Справа № 22-ц-4298/11 Головуючий у 1 інстанції: Волоско І.Р.
Доповідач в 2-й інстанції: ОСОБА_1 Н. Л.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 жовтня 2011 року Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Львівської області у складі:

головуючого Шумської Н.Л.

суддів: Кота І.Н., Гриновця Б.М.

при секретарі Гордій У.М.,

за участі ОСОБА_2, відповідачів ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу представника ОСОБА_6 ОСОБА_2 на рішення Сихівського районного суду м. Львова від 25 травня 2011 року

по справі за позовом ОСОБА_6 до Комунальної 4-ї міської поліклініки, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_3 про визнання факту непрацездатності, -

в с т а н о в и л а:

оскаржуваним рішенням в позові ОСОБА_6 до Комунальної четвертої міської поліклініки м. Львова, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_3 про визнання факту непрацездатності та визнання дій неправомірними відмовлено.

Рішення оскаржено представником позивача ОСОБА_2 У апеляційній скарзі представник просить рішення скасувати як неправосудне, винесене без врахування медичних висновків та історії хвороби.

Заслухавши суддю-доповідача, учасників судового розгляду, зясувавши обставини справи та перевіривши їх доказами, в межах позовної заяви та обґрунтування скарги, колегія суддів не вбачає підстав для скасування рішення суду та задоволення скарги.

У рішенні суду першої інстанції суд дійшов висновку про недоведеність та відсутність належних доказів неправомірності дій відповідачів лікарів Комунальної 4-ї поліклініки щодо визначення тимчасової непрацездатності ОСОБА_6 та необхідності встановлення факту її непрацездатності з 15.01.2010року.

Колегія суддів з такими висновками суду погоджується повною мірою, оскільки висновки суду ґрунтуються на повно та всебічно зясованих обставинах справи, належних доказах, їх достатності та взаємному звязку в їх сукупності.

Зокрема, згідно висновку експерта від 18.03.2011року, лікування ОСОБА_6 в еендокринному відділенні Комінальної 4-ї міської клінічної лікарні було призначено відповідно до діагнозу, встановленому на підставі проведеного стаціонарного обстаження; підстав для визнання ОСОБА_6 фізично непрацездатною в період з 15.01. по 30.04.2010року не було, обєктивні результати інструментального і лабораторного обстеження ОСОБА_6 і клінічні дані не вказують на наявність у неї органічної паталогії, котра би потребувала стаціонарного лікування.

Суд першої інстанції, даючи оцінку правомірності дій лікарів- відповідачів, обґрунтовано покликався на Закон України Про основи законодавства України про охорону здоровя, Положення про експертизу тимчасової непрацездатності, затвердженої МОЗ України від 09.04.2008року №189 Про затвердження Положення про експертизу тимчасової непрацездатності, і дійшов правильного висновку про відсутність доказів неправомірності їх дій щодо позивача.

Крім того, згідно листка непрацездатності серія АВД №270098, виданого ОСОБА_6, їй було встановлено факт тимчасової непрацездатності в період з 17.04.2010року по 26.04.2010року з рекомендацією стати до роботи 27.04.2010року, що було результатом проведення комплексної оцінки, яка була проведена на підставі ст..69 Закону України Основи законодавства України про охорону здоровя, Положення про експертизу тимчасової непрацездатності, а підстав видавати листок непрацездатності з 15.01.2010року не встановлено, а видача такого листка заднім числом, тобто за попередній період законом не передбачено. Крім того, як вказували відповідачі на суді, позивач про видачу їй листка непрацездатності з 15.01.2010року не зверталась, зазначаючи, що є пенсіонером по віку.

Розгляд судом справ про встановлення фактів, що мають юридичне значення врегульовано Гл.6 ЦПК України. Зокрема ст.256 ЦПК передбачено, що суд розглядає справи про встановлення певного переліку фактів, що мають юридичне значення, однак серед них відсутнє встановлення факту непрацездатності.

Згідно ч.2ст.59 ЦПК обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Тому колегія суддів вважає, що непрацездатність встановлюється у передбаченому законом порядку видачею листка непрацездатності і не може встановлюватись в інший спосіб. Оскільки належних та допустимих доказів неправомірності дії лікарів лікувальної установи відповідача позивачем не надано та судом не здобуто, підстав визнати факт, що вимагає позивач, немає.

У апеляційній інстанції представник позивача, вказувала що звернення до суду з позовом про визнання факту непрацездатності здійснено для захисту трудового, сімейного та житлового права, не уточнюючи в чому полягає таке порушення, що додатково свідчить про необґрунтованість позовних вимог.

У відповідності до вимог ст.213 ЦПК законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно з законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно зясованих обставин справи, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог та заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Тому колегія суддів, виходячи з положень ст.308 ЦПК, відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, оскільки визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст..303, п. 1 ч. 1 ст. 307, ст..308, п. 1 ч. 1 ст. 314, ст. 315, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів, -

у х в а л и л а:

Апеляційну скаргу представника позивача ОСОБА_2 відхилити.

Рішення Сихівського районного суду м. Львова від 25 травня 2011 року по справі за позовом ОСОБА_6 до Комунальної 4-ї міської поліклініки, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_3 про відмову у визнанні факту непрацездатності та неправомірності дій залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і з цього часу може бути оскарженою в касаційному порядку протягом двадцяти днів подачею касаційної скарги безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Головуючий:

Судді: