Справа № 2-о-242/11
РІШЕННЯ

Іменем України

22.12.2011 року Амур-Нижньодніпровський районний суд м. Дніпропетровська в складі: судді Руденко В.В.,

при секретарі Носенко Ю.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Дніпропетровську цивільну справу за заявою ОСОБА_1 про встановлення факту родинних відносин, -

ВСТАНОВИВ:

Заявник звернувся до суду з даною заявою про встановлення факту родинних відносин з ОСОБА_2, померлої 16.11.2010 року, зазначивши, що

16 листопада 2010 року померла її сестра - ОСОБА_2, яка в останні роки проживала в ІНФОРМАЦІЯ_1.

За життя, а саме 28 квітня 1998 року, ОСОБА_2 склала заповіт, у якому на випадок своєї смерті заповіла їй, ОСОБА_1 квартиру за адресою м. Дніпропетровську, вул. Путилівська, квартира 22, будинок 21, що підтверджується доданою до заяви копією заповіту. Спадкоємців, які б мали право на обов'язкову частку у спадщині у неї немає. У встановлений законом шестимісячний строк після її смерті вона звернулася до Четвертої Дніпропетровської державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини. 20 липня 2011 року нею було отримано свідоцтво про право на спадщину за заповітом на квартиру АДРЕСА_1 у спадковій справі №323/2011, зареєстровано у реєстрі за № 1-841.

Окрім своєї квартири сестра заповіла їй також кошти, які зберігаються на її рахунках у Лівобережному відділенні № НОМЕР_1 «Державний' Ощадний банк України», про це нею за життя були складені відповідні заповідальні розпорядження.

Під час звернення до нотаріальної контори для отримання свідоцтва про право на спадщину за законом, на кошти які зберігаються на зазначених вище рахунках, нотаріус запропонував їй надати їй документи, які підтверджують їхні родинні стосунки з померлою.

Однак зазначених нотаріусом документів вона не має, через те що згідно архівної довідки Державного архіву Дніпропетровської області у період Великої Вітчизняної війни її сестра в червні 1943 року з Котовського района, Дніпропетровської області була інтернована до Германії, де працювала на сільгоспроботах у господаря. Звільнена у травні 1945 року, після чого повернулась до Котовського району, Дніпропетровської області 14 липня 1945 року. Під час Великої Вітчизняної війни та через те, що вона була інтернована до Германії, більшість документів ті відомостей про неї не збереглися на теперішній час, тому документально підтвердити факт наявності родинних відносин з померлою заявник не має можливості.

У судовому засідання заявник свої вимоги підтримала та просила суд їх задовольнити, надала суду пояснення аналогічні викладеним в змісті поданої заяви.

Суд, вислухавши пояснення заявника, покази свідка ОСОБА_3, дослідивши докази по справі в їх сукупності, вважає, що заявлені вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступного.

Так, судом в судовому засіданні з показів свідка ОСОБА_3 було встановлено, що заявник ОСОБА_1 дійсно являється рідною сестрою померлої 16.11.2010 року ОСОБА_2. Дані обставини також підтверджуються матеріалами справи.

Відповідно до ст.. 256 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами.

Тому суд, виходячи з вищевикладеного, приходить до висновку, що заявлені вимоги є обґрунтованими та повинні бути задоволенні, оскільки знайшли своє обєктивне підтвердження в судовому засіданні.

Керуючись ст.ст. 5, 10, 212-218,256-259 ЦПК України, суд -

ВИРІШИВ:

Встановити факт, що ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_2, є рідною сестрою ОСОБА_2, померлої 16 листопада 2010 року.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Дніпропетровської області через Амур-Нижньодніпровський районний суд м. Дніпропетровська шляхом подачі у десятиденний строк з дня його проголошення апеляційної скарги.

Головуючий