АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________
Справа № 22-ц-5148/2011 р. Головуючий 1 інст.: Саркісян О. А.
Категорія - «стягнення аліментів» Доповідач: Піддубний Р.М.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

7 квітня 2011 року. м. Харків

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Харківської області в складі:

головуючого судді: Піддубного Р.М.,

суддів: Тичкової О.Ю., Солодкова А.А.,

при секретарі: Соколовій А.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Орджонікідзевського районного суду м. Харкова від 22 лютого 2011 року по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа - Орджонікідзевський відділ державної виконавчої служби Харківського міського управління юстиції, про визначення розміру аліментів в твердій грошовій сумі, -

встановила:

У листопаді 2009 року ОСОБА_1 звернулась до суду з названим позовом, мотивуючи який зазначила, що перебувала з відповідачем у зареєстрованому шлюбі, від якого вони мають двох дітей: сина ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 та дочку ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_2. Рішенням Орджонікідзевського районного суду м. Харкова від 4 серпня 2008 року на її користь з відповідача стягнуто аліменти на утримання дітей в розмірі 1/3 частини всіх доходів щомісячно, але не менш 30% прожиткового мінімуму на кожну дитину відповідного віку, починаючи з 15 лютого 2008 року до повноліття дітей. Посилаючись на те, що відповідач має нерегулярний, мінливий дохід, а також приховує свої реальні доходи, просила стягнути з нього аліменти на утримання двох неповнолітніх дітей в твердій грошовій сумі - 2000 грн. щомісяця, починаючи з 15 лютого 2008 року, відізвати з виконавчої служби виконавчий лист про стягнення з відповідача аліментів у розмірі 1/3 частини його доходів.

Відповідач позов не визнав, посилаючись на його безпідставність.

Рішенням Орджонікідзевського районного суду м. Харкова 22 лютого 2011 року у задоволенні позову відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального права, просила рішення суду скасувати, ухвалити нове рішення, задовольнивши її позовні вимоги. В обґрунтування скарги зазначила, що відповідач має нерегулярний, мінливий дохід, а тому відповідно до ст. 184 СК України суд може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Також зазначила, що у порушення вимог ч. 2 ст. 182 СК України вона отримує аліменти на двох неповнолітніх дітей у сумі, меншій ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, а тому вона має право на збільшення розміру аліментів шляхом їх стягнення у твердій сумі.

Заслухавши доповідь судді, пояснення осіб, що зявилися, перевіривши законність та обґрунтованість рішення в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, судова колегія дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню.

Відповідно до ч.1 ст. 308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції виходив із недоведеності позивачкою наявності обставин, які відповідно до ч. 1 ст. 192 СК України можуть бути підставою для збільшення визначеного рішенням Орджонікідзевського районного суду м. Харкова від 4 серпня 2008 року розміру аліментів шляхом їх повторного стягнення.

Колегія суддів погоджується з такими висновками з наступних підстав.

Судом установлено, що ОСОБА_1 та ОСОБА_2 перебували у зареєстрованому шлюбі, мають двох неповнолітніх дітей 1997 та ІНФОРМАЦІЯ_3.

Рішенням Орджонікідзевсьгсого районного суду м. Харкова від 4 серпня 2008 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Харківської області від 1 жовтня 2008 року, на користь позивачки стягнуто з ОСОБА_2 аліменти на утримання дітей у розмірі 1/3 частини всіх видів доходів щомісячно, але не менш 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на кожного, починаючи з 15 лютого 2008 року до досягнення дітьми повноліття.

Зазначеними судовими рішеннями встановлено, що відповідач працює, у звязку з чим має стабільний дохід, що є підставою для стягнення з нього аліментів у частці від заробітку.

Відповідно до ч. 1 ст. 192 СК розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Встановлено та не заперечується сторонами, що відповідач працює, є субєктом підприємницької діяльності, отримує стабільний дохід.

Обґрунтовуючи вимоги про збільшення розміру аліментів шляхом їх стягнення у твердій грошовій сумі, а не у частці від заробітку, позивачка зазначила, що відповідач працює, але має мінливий дохід, частину якого приховує, тобто фактично посилалась на ті ж обставини, на які посилалась під час звернення до суду з позовом про стягнення аліментів у лютому 2008 року. Крім того, просила не збільшити розмір аліментів, а вдруге стягнути їх з відповідача.

Належних та допустимих доказів зміни матеріального стану відповідача або наявності інших обставин, з якими закон повязує можливість збільшення визначеного раніше розміру аліментів позивачка не надала, що є її обовязком згідно зі ст.ст. 10, 60 ЦПК України.

Доводи позивачки про те, що розмір отримуваних нею аліментів є нижчим 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, судом першої інстанції правильно не взято до уваги, оскільки відповідно ст. 74 Закону України «Про виконавче провадження» саме на державного виконавця покладено обовязок щодо правильного нарахування розміру та своєчасного відрахуванням аліментів стягувачу, у тому числі і визначення мінімального розміру аліментів, який не може бути нижчим, ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Оскільки судом першої інстанції не було порушено норм процесуального права, рішення суду відповідає вимогам матеріального права та встановленим обставинам справи, апеляційна скарга підлягає відхиленню, а рішення суду - залишенню без змін.

Керуючись ст. ст. 303, 304, 308, 313 -315, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів, -

ухвалила:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 відхилити.

Рішення Орджонікідзевського районного суду м. Харкова від 22 лютого 2011 року залишити без змін.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її проголошення, але може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили.

Головуючий суддя

Судді