справа № 2-741/2011
БРОВАРСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 травня 2011 року Броварський міськрайонний суд Київської області в складі:

головуючої судді Маценко Н.П.

при секретарі Облакевич А.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні залі суду м. Бровари цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості та відсотків за договором позики

в с т а н о в и в:

У січні 2011 року ОСОБА_1 звернувся до суду із даним позовом, в якому з урахуванням уточнень просить суд стягнути із ОСОБА_2 на свою користь заборгованість за договором позики в розмірі 58154 грн. та понесені судові витрати.

В обґрунтування своїх вимог позивач посилається на те, що 07.07.2008 року ОСОБА_2 позичила у нього грошові кошти в сумі 10 000 доларів США, про що особисто написала розписку.

Відповідно до умов вказаного договору відповідач повинна була виконати взяте на себе зобов»язання по поверненню коштів в строк до 01.09.2008 року. У визначений правочином строк остання кошти не повернула. Листом від 26.04.2009 року запропонувала продовжити термін користування позикою до 01.09.2009 року, при цьому в зазначений строк кошти також не повернула.

Далі зазначає, що 25.11.2009 року між ними було укладено договір позики в сумі 89336 грн., що в еквіваленті становить 11167 доларів США.

Нас даний час заборгованість ОСОБА_2 за договором позики з урахуванням проведених сплат складає 58154 грн.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_1 позовні вимоги підтримав в повному обсязі, дав пояснення аналогічні фабулі позовної заяви. Додав, що фактично позивачка повернула йому 5200 доларів США, зазначена ним заборгованість за договором позики з рахуванням проведеної сплати. Просить позов задовольнити.

Відповідач ОСОБА_2 позовні вимоги визнала, пояснила, що всі обставини, які виклав позивач в позовній заяві відповідають дійсності. Не заперечує проти задоволення позовних вимог.

Вислухавши пояснення позивача, відповідача, дослідивши письмові матеріали справи, суд встановив такі факти та відповідні їм правовідносини.

Відповідно до вимог ст. 1046, ч. 2 ст. 1047 ЦК України на підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної суми або визначеної кількості речей.

Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

Згідно з ст. 1049 ЦК України позичальник зобовязується повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором у такій же самій сумі, що була передана йому позикодавцеві.

Судом встановлено, що 07.07.2008 року між сторонами по справі було укладено договір позики в простій письмовій формі.

Відповідно до умов вказаного договору відповідач взяв у борг у позивача грошову суму в розмірі 10000 доларів США, що зобов»язувався повернути до 01.09.2008 року.

Факт особистого написання даної розписки саме 07.07.2008 року в судовому засіданні підтвердила відповідачка, а тому у відповідності до ст. 61 ЦПК України даний факт не підлягає доказуванню, так як він визнаний сторонами.

01.06.2009 року між сторонами по даній справі було укладено договір позики за №2 про отримання коштів у борг, яким продовжено строк повернення грошових коштів отриманих 07.07.2008 року до 01.09.2009 року та визнано сплату 10 % річних за користування коштами.

25.11.2010 року між сторонами укладено договір позики коштів, яким строк виконання обов»язку щодо повернення відповідачем позичених коштів продовжено до 25.11..2010 року.

Відповідно до вимог ст. 1051 ЦК України позичальник має право оспорити договір позики на тій підставі, що грошові кошти або речі насправді не були одержані ним від позикодавця або були одержані у меншій кількості, ніж встановлено договором.

В судовому засіданні сторона позивача підтвердила факт часткового виконання відповідачем умов договору позики, а саме погашення 5200 доларів США. Відповідач бік ман К.П. пред»явлені до неї позовні вимоги визнала, не заперечила проти їх задоволення.

Згідно зі ст. 174 ЦПК України в разі визнання відповідачем позову, суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

З урахуванням наведених обставин, суд приходить до висновку, що позовні вимоги є доведеними і такими, що підлягають задоволенню, в судовому засіданні знайшов своє підтвердження факт наявності між сторонами зобов»язальних відносин, за якими одна сторона надала іншій стороні в строкове платне користування грошові кошти в сумі 10 000 доларів США. Факт отримання коштів підтверджених відповідачем по даній справі. На думку суду, визнання відповідачем позову не суперечить закону, не порушує прав свобод та інтересів інших осіб, а тому може бути прийнята судом.

Відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України стороні на користь якої ухвалено рішення суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. З цих підстав вимоги позивача про стягнення із відповідача державного мита та витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду даної справи також підлягають повному задоволенню.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 1046, 1047, 1049 ЦК України, ст. ст. 10, 60, 212-215 ЦПК України, суд

в и р і ш и в:

позов задовольнити.

Стягнути із ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, місце народження с. Рудня, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, яка проживає ІНФОРМАЦІЯ_2 на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3, який проживає ІНФОРМАЦІЯ_4 заборгованість за договором позики в розмірі 58154 (п»ятдесят вісім тисяч сто п»ятдесят чотири) грн., судовий збір в розмірі 582 (п»ятсот вісімдесят дві ) грн.. та витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи в суді в розмірі 120 (сто двадцять) грн.

Рішення може бути оскаржено протягом десяти днів з дня його проголошення шляхом подачі апеляційної скарги. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні в судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя Н.П.Маценко