Справа № 22-ц-3109/11 Головуючий у 1 інстанції: Ковалишин Н. І.
Доповідач в 2-й інстанції: ОСОБА_1 Н. Л.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 грудня 2011 року колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Львівської області в складі:

головуючий суддя - Шумська Н.Л.

суддів: Бакус В.Я., Мацей М.М

секретар Гордій У.М.

без участі сторін

розглянула у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 27.12.2010року

по справі за позовом ПАТ Фольксбанкдо ОСОБА_2, ОСОБА_3 про стягнення заборгованості,

ВСТАНОВИЛА:

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідачів про солідарне стягнення заборгованості за кредитним договором в сумі 363 465,20 дол.США та договором поруки.

Рішенням суду від 27.12.2011року позов задоволено.

Рішення оскаржено відповівдачем ОСОБА_2 У апеляційній скарзі від 22.02.2011року він вказує про незаконність та необгрунтованість рішення, неправильне застосування норм матеріального права, оскільки у відповідача не було належних повноважень для укладення оскаржуваних договорів, в порушення Декрету КМУ Про систему валютного регулювання і валютного контролю, Закону України Про банки та банківську діяльність, Правил використання готівкової іноземної валюти на території України, ст.ст.192, 533 ЦК України. Тому на підставі ст. 203, 215, 227 ЦК України просить скасувати рішення на ухвалити нове про визнання оспорюваних договорів недійсними.

Сторони на судове засідання не зявились без поважних причин, хоча були належно повідомлені, про що свідчать розписки у повідомленнях в матеріалах справи.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та заявлених позовних вимог, колегія суддів не вбачає підстав для задоволення апеляційної скарги та скасування рішення суду.

У відповідності до ч.1ст.303 ЦПК України, під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обгрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Судом безспірно встановлено, що згідно укладеного у передбаченому законом порядку договору позивачем надано відповідачу ОСОБА_2 кошти кредиту 309 000 дол. США з кінцевим терміном погашення кредиту 26.09.2023року. А відповідач взяв на себе зобовязання сплачувати проценти за користування кредитом у розмірі 13,5 % та здійснювати повернення кредиту щомісячними платежамив сумі не менше 1717дол. США, відповідно до додатку №1 до кредитного договору. Одже, позивач належно виконав свої зобовязання, відповідач отримав кошти через касу банку, що підтверджується заявою на видачу готівки №012235 від 26.09.2008року.

Порушуючи договірне грошове зобовязання, відповідач ОСОБА_2 не сплачуював проценти та щомісячні платежі на погашення кредиту, створивши заборгованість перед позивачем.

Згідно ст.612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо не приступив до виконання зобовязання або не виконав його в строк, встановлений договором. Судом правильно застосовано ч.2ст.1050 ЦК, за якою що за договором встановлений обовязок позичальника повернути позику частинами, то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини, що залишилась, та сплати процентів.

Згідно ст. 629 ЦК України договір є обовязковим для виконання обома сторонами

Крім того, виконання зобовязання було забезпечено договором поруки від 17.09.2008року (а.с.22), за яким відповідач ОСОБА_3 несе солідарний обовязок по виконанню кредитного договору.

Згідно умов договору поруки від 17.09.2008року, поручитель- Лобойко Л.М. зобовязалась сплатити кредитору заборгованість по кредиту, проценти, штрафні санкції, і несе солідатний обовязок перед кредитором по виконанню зобовязання за кредитним договором з ОСОБА_2 (а.с.22).

У апеляційній скарзі ОСОБА_2 просить скасувати рішення суду в частині стягнення нарахованих процентів по кредиту в сумі 57899, 20 дол.США, та в частині стягнення з відповідача ОСОБА_3 повністю з відмовою у задоволенні вимог, покликається на норми ст.ст.616 та 559 ЦК. Зокрема, не звернення стягнення на предмет іпотеки, за договором між соронами та майновим поручителем ТОВ ЄТС, що оцінено с сторонами в 2143931 грн., оцінює як умисне сприяння збільшенню розміру збитків, завданих порушенням зобовязання і невжиття заходів щодо їх зменшення. А порука припиняється після закінчення строку, якщо кредитор протягом 6 місяців від дня настання строку виконання основного зобовязання не предявив вимоги до поручителя. Якщо такий строк не встановлено, порука припиняється, якщо кредитор протягом 6 місяців від дня настання строку виконання основного зобовязання не предявить вимоги до поручителя.

Як вбачається з матеріалів справи, вимогу до боржника ОСОБА_2 та до поручителя ОСОБА_3 позивач предявивлистом від 04.02.2010року (а.с.25). зобовязання сторін за своєю природою має триваючий характер. Згідно п.1.2 кредитного договору останній платіж по кредиту сплачується у 2023році. Договір, згідно п.7.1, вступає в законну силу з моменту його підписання і діє до повного виконання сторонами своїх зобвязань.

Згідно п.4.2. Договору поруки, встановлені випадки припинення поруки:

-з припиненням основного зобовязання, а також у разі зміни зобовязання без згоди поручителя, внаслідок чого збільшується його відповідальність; якщо після настання строку виконання зобовязання кредитор відмовився прийняти належне виконання, запропоноване боржником чи поручителем; у разі переведення боргу на іншу особу, якщо поручитель не поручився за нового боржника; якщо кредитор протягом 6 місяців від дня настання строку виконання основного зобовязання не предявить вимоги до поручителя.

Строку дії поруки сторонами договору не було встановлено, що охопляється диспозицією ч.4ст.559 ЦК. За договором кредиту у п.5.2.9. зобовязання повернення повної суми кредиту на нарахованих відсотків виникло у відповідача ОСОБА_2 10.02.2009року, через місяць після пропущення чергових платежів по кредиту за грудень 2008року, які мали бути здійснені 10-го числа ( для процентів по кредиту) та 31-го ( для платежів по основному кредиту) січня 2009року, згідно п. 3.7, 4.3. договору кредиту, тому строк предявлення вимоги до поручителя збігав 10.08.2009року.

Строк виконання основного зобовязання визнечено у договорі кредиту як строк повернення кредиту 26.09.2023року, тому колегія суддів вважає, що строк виконання основного зобовязання не настав.

Згідно ч.2ст.213 ЦПК України, законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обгрунтованим, на підставі ч.3ст.213 ЦПК України, є рішення, ухвалене на основі повного і всебічного зясування обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були дослідженні в судовому засіданні.

Тому даючи оцінку рішення суду, в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів відкидає доводи апеляційної скарги, дійшла висновку про законність та обгрунтованість рішення. Рішення суду постановлене в межах заявлених вимог, з дотриманням норм матеріального та процесуального права, а доводи апеляції не ставлять під сумнів законність ухваленого рішення.

Керуючись ст.ст. 303, п.1ч.1ст.307, 308, п.1ч.1 314, 315, 317, 319 ЦПК України колегія суддів,-

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 на рішення Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 27.12.2010року відхилити.

Рішення Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 27.12.2010року по справі за позовом ПАТ Фольксбанкдо ОСОБА_2, ОСОБА_3 про стягнення заборгованості залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена протягом 20 днів з часу проголошення шляхом подання скарги безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду з розгляду цивільних та кримінальних справ.

Головуючий: Шумська Н.Л.

Судді Бакус В.Я.

ОСОБА_4