Апеляційний суд Івано-Франківської області
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 грудня 2011 року м. Івано-Франківськ

Колегія суддів судової палати в цивільних справах Апеляційного суду Івано Франківської області в складі:

Головуючого: Шишка А.І.,

Суддів: Пнівчук О.В., Томин О.О.,

Секретаря: Шемрай Н.Б.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності на спадкове майно - будівельні матеріали та зустрічним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про визнання права власності на спадкове майно за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Калуського міськрайонного суду від 26 жовтня 2011 року,-

встановила:

Рішенням Калуського міськрайонного суду від 26 жовтня 2011 року задоволено позов ОСОБА_1.

Визнано за ОСОБА_1 право власності на спадкове майно після смерті чоловіка - ОСОБА_3, а саме: на будівельні матеріали, які були використані в процесі будівництва самочинної будівлі торгового павільйону, що знаходиться в с. Новиця по вул. Грушевського, 108 Калуського району Івано-Франківської області.

У задоволенні зустрічного позову ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про визнання права власності на спадкове майно відмовлено за безпідставністю позовних вимог.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2, посилаючись на незаконність рішення суду, порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить рішення скасувати та ухвалити нове рішення про задоволення зустрічного позову.

Так, суд першої інстанції не взяв до уваги та не досліджував той факт, що заповіт на ім'я апелянта посвідчувався 17.01.2009 року, а при посвідченні заповіту документи на капітальну будівлю були відсутні.

Позивачка є спадкоємцем першої черги та має право на частку у спадщині, однак будівництво павільйону здійснювалось за кошти сім'ї апелянта, а спадкодавець ОСОБА_3 розпорядився правом власності, як на земельну ділянку, так і на капітальну споруду на

Справа № 22-Ц-1980/2011 р. Головуючий у 1 інстанції Бойко М.Я.

Категорія 5 Суддя-доповідач ОСОБА_4

ім'я спадкоємця ОСОБА_2

Судом не обґрунтовано з яких міркувань та на підставі яких доказів торговий павільйон не увійшов до складу спадщини, охопленої в заповіті.

При цьому, суд порушив ст.41 Конституції України, якою передбачено, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Приватна власність набувається в порядку, визначеному законом. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності.

Вислухавши доповідача, доводи апелянта, заперечення ОСОБА_1, перевіривши матеріали справи колегія судців вважає, що апеляційна скарга до задоволення не підлягає з таких підстав.

Відповідно до вимог ст.10 Цивільного процесуального кодексу України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін.

Згідно ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи в межах заявлених вимог і на підставі наданих сторонами та іншими учасниками процесу доказів.

Згідно ч.І ст.57 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно ст.60 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Як встановив суд першої інстанції ОСОБА_3 та ОСОБА_1 перебували у зареєстрованому шлюбі. 01 лютого 2009 року ОСОБА_3 помер. 17 січня цього ж року від склав заповіт на племінницю ОСОБА_2 У заповіті зазначено конкретне майно, а саме: земельна ділянка та розміщений на ній тимчасовий торгівельний павільйон в с. Новиця та транспортний засіб марки «Фольксваген ЛТ».

Судом встановлено і цього не заперечують сторони, що тимчасовий торговий павільйон подружжя продали у грудні 2007 року ОСОБА_5, чого сторони не заперечують, а на/ його місці самовільно збудовано нову капітальну споруду вже іншого розміру, що підтверджено і висновком підприємця ОСОБА_6

Отже, суд першої інстанції прийшов до правильного висновку про те, що наявний самовільно збудований торговий павільйон не входить у спадкове майно, зазначене у заповіті ОСОБА_3, а тому на нього має право дружина померлого, як на будівельний матеріал.

Наведені обставини давали суду першої інстанції підстави для задоволення позову і відмови у задоволенні зустрічного позову.

Колегія судців вважає, що судом першої інстанції обставини справи з'ясовано всесторонньо і повно та ухвалено рішення з дотриманням норм матеріального і процесуального права, обґрунтованості якого доводи апеляційної скарги не спростовують.

Керуючись ст.ст. 307, 308, 313, 314, 315, 317 ЦПК України, колегія суддів, ухвалила:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити, а рішення Калуського міськрайонного суду від 26 жовтня 2011 року залишити без зміни.

Ухвала набирає чинності з моменту проголошення, однак може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили.

Головуючий: А.І. Шишко

Судді: О.В. Пнівчук

ОСОБА_7