Дата документу Справа №
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 22-105/11 Головуючий у 1 інстанції: Кіяшко В.О.
Суддя-доповідач: ОСОБА_1
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 січня 2011 року м. Запоріжжя

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Запорізької області у складі:

головуючого: Онищенка Е.А.

суддів: Подліянової Г.С.

ОСОБА_2

при секретарі Бабенко Т.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скарг ою КП «Елтея» на заочне рішення Вільнянського районного суду Запорізької області від 20 вересня 2010 року у справі за позовом ОСОБА_3 до КП «Елтея», 3-ті особи: КП Дніпропетровське міжміське бюро технічної інвентаризації, приватний нотаріус Дніпропетровського міського нотаріального округу ОСОБА_4 про визнання права власності на нежиле приміщення згідно діючого договору купівлі-продажу, стягнення моральної шкоди та витрат на правову допомогу.

В С Т А Н О В И Л А:

ОСОБА_3 звернувся до суду (підсудність визначена Верховним Судом України від 2005р. № 6-3080кс 01 Вільнянському районному суду Запорізької області) з позовом до КП «Елтея» з даним позовом мотивуючи свої вимоги тим, що 20.03.2000 року він уклав з відповідачем КП «Елтея» договір купівлі-продажу нежитлових приміщень «А-76» та «А-77» у буд. 12 по пр. Героїв в м. Дніпропетровську, зазначені документи стосовно купівлі-продажу були вилучені працівниками СБУ, в подальшому передані відповідачу, які останній знищив. За відсутності у нього спірного договору купівлі-продажу він не має змоги оформити на себе право власності на вищевказані споруди. Також позивач просить суд відшкодувати витрати понесені ним на правову допомогу в сумі 10000 грн., а також моральну шкоду яку він отримав через дії відповідача, а саме змушений тривалий час відстоювати свої права в судах, яку він оцінює у 5000грн.

Заочним рішенням Вільнянського районного суду Запорізької області від 20.09.2010 року позов задоволено частково. Визнано за ОСОБА_3 право власності на нежиле приміщення № 76 та № 77 за адресою: м. Дніпропетровськ, пр. Героїв, 12 згідно Договору купівлі-продажу від 20 березня 2000 року, укладеного між КП «ЕЛТЕЯ» та ОСОБА_3 В задоволенні іншої частини позову відмовлено.

В апеляційній скарзіКП «Елтея» посилаючись на неправильне застосування норм матеріального та процесуального права, просить скасувати рішення суду першої інстанції та призначити розгляд справи у судовому засіданні Вільнянського районного суду, в іншому складі суду.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, вивчивши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст. 308 ЦПК України суд апеляційної інстанції відхиляє апеляційну скаргу, якщо встановлює, що суд першої інстанції постановив рішення з додержанням вимог процесуального та матеріального права.

Задовольняючи позовні вимоги ОСОБА_3 суд першої інстанції виходив з того, що за позивачем на підставі ст. 392 ЦК України підлягає визнанню право власності на спірне жиле приміщення , як за власником який втратив документ, який засвідчує його право власності , а також право на яке оспорюється іншою особо, КП «Елтея».

Розглядаючи спір, судова колегія вважає, що районний суд повно і всебічно дослідив і оцінив обставини справи, надані сторонами докази, правильно визначив юридичну природу спірних правовідносин і закон, який їх регулює.

Згідно ст. 392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Судом встановлено та підтверджено матеріалами, що 20.03.2000 року сторони уклали , нотаріально посвідчений договір купівлі-продажу нежитлових приміщень «А-76» та «А-77» у буд. 12 по пр. Героїв в м. Дніпропетровську.

Зазначені документи стосовно купівлі-продажу були вилучені працівниками СБУ, в подальшому передані відповідачу, після чого були втрачені.

КП «Елтея» не визнає за позивачем право власності.

За відсутності у позивача договору купівлі-продажу він не має змоги оформити на себе право власності на вищевказані споруди.

З огляду наведеного судова колегія вважає, що суд першої інстанції дійшов правильного висновку про визнання за позивачем право власності на спірне жиле приміщення на підставі ст. 392 ЦК України , як за особою право власності якого не визнається, та у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Доводи апеляційної скарги суттєвими не являються і не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального чи процесуального права , які призвели або могли призвести до неправильного вирішення справи.

З урахування наведеного колегія суддів вважає, що рішення суду постановлено з додержанням вимог закону та відповідає матеріалам справи і підстав для його скасування не вбачається.

Керуючись ст. ст. 307, 308 , 317 ЦПК України, колегія суддів,

УХВАЛИЛА :

Апеляційну скаргу Колективного підприємства «ЕЛТЕЯ» відхилити.

Заочне рішення Вільнянського районного суду Запорізької області від 20 вересня 2010 року по цій справі залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення, проте може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України протягом двадцяти днів з дня проголошення.

Головуючий:

Судді: