Дата документу Справа №
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 22-4638 Головуючий у 1 інстанції: Бульба О.М.
2011р. Суддя-доповідач: ОСОБА_1
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 серпня 2011р. м. Запоріжжя

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Запорізької області у складі:

головуючого: Савченко О.В.

суддів: Кочеткової І.В., Стрелець Л.Г.

при секретарі: Мосіній О.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою ВАТ Банк „БІГ Енергія в особі представника ОСОБА_2 на рішення Енергодарського міського суду Запорізької області від 21 липня 2011 року по справі за позовом ОСОБА_3 до ВАТ Банк „БІГ Енергія в особі Енергодарської філії ВАТ Банк „БІГ Енергія, третя особа: ОСОБА_4, про зобовязання вчинити певні дії (припинити зобовязання),

ВСТАНОВИЛА:

У червні 2011 року ОСОБА_3 звернулись до суду із позовом до ВАТ Банк „БІГ Енергія в особі Енергодарської філії ВАБ Банк „БІГ Енергія, в якому зазначав, що 21.03.2007 року між сторонами був укладений кредитний договір № 05/КJ-03-07 та додаткові угоди від 15.06.2009 року та № 1 від 14.10.2009 року, за умовами яких позичальник отримав від банку кредит у розмірі 15000 доларів США. Умовами кредитного договору та додаткових угод передбачалось погашення кредиту згідно з графіком, з остаточним терміном погашення до 05.03.2012 року, із щомісячною виплатою 15% річних за користування кредитом.

Листом від 13.05.2011 року № 08/318-1 банком заявлено вимогу про дострокове повернення кредиту.

Згідно з довідкою банку від 14.06.2011 року заборгованість за кредитним договором складає 61780 гр. 27 коп.

У відповідності до ст.ст. 512-519 ЦК України позивачем укладено договір відступлення права вимоги від 14.06.2011 року з ОСОБА_5, згідно з яким позивач став новим кредитором за зобовязаннями банку з повернення коштів у сумі 57878 гр. 93 коп. за договором строкового банківського вкладу (депозит) „Стандартний+ №05/567-04-2009 від 23 квітня 2009 року.

Про відступлення права вимоги банк було повідомлено листом від 14.06.2011 року.

24.02.2010 року Національним банком України винесена постанова № 97 „Про відкликання банківської ліцензії та ініціювання процедури ліквідації ВАТ Банку „БІГ Енергія.

Відповідно до винесеної постанови з 01.03.2010 року банківська ліцензія відповідача була відкликана та ініційована процедура його ліквідації.

Кредиторські вимоги ОСОБА_4 до ВАТ Банку „БІГ Енергія у сумі 57878 гр. 93 коп. були акцептовані та віднесені відповідачем до четвертої черги кредиторів, що підтверджується листом ліквідатора від 31.05.2010 року № 856/05 та випискою банку.

14.06.2011 року позивач в порядку ст. 601 ЦК України звернувся до банку із заявою про зарахування зустрічних однорідних вимог, що грунтуються на депозитному договорі згідно з договором відступлення права вимоги, та вимог відповідача, що грунтуються на кредитному договорі, однак від проведення зарахувань відповідач відмовився.

Посилаючись на вказані обставини, позивач, уточнивши позовні вимоги, просив припинити з 14.06.2011 року зобовязання ОСОБА_3 перед ВАТ Банком „БІГ Енергія за кредитним договором № 05/КJ-03-07 від 21.03.2007 року (частково) на суму 57878 гр. 93 коп., та зобовязання ВАТ Банку „БІГ Енергія перед ОСОБА_3 на суму 57878 гр. 93 коп. за договором про строковий банківський вклад(депозит) „Стандартний+ №05/567-04-2009 від 23 квітня 2009 року, укладеним між ОСОБА_4 та ВАТ Банком „БІГ Енергія, за яким новим кредитром є ОСОБА_3 згідно з договором відступлення права вимоги від 14.06.2011 року, шляхом зарахування зустрічних однорідних вимог.

Рішенням Енергодарського міського суду Запорізької області від 21 липня 2011 року позов задоволено:

Припинено з 14.06.2011 року зобовязання ОСОБА_3 перед ВАТ Банком „БІГ Енергія за кредитним договором № 05/КJ-03-07 від 21.03.2007 року (частково) на суму 57878 гр. 93 коп. та зобовязання ВАТ Банку „БІГ Енергія перед ОСОБА_3 на суму 57878 гр. 93 коп. за договором про строковий банківський вклад(депозит) „Стандартний+ №05/567-04-2009 від 23 квітня 2009 року, укладеним між ОСОБА_4 та ВАТ Банком „БІГ Енергія, за яким новим кредитром є ОСОБА_3 згідно з договором відступлення права вимоги від 14.06.2011 року, шляхом зарахування зустрічних однорідних вимог.

В апеляційній скарзі ВАТ Банк „БІГ Енергія в особі представника ОСОБА_2, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просять рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове, яким у задоволенні позову відмовити.

Заслухавши у засіданні апеляційного суду доповідача, пояснення учасників процесу, перевіривши матеріали справи та доводи скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

У відповідності до вимог ст.ст. 213, 214 ЦПК України рішення є законним тоді, коли суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, а також правильно витлумачив ці норми.

Обґрунтованим визнається рішення, ухвалене на основі повно і всебічно зясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених доказами, які були досліджені в судовому засіданні, і які відповідають вимогам закону про їх належність і допустимість, або обставин, що не підлягають доказуванню, а також якщо рішення містить вичерпні висновки суду, що відповідають встановленим на підставі достовірних доказів обставинам, які мають значення для вирішення справи.

Ухвалене по справі рішення вищезазначеним вимогам закону не відповідає.

Як вбачається з матеріалів справи, на підставі кредитного договору № 05/КJ-03-07 від 21.03.2007 року та додаткових угод від 15.06.2009 року та № 1 від 14.10.2009 року ОСОБА_3 отримав від банку кредит у розмірі 15000 доларів США. Умовами кредитного договору та додаткових угод передбачалось погашення кредиту згідно з графіком, з остаточним терміном погашення до 05.03.2012 року, із щомісячною виплатою 15% річних за користування кредитом(а.с.5-8).

З метою часткового припинення своїх договірних зобовязань за вказаним кредитним договором 14.06.2011 року позивач надіслав відповідачу заяву про зарахування зустрічних однорідних вимог, якими є: з одного боку, вимоги банку до нього, що виникли на підставі кредитного договору у сумі 7748,20 доларів США, що в еквіваленті за курсом НБУ складає 61780 гр. 27 коп., а з іншого боку, його вимоги до банку в сумі 57878 гр. 93 коп., що виникли на підставі укладеного з кредитором банку ОСОБА_4 в особі її представника ОСОБА_6 договору уступки права вимоги за договором про строковий банківський вклад(депозит) № 05/567-04-2009 від 23.04.2009 року, укладеному між ВАТ Банк „БІГ Енергія та ОСОБА_4П.(а.с.14,15, 18,19).

Проте відповідач не визнав права позивача на залік зустрічних вимог, про що сповістив ОСОБА_3 листом № 08/350 від 14.06.2011 року(а.с.20), мотивуючи відмову тим, що постановою Правління Національного банку України № 97 від 24.02.2010 року розпочато процедуру ліквідації ВАТ Банк „БІГ Енергія, яка не передбачає способу задоволення вимог кредиторів до банку шляхом зарахування зустріч однорідних вимог.

Задовольняючи позов ОСОБА_3, суд виходив з того, що позивачем були правомірно набуті права на грошові кошти, які належать ОСОБА_4 та обліковуються на депозитному рахунку в банку, а укладений позивачем із вказаним вкладником договір про уступку права вимоги не суперечить чинному законодавству України з питань, що регулюють порядок ліквідації банків, а тому передбачені ст. 602 ЦК України умови недопустимості проведення заліку вимог відсутні.

Однак з такою правовою позицією суду першої інстанції погодитися не можна.

Відповідно до положень п.5 ч.1 ст. 602 ЦК України зарахування однорідних вимог не допускається у випадках, встановлених договором або законом.

Банк знаходиться на стадії ліквідації і в ньому відкрита ліквідаційна процедура, яка проводиться у відповідності до положень Закону України „Про банки і банківську діяльність(а.с.32-33).

ОСОБА_7 України „Про банки і банківську діяльність являється спеціальним, а тому всі інші Закону України можуть застосовуватися до правовідносин із банком, в яких стороною є позивач, лише в тій частині, що не суперечать положенням спеціального закону.

Проте суд першої інстанції не звернув уваги на те, що вимоги Закону України „Про банки і банківську діяльність не допускають під час ліквідації банку задоволення вимог кредиторів банку окремо від ліквідаційної процедури.

Відповідно до положень ст. 91 Закону України „Про банки і банківську діяльність, з дня прийняття рішення про відкликання ліцензії та призначення ліквідатора наступають певні правові наслідки, у тому числі банківська діяльність банку завершилась закінченням технологічного циклу конкретних операцій, були закриті кореспондентські рахунки банку, діючим є тільки рахунок, відкритий ліквідатором банку для здійснення ліквідаційної процедури.

Згідно зі ст. 87 Закону України „Про банки і банківську діяльність ліквідація банку з ініціативи Національного банку України здійснюється відповідно до цього Закону та нормативно-правових актів Національного банку України.

Процедура ліквідації банку визначена гл. 16 Закону України „Про банки і банківську діяльність та передбачає, зокрема, наступний порядок виявлення кредиторів банку та погашення їх вимог в ході ліквідаційної процедури:

- ліквідатор здійснює опублікування відомостей про відкриття ліквідаційної процедури(ч.1 ст. 89 Закону);

- протягом одного місяця з дня опублікування оголошення про відкриття ліквідаційної процедури кредитори мають право заявити ліквідатору про свої вимоги до банку(ч.3 ст. 89 Закону);

- ліквідатор припиняє приймання вимог кредиторів після закінчення одного місяця з дня опублікування оголошення про початок ліквідаційної процедури(ч.1 ст. 93 Закону);

- ліквідатор протягом трьох місяців з дня опублікування оголошення про початок ліквідаційної процедури, зокрема, визначає суму заборгованості кожному кредитору та вносить вимоги до певної черги погашення; відхиляє вимоги у разі їх не підтвердження; складає перелік акцептованих ним вимог для затвердження Національним банком України; щотижня протягом трьох тижнів публікує оголошення про день і місце, де можна ознайомитися з переліком вимог та про дату подання цього переліку Національному банку України (ч.2 ст. 93 Закону);

- кредитори мають право надіслати ліквідатору свої заперечення щодо визнаних ним вимог протягом одного місяця з дня отримання повідомлення (ч.3 ст. 93 Закону);

- майно банку оцінюється ліквідатором у порядку, встановленому законодавством України, та продається у порядку, погодженому з Національним банком України(ст.ст.94,95 Закону);

- одержані в результаті ліквідаційної процедури кошти спрямовуються на задоволення визнаних ліквідатором вимог кредиторів банку, яке здійснюється у черговості, встановленій ст. 96 Закону України „Про банки і банківську діяльність.

Заявлені до банку вимоги ОСОБА_4 в сумі 57878 гр. 93 коп. акцептовані та включені ліквідатором банку в перелік (реєстр) акцептованих ліквідатором вимог кредиторів банку і відповідно до ст. 96 Закону України „Про банки і банківську діяльність віднесені до сьомої черги задоволення вимог кредиторів(а.с.16).

Договір про підступлення права вимоги був укладений ОСОБА_4 в особі ОСОБА_6 з ОСОБА_3 14 червня 2011 року, отже після розпочатої процедури ліквідації банку і включення її у реєстр кредиторів.

Підстави заміни кредитора у зобовязанні встановлені ст. 512 ЦК України, згідно з якою кредитор у зобовязанні може бути змінений іншою особою за правочином(відступлення права вимоги). Кредитор у зобовязанні може бути змінений також в інших випадках, встановлених законом. Кредитор у зобовязанні не може бути замінений, якщо це встановлено договором або законом.

Відступлення права вимоги являє собою договірну передачу зобовязальних вимог первісного кредитора новому кредиторові. При цьому законом передбачена можливість передачі права вимоги кредитора в рамках цивільно-правових дооворів, а також використання майнових прав як забезпечення виконання зобовязань.

Відповідно до приписів ст. 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобовязанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Таким чином, в разі зміни кредитора у зобовязанні первісний кредитор повністю або в визначеній частині вибуває із зобовязанні, а на його місце приходить новий кредитор.

ОСОБА_7 до нового кредитора ОСОБА_3 перейшли всі права первісного кредитора і він отримав право вимагати від банку виплати в обсязі тих же прав та умов, які існували на момент підписання договору, в тому числі і щодо задоволення вимог у визначеній певній черговості кредитора у відповідності до ст. 96 Закону України „Про банки і банківську діяльність.

За таких обставин залік зустрічних однорідних вимог між кредитором і боржником в період здійснення ліквідаційної процедури банка не може бути проведений, оскільки це фактично є погашенням вимог кредитора в порушення порядку, встановленого ст.ст. 93,96 Закону України „Про банки і банківську діяльність та поза межами встановленої ліквідаційної процедури.

З огляду на зазначене, вимоги ОСОБА_3 про зарахування вимог і часткове припинення зобовязання на цій підставі не підлягають задоволенню.

Таким чином, порушення норм матеріального права призвело до ухвалення незаконного та необгрунтованого рішення, яке на підставі п.4 ст. 309 ЦПК України підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення про відмову у позові.

Керуючись ст.ст. 307, 309, 314, 317 ЦПК України, колегія суддів,

ВИРІШИЛА:

Апеляційну скаргу ВАТ Банк „БІГ Енергія задовольнити.

Рішення Енергодарського міського суду Запорізької області від 21 липня 2011 року по даній справі скасувати та ухвалити нове рішення, яким у задоволенні позову ОСОБА_3 до ВАТ Банк „БІГ Енергія про зобовязання вчинити певні дії (припинити зобовязання), - відмовити.

Рішення набирає законної сили з моменту проголошення, проте може бути оскаржено до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий:

Судді: