АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Категорія - 52 (4) ОСОБА_1
Доповідач Соколан Н. О.
Р І ШЕ Н Н Я

Іменем України

22 листопада 2011 року колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді: Соколан Н. О.

суддів: Митрофанової Л. В., Михайлів Л. В.

при секретарі: Бондаренко І. В.

за участю: представника позивача - ОСОБА_2,

представника відповідача ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кривому Розі цивільну справу за апеляційною скаргою представника позивача ОСОБА_4 - ОСОБА_2 на рішення Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу від 09 вересня 2011 року по справі за позовом ОСОБА_4 до Публічного акціонерного товариства «Криворіжгаз» про поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу та стягнення моральної шкоди, -

В С Т А Н О В И Л А :

Позивач в січні 2010 року звернувся до суду з позовом до відповідача про поновлення на роботі, стягнення заробітної плати за час вимушеного прогулу та відшкодування моральної шкоди. Уточнивши свої позовні вимоги, просив поновити його на посаді заступника генерального директора-головного інженера ПАТ «Криворіжгаз» та стягнути з відповідача середній заробіток за час вимушеного прогулу, та моральну шкоду в розмірі 10 000 грн.

Рішенням Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу від 09 вересня 2011 року в задоволенні позовних вимог ОСОБА_4 до ПАТ «Криворіжгаз» про поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу та стягнення моральної шкоди - відмовлено.

В апеляційній скарзі представник позивача ОСОБА_2 ставить питання про скасування рішення суду з ухваленням нового рішення про повне задоволення позовних вимог, оскільки суд першої інстанції помилково дійшов висновку про те, що позивача було звільнено через грубе порушення ним трудових обовязків; упереджено підійшов до оцінки доказів, наданих суду сторонами; не зясував, чи входить в обовязок забезпечення технічної готовності котельних до функціональних обовязків позивача; наказ про звільнення позивача було видано з порушеннями вимог закону.

В запереченнях на апеляційну скаргу ПАТ «Криворіжгаз» просить рішення суду залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

Перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги і заявлених позовних вимог, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Під час розгляду справ судом першої інстанції встановлено, що ОСОБА_4 з 06.07.2007 року працював на посаді заступника генерального директора головного інженера ПАТ «Криворіжгаз». 22.11.2010 року під час загальної оперативної наради він отримав від в.о.Ген. директора ПАТ «Криворіжгаз» ОСОБА_5 завдання про забезпечення технічної готовності котельних підприємства у строк до 29.11.2010 року. Позивач був присутній на зазначений нараді та додатково ознайомлений з її протоколом під розпис.

З метою перевірки технічної готовності котельних до роботи наказом по підприємству від 29.11.2010 року була створена комісія, яка встановила, що на момент перевірки теплогенераторні підприємства за технічним станом не готові до експлуатації, що унеможливлює початок опалювального сезону.

Наказом №269-к від 01.12.2010 року позивача було звільнено за одноразове грубе порушення трудових обовязків.

Відмовляючи в задоволенні позову, суд першої інстанції виходив із того, що невиконання позивачем завдання щодо забезпечення технічної готовності котельних підприємства до опалювального сезону являються одноразовим грубим порушенням трудових обов'язків, яке призвело до тяжких наслідків, і у відповідності до п. 1 ст. 41 КЗпП України є законною підставою для розірвання трудового договору з ініціативи власника або уповноваженого ним органу.

Колегія суддів не погоджується із таким висновком з наступних підстав.

Відповідно до вимог п. 1 ст. 41 КЗпП України та роз'яснень Пленуму Верховного Суду України, що містяться в п. 22 Постанови «Про практику розгляду судами трудових спорів» у справах про поновлення на роботі осіб, звільнених за порушення трудової дисципліни, судам необхідно з'ясувати, в чому конкретно проявилось порушення, що стало приводом до звільнення, чи могло воно бути підставою для розірвання трудового договору за п. 1 ст. 41 КЗпП, зокрема, чи враховувались при звільненні ступінь тяжкості вчиненого проступку і заподіяна ним шкода, обставини, за яких вчинено проступок, і попередня робота працівника.

Звільнення за п. 1 ст. 41 КЗпП України неможливе у випадку, коли порушення носить тривалий, а не одноразовий характер.

Наказ № 269-к від 01.12.2010 року про звільнення позивача не містить даних щодо одноразового грубого порушення позивачем трудових обовязків, яке б спричинило певні негативні наслідки, оскільки факти порушень, які зазначені у наказі, мають тривалий, а не одноразовий характер з моменту отримання наказу від керівника підприємства 22.11.2010 року до закінчення встановленого строку виконання завдання 29.11.2011 року. Такі неодноразові, триваючі протягом зазначеного періоду порушення не можуть кваліфікуватися як одноразове грубе порушення трудових обов'язків та бути підставою для звільнення за п. 1 ст. 41 КЗпП України.

Вирішення питання щодо забезпечення технічної готовності котельних до опалювального сезону не залежало лише від волі позивача, потребувало значного обсягу робіт. Колегія суддів також приймає до уваги доводи позивача про те, що роботи з реконструкції та ремонту опалювальних систем підприємства повинні були проводитись в період з 16 квітня по 14 жовтня, в той час як, відповідно до розпорядження, він повинен був забезпечити технічну готовність котельних з 22 листопада 2010 року по 29 листопада 2010 року, що вимагало від позивача здійснення певних організаційних заходів, що не є підставами для розірвання трудового договору поміж сторонами з ініціативи адміністрації за п. 1 ст. 41 КЗпП України.

Доводи позивача про те, що невиконання ОСОБА_4 розпорядження щодо забезпечення технічної готовності котельних призвело до тяжких наслідків, не можуть бути прийняті до уваги, оскільки в порушення вимог ч. 3 ст. 10 ЦПК України, зазначені обставини не були підтверджені належними доказами.

Таким чином колегія суддів приходить до висновку, що судом першої інстанції при вирішенні спору було допущено порушення норм матеріального та процесуального права, не зясовано, чи було порушення трудових обовязків позивача одноразовим, чи являється грубим порушення трудових обовязків невиконання розпорядження від 22.11.2010 року у строк до 29.11.2011 року, та не встановив, які саме тяжкі наслідки потягло за собою невиконання ОСОБА_4 розпорядження по забезпеченню технічної готовності котельних підприємства до опалювального сезону, тому необґрунтовано прийшов до висновку про законність звільнення ОСОБА_4 з підстав, передбачених п. 1 ст. 41 КЗпП України, тому апеляційну скаргу слід задовольнити, відповідно до п.4 ч.1 ст. 309 ЦПК України, рішення суду скасувати з ухваленням нового рішення про часткове задоволення позову про поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу з наведених вище підстав та моральної шкоди.

Відповідно до ст. 235 КЗпП України у разі звільнення без законної підстави працівник повинен бути поновлений на попередній роботі органом, який розглядає спір.

При ухваленні рішення про поновлення на роботі орган, який розглядає спір, одночасно приймає рішення про виплату працівникові середнього заробітку за час вимушеного прогулу, але не більше як за один рік.

Середній заробіток за час вимушеного прогулу у звязку з незаконним звільненням, колегія суддів визначає за загальними правилами обчислення середнього заробітку, виходячи із заробітної плати позивача за останні два календарних місяці роботи відповідно до Порядку обчислення середньої заробітної плати, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 08.02.1995 року № 100 (зі змінами).

Відповідно до довідки про доходи позивача (т. 1, а.с. 215), середньоденна заробітна плата ОСОБА_4 складає 585,53 грн., час вимушеного прогулу становить 193 робочих дні, з дня звільнення 02.12.2010 року по день ухвалення рішення 09.09.2011 року.

Отже, середній заробіток за час вимушеного прогулу дорівнює 113007,29 грн. (585 грн. х 193 дні).

Відповідно до ст. 237-1 КЗпП України за наявності порушення прав працівника у сфері трудових відносин на власника покладається обовязок по відшкодуванню моральної шкоди.

Внаслідок незаконного звільнення позивач знаходився у скрутному матеріальному становищі, страждав у звязку з втратою роботи, оскільки це потягло зміну життєвого укладу, отже він зазнав моральних страждань.

Заявлений позивачем розмір моральної шкоди у сумі 10 000 грн. колегія суддів вважає завищеним.

Розмір моральної шкоди колегія суддів визначає залежно від характеру та ступеню душевних страждань, яких зазнав ОСОБА_4 внаслідок незаконного звільнення, їх тривалості, тяжкості вимушених змін у його життєвих стосунках, та виходить із засад розумності, виваженості та справедливості.

Враховуючи наведене, суд вважає за необхідне відшкодувати моральну шкоду ОСОБА_4 за рахунок відповідача у розмірі 1000 грн.

Відповідно до ст. 88 ЦПК України підлягають стягненню з відповідача на користь держави судовий збір у сумі 1130грн.

Керуючись ст. ст. 303, 307, п. 3,п.4 ч. 1 309, 313,314,316, п.2, п. 4 ч. 1 ст. 367 ЦПК України, колегія суддів, -

В И Р І Ш И Л А :

Апеляційну скаргу представника позивача ОСОБА_4 - ОСОБА_2 задовольнити частково.

Рішення Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу від 09 вересня 2011 року скасувати й ухвалити нове рішення.

Позов ОСОБА_4 до Публічного акціонерного товариства «Криворіжгаз» про поновлення на роботі, стягнення середньомісячної заробітної плати за час вимушеного прогулу та моральної шкоди задовольнити частково.

Поновити ОСОБА_4 на посаді заступника генерального директора головного інженера Публічного акціонерного товариства «Криворіжгаз».

Стягнути з Публічного акціонерного товариства «Криворіжгаз» на користь ОСОБА_4 середній заробіток за час вимушеного прогулу в сумі 113 007 грн. 29 коп. та моральну шкоду в розмірі 1 000 грн.

Суми стягнути без утримання податку та обовязкових платежів.

Рішення в частині поновлення на роботі та стягнення середнього заробітку в межах платежів за один місяць допустити до негайного виконання.

Стягнути з Публічного акціонерного товариства «Криворіжгаз» на користь держави судові витрати в сумі 1130 грн.

В іншій частині позову ОСОБА_4 відмовити.

Рішення набирає законної сили з моменту його проголошення, але може бути оскаржене в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання ним законної сили.

Головуючий:

Судді: