Справа № 22-ц-2746/2011 Головуючий у I інстанції Коверзнев В.О.
Категорія цивільна Доповідач - Бечко Є. М.
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 жовтня 2011 року

АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРНІГІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ у складі:

головуючого - суддіОСОБА_1,
суддів:ОСОБА_2, ОСОБА_3,
при секретарі:ОСОБА_4,
за участю:ОСОБА_5, її представника ОСОБА_6, позивача ОСОБА_7

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду апеляційну скаргу ОСОБА_5 на рішення Деснянського районного суду м. Чернігова від 19 вересня 2011 року у справі за позовом ОСОБА_7 до ОСОБА_5 про відшкодування витрат на будівництво

в с т а н о в и в:

У червні 2011 року ОСОБА_7 звернувся до суду з позовом про відшкодування витрат на будівництво та просив стягнути з ОСОБА_5 на його користь 156 555 грн. у відшкодування власних коштів, витрачених ним на ремонт квартири, що перебуває у його з відповідачкою спільній частковій власності, будівництво топочної, гаражу, паркану та благоустрій земельної ділянки. Свої вимоги мотивував тим, що в результаті вказаних ремонтно-будівельних робіт вартість придбаної квартири значно збільшилась, однак, при судовому поділі домоволодіння в натурі половина поліпшень перейшла до відповідачки. Оскільки він здійснював вказані ремонтно-будівельні роботи за усною згодою відповідачки та в її майнових інтересах, а вона відмовляється відшкодувати йому вартість робіт, змушений був звернутись до суду.

Рішенням Деснянського районного суду м. Чернігова від 19 вересня 2011 року позовні вимоги ОСОБА_7 задоволено, стягнуто з ОСОБА_5 на його користь 156 555 грн. витрат на будівництво.

В апеляційній скарзі ОСОБА_5 просить скасувати зазначене рішення суду та ухвалити нове рішення про відмову в позові, посилаючись на неповне зясування судом обставин, які мають значення для справи, та порушення норм матеріального та процесуального права. Апелянт вказує, що судом не були прийняті до уваги вимоги ст. 1159 ЦК України, враховуючи, що позивачем не було надано суду жодних доказів того, що її інтересам загрожувала небезпека настання невірогідних майнових наслідків. Відповідачка наполягає на тому, що всі ремонті роботи були розпочаті та закінчені у 2006 році і робилось все за кошти її чоловіка, що підтверджується показаннями свідків ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10 та ОСОБА_11 Апелянт також вважає, що позивач повинен був повідомити її про вчинення дій в її інтересах, проте ніяких дій позивача щодо проведення ремонту вона не ухвалювала, позивач не повідомляв про проведення будь-яких робіт, жодних звітів позивач також не надавав. В наданих позивачем квитанціях до прибуткового касового ордеру не вказано, за якою саме адресою позивач здійснював роботи по благоустрою. Поза увагою суду залишився факт молодого віку позивача та обставина, що в такому віці він не міг мати значні суми коштів. Апелянт, заперечуючи проти задоволення позовних вимог, також посилається на рішення апеляційного суду Чернігівської області від 28.02.2011 по справі за позовом ОСОБА_5 до ОСОБА_7 про реальний поділ нерухомого майна, яким було встановлено, що надані відповідачем кошториси не підтверджують проведення робіт виключно за його кошти, а також те, що спірні будівлі були предявлені до прийняття в експлуатації двома забудовниками.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення учасників судового розгляду, дослідивши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, а рішення суду - скасуванню, з ухваленням нового рішення, виходячи з наступного.

Розглядаючи справу та ухвалюючи рішення, суд першої інстанції вбачав неспростовані докази того, що прибудову здійснено за кошти позивача, а не за кошти подружжя ОСОБА_5, а тому позивач набув права вимоги відшкодувати половину вартості коштів, витрачених ним на будівництво.

Проте, з таким висновком сулу першої інстанції апеляційний суд не може погодитись.

Відповідно до пункту 3 частини 1 ст. 309 ЦПК України, підставою для скасування рішення суду першої інстанції і ухвалення нового рішення є невідповідність висновків суду обставинам справи.

На підставі договору купівлі-продажу від 17.12.2005 року ОСОБА_5 та ОСОБА_7, в рівних частинах придбали квартиру АДРЕСА_1.

Жодним із учасників судового розгляду не заперечувалось, що в квартирі АДРЕСА_2, власниками якого є ОСОБА_7 та ОСОБА_5, проведені певні будівельні та ремонтні роботи, зокрема, ремонт квартири, капітальний ремонт покрівлі, прибудова топочної, паркану та гаража, а також виконані роботи з благоустрою земельної ділянки.

Рішенням апеляційного суду Чернігівської області від 16.05.2011 по справі за позовом ОСОБА_5 до ОСОБА_7 про реальний поділ нерухомого майна було проведено реальний поділ квартири АДРЕСА_1 з надвірними будівлями по Ѕ частині кожному, з виділенням певних приміщень. При розгляді справи, що відображено у рішенні, судом досліджувались доводи відповідача щодо врахування його витрат на ремонт і переобладнання домоволодіння, а також на будівництво гаражів.

Зазначеним рішенням було встановлено, що надані відповідачем докази не підтверджують проведення робіт виключно за його кошти, а також те, що спірні будівлі були предявлені до прийняття в експлуатації двома забудовниками. Вказане рішення набуло чинності.

Даний же позов свідчить про бажання позивача здійснити фактично перерозподіл часток у домоволодінні, однак, відповідно до ч. 3 ст.61 ЦПК України, обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Сукупність наявних у справі та досліджених судом доказів, приводить апеляційний суд до переконання, що висновки місцевого суду щодо підтвердження позивачем заявлених ним позовних вимог не відповідають обставинам справи.

За таких обставин апеляційна скарга підлягає задоволенню, а рішення суду - скасуванню, з ухваленням нового рішення про відмову у задоволенні позову.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 309 ч.1 п.3, 313, 316, 317, 319 ЦПК України, апеляційний суд

В И Р І Ш И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_5 задовольнити.

Рішення Деснянського районного суду м. Чернігова від 19 вересня 2011 року скасувати.

У задоволенні позову ОСОБА_7 до ОСОБА_5 про відшкодування витрат на будівництво відмовити.

Рішення набирає законної сили з моменту проголошення і може бути оскаржене в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий:Судді: