ун. № 2-6383/11
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 листопада 2011 року

Святошинський районний суд м. Києва в складі

головуючого судді Коваль О.А.

при секретарі Лазаренко Г.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за позовом Публічного акціонерного товариства ОСОБА_1 «ПриватБанк» до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

ВСТАНОВ ИВ:

У вересні 2011р. ПАТ КБ «ПриватБанк» звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 (Відповідач -1), ОСОБА_3 (Відповідач-2) про стягнення заборгованості за кредитним договором у розмірі 5572,11 доларів США та судових витрат.

Обґрунтовуючи позовні вимоги тим, що 15.02.2008 року між ПАТ КБ «ПриватБанк» та ОСОБА_3 було укладено кредитний договір № 208415_cred, згідно якого позивач видав строковий кредит у іноземній валюті на загальну суму 3000,00 дол. США шляхом перерахування кредитних коштів на картрахунок відкритий Позивачем згідно договору № 208415_cred від 15.02.2008 року зі сплатою відсотків за користування кредитом в розмірі 16 % річних на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення 13.02.2009 року.

15.02.2008р. між ПАТ КБ «ПриватБанк» та ОСОБА_2 було укладено договір поруки 208415 П з метою забезпечення виконання зобов'язань ОСОБА_3 за вказаним Кредитним договором.

Відповідач ОСОБА_3 скористався послугами банка, але свої зобовязання за Кредитним договором не виконав, внаслідок чого утворився борг на суму 5572,11 дол. США, який складається з 2279,12 дол. США заборгованість за кредитом; 3292,99 заборгованість по відсоткам за користування кредитом.

Представник позивача у судовому засіданні позовні вимоги підтримав в повному обсязі, просив суд їх задовольнити.

Відповідач-1 у судове засідання не зявилася, про час та місце слухання справи повідомлена належним чином, про причини неявки не повідомила, надіслала письмові пояснення, згідно яких вона більше двох років не перебуває у шлюбі з Відповідачем-2 та не має з ним жодних майнових відносин, просить слухати справу у її відсутність, а тому суд вважає за можливе слухати справу у її відсутність за наявними у справі доказами.

Відповідач-2 у судовому засіданні позовні вимоги визнав.

Вислухавши пояснення представника позивача, Відповідача2, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню, виходячи з наступного.

15.02.2008 року між ПАТ КБ «ПриватБанк» та ОСОБА_3 було укладено кредитний договір № 208415_cred, згідно якого позивач видав строковий кредит у іноземній валюті на загальну суму 3000,00 дол. США шляхом перерахування кредитних коштів на картрахунок відкритий Позивачем згідно договору № 208415_cred від 15.02.2008 року зі сплатою відсотків за користування кредитом в розмірі 16 % річних на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення 13.02.2009 року.

З метою забезпечення виконання зобов'язань Відповідача-2 за Кредитним договором, між Позивачем та Відповідачем-1 було укладено договір поруки 208415 П від 15.02.2008 року.

Відповідно до умов Договору поруки, Відповідач-1 зобов'язалась відповідати перед Позивачем за виконання Відповідачем-2 його зобовязань, що виникли із Кредитного договору, в повному обсязі, в тому числі за сплату кредиту, процентів, нарахованих за користування кредитом, винагород, штрафів, пені та інших платежів, відшкодування збитків передбачених Кредитним договором. Відповідальність Відповідача-1 та Відповідача-2 є солідарною.

Згідно до умов кредитного договору, викладених в п. 2.2.2., 2.2.3. відповідач зобовязався повернути кредит та сплатити нараховані відсотки за користування відповідно до графіку погашення кредиту та відсотків (Додаток № 1 до кредитного договору).

Пункт 4.9. Кредитного договору передбачає, у разі непогашення кредиту в строк, встановлений Графіком погашення кредиту та відсотків (Додаток № 1 до кредитного договору), а також п.п. 2.3.3., 4.12. і порушення п. 2.2.16. даного договору заборгованість в частині своєчасно непогашеної суми кредиту вважається прострочена, на залишок суми по простроченій заборгованості кредиту розрахунок відсотків проводиться відповідно до п. 4.3. даного Договору з дня виникнення простроченої заборгованості.

Відповідно до п. 6.1. Кредитного договору у разі порушення Відповідачем строку платежів відповідно до графіку погашення кредиту та відсотків (Додаток № 1 до кредитного договору) і п.п. 2.2.2., 2.3.1., 2.3.2., 2.3.3., 2.4.1. 4.1., 4.2., 4.3., 4.4. даного договору, строків повернення кредиту, передбачених графіком погашення кредиту і відсотків (Додаток 1 до Кредитного договору) а також п.п. 1.4., 2.2.3., 2.3.3. даного Договору, винагороди передбаченого п.п. 4.5., 4.6. даного Договору, Позичальник сплачує Банку за кожен випадок порушення, пеню у розмірі 0,2 % від суми простроченого платежу за кожен день прострочення, але не більш подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла в період, за який виплачується пеня. Сплата пені здійснюється в гривні. У випадку, якщо кредит видається в іноземній валюті, пеня сплачується в гривневому еквіваленті по курсу НБУ на дату щоденного нарахування.

Судом встановлено, що Відповідач-2 скористався послугами позивача, проте свої зобовязання за вказаним кредитним договором належним чином не виконав, внаслідок чого утворилась заборгованість, яка станом на 25.11.2011 р. складає 5572,11 дол. США, який складається з 2279,12 дол. США заборгованість за кредитом; 3292,99 заборгованість по відсоткам за користування кредитом.

Згідно зі ст.ст. 525, 526 Цивільного кодексу України зобов'язання мають виконуватися належним чином та у встановлений строк. Одностороння відмова від виконання зобов'язань не допускається.

Згідно зі статтею 527 ЦК України боржник зобовязаний виконати свій обовязок, а кредитор прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобовязання чи звичаїв ділового обороту.

Відповідно до статей 610, 611 ЦК України порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання. У разі порушення зобовязання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, відшкодування збитків.

Таким чином, вимоги Позивача до Відповідача-2 є обґрунтованими та підтверджуються зібраними по справі доказами, а тому підлягають задоволенню.

Щодо позовних вимог до Відповідача-1, то суд дійшов наступного.

Згідно ч. 4. ст. 559 ЦК України порука припиняється після закінчення строку, встановленого в договорі поруки. У разі, якщо такий строк не встановлено, порука припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов'язання не пред'явить вимоги до поручителя. Якщо строк основного зобов'язання не встановлений або встановлений моментом пред'явлення вимоги, порука припиняється, якщо кредитор не пред'явить позову до поручителя протягом одного року від дня укладення договору поруки.

Так, згідно п. 10 Договору поруки цей договір вступає в силу з моменту його підписання сторонами і діє до повного виконання зобов»язань за Кредитним договором.

Але в Договорі поруки не встановлено строку, після якого порука припиняється, а умови договору про дію поруки до повного виконання позичальником зобов»язань за Кредитним договором не може розглядатись як установлення строку дії поруки, оскільки це не відповідає вимогам ст. 252 ЦК України. Згідно з цією нормою права строк визначається роками, місяцями, тижнями, днями або годинами. Термін визначається календарною датою або вказівкою на подію, яка має неминуче настати. Цього в договорі поруки не встановлено.

Оскільки, в зазначеному договорі поруки не встановлено строку припинення поруки, тому порука припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов»язання не пред»явить вимоги до поручителя.

Строком виконання зобов»язань по кредитному договору № 208415_cred від 15.02.2008р. є 13.02.2009 року, тобто в строк до 13.08.2008 року позивач мав би звернутися з відповідною вимогою до поручителя, чого зроблено не було, отже порука припинила свою дію 14.08.2008 року.

Також, суд зазнає, що п. 11 Договору поруки згідно якого сторони дійшли згоди щодо збільшення строку позовної давності звернення позивача до суду, не є тотожним поняттю пред'явлення вимоги до поручителя.

З огляду на вищевикладене, вбачається, що позивач пред»явив вказаний позов у вересні 2011р., тоді як порука припинила свою дію 14.08.2008 року.

Суд відмовляє у задоволенні позову в частині солідарного стягнення заборгованості з Відповідача 1.

Відповідно до ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої постановлено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.

З матеріалів справи вбачається, що позивачем понесені наступні судові витрати по даній справі - судовий збір в розмірі 444,14 грн., витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи в розмірі 120,00 гривень.

Зазначені витрати також підлягають стягненню з Відповідача-2 на користь позивача.

Керуючись ст.ст. 252, 256, 509, 525-527, 559, 610-611, ЦК України, ст.10, 59, 60, 88, 209, 212, 213, 215, 218 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ

Позовні вимоги задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь Публічного акціонерного товариства ОСОБА_1 «ПриватБанк» заборгованість за кредитним договором № 208415-СКЕБ від 15.02.2008 року у розмірі 5572 доларів США 11 центів, що за курсом НБУ на день розгляду справи становить 44465 (сорок чотири тисячі чотириста шістдесят п»ять) грн. 44 коп., судовий збір у розмірі 444,14 грн., витрати на ІТЗ розгляду справи в розмірі 120 грн.

У задоволенні позовних вимог Публічного акціонерного товариства ОСОБА_1 «ПриватБанк» до ОСОБА_2 відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Апеляційного суду м. Києва протягом десяти днів з дня його проголошення через Святошинський районний суд м. Києва.

Суддя