, що онука скаржиться йому на те, що батько періодично погрожує забрати її від матері, що не відповідає її інтересам.

Допитаний судом в якості свідка ОСОБА_8 (чоловік відповідача за другим шлюбом) також підтвердив, що відповідач ніколи не відвідував дитину у час, що визначений йому для спілкування органом опіки та піклування. Стверджує, що дитина боїться свого батька, після телефонних розмов вона хвилюється і в неї починається тремтіння рук. Цей свідок заперечував створення відповідачем перешкод у спілкуванні позивача зі своєю дитиною.

У звязку з тим, що позивач не довів створення відповідачем перешкод у спілкуванні з дитиною і завдання йому цим моральної шкоди, відсутні підстави для задоволення позову.

Керуючись статтями 10, 208, 209, 212 215 ЦПК України, суд

в и р і ш и в:

у задоволенні позову ОСОБА_4 до ОСОБА_5 про усунення перешкод у вихованні дитини та відшкодування завданої моральної шкоди відмовити.

Рішення суду може бути оскаржено до Апеляційного суду Чернігівської області протягом 10 днів з дня його проголошення, в порядку встановленому статтею 294 ЦПК України.

Повний текст рішення складено 28.04.2011 року.

Головуючий: