АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Категорія 27 (1)ОСОБА_1
Доповідач Соколан Н.О.
У Х В А Л А

Іменем України

27 вересня 2011 року колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді Соколан Н.О.

суддів Митрофанової Л. В., Михайлів Л. В.,

при секретарі Євтодій К.С..

за участю: представника відповідача ОСОБА_2

розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Кривому Розі цивільну справу за апеляційною скаргою представника позивача ОСОБА_3 на рішення Центрально-Міського районного суду м. Кривого Рогу від 24 березня 2011 року по справі за позовом ОСОБА_4 Публічного акціонерного товариства «Райффазейзен Банк» про визнання кредитного договору недійсним, -

В С Т А Н О В И Л А :

У листопаді 2010 року ОСОБА_4 звернулася до суду із позовом до Публічного акціонерного товариства «Райффазейзен Банк» про визнання кредитного договору недійсним.

Рішенням Центрально-Міського районного суду м. Кривого Рогу від 24 березня 2011 року у задоволені позову ОСОБА_4 до Публічного акціонерного товариства «Райффазейзен Банк» про визнання кредитного договору недійсним відмовлено.

В апеляційній скарзі представник позивача ОСОБА_3 ставить питання про скасування рішення суду першої інстанції з ухваленням нового рішення про задоволення позову, посилаючись на те, що суд не прийняв до уваги, що зобовязання має бути виражене в грошовій одиниці України гривні, яка є єдиним платіжним засобом; спірний кредит є споживчим , тому посилання суду на узагальнення судової практики про незастосування Закону України «Про захист прав споживача» є незаконним; банк не має індивідуальної ліцензії на здійснення валютних операцій.

В запереченнях на апеляційну скаргу ПАТ «Райффазейзен Банк» просить відмовити в задоволенні апеляційної скарги, а рішення суду залишити без змін.

Вивчивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що 25.02.2008 року між сторонами укладено кредитний договір № 14/0124/36468 на отримання кредитних коштів у розмірі 34930,69 доларів США зі строком дії договору до 25.02.2015 року та сплатою 12,95 % на рік за користування кредитом.

Відмовляючи в задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з відсутності підстав для задоволення позову, оскільки при укладенні кредитного договору в іноземній валюті відповідачем не порушено вимог діючого законодавства України.

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду першої інстанції з наступних підстав.

Як вбачається з позовної заяви предметом вимог ОСОБА_4. є визнання укладеного кредитного договору недійсним з тих підстав, що він укладений з грубим порушенням законодавства України.

З аналізу положень ст.ст. 203, 215 ЦК України вбачається, що підставою визнання договору недійсним є недодержання закону саме в момент його укладення.

Обґрунтовуючи свої позовні вимоги, позивач послався на те, що відповідач надав йому кредит в іноземній валюті за відсутності в нього банківської ліцензії на здійснення банківських операції в іноземній валюті, тим самим вчинивши удаваний правочин.

Однак, на підтвердження своїх доводів позивачем, в порушення ч.1 ст. 60 ЦПК України, не надано доказів удаваності вчиненого правочину й не пояснено який же правочин тоді сторони насправді вчинили, уклавши оспорюваний кредитний договір.

Не встановлено колегією суддів й порушень чинного законодавства відповідачем при укладенні 25.02.2008 року між сторонами кредитного договору № 14/0124/36468 щодо використання іноземної валюти при видачі кредиту, оскільки укладаючи цей договір ЗАТ «Альфа-Банк» діяло на підставі виданої Національним банком України ліцензії № 10 від 11.10.2006 року , якою передбачено право на виконання банківських операцій, визначених ст. 47 Закону України «Про банки і банківську діяльність» від 07.12.2000 року, а також на підставі дозволу № 10-4 від 11.10.2006 року , яким передбачено право здійснення валютних операцій, у тому числі операцій щодо залучення та розміщення іноземної валюти на валютному ринку України.

Отже, при укладенні кредитного договору, здійснивши кредитну операцію в іноземній валюті (доларах США), відповідач діяв у відповідності до ст.ст. 2, 47, 49 Закону України «Про банки та банківську діяльність», ст. 2 Декрету Кабінету Міністрів України «Про систему валютного регулювання і валютного контролю», а також п.2.3 Положення про порядок видачі банкам банківських ліцензій, письмових дозволів та ліцензій на виконання окремих операцій, затвердженого Постановою Правління Національного Банку України № 275 від 17.07.2001 року.

А тому доводи апеляційної скарги щодо надання відповідачем кредиту в іноземній валюті за відсутності у нього індивідуальної ліцензії на її використання безпідставні й спростовуються матеріалами справи.

За таких обставин, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про відповідність укладеного договору чинному законодавству й відсутність у звязку з цим підстав для визнання його недійсним.

Інші доводи апеляційної скарги не спростовують законних та обґрунтованих висновків судового рішення.

Оскільки доводи апеляційної скарги не спростовують правильності висновків суду першої інстанції, колегія суддів апеляційну скаргу відхиляє, а рішення суду першої інстанції залишає без змін згідно ст. 308 ЦПК України.

Керуючись ст. ст. 303, 307, 308, 313 - 315 ЦПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу представника позивача ОСОБА_3 відхилити.

Рішення Центрально-Міського районного суду м. Кривого Рогу від 24 березня 2011 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення але може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили.

Головуючий:

Судді: