РІШЕННЯ

Іменем України

14.04.2011 року Справа № 2-1438/11

Амур-Нижньодніпровський районний суд м. Дніпропетровська у складі:

головуючого судді Спаї В.В.,

при секретареві - Гудим О.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Дніпропетровську цивільну справу за позовом Публічного акціонерного товариства БМ Банк до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, та зустрічним позовом ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства БМ Банк про визнання договору недійсним та застосування наслідків його недійсності,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду із даним позовом, в його обґрунтування посилаючись на те, що 08.09.2008 р. між ВАТ БМ Банкта ОСОБА_1 було укладено кредитний договір, за яким останній отримав на умовах, зазначених у договорі, грошові кошти в розмірі 12 614,00 дол. США зі сплатою 12,6 % річних на придбання автомобіля з терміном остаточного повернення кредиту 07.09.2012 р., та як зазначається позивачем при зверненні до суду, банк виконав зобовязання за договором, надавши позичальникові грошові кошти, утім, відповідач зобовязання за кредитним договором по поверненню не виконує, що призвело до утворення заборгованості, розмір якої станом на 27.04.2010 р. складає 7 953 дол. 81 цент США (за курсом НБУ становить 63 042 грн. 69 коп.), зазначене й стало приводом для цього звернення до суду.

За розгляду справи представник позивача підтримав вимоги позову повністю, надав пояснення, аналогічні викладеним в позовній заяві та просив суд повністю задовольнити поданий позов.

Відповідач позов не визнав, звернувся із зустрічним позовом про визнання недійсним кредитного договору від 08.09.2008 р. та застосування наслідків його недійсності за здійснення банком розрахунків по кредитуванню ОСОБА_1 в іноземній валюті без наявності ліцензії НБУ.

Заслухавши пояснення сторін та їх представників, а також дослідивши докази, суд дійшов до висновку про наявність підстав для задоволення позову повністю, та ухвалення про відмову в задоволенні зустрічного позову, виходячи з наступного.

08.09.2008 р. між ВАТ БМ Банк, правонаступником якого є ПАТ БМ Банк, та ОСОБА_1 було укладено кредитний договір, за яким ОСОБА_1 отримав на умовах, зазначених у договорі, грошові кошти в розмірі 12 614,00 дол. США зі сплатою 12,6 % річних на придбання автомобіля з терміном остаточного повернення кредиту 07.09.2012 р. Укладаючи даний договір, сторони за ним погодили, що позичальник зобовязується своєчасно здійснювати платежі з погашення процентів за користування кредитом та кредиту у визначені даним договором терміни, а також виконати інші зобовязання згідно даного договору (п. 5.1.1); разом з тим, укладаючи даний договір сторони погодили право банку вимагати дострокового погашення заборгованості за кредитом, сплати процентів, штрафних санкцій а інших платежів, що передбачені даним договором, а також відшкодування збитків, завданих банку внаслідок невиконання або неналежного виконання позичальником умов даного договору, а позичальник зобовязаний на першу вимогу повернути банку суму заборгованості за кредитом, що залишилася, сплатити проценти та штрафи, а також відшкодувати збитки.

Банківський кредит - будь-яке зобов'язання банку надати певну суму грошей, будь-яка гарантія, будь-яке зобов'язання придбати право вимоги боргу, будь-яке продовження строку погашення боргу, яке надано в обмін на зобов'язання боржника щодо повернення заборгованої суми, а також на зобов'язання на сплату процентів та інших зборів з такої суми (ст. 2 закону України Про банки та банківську діяльність); за ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

Відповідно до ч. 1 ст. 509 ЦК України зобов'язання є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Зобов'язання виникають із підстав, установлених ст. 11 цього Кодексу, зокрема: договорів та інших правочинів (ч. 2 ст. 509 ЦК України).

Зобов'язання перестає діяти в разі його припинення з підстав, передбачених договором або законом (ч. 1 ст. 598 ЦК України), та ці підстави зазначені в ст. ст. 599, 600, 601, 604 - 609 ЦК України, та за відсутності інших підстав припинення зобов'язання, передбачених договором або законом, зобов'язання припиняється його виконанням, проведеним належним чином (ст. 599 ЦК України).

Належним виконанням зобов'язання є виконання, прийняте кредитором, у результаті якого припиняються права та обов'язки сторін зобов'язання.

За невиконання або неналежне виконання обовязків за кредитним договором передбачена відповідальність відповідача -1, на підставі чого позивачем, на переконання суду, правомірно була нарахована пеня за несвоєчасне повернення кредиту та сплату процентів за його користування.

Разом з тим, виходячи із змісту статей 1046, 1054 ЦК України, відповідальність за валютні ризики лежать саме на позичальнику; відсутність у боржника необхідних коштів не є підставою звільнення від відповідальності за порушення зобов'язання, як це передбачено статтею 617 ЦК України.

Статтею 629 ЦК України передбачено, що договір є обов'язковим для виконання сторонами; боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання (стаття 625 ЦК України).

Отже, позичальник зобов'язаний виконувати кредитний договір у відповідності до його умов та приписів законодавства.

Згідно зі змістом ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться; боржник зобов'язаний виконати свій обов'язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов'язання чи звичаїв ділового обороту (ст. 527 ЦК).

Таким чином, зважаючи на вищенаведене, та за урахуванням того, що на виконання ст. 625 ЦК боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання, суд дійшов до висновку про наявність підстав для задоволення позову повністю. Разом з тим, приймаючи рішення щодо заявлених позивачем вимог, суд враховує, що договір є актом волевиявлення сторін, що підтверджує їх згоду виконувати умови, які вони для себе передбачили, суд дійшов до висновку про наявність правових підстав для задоволення позову в повному обсязі та про стягнення з відповідача на користь Публічного акціонерного товариства БМ Банк заборгованості за кредитним договором №16/3/080908 в розмірі 63 042 грн. 69 коп., з яких строкова сума заборгованості за кредитом 62 143,95 грн., пеня 898,74 грн. тощо.

Щодо вимоги за зустрічним позовом, то, на переконання суду, дані доводи не є слушними, оскільки загальні принципи валютного регулювання, повноваження державних органів і функції банків та інших фінансових установ України в регулюванні валютних операцій, права й обов'язки суб'єктів валютних відносин, порядок здійснення валютного контролю, відповідальність за порушення валютного законодавства визначені у Декреті КМУ від 19.02.1993 р. Про систему валютного регулювання і валютного контролю, та позивачем в особі представника були надані відповідні докази правомірності надання кредиту в іноземній валюті та дотримання у звязку з цим з боку банку приписів ч. 2 ст. 192, ч. 3 ст. 533, ст. 1054 ЦК, ст.ст. 2, 47, 49 Закону України Про банки і банківську діяльність, ст. 5 Декрету КМУ Про систему валютного регулювання і валютного контролю, через що підстав для задоволення зустрічного позову не вбачається. Разом з тим, відповідач, стверджуючи про незаконність виконавчого напису нотаріуса, про порушення закону під час проведення прилюдних торгів не скористався правом оскарження дій до суду, через що дані посилання не є такими, що враховуються під час прийняття відповідного рішення.

Вирішуючи в обовязкову порядку відповідно п. 4 ч. 1 ст. 215 ЦПК України питання про розподіл судових витрат, суд бере до уваги те, що позивач не має пільг щодо сплати судового збору та при подачі позову позивачем були в повному обсязі сплачені судові витрати, тому, у порядку ч. 1 ст. 88 ЦПК України, згідно зі змістом якої стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати, на користь позивача підлягають стягненню з відповідача судові витрати, повязані зі сплатою судового збору в розмірі 630,43 грн. та оплатою витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду цивільної справи в розмірі 120 грн.

Керуючись ст. ст. 10, 11, ч. 1 ст. 88, ст.ст. 212, 214-215 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позов Публічного акціонерного товариства БМ Банкдо ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором задовольнити повністю.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Публічного акціонерного товариства БМ Банкзаборгованість за кредитним договором в розмірі 63 042, 69 коп.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Публічного акціонерного товариства БМ Банк судові витрати в розмірі 630,43 грн. щодо сплати судового збору та 120 грн., повязаних із оплатою витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду цивільної справи.

В задоволенні зустрічного позову ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства БМ Банкпро визнання договору недійсним та застосування наслідків його недійсності відмовити.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до апеляційного суду Дніпропетровської області через Амур-Нижньодніпровський районний суд м. Дніпропетровська шляхом подання протягом десяти днів з дня проголошення рішення апеляційної скарги.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя