АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________
Головуючий інстанції ОСОБА_1
Доповідач: Яцина В.Б.
Рішення

іменем України

14 грудня 2011 року м.Харків

Судова колегія судової палати з цивільних справ апеляційного суду Харківської області у складі:

Головуючого - судді - Яцини В.Б.,

суддів- Бурлака І.В., ОСОБА_2,

при секретарі: Гопко А.М.,

розглянувши у відкритому судовому Засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_3 на рішення Фрунзенського районного суду м. Харкова від 07 вересня 2011 року по справі за позовом публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк» до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитним договором, -

ВСТАНОВИЛА:

05 лютого 2010 року ПАТ «Укрсоцбанк» (далі по тексту - Банк) звернулося до суду з позовом про стягнення з ТОВ «Д'анна», ОСОБА_4. ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитним договором в сумі 664 160,56 грн. Після зміни та уточнення позову 29.07.2010 року Банк просив стягнути з ТОВ «Д'анна» та ОСОБА_3 заборгованість за кредитним договором в сумі 714 815,17 грн.

В обґрунтування позову Банк послався на те, що 13.02.2007 року між Банком та ОСОБА_4 був укладений договір кредиту, згідно до якого останньому було надано кредит в сумі 82 000 доларів СІЛА, зі сплатою 12,85 відсотків річних, з щомісячним погашенням основної заборгованості у розмірі 683,33 доларів США та кінцевим терміном повернення кредиту до 10.02.2014 року. 13.02.2007 року між банком, ОСОБА_4 та ТОВ «Данна» для забезпечення вказаного договору кредиту був укладений договір поруки. В той же день між Банком, ОСОБА_4 та ОСОБА_3 також був укладений аналогічний договір поруки. 13.02.2009 року ОСОБА_4 повністю припинив виконувати свої обовязки за договором кредиту, станом на 07.07.2010 року, коли ОСОБА_4 помер, затримка виконання сягнула 60 днів, тому відповідно до п. 4.5 договору кредиту він був зобовязаний повністю погасити заборгованість та достроково повернути суму кредиту,сплатити нараховані штрафні санкції на загальну суму 714 815,17 грн.

Ухвалою районного суду від 21.06.2011 року провадження по справі в частині позовних вимог Банку до ТОВ «Д'анна» було закрито, з огляду на те, що такій вимоги підлягають розгляду в порядку господарського, а не цивільного судочинства.

Представник ОСОБА_3 проти позову заперечив з тих підстав, що внаслідок смерті боржника за основним договором та за відсутності у договорі поруки обовязку поручителя відповідати за нового боржника і її згоди на заміну боржника, - припинилися й зобовязання ОСОБА_3 як поручителя, а заборгованість за кредитним договором мусять сплачувати Банку спадкоємці ОСОБА_4 Крім того представник ОСОБА_3 просив застосувати по справі шестимісячну позовну давність за вимогами до поручителя, що сплила на день звернення Банку до суду.

Рішенням Фрунзенського районного суду м. Харкова від 07 вересня 2011 року позов Банку був задоволений частково. Стягнуто зі ОСОБА_3 на користь Банку заборгованість ОСОБА_4 по договору кредиту в сумі 709 266, 41 грн., відшкодовані судові витрати.

Не погоджуючись з таким рішенням суду, ОСОБА_3 в апеляційній скарзі просить його скасувати та постановити нове рішення про відмову у задоволенні позову, посилаючись на неповне з'ясування судом обставин, що мають значення для справи; невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення судом норм матеріального та процесуального права.

Судова колегія, заслухавши суддю-доповідача, пояснення осіб, що зявились у судове засідання, відповідно до ст. 303 ЦПК України перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційних скарг та вимог, заявлених у суді першої інстанції, обговоривши доводи скарги, вважає за необхідне її задовольнити з наступних підстав.

Частково задовольняючи позовні вимоги суд виходив з того, що ОСОБА_3 згідно до договору поруки зобовязана сплатити заборгованість за кредитним договором ОСОБА_4, який помер 07.07.2010 року. При цьому районний суд застосував наслідки спливу річної позовної давності з дня смерті позичальника, ч. 2 ст. 258 ЦК України.

Однак такі висновки суду першої інстанції не відповідають встановленим обставинам справи, порушують норми матеріального та процесуального права, що відповідно до п.п. З, 4 ч. 1 ст. 309 ЦПК України є підставами для скасування рішення суду та ухвалення нового рішення з наступних підстав.

Судом встановлено, що між Банком.та ОСОБА_4 13.02.2007 року було укладено договір кредиту № 860/13-27/18/3/7-100, за яким Банк надав йому в кредит 82 000 доларів США, зі сплатою 12,85 процентів річних, з поверненням суми кредиту до 10.02.2014 року. Згідно до п. 4.5 кредитного договору, у випадку якщо обовязок з погашення кредиту не виконується протягом 60 днів, то строк користування кредитом вважається таким, що сплив, а згідно до п. 7.2 він діє до остаточного виконання сторонами прийнятих на себе зобовязань. 13.02.2007 року Банк уклав з ОСОБА_3 договір поруки, за яким вона зобовязалася протягом одного робочого дня від дня отримання повідомлення Банку про невиконання позичальником своїх обовязків за вказаним договором кредиту, сплатити замість нього у солідарному порядку заборгованість шляхом перерахування на рахунок кредитора. Відповідно до п. 4.2 договору поруки, він діє до остаточного виконання сторонами прийнятих на себе зобовязань. 07.07.2010 року ОСОБА_4 помер, після його смерті відкрилася спадщина, яку шляхом подання відповідних заяв до нотаріальної контори прийняли спадкоємці ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_7

Частина 1 статті 553 ЦК України передбачає, що за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов'язку і відповідає перед кредитором за порушення зобов'язання боржником з визначеними ст.. 554 вказаного Кодексу правовими наслідками цього порушення, - тобто відповідальність поручителя стосується конкретного боржника.

Відповідно до статті 523 ЦК України порука, встановлена іншою особою, припиняється після заміни боржника, якщо поручитель не погодився забезпечувати виконання зобовязання новим боржником, а згідно зі статтею 607 ЦК України зобовязання припиняється неможливістю його виконання у звязку з обставиною, за яку жодна із сторін не відповідає.

Таким чином, поручитель приймає на себе зобовязання відповідати за виконання кредитного договору за боржника, а також за будь-якого боржника в разі смерті боржника, - лише якщо таке зазначено в договорі поруки.

За статтею 1220 ЦК України внаслідок смерті ОСОБА_4 відбувається перехід його прав і обовязків за договором кредиту до його спадкоємців, а оскільки укладений 13.02.2007 року між Банком та ОСОБА_3 договір поруки не передбачає зобовязань поручителя відповідати за будь-якого боржника у разі переводу боргу чи смерті боржника, то внаслідок смерті позичальника ОСОБА_4 07.07.2010 року зобовязання ОСОБА_3 перед Банком за вказаним договором поруки також припинилися і у районного суду не було правових підстав для стягнення з неї заборгованості позичальника.

Крім того, всупереч вимогам ст.. 213 ЦПК України щодо законності та обґрунтованості рішення районний суд не надав належної оцінки запереченням представника відповідачки ОСОБА_3 проти позову з посиланням на сплив передбаченого ч. 4 ст. 559 ЦК України шестимісячного строку виконання основного зобовязання та недотримання Банком умов договору поруки про направлення письмової вимоги до поручителя про сплату заборгованості замість основного боржника.

Так, за ч. 4 ст. 559 ЦК України порука припиняється після закінчення строку, встановленого в договорі поруки. У разі, якщо такий строк не встановлено, порука припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов'язання не пред'явить вимоги до поручителя. Якщо строк основного зобов'язання не встановлений або встановлений моментом пред'явлення вимоги, порука припиняється, якщо кредитор не пред'явить позову до поручителя протягом одного року від дня укладення договору поруки.

Згідно зі статтею 526 ЦК зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Якщо кредитним договором, так і договором поруки визначені інші умови виконання основного зобовязання, то при неналежному виконанні позичальником своїх зобовязань за. кредитним договором строк предявлення кредитором вимоги до поручителя про повернення отриманих у кредит коштів повинен обчислюватися з моменту настання строку погашення зобовязання згідно з такими умовами.

Згідно до наявного у матеріалах справи договору поруки строк предявлення кредитором вимоги до поручителя про повернення отриманих у кредит коштів повинний обчислюватися з моменту настання строку погашення зобовязання згідно з такими умовами. При цьому умова договору про дію поруки до повного виконання позичальником зобовязання перед кредитодавцем або до повного виконання поручителем взятих на себе зобовязань не може розглядатися як установлення строку дії поруки, оскільки це не відповідає вимогам ст. 252 ЦК України, згідно з якою строк визначається роками, місяцями, тижнями, днями або годинами. Повне виконання сторонами своїх обовязків за договором носить вірогідний характер і тому не може вважатися терміном виконання, який визначається календарною датою або вказівкою на подію, яка має неминуче настати.

Крім того, в матеріалах справи відсутні належні та допустимі докази, в розумінні положень ст.ст. 58,59, 60 ЦПК України, на підтвердження надсиланням Банком передбаченого договором поруки письмової вимоги до поручителя про сплату заборгованості замість основного боржника, що з огляду на зміст ч. 4 ст. 612 ЦК України свідчить про відсутність прострочення поручителя за цим договором.

При таких обставинах та відповідно до наведеного правового обґрунтування у задоволенні позову Банка до ОСОБА_3 необхідно відмовити, за його безпідставністю, та - задовольнити апеляційну скаргу.

Керуючись ст.ст. 303, 304, п. 2 ч. 1 ст. 307, п.п. 1, 4 ч. 1 ст. 309, ст.ст. 313, 316, 317, 319-324, 327 ЦПК України, судова колегія -

ВИРІШИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 задовольнити.

Рішення Фрунзенського районного суду м. Харкова від 07 вересня 2011 року скасувати і у задоволенні позову публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк» до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитним договором відмовити.

Рішення апеляційного суду набирає законної сили з моменту його проголошення, однак протягом двадцяти днів з дня набрання ним законної скли може бути оскаржено в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Головуючий:

Судді: