Справа № 22-ц-2656/2011 Головуючий у I інстанції Семенченко О.М.
Категорія цивільна Доповідач - Губар В. С.
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 вересня 2011 року 22 вересня 2011 року

АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРНІГІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ у складі:

головуючого - суддіОСОБА_1
суддів:ОСОБА_2, ОСОБА_3,
при секретарі:ОСОБА_4
за участю:ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Чернігові цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_6 на ухвалу Варвинського районного суду Чернігівської області від 29 серпня 2011 року про забезпечення позову ОСОБА_5 до ОСОБА_6 ОлегаІвановича про відшкодування матеріальної і моральної шкоди, завданої внаслідок дорожньо транспортної пригоди, -

в с т а н о в и в:

У серпні 2011 року ОСОБА_5 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_6 про відшкодування матеріальної і моральної шкоди, завданої внаслідок дорожньо транспортної пригоди, в розмірі 100000 грн. та із заявою про забезпечення позову та просив накласти арешт на квартиру АДРЕСА_1, що належить ОСОБА_6, посилаючись на те, що невжиття заходів по забезпеченню позову може утруднити або зробити неможливим виконання рішення суду у даній справі.

Ухвалою Варвинського районного суду Чернігівської області від 29 серпня 2011 року заяву ОСОБА_5 про забезпечення позову задоволено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_6 просить скасувати зазначену ухвалу суду як незаконну, посилаючись на порушення судом норм процесуального права, та постановити нову ухвалу з цього питання.

Доводи апеляційної скарги зводяться до того, що суд першої інстанції, при винесенні оскажуваної ухвали, не врахував всіх обставин справи, зокрема того, що між сторонами відсутній спір про право, оскільки вина ОСОБА_6 у вчиненні дорожньо транспортної пригоди не доведена жодними доказами.

Апелянт наголошує, що в матеріалах справи відстуня оцінка вартості заподіяної шкоди автомобілю позивача, з чого випливає невизначеність та безпідставність ціни заявленого позову

Вислухавши суддю-доповідача, заслухавши пояснення учасників судового розгляду, дослідивши матеріали справи, апеляційний суд приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Як вбачається з матеріалів справи, 24 серпня 2011 року начальником Варвинським ВДАІ капітаном міліції ОСОБА_9 винесена постанова про відмову в порушенні кримінальної справи по факту дорожньо-транспортної пригоди, яка сталася 21 серпня 2011 року за участю водія ОСОБА_6 котрий, рухаючись на автомобілі Опель д/н СВ 2475АВ та перебуваючи у стані алкогольного спяніння, не виконав вимогу дорожнього знаку 2.2. „Проїзд без зупинки заборонено та виїхав на другорядну дорогу, не надавши при цьому перевагу в русі автомобілю Форд д/н НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_5, внаслідок чого відбулось зіткнення вказаних транспортних засобів (а.с.34).

26.08.2011 року ОСОБА_5 звернувся до Варвинського районного суду Чернігівської області з позовом до ОСОБА_6 та просив стягнути на його користь з ОСОБА_6 90000 гривень спричиненої внаслідок ДТП матеріальної шкоди та 10000 гривень на відшкодування моральної шкоди та вжити заходи на забезпечення позову шляхом накладення арешту на майно відповідача в межах ціни позову, яка становить 100000 гривень.

Ухвалою Варвинського районного суду від 29 серпня 2011 року заяву ОСОБА_5 задоволено в межах суми заявлених позовних вимог 100000 грн., та накладено арешт на квартиру АДРЕСА_2, яка, як стверджує заявник, належить на праві власності ОСОБА_6М

Відповідно до ч.1 ст. 151 ЦПК України суд за заявою осіб, які беруть участь у справі, може вжити передбачені цим Кодексом заходи забезпечення позову.

Згідно ч.3 ст.151 ЦПК України забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення позову може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Позов майнового характеру дозволяється забезпечувати шляхом накладення арешту на майно або грошові кошти, що належать відповідачеві і знаходиться у нього або в інших осіб.

Отже, зазначена ухвала суду першої інстанції винесена передчасно та без достатніх правових підстав, оскільки в матеріалах справи відсутні будь - які докази, які б достовірно підтверджували належність арештованої квартири на праві власності саме ОСОБА_6 і ці обставини не було враховано судом першої інстанції. Окрім того, як пояснив у апеляційному суді ОСОБА_6, на момент арешту квартири АДРЕСА_3, він не являвся її власником у звязку з її відчуженням.

За таких обставин, апеляційний суд вважає, що ухвала Варвинського районного суду Чернігівської області від 29 серпня 2011 року підлягає скасуванню з передачею питання на новий розгляд до суду першої інстанції.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 312, 313-315, 317, 319, 324 ЦПК України, апеляційний суд,-

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_6 задовольнити.

Ухвалу Варвинського районного суду Чернігівської області від 29 серпня 2011 року скасувати і передати питання на новий розгляд до суду першої інстанції.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий:Судді: