АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 січня 2011 року м. Дніпропетровськ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Дніпропетровської області в складі:

головуючого: Козлова С.П.,

суддів: Болтунової Л.М., Тамакулової В.О.,

при секретарі: Солодової І.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпропетровську апеляційну скаргу ОСОБА_2 на рішення Самарського районного суду м. Дніпропетровська від 21 жовтня 2010 року по цивільній справі за позовом Комунального закладу «Дніпропетровській геріатричний пансіонат» Дніпропетровської обласної ради до ОСОБА_2 про сплату боргу, пені та розірвання договору, -

В С Т А Н О В И Л А:

В грудні 2009 року позивач звернувся до суду з таким позовом, посилаючись на те, що за договором про надання послуг № 16 від 27.06.2008 року він надавав послуги з утримання відповідача в пансіонаті на платній основі, а останній повинен був сплачувати за дані послуги, але систематично порушував умови договору, своєчасно не оплачував надані послуги та з червня 2009 року зовсім припинив їх сплачувати. З таких підстав позивач просив суд стягнути з відповідача суму заборгованості станом на 01.10.2009 року у розмірі 5461,07 грн., суму передбаченої умовами договору пені у розмірі 744,20 грн. та розірвати договір у звязку із порушеннями його умов.

Рішенням Самарського районного суду м. Дніпропетровська від 21 жовтня 2010 року стягнуто з ОСОБА_2 на користь позивача заборгованість станом на 01.10.2009 року в розмірі 5461,07 грн., пеня в розмірі 744.20 грн. та судові витрати по справі, а в задоволенні позову в частині розірвання договору відмовлено.

В апеляційній скарзі посилаючись на неповне зясування судом всіх обставин справи та невідповідність висновків суду обставинам справи ОСОБА_2 просить скасувати рішення суду.

Розглянувши справу в межах доводів скарги колегія суддів не знаходить підстав для її задоволення та скасування рішення суду.

Відповідно до ст.11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Статтею 526 ЦК України передбачено, що зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання.

У відповідності до ст. 903 ЦК України якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов'язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором.

Як правильно встановлено судом, за укладеним між сторонами договором про надання послуг № 16 від 27.06.2008 року позивач взяв на себе зобовязання по утриманню відповідача, який у свою чергу зобовязався вносити за це відповідну плату з розрахунку 1221,72 грн. за один місяць утримання до кожного 5 числа місяця з остаточним розрахунком відповідно до фактичної вартості наданих послуг протягом наступного місяця, слідуючого за звітним кварталом, та сплачувати пеню у розмірі 0,5% від суми договору за прострочення цієї плати (а.с.6-7). Після чого позивач з 27.06.2008 року надавав відповідачу обумовлені цим договором послуги по утриманню, але відповідач свої зобовязання належним чином не виконував і має заборгованість по сплаті таких послуг станом на 01.10.2009 року в розмірі 5461,07 грн., що підтверджується наданим суду позивачем розрахунком і відповідачем ніяким доказами не спростовано.

Відповідач в судовому засіданні не оспорював факт виниклої перед позивачем заборгованості за оплату послуг відповідно до умов договору, посилаючись на неналежні умови утримання в пансіонаті та листи, в яких він звертався до посадових осіб органів державної влади та правоохоронних органів із скаргами на неналежні умови утримання та інші порушення права, що на його думку мали місце. Проте дані листи не можуть бути достатніми доказами в підтвердження неналежних умов утримання відповідача в пансіонаті, оскільки згідно одержаних відповідей такі факти не підтвердилися. Крім того, відповідач не був позбавлений права розірвати договір із позивачем, якщо його не влаштовували умови перебування в цьому закладі.

За таких обставин, суд обґрунтовано на підставі ст.ст.526,530,549,903 ЦК України стягнув з відповідача на користь позивача заборгованість за надані послуги в межах заявлених позовних вимог та пеню у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання.

Доводи скаржника про неналежне виконання умов його утримання позивачем в пансіонаті та про невідповідність висновків суду дійсним обставинам справи не ґрунтуються на досліджених в судовому засіданні матеріалах справи та фактично зводяться до переоцінки тих доказів, яким суд дав належну оцінку у їх сукупності за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтувалися на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому їх дослідженні у судовому засіданні відповідно до вимог ст.212 ЦПК України.

В частині відмови в задоволенні позовних вимог про розірвання спірного договору рішення суду не оскаржується.

Керуючись ст.ст. 307,308 ЦПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити.

Рішення Самарського районного суду м. Дніпропетровська від 21 жовтня 2010 року залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення, але може бути оскаржена у касаційному порядку протягом двадцяти днів.

Судді: