АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 грудня 2011 року колегія суддів судової палати з цивільних справ апеляційного суду Дніпропетровської області в складі:

головуючого Котушенко С.П.

суддів Петренко І.О., Романюк М.М.

при секретарі Шило С.Ю.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Дніпропетровську цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Самарського районного суду м.Дніпропетровська від 21 липня 2011 року за позовом ОСОБА_2 до виконавчого комітету Самарської районної у м.Дніпропетровську ради, треті особи - ОСОБА_3, Восьма ОСОБА_4 державна нотаріальна контора, комунальне підприємство «ОСОБА_4 міжміське бюро технічної інвентаризації» про визнання права власності на нерухоме майно,-

ВСТАНОВИЛА:

В червні 2009 року ОСОБА_2 звернулась до суду з уточненим в ході розгляду справи позовом (а.с.48-55, 133-139 т.1, 1-6 т.2) до виконавчого комітету Самарської районної у м.Дніпропетровську ради, про визнання права власності на будинок №34 по вул.Пролісків у м.Дніпропетровську, вказуючи на те, що його власники ОСОБА_5, ОСОБА_6 та ОСОБА_7 в 1996 році, виїжджаючи до Німеччини, домовилися із нею та її чоловіком ОСОБА_8, який помер в 2005 році, про продаж вказаного домоволодіння за 16 000 доларів США, за що одразу отримали 10 000 доларів США. Решту суми вони мали передати вказаним особам під час нотаріального посвідчення договору купівлі-продажу, яке мало відбутися в 1997 році після узаконення продавцями самовільно збудованих приміщень та підготовки пакету документів, необхідних для оформлення договору купівлі-продажу. Проте вказаних дій останні не виконали.

Під час проживання в Німеччині юридичні власники домоволодіння померли. Їх спадкоємцем мала бути ОСОБА_3 але вона не прийняла спадщину, яка вважається відумерлою, тому позовні вимоги предявляються до виконкому Самарської районної у м.Дніпропетровську ради.

Посилаючись на часткове виконання домовленості, досягнутої з продавцями, а також на відсутність власників будинку, які б могли вимагати його повернення, позивачка просила поновити строк звернення до суду з даним позовом, як пропущений з поважних причин, встановити факти:

- виникнення між нею та ОСОБА_5, ОСОБА_6 і ОСОБА_7 відносин купівлі-продажу будинку №34 по вул.Пролісків у м.Дніпропетровську, передачі власниками їй домоволодіння у користування, володіння, розпорядження за плату та одержання ними від неї частини його вартості;

- неявки продавців до нотаріуса і не надання йому правовстановлюючих документів для посвідчення договору купівлі-продажу житлового будинку після його часткового фактичного виконання;

- припинення зобовязання ОСОБА_2 сплати власникам решти вартості переданого їй і прийнятого у своє користування, володіння, розпорядження домоволодіння.

Також позивачка просила визнати її добросовісним набувачем вказаного будинку та визнати за нею право власності на цей будинок.

Ухвалою від 26 лютого 2010 року суд залучив до участі в справі в якості третьої особи ОСОБА_3

Рішенням Самарського районного суду м.Дніпропетровська від 21 липня 2011року у задоволенні позову відмовлено

В апеляційній скарзі позивачка ставить питання про скасування рішення, як постановленого з порушенням норм матеріального і процесуального права та про ухвалення нового рішення.

Вивчивши доводи скарги, перевіривши їх матеріалами справи, колегія суддів вважає апеляційну скаргу підлягаючою частковому задоволенню з наступних підстав.

З матеріалів справи вбачається, що на підставі свідоцтва про право власності та свідоцтва про право на спадщину за законом, виданих 29 листопада 1982 року державним нотаріусом восьмої ОСОБА_4 державної нотаріальної контори, ОСОБА_5 належали 2/3 частини, а ОСОБА_6 та ОСОБА_7 - по 1/6 частині будинку по вул.Пролісків,34 у ОСОБА_4 (а.с.17-18 т.1). Після виїзду в 1996 році вказаних осіб на проживання в Німеччину, в їх будинку проживає сімя позивачки.

23 січня 1998 року померла ОСОБА_7, 11 липня 1999 року померла ОСОБА_5, а 12 лютого 2004 року - ОСОБА_6 (а.с. 166,168,169 т.1).

Рішенням Самарського районного суду ОСОБА_4 від 9 червня 2010 року було визнано право власності в порядку спадкування на спірний будинок за ОСОБА_3 Вказане рішення 27 січня 2011 року було скасовано апеляційним судом Дніпропетровської області у зв'язку з незалученням до участі в справі ОСОБА_2, яка претендує на цей будинок (а.с.180-181, 189-190 т.1).

Відмовляючи в задоволенні позову ОСОБА_2, суд виходив з недоведеності позовних вимог. Проте погодитись повністю з обгрунтованістю таких висновків не можна.

Судом встановлено, що як ОСОБА_2 так і ОСОБА_3 звернулись до суду з позовами про визнання права власності на будинок по вул.Пролісків,34 у ОСОБА_4, що свідчить про наявність спору між ними на даний будинок.

Розглядаючи дану справу, суд не звернув уваги на те, що спадщина на спірний будинок не є відумерлою, як вказувала ОСОБА_2 в своєму позові, а виконком Самарської районної у ОСОБА_4 ради є неналежним відповідачем у справі. Клопотання про заміну первісного відповідача належним відповідачем, в порядку передбаченому ст.33 ЦПК України, позивачка не заявляла, а тому в задоволенні позову слід відмовити саме з цих підстав.

Звертаючись до суду за захистом своїх прав, позивачка поставила питання про встановлення ряду фактів.

Закон надає юрисдикції суду встановлювати факти, однак це можливо за умови, що ці факти мають юридичне значення, тобто від них мають залежати виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян, а чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення.

Встановлення фактів виникнення відносин щодо купівлі-продажу спірного будинку та часткового виконання цього договору, про встановлення яких просить позивачка, не мають юридичного значення. Крім того встановлення цих фактів можливо іншим шляхом.

Враховуючи те, що суд першої інстанції не взяв до уваги наведені обставини, постановлене судове рішення, підлягає зміні в частині обґрунтування відмови в задоволенні позову, а апеляційна скарга - частковому задоволенню.

Керуючись ст.ст.303, 307, 309, 313, 316 ЦПК України, колегія суддів, -

ВИРІШИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити частково.

Рішення Самарського районного суду ОСОБА_4 від 21 липня 2011 року змінити в частині обґрунтування відмови в задоволенні позову відповідно з даним рішенням, а в іншій частині - залишити без змін.

Рішення набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржено в касаційному порядку протягом двадцяти днів.

ГОЛОВУЮЧИЙ:

СУДДІ: