Дата документу Справа №
Апеляційний суд Запорізької області
Справа № 22 - 4358 / 2011 р. Головуючий у 1 інстанції: Кіяшко В.О.
Суддя-доповідач: ОСОБА_1
УХВАЛА

Іменем України

«09» серпня 2011 року м. Запоріжжя

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Запорізької області у складі:

Головуючого: Бондаря М.С.

Суддів: Полякова О.З.

ОСОБА_2

При секретарі: Семенчук О.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_3 в особі представника ОСОБА_4 на рішення Вільнянського районного суду Запорізької області від 30 червня 2011 року у справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_5, Відділу земельних ресурсів у Вільнянському районі Запорізької області про витребування земельної ділянки та повернення її власнику, -

В С Т А Н О В И Л А:

У квітні 2011 року ОСОБА_3. в особі представника ОСОБА_4 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_6, Відділу земельних ресурсів у Вільнянському районі Запорізької області про витребування земельної ділянки та повернення її власнику.

В позові зазначала, що їй на праві власності належить земельна ділянка розміром 4,37 га, яка розташована на території Вільнянської райдержадміністрації. 20 вересня 2007 року між нею та відповідачем ОСОБА_5 був укладений договір оренди земельної ділянки. Умовами договору передбачена форма орендної плати у вигляду натуральної оплати 2 000 кг зерна, 30 кг олії, 250 кг муки, 10 кг цукру, „мажорні січки, доставка зерна і січки додому, обробка земель, ритуальні послуги. Вважає, що вказана натуральна оплата не являється фактичним розміром орендної плати, які повинні встановлюватись у договорі.

Крім того, в порушення ЗУ „Про оренду землі до підписаного сторонами договору оренди землі від 20.09.2007 року, не долучено плану схеми земельної ділянки, яка передається в оренду, її кадастрового плану та акту визначення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості), що унеможливлює її ідентифікацію.

Посилаючись на те, що підписаний сторонами документ не містить необхідної інформації про обєкт оренди, тобто договір є неукладеним, а неукладений договір не породжує для сторін прав та обовязків на досягнення яких було спрямоване їх волевиявлення під час документального оформлення договору, та те, що відповідач безпідставно користується земельною ділянкою, просив суд витребувати від відповідача земельну ділянку площею 4,37 га та повернути їй земельну ділянку, якою вона володіє на підставі державного акту.

Рішенням Вільнянського районного суду Запорізької області від 30 червня 2011 року в задоволені позову відмовлено.

Не погоджуючись з рішенням суду ОСОБА_3 в особі представника ОСОБА_4 подав апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, на невідповідність висновків суду, невірну оцінкою наданих доказів та невірного встановлення обставин справи, просить скасувати рішення суду та постановити нове рішення, яким задовольнити позов.

Заслухавши у засіданні апеляційного суду суддю-доповідача, пояснення учасників апеляційного розгляду, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції та обставини справи в межах доводів апеляційної скарги і вимог, заявлених в суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Відповідно до ст.308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Не може бути скасоване правильне по суті і справедливе рішення суду з одних лише формальних міркувань.

Як вбачається з матеріалів справи позивачки на праві власності належить земельна ділянка розміром 4,37 га, яка розташована на території Вільнянської райдержадміністрації. 20 вересня 2007 року між нею та відповідачем ОСОБА_5 був укладений договір оренди земельної ділянки. Умовами договору передбачена форма орендної плати у вигляду натуральної оплати 2 000 кг зерна, 30 кг олії, 250 кг муки, 10 кг цукру, „мажорні січки, доставка зерна і січки додому, обробка земель, ритуальні послуги.

Згідно вимог ст.. 125 ЗК України право оренди земельної ділянки виникає з моменту державної реєстрації.

Спірний договір зареєстровано в ЗРФ ДЗК 20.03.2009 року ,про свідчить запис у Державному реєстрі земель.

Актами підписаними сторонами визначені межі земельної ділянки в натурі та вона передана в користування відповідачу.

Орендатор ПП ОСОБА_5 і по теперішній час користується земельною ділянкою.

Відповідно до ч.1 ст. 20 ЦК України право на захист особа здійснює на свій розсуд.

Таким чином матеріалами справи підтверджено наявність правовідносин оренди між сторонами, договір не може бути визнаний не укладеним і вибраний позивачем спосіб захисту своїх прав та інтересів не є вірним.

На підставі вищенаведеного,судова колегія вважає,що доводи апеляційної скарги суттєвими не являються і не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального чи процесуального права,які призвели або могли призвести до неправильного вирішення справи.

Керуючись ст.ст.307,312,317 ЦПК України, колегія суддів

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 в особі представника ОСОБА_4 відхилити.

Рішення Вільнянського районного суду Запорізької області від 30 червня 2011 року в цій справі залишити без зміни.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення, проте може бути оскаржена до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий:

Судді: