Дата документу Справа №
Апеляційний суд Запорізької області
Справа №22ц-5263/2011 Головуючий у 1 інстанції:
Доповідач: Кримська О.М.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 жовтня 2011 року м. Запоріжжя

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Запорізької області у складі:

головуючого: Бєлки В.Ю.,

суддів: Кримської О.М.,

ОСОБА_2,

при секретарі: Череватій О.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_3 в особі представника ОСОБА_4 та ОСОБА_5, на рішення Кам'янсько-Дніпровського районного суду Запорізької області від 16 серпня 2011 року в справі за позовом ОСОБА_6 до ОСОБА_3, ОСОБА_5, третя особа без самостійних вимог: приватний нотаріус Кам'янсько-Дніпровського нотаріального округу ОСОБА_7, про визнання договору дарування недійсним,

ВСТАНОВИЛА:

06 червня 2011 року ОСОБА_6 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_3, ОСОБА_5, третя особа без самостійних вимог приватний нотаріус Кам'янсько-Дніпровського нотаріального округу ОСОБА_7 про визнання договору дарування недійсним, в якому вказує, що нею 31.07.2008 року на ім'я відповідача ОСОБА_3 було видано довіреність на право розпорядження належним позивачці на праві власності будинком № 136 по вул. Набережна м. Кам'янка-Дніпровська.

ОСОБА_3 здійснила відчуження вказаного будинку шляхом укладання договору купівлі-продажу. Після розрахунків з покупцями, відповідач не збиралася розраховуватися з нею. Свої права позивач була вимушена захищати у судовому порядку.

Рішенням Кам'янсько-Дніпровського районного суду від 13.05.2010 року по справі № 2-51/10 позовні вимоги ОСОБА_6 про стягнення з відповідача безпідставно 'привласнених грошей були задоволені частково. Рішенням Апеляційного суду Запорізької області від 26.10.2010 року рішення Кам'янсько-Днінровського районного суду змінено, зменшено суму стягнення з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_6 суму з 36 168 грн. до 33. 703 грн. та судовий збір з суми 361 грн. 68 копчдо 337 грн. 00 коп. В іншій частині рішення суду залишено без змін.

Ухвалою Кам'янсько-Дніпровського райсуду від 01.02.2010 року по справі № 2-51/10 було накладено арешт на будинок, який належить ОСОБА_3, що знаходиться за адресою: 71304, Запорізька області, м. Кам'янка-Дніпровська, вул. Усачова 64. Ухвала Кам'янсько-Дніпровського районного суду від 01.02.2010 року не скасована, а будинок, на який судовим рішенням накладено арешт - продано. На підставі рішення Апеляційного суду Запорізької області позивачці було видано виконавчий лист № 2-51 від 17.01.2011 року, який було пред'явлено на виконання.

28.04.2011року позивач отримала Постанову ВДВС про повернення виконавчого документу стягувачеві. Головним державним виконавцем Волович О.П. було встановлено, що у боржника відсутнє майно, на яке може бути звернено стягнення і здійснені заходи щодо розшуку такого майна виявилися безрезультатними. На підтвердження факту, що у боржника ОСОБА_3 взагалі відсутні будь-які джерела доходу, державний виконавець додала, наступні документи: відповідь УДАІ, відповідно до якої ніяких транспортних засобів боржник не має, на праві власності ні яке житло їй не належить, як фізична особа -підприємець не зареєстрована, не працює, що підтверджується відсутністю будь-яких карткових рахунків, відкритих роботодавцем на ім'я боржника. За допомогою по питаний працевлаштування до РЦЗН відповідач не зверталася. Позивач звернулася до міліції з заявою; про порушення кримінальної справи по факту привласнення грошей та незаконного відчуження будинку, 12.05.2011 року постановою дільничного інспектора міліції сектору УІМ Кам'янсько-Дніпровського РВ ГУ МВС України в Запорізькій області від 12.05.2011 року було відмовлено в порушенні кримінальної справи. З вказаної постанови позивачу стало відомо, що ОСОБА_3 здійснила відчуження свого будинку у той час, коли судовим рішенням на нього було накладено арешт.

Позивач стверджує, що між ОСОБА_3 та ОСОБА_8 укладено правочин. який вчинено без наміру створення правових наслідків, які обумовлюються цим правочином тобто фіктивний правочин, який вона просила суд визнати недійсним. .Укладання цього правочину направлене на те, щоб уникнути цивільно-правової відповідальності за рішенням Апеляційного суду Запорізької області від 26.10.2010 року. Позивач стверджувала, що відповідач ОСОБА_5 завжди проживав у будинку разом із своєю матір'ю ОСОБА_3 остання, як вбачається з постанови головного державного виконавця не мала на праві власності ніякого іншого житла.

Посилаючись на вказані обставини, позивач просила суд постановити рішення, яким визнати договір дарування, укладений між ОСОБА_3 та ОСОБА_5 стосовно житлового будинку № 64 по вул. Усачова м. Кам'янка-Дніпровська Запорізької області недійсним, скасувати державну реєстрацію права власності на об'єкт нерухомості - будинок № 64 по вул. Усачова м. Кам'янка-Дніпровська Запорізької області за ОСОБА_5І, стягнути на її користь витрати, пов'язані з розглядом справи у суді.

24.06.2011 року до суду надійшла уточнена позовна заява ОСОБА_6 в якій вона зазначала, що відповідно до ч. 1 ст. 203 ЦК України, зміст правочину не може суперечити ЦК, іншим актам цивільного законодавства, а також моральним засадам суспільства. Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 4 ЦК України, актами цивільного законодавства є також інші закони України, які приймаються відповідно до Конституції України та ЦК. Вказуючи на те, що укладанням угоди порушені її права на виконання судового рішення, просила суд постановити рішення, яким визнати договір дарування, який укладено у письмовій формі та нотаріально посвідчений 23.07.2010 року приватним нотаріусом Кам'янсько-Дніпровського нотаріального округу ОСОБА_9 - недійсним, скасувати державну реєстрацію права власності за ОСОБА_5, а також стягнути витрати, пов'язані з розглядом справи у суді.

Рішенням Кам'янсько-Дніпровського районного суду Запорізької області від 16 серпня 2011 року позовні вимоги ОСОБА_6 до ОСОБА_3, ОСОБА_5, третя особа приватний нотаріус Кам'янсько-Дніпровського нотаріального округу ОСОБА_7, про визнання договору дарування недійсним;, задоволено в повному обсязі.

Визнано договір дарування, який укладено у письмовій формі та нотаріально посвідчений 23.07,2010 року приватним нотаріусом Кам'янсько-Дніпровського нотаріального округу ОСОБА_7 - недійсним.

Скасовано державну реєстрацію права власності на об'єкт нерухомості будинок № 64 по вул. Усачова м. Кам'янка-Дніпровська Запорізької області за ОСОБА_5

Стягнуто з відповідачів ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2, солідарно, на користь позивача ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_3, проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_4/2-54, м., Нікополь Дніпропетровської області, судові витрати.: 361,68 (триста шістдесят одна) грн. 68 коп. - державного мита та 120,00 (сто двадцять) грн. 00 коп. - витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи, а всього 481,68 (чотириста вісімдесят одна) грн. 68 коп.

Не погоджуючись з рішенням суду ОСОБА_3 в особі ОСОБА_4 та ОСОБА_5 подали апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просить скасувати рішення і ухвалити нове рішення, яким відмовити у задоволенні позову.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції та доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Згідно зі ст. 308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права. Не може бути скасоване правильне по суті і справедливе рішення суду з одних лише формальних міркувань.

Відповідно до ч.1, ч.5 ст. 203 ЦК України зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам. Правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним.

Підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною ( сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою та п'ятою та шостою статті 203 цього Кодексу. .

Встановлено, що у січні 2010 року ОСОБА_6 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_3 про стягнення безпідставно привласнених коштів( справа № 2-51/10) (а.с.9)

Ухвалою Кам'янсько-Дніпровського райсуду від 01.02.2010 року по названій справі вжито заходи забезпечення позову та було накладено арешт на будинок, який належить ОСОБА_3 Т„В., що знаходиться за адресою: 71304, Запорізька області, м. Кам'янка-Дніпровська, вул. Усачова 64, яка набрала чинності та скасована.

Рішенням Кам'янсько-Дніпровського районного суду від 13.05.2010 року по справі № 2-51/10, яке було змінено рішенням апеляційного суду Запорізької області від 26.10.2010 року та позовні вимоги ОСОБА_6 про стягнення з відповідача безпідставно привласнених грошей були задоволені частково: зменшено стягнення з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_6 суму з 36 168 грн. до 33 703 грн. та судовий збір з суми 361 грн. 68 коп. до 337 гри. 00 коп. В іншій частині рішення суду залишено без змін ( а.с.6-8)

17.01.2011 року на підставі рішення апеляційного суду Запорізької області позивачці було видано виконавчий лист № 2-51, його було пред'явлено до виконання, проте постановою державного виконавця ВДВС Кам'янсько-Дніпровського управління юстиції Запорізької області повернуто стягувачу з причини відсутності у боржника майна, на яке може бути звернено стягнення (а.с. 10),

На сьогоднішній час судове рішення щодо стягнення з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_6 грошових коштів не виконано.

23 липня 2010 року між ОСОБА_3 та ОСОБА_5 укладено договір дарування стосовно житлового будинку № 64 по вул. Усачова в м. Кам'янка-Дніпровка Запорізької області, який посвідчений приватним нотаріусом Кам'янсько-Дніпровського районного нотаріального округу Запорізької області ( а.с. 27,28)

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції повно та всебічно дослідив обставини справи, правильно визначив правовідносини сторін та закон, який їх регулює та прийшов до вірного висновку, що договір дарування, укладений 23.07.2010 року між ОСОБА_3 та ОСОБА_5 стосовно житлового будинку № 64 по вул. Усачова у м. Кам'янка-Дніпровка Запорізької області не відповідає вимогам ст.. 203 ЦК України , а тому є недійсним відповідно до ч.1 ст. 215 ЦК України та з такий спосіб може бути відновлено право позивачки.

При цьому районний суд навів у рішенні відповідні доводи з посиланням на надані по справі докази та положення закону.

Доводи, викладені в апеляційній скарзі не спростовують законність рішення.

За таких обставин, колегія суддів вважає, що рішення суду першої інстанції ухвалено з додержанням норм матеріального та процесуального права, підстав для його скасування зг вбачається.

Керуючись ст. ст. 303, 308, 313, 317 ЦПК України, колегія суддів

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3: Василівни в особі представника ОСОБА_4 та ОСОБА_5 - відхилити.

Рішення Кам'янсько-Дніпровського районного суду Запорізької області від 16 серпня 2011 року по цій справі -залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили негайно, але може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий:

Судді: