Дата документу Справа №
Апеляційний суд Запорізької області
Справа №22ц-5385/2011 Головуючий у 1 інстанції:
Доповідач: Кримська О.М.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 жовтня 2011 року м. Запоріжжя

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Запорізької області у складі:

головуючого: Бєлки В.Ю.

суддів: Кримської О. М.,

ОСОБА_2,

при секретарі: Карацюпі О.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційними скаргами ОСОБА_3 на рішення Пологівського районного суду Запорізької області від 22 серпня 2011 року в справі за позовом ОСОБА_3 до державного підприємства «Придніпровська залізниця», третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, дорожня профспілкова організація ДП Придніпровська залізниця» про поновлення на роботі та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу,

ВСТАНОВИЛА:

У червні 2011 року ОСОБА_3 звернувся до суду з позовом до державного підприємства «Придніпровська залізниця», третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, дорожня профспілкова організація ДП Придніпровська залізниця» про поновлення на роботі та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу.

В позові зазначав, що наказом начальника Придніпровської залізниці №Н(Ж-439 від 02.07.2009 року він був призначений на посаду начальника відокремленого структурного підрозділу «Локомотивне депо Пологи» в порядку переведення з первинної профспілкової організації локомотивного депо Пологи. Наказом начальника Придніпровської залізниці ОСОБА_4 №420/Н від 14.06.2011 року згідно з п. 3 ст.40 КЗпП України позивач був звільнений з займаної посади за систематичне порушення трудової дисципліни з 14.06.2011 року, в той же день копію наказу йому було вручено на руки.

Наказ про звільнення позивач вважав незаконним і стверджував, що його звільнення з роботи було проведене з порушенням норм трудового законодавства. Вказаний наказ було видано з урахуванням постанови №11-61-02 від 10.06.2011 року Дорпрофсожу «Про дачу згоди на звільнення начальника локомотивного депо Пологи ОСОБА_3А.», згідно з яким Дорпрофсож дав згоду адміністрації Придніпровської залізниці на його звільнення по п. 3 ст.40 КЗпП України за систематичне невиконання посадових обов'язків. В обгрунтування своєї позиції Дорпрофсож послався на начебто допущені позивачем порушення трудової дисципліни, викладені в поданні начальника Придніпровської залізниці від 10.06.2011 року №11-21/719 про дачу згоди на звільнення позивача з роботи і вважав їх систематичними, при цьому Дорпрофсож не послався на накази про притягнення позивача до дисциплінарної відповідальності, видані адміністрацією раніше, що свідчило б про систематичне невиконання ним службових обов'язків, але на які посилається адміністрація Придніпровської залізниці. Наказами адміністрації Придніпровської залізниці №405/Н від 05.07.2010 року, №846/Н від 30.11.2010 року, №22/Н від 14.01.2011 року, №52/Н від 27.01.2010 року, №116/Н від 22.02.2011 року та №204/Н від 04.04.2011 року позивач був притягнутий до дисциплінарної відповідальності і йому були оголошені догани. Вказанінакази за твердженням позивача не могли слугувати підставою для дачі згоди Дорпрофсожем на його звільнення, оскільки вони були, на його думку, юридично не значимими з наступних підстав. Відповідно до Постанови ХХУ звітної-виборної конференції Запорізької територіальної профспілкової організації Придніпровської залізниці позивач обраний до складу Дорпрофсожа. Відповідно до ст.41 Закону України «Про професійні спілки, їх права та гарантії діяльності» притягнення до дисциплінарної відповідальності працівників, які є членами виборних профспілкових органів, допускається лише за попередньою згодою виборного органу, членами якого вони є. Звільнення членів виборного профспілкового органу підприємства, установи, організації (у тому числі структурних підрозділів), його керівників, профспілкового представника (там де не обирається виборний орган профспілки), крім додержання загального порядку, допускається за наявності попередньої згоди виборного органу цієї профспілки (об'єднання профспілок). Така ж норма передбачена ч.2 та 3 ст.252 КЗпП України. Позивач стверджував, що при притягнені його до дисциплінарної відповідальності за начебто скоєні, порушення трудової дисципліни адміністрація Придніпровської залізниці з поданням на дачу дозволу на притягнення його до дисциплінарної відповідальності до Дорпрофсожу не зверталася (за виключенням подання на дачу дозволу на звільнення з роботи), чим порушила його права та охоронювані Законом інтереси щодо присутності при розгляді питання про дачу такого дозволу, як це передбачено ст.43 КЗпП України. В своїх поясненнях, які передували виданню цих наказів, позивач пояснював свою невинуватість у начебто скоєних порушеннях. Тому позивач вважав, що рішення Дорпрофсожу про дачу дозволу про звільнення позивача з роботи базувалось на юридично не значимих фактах притягнення позивача до дисциплінарної відповідальності, винесених адміністрацією Придніпровської залізниці з грубим порушенням діючого трудового законодавства. Враховуючи ту обставину, що відповідач, відповідно до приписів чинного законодавства України повинен був отримати попередню згоду Дорпрофсожу Придніпровської залізниці про притягнення позивача до дисциплінарної відповідальності, відповідні накази на які посилається відповідач, в якості обґрунтування систематичний невиконання позивачем посадових обов'язків, є юридично не значимими, тому у відповідача були відсутні правові підстави для звільнення позивача по п. 3 ст.40 КЗпП України.

У зв'язку з цим позивач просив наказ №420/Н від 14.06.2011 року начальник Придніпровської залізниці ОСОБА_4 про звільнення позивача згідно п.3 ст.40 КЗпП України за систематичне порушення трудової дисципліни відмінити; поновити позивача на роботі начальника відокремленого структурного підрозділу «Локомотивне депо Пологи» державного підприємства Придніпровська залізниця з 14.06.2011 року, стягнути з відповідача на користь позивача 1588,8грн, заробітної плати за дні вимушеного прогулу, суму якої буде уточнено на день винесення рішення по справі.

Рішенням Пологівського районного суду Запорізької області від 22 серпня 2011 року в задоволенні позову ОСОБА_3 відмовлено.

Не погоджуючись з рішенням суду ОСОБА_3 подав апеляційні скарги ідентичні змістом, в яких посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просить скасувати рішення та ухвалити нове, яким задовольнити позов.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення осіб, які приймали участь в судовому засіданні, дослідивши обставини справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Відповідно до ст. 308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права. Не може бути скасоване правильне по суті і справедливе рішення суду з одних лише формальних міркувань.

Встановлено, що 02 липня 2009 року ОСОБА_3 був призначений на посаду начальника відокремленого структурного підрозділу «Локомотивне депо «Пологи» та 03 липня 2009року ознайомлений зі своєю посадовою інструкцією ( а.с.25-26).

За порушення позивачем посадових обов'язків наказами адміністрації ДП «Придніпровська залізниця» № 405/н від 05.07.2010, № 846/Н від 30.11.201 Ороку, № 22/Н від 14.01.2011 року, № 52/Н від 27.01.2011 року, № 116/Н від 22.02.2011року, № 204/Н від 04.04.2011 року на нього було накладені дисциплінарні стягнення у вигляді доган.

Названі накази позивачем не оскаржувались, та не скасовані у встановленому законом порядку, тобто є чинними.

Наказом № 420/Н від 14 червня 2011 року звільнений з посади на підставі п.3 ст. 40 КЗпП України.

Відповідно до норм процесуального права передбачається, що обставини цивільних справ з'ясовуються судом на засадах змагальності, в межах заявлених позовних вимог і на підставі наданих сторонами доказів.

Щодо обов'язку доказування і подання доказів, то відповідно до ст..10 ЦПК України , кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень.

Позивач, обґрунтовуючи неправильність свого звільнення, не оспорює законність накладення дисциплінарних стягнень, які були до нього застосовані, наказами адміністрації ДП «Придніпровська залізниця» № 405/н від 05.07.2010, № 846/Н від 30.11.2010року, № 22/Н від 14.01.2011 року, № 52/Н від 27.01.2011 року, № 116/Н від 22.02.2011року, № 204/Н від 04.04.2011 року, та які були підставою для звільнення ОСОБА_3 із займаної посади відповідно до п.З ст.40 КЗпП України, а лише зазначає про їх нечинність, так як адміністрація не отримала згоду профспілкового органу на застосування до нього дисциплінарних стягнень.

Однак, такі доводи апелянта не ґрунтуються за нормах трудового законодавства.

Посилання позивача на порушення процедури звільнення, а саме неотримання згоди Ради профспілки залізничників та транспортних будівельників на його звільнення, є неприйнятним, оскільки на час вирішення спору така згода була отримана.

Отже, суд першої інстанції відмовляючи у задоволенні позовних вимог ОСОБА_3, повно і всебічно дослідив обставини справи, надані сторонами докази в їх сукупності, правильно визначив правовідносини сторін і закон, який їх регулює та прийшов до правильного висновку про те, що підстави ля скасування наказу №420/Н від 14.06.2011 року відсутні, звільнення відбулося з дотриманням вимог трудового законодавства України.

При цьому районний суд навів у рішенні відповідні доводи з посиланням на надані по справі докази та положення закону.

З огляду на вищевикладене, колегія суддів вважає, що рішення суду першої інстанції ухвалено з додержанням норм матеріального та процесуального права, доводи апеляційної скарги не спростовують його законність, підстав для його скасування не вбачається.

Керуючись ст.. ст.. 303, 308, 313, 317 ЦПК України , колегія суддів,

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 - відхилити.

Рішення Пологівського районного суду Запорізької області від 22 серпня 2011 року по цій справі - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили негайно, але може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий:

Судді: