АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Категорія 19 (1) інстанції ОСОБА_1
Доповідач Барильська А.П.
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 жовтня 2011 року колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді Барильської А.П.,

суддів Карнаух В.В., Ляховської І.Є.,

при секретарі Бадалян Н.О.,

за участю: представника позивача- Левіта ОСОБА_2, представника відповідача- іноземного підприємства "АІС - Кривий Ріг" ОСОБА_3, представника відповідача- приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "АХА Страхування" ОСОБА_4,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кривому Розі апеляційну скаргу ОСОБА_5, який діє в інтересах ОСОБА_6, на рішення Саксаганського районного суду м.Кривого Рогу від 02 червня 2011 року по справі за позовом ОСОБА_6 до іноземного підприємства "АІС - Кривий Ріг", закритого акціонерного товариства "Страхова компанія "АХА Україна" ( у теперішній час- приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "АХА Страхування"), про стягнення збитків, пені та моральної шкоди, завданих неналежним виконанням зобовязання за договорами,

В С Т А Н О В И Л А:

У лютому 2010 року ОСОБА_6 звернувся до суду із позовом до іноземного підприємства "АІС - Кривий Ріг" ( надалі ІП "АІС - Кривий Ріг" ), закритого акціонерного товариства "Страхова компанія "АХА Україна" ( надалі ЗАТ "АХА Україна" ) про стягнення збитків, пені та моральної шкоди, завданих неналежним виконанням зобовязання за договорами.

В обґрунтування позовних вимог зазначив, що 20 вересня 2008 року між ним та ІП "АІС - Кривий Ріг" було укладено договір купівлі- продажу автомобіля марки «Сан Ян», 2008 року випуску, за 129374 гривень.

12 вересня 2009 року він застрахував автомобіль у страховій компанії ЗАТ «Страхова компанія «АХА Україна».

За умовами договору купівлі-продажу ІП «АІС-Кривий Ріг» зобов'язалось здійснювати гарантійний ремонт його автомобіля на протязі трьох років чи на 100000 км пробігу, а ЗАТ «СК «АХА Україна» зобов'язалось здійснювати йому страхові відшкодування у разі настання страхових випадків.

02 грудня 2008 року за його замовленням працівниками ІП «АІС-Кривий Ріг» був встановлений пристрій для буксирування причепу (фаркоп), без будь-яких застережень щодо подальшої експлуатації автомобіля з причепом.

30 грудня 2009 року він помітив несправності в системі електроживлення та звернувся до сервісного центру ІП «АІС-Кривий Ріг», де була встановлена несправність електропроводки та її оплавлення внаслідок короткого замикання, витрати на усунення несправності склали 16956 гривень, про зазначений випадок позивач повідомив ЗАТ «СК «АХА Україна».

Відповідач- ІП «АІС-Кривий Ріг» відмовилось від здійснення ремонту за власний рахунок, зазначивши, що несправність виникла у зв'язку з неправильним підключенням електропроводки причепа.

Разом з тим, відповідач -ЗАТ «СК «АХА Україна» також фактично відмовилось оплатити вартість ремонту, хоча цей випадок є страховим.

Посилаючись на порушення відповідачами умов укладених Догорів, так вимог Закону України «Про захист прав споживачів» позивач просить суд стягнути солідарно на його користь з ІП «АІС-Кривий Ріг» та ЗАТ «СК Україна»: 16956 гривень збитків в зв'язку з пошкодженням його автомобіля, стягнути «АІС-Кривий Ріг» на його користь неустойку в розмірі 1% вартості проданого автомобіля, що складає 1293 гривні 74 коп. за кожен день затримки усунення недоліків, починаючи 14 січня 2010 року по день винесення рішення по справі, стягнути з ЗАТ «СК «АХА Україна» на його користь пені у розмірі 3% від суми боргу, що складає 508 гривень 68 коп. в день, починаючи з 19 січня 2010 року по день винесення рішення по справі, стягнути з кожного з відповідачів по 100 000 гривень у відшкодування моральної шкоди та стягнути солідарно на його користь судові витрати.

Рішенням Саксаганського районного суду м.Кривого Рогу від 02 червня 2011 року ОСОБА_6 відмовлено в задоволенні позову.

Додатковим рішенням Саксаганського районного суду м.Кривого Рогу від 09 вересня 2011 року судові витрати, повязані зі сплатою судового збору на суму 178,50 грн., віднесено на рахунок держави.

В апеляційній скарзі представник позивача ОСОБА_5, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального права та невідповідністю висновків суду обставинам справи, просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове рішення про задоволення позовних вимог ОСОБА_6

Зокрема, вважає, що суд дійшов помилкового висновку про самостійне встановлення позивачем на автомобіль додаткового устаткування, що не відповідає матеріалам справи, оскільки усі роботи по встановленню на автомобіль буксирного пристрою здійснено продавцем автомобіля.

Висновки суду про заміну позивачем плавких електричних запобіжників з належного на більший номінал та неправильне підключення вилки причепа в розетку буксирного пристрою, ґрунтуються на припущеннях.

Судом не взято до уваги, що не спрацювання запобіжників, які призвели до повного розплавлення усієї електропроводки автомобіля, свідчить про неналежну якість придбаного автомобіля.

В запереченнях на апеляційну скаргу відповідач ОСОБА_7 підприємство «АІС Кривий Ріг» просить рішення суду, як законне та обґрунтоване, на їх думку, залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

Перевіривши матеріали справи, законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги та заявлених вимог, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що 20 вересня 2008 року, згідно договору купівлі продажу, позивач придбав у відповідача ОСОБА_8 підприємства «АІС- Кривий Ріг» автомобіль марки «Сан Ян», 2008 року випуску за 129374 грн..

12 вересня 20009 року позивач зазначений автомобіль застрахував у закритому акціонерному товаристві «Страхова компанія «АХА Україна», ( у теперішній час- приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "АХА Страхування").

За умовами зазначених Договорів продавець ІП «АІС- Кривий Ріг» встановив позивачеві загальний строк гарантійного ремонту автомобіля у три роки, або на 100 000 км. пробігу, а ЗАТ СК «АХА Україна» зобовязалася компенсувати позивачеві прямі збитки, які є наслідками настання певних подій за страховими ризиками, що носять ознаки ймовірності та випадковості.

02 грудня 2008 року відповідачем ІП «АІС « Кривий Ріг» на автомобіль було встановлено додаткове обладнання у вигляді пристрою для буксирування причепу ( фаркоп). ( а.с.24).

30 грудня 2009 року позивач звернувся до відповідача ІП «АІС -Кривий Ріг» з заявою про огляд автомобіля у звязку з несправністю, а саме: короткого замикання електропроводки і того є дня комісія у складі працівників підприємства у присутності позивача встановила, що наслідками короткого замикання електропроводки стали пошкодження автомобіля у вигляді вигорання блоку запобіжників та джгута електропроводки, а причиною короткого замикання електропроводки стало неправильне підключення вилки електропроводки причепа, яке було здійснене позивачем, про що складено Акт №1. Вартість ремонту склала 16956 грн.

Вирішуючи спір по суті, суд першої інстанції правильно встановив обставини справи, дав їм належну правову оцінку та дійшов обґрунтованого висновку про відсутність правових підстав для задоволення позову.

Колегія суддів погоджується з зазначеним висновком суду з огляду на наступне.

Звертаючись до суду з позовом до відповідача ІП «АІС» Кривий Ріг», позивач посилався на невиконання ними зобовязань щодо здійснення гарантійного ремонту автомобіля та на невиконання відповідачем ЗАТ «СК «АХА Україна» зобовязань щодо здійснення страхового відшкодування понесених позивачем витрат на ремонт автомобіля.

Вирішуючи спір, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про правомірність дій відповідачів щодо відмови у проведенні гарантійного ремонту та не сплати страхового відшкодування.

Відповідно до положень пунктів 5.5, 5.6 Договору купівлі продажу, позивач не мав права протягом гарантійного періоду самостійно (або із залученням третіх осіб, за виключенням спеціалістів спеціалізованих сервісних станцій офіційних дилерів «Сан Ян»), ремонтувати або модифікувати автомобіль, розбирати окремі вузли та агрегати, а також здійснювати установку на автомобіль будь- якого додаткового устаткування.

Відповідно до ч.1 ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Згідно ч.3 ст. 10 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Позивачем не надано суду належних та допустимих доказів на підтвердження того, що монтаж електропроводки та підключення вилки причепу до розетки фаркопу на автомобілі, було виконано спеціалістами продавця автомобіля.

Натомість, як вбачається із матеріалів справи, що позивач лише придбав у Продавця фаркоп, який був встановлений на автомобіль його спеціалістами. Однак, в матеріалах справи відсутні докази на підтвердження проведення монтажу електропроводки та підключення вилки причепу до розетки фар копу на автомобілі спеціалістами сервісного центру ІП «АІС Кривий Ріг».

У звязку з чим, доводи апеляційної скарги в цій частині є безпідставними і спростовуються матеріалами справи та висновками суду.

Доводи апеляційної скарги про те, що не спрацювання запобіжників, які призвели до повного розплавлення усієї електропроводки автомобіля, свідчить про неналежну якість придбаного автомобіля. колегія суддів не може взяти до уваги, оскільки відповідно до пункту 11 Розділу сервісної книжки плавкі запобіжними є елементами, що не підлягають гарантії.

За таких обставин, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про те, що відповідачем ІП «АІС Кривий Ріг» не порушено гарантійні зобовязання, що виявлені несправності не можуть бути віднесені до гарантійних і обґрунтовано відмовив в задоволені позову про стягнення вартості ремонту з відповідача ІП «АІС Кривий Ріг».

Відмовляючи в задоволенні позову до відповідача ЗАТ «СК «АХА Україна», суд першої інстанції правильно виходив з відсутності підстав для сплати страхового відшкодування.

Колегія суддів погоджується з зазначеним висновком суду з огляду на наступне.

Згідно п. 15.2 Договору страхування, до страхових ризиків, відносяться: викрадення, збитки внаслідок ДТП; збитки внаслідок інших подій викрадення окремих складових частин транспортного засобу чи додаткового обладнання,а також пошкодження або знищення транспортного засобу, його окремих складових частин, додаткового обладнання( вказаного в пункті 6 Договору) внаслідок протиправних дій третіх осіб, передбачених Кримінальним кодексом України, пошкодження або знищення транспортного засобу, його окремих складових частин чи додаткового обладнання ( вказаного в п. 6 Договору), внаслідок стихійного лиха, пожежі або вибуху, нападу тварин, падіння предметів на транспортний засіб, попадання каміння або інших предметів, що відлетіли з під транспортного засобу, зовнішнього фізичного впливу інших випадкових, раптових та непередбачуваних подій (окрім вказаних в п. 15.2.1, 15.2.2 Договору), якщо такі події не є виключенням із страхових випадків згідно з умовами Договору.

Звертаючись до суду з позовом, позивач зазначив, що пошкодження автомобіля у вигляді вигорання блоку запобіжників та джгута електропроводки, є наслідком пожежі, а тому, даний випадок є страховим.

Відповідно до 19.1.5 Договору страхування, у разі настання страхової події за ризиком «Збитки внаслідок інших подій « ( п. 15.2.3 Договору), для підтвердження настання страхового випадку та визначення розміру завданих збитків Страхувальник зобовязаний надати Страховику : довідку, зокрема, пожежної охорони відносно характеру та обставин страхової події.

Як вбачається із матеріалів справи, позивач не надав суду Довідку пожежної охорони, чим порушив пункти 17.2,18.1.2,19.1.5 Договору страхування.

Відповідно до положень п. 17.2 Договору страхування, позивач, як страхувальник зобовязаний здійснювати всі необхідні, можливі та доречні дії щодо запобігання виникнення страхових випадків та зменшення їх наслідків, а також дотримуватися умов експлуатації, збереження та обслуговування транспортного засобу відповідно до умов Договору та вимог виробника.

Згідно пункту 21.2.9 Договору визначено, що не є страховим випадком збитки, які виникли внаслідок порушення Страхувальником правил технічної експлуатації застрахованого автомобіля, вимог заводу-виробника, викладених у посібнику /інструкції/ керівництві з експлуатації транспортного засобу, сервісній книжці.

Як вбачається із матеріалів справи, згідно акту, причиною короткого замикання електропроводки, внаслідок чого був пошкоджений автомобіль позивача, стало неправильне підключення вилки електропроводки причепа, яке було здійснене позивачем.

У звязку з чим, доводи апеляційної скарги щодо безпідставної відмови відповідачем ЗАТ «СК»Україна» від оплати вартості ремонту автомобіля, є необґрунтованими з вище наведених підстав.

Таким чином, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про відмову в задоволенні позову до ЗАТ «СК» АХА Україна».

За таких обставин, колегія суддів вважає, що рішення суду відповідає вимогам матеріального та процесуального права. у звязку з чим відсутні підстави для задоволення апеляційної скарги, а рішення суду повинно бути залишено без змін на підставі ст. 308 ЦПК України.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 308, 313-315 ЦПК України колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_5, який діє в інтересах ОСОБА_6 відхилити.

Рішення Саксаганського районного суду м.Кривого Рогу від 02 червня 2011 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили.

Головуючий: А.П. Барильська

Судді: В.В. Карнаух

ОСОБА_9