Перемишлянський районний суд Львівської області
Справа № 2-551/2011
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"02" грудня 2011 р. Перемишлянський районний суд Львівської області в складі:

головуючого Кіпчарський М. О.

при секретарі Байдала Н. Г.,

за участю: представника позивача ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засідання в залі суду м.Перемишляни цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до Липовецької сільської ради Перемишлянського району про визнання права власності на майно , - , -

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_2 31.10.2011р. звернувся до суду з вищевказаним позовом, мотивуючи свої позовні вимоги тим, що 23.11.2005р. померла його мати ОСОБА_3 , якій на праві власності належав житловий будинок по вул.Посіч,8 в с.Липівці Перемишлянського району та присадибна земельна ділянка площею 0,95 га. При житті його мати склала на нього заповіт, тому після смерті матері він прийняв спадкове майно. Він являється єдиним спадкоємцем померлої, і у жовтні 2011р. звернувся в нотаріальну контору з заявою про оформлення спадщини, але не зміг цього зробити, так як на будинок та присадибну ділянку не мав необхідних документів. Він звернувся до відповідача з приводу видачі документів про право власності на будинок та земельну ділянку, але йому в цьому було відмовлено. Відсутність правовстановлюючих документів на право власності успадкованого майно перешкоджає йому в реалізації свого права розпоряджатися таким майном. Просить визнати за ним право власності на житловий будинок та присадибну земельну ділянку.

В судовому засіданні представник позивача підтримав позовні вимоги з вище зазначених мотивів та просить визнати за ОСОБА_2 право власності на успадковане майно.

Представник відповідача в судове засідання не з»явився, подав заяву про слухання справи у його відсутність , в якій зазначив, що не заперечує проти задоволення даного позову.

Ухвалою суду від 02.12.2011р. відмовлені в прийнятті визнання відповідачем позову.

Заслухавши пояснення представника позивача та оглянувши матеріали справи, дослідивши зібрані у справі докази, вирішуючи спір на підставі наданих доказів та в межах заявлених позовних вимог, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають до часткового задоволення , виходячи з наступних підстав.

Встановлено, що ОСОБА_3 померла в селі Липівці 23.11.2005 року у віці 72 роки .

Згідно свідоцтва про народження, ОСОБА_2 народився 20.05.1957 року в с.Липівці, його батьками значаться ОСОБА_4 та ОСОБА_3.

18 вересня 2001 р. ОСОБА_3 склала заповіт на користь свого сина ОСОБА_2, якому заповіла належний їй житловий будинок з господарськими спорудами, що знаходиться в с.Липівці. Даний заповіт посвідчений секретарем виконкому Липовецької сільської ради в той же день та зареєстрований за №80.

Згідно довідок виконкому Липовецької сільської ради за листопад-грудень 2011р., за ОСОБА_3, яка постійно проживала в с.Липівці та яка померла 23.11.2005 року, числиться на праві особистої приватної власності житловий будинок з господарськими спорудами, що знаходяться в с.Липівці по вул.Посіч,8 , в якому на даний час ніхто не зареєстрований. За будинком закріплено у користування ( не приватизовано) 0,95 га землі.

В наданому суду Технічному паспорті на житловий будинок по вул.Посіч,8 в с.Липівці Перемишлянського району значиться, що даний будинок збудований у 1961 році і його загальна площа становить 44,6 м.кв.

Згідно ст.1268 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав із спадкодавцем на час

2.

відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

Згідно ст.328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом.

Згідно ст.1216 ЦК України, спадкування є перехід прав та обов»язків (спадщини) від особи, яка померла ( спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Тому спадкування є однією з підстав виникнення права власності.

Статтею 392 ЦК України визначено, що власник майна може пред»явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Судом встановлено, що позивач являється єдиним спадкоємцем за заповітом померлої ОСОБА_3, який прийняв в порядку спадкування належні померлій житловий будинок з господарськими спорудами , тобто набув право власності на дане нерухоме майно, на яке втрачені правовстановлюючі документи , і щодо якого спору не існує.

На час подачі позову виконавчий комітет Липовецької сільської ради Перемишлянського району , на території якого знаходиться успадковане позивачем майно, не визнавав право власності на будинок за ОСОБА_3 М,Й., але під час розгляду справи в суді представник відповідача визнав таке право власності за позивачем.

Тому з підстав, вище зазначених, позовні вимоги в частині визнання за ОСОБА_2 права власності на житловий будинок з господарськими спорудами, підлягає до задоволення.

Щодо позовних вимог в частині визнання за позивачем права власності на земельну ділянку площею 0,95 га , то такі в цій частині не підлягають до задоволення в силу наступного.

Встановлено, що за житловим будинком № 8 по вул.Посіч в с.Липівці Перемишлянського району закріплено у користування 0,95 га землі.

Даних про прийняття органом виконавчої влади чи органом місцевого самоврядування рішення про передачу даної земельна ділянка будь-кому у власність, чи видачу на неї Державного акту на права власності на ім.»я померлої ОСОБА_3 , судом не встановлено.

Статтею 377 ЦК України визначено, що до особи, яка набула права власності на житловий будинок, будівлю або споруду, переходить право власності, право користування на земельну ділянку, на якій вона розміщена, без зміни її цільового призначення в обсязі та на умовах, встановлених для попереднього землевласника ( землекористувача).

Аналогічні вимоги містяться в ст. 120 ЗК України.

А стаття 116 ЗК України визначає підстави набуття громадянами права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності. Підставою набуття права на земельну ділянку у таких випадках є рішення органів виконавчої влади або місцевого самоврядування в межах їх повноважень, установлених цим кодексом.

З врахуванням положень ч.1 ст.15,ст.392 ЦК України, власник майна може пред»явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

За змістом наведених норм права потреба в такому способі захисту права власності виникає тоді, коли наявність суб»єктивного права власника не підтверджена відповідними доказами, підлягає сумніву , не визнається іншими особами або ними оспорюється, а не в разі відсутності прийнятого у встановленому порядку компетентним органами рішення щодо передачі такої земельної ділянки у власність чи користування.

Керуючись ст.ст.328,392, 1216,1258,1261,1268 ЦК України, ст.ст.116, 120 ЗК України, ст.ст.8,10, 57, 60,174,209, 212- 215, 218, 223, 292,294 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити частково.

Визнати за ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1, право власності на житловий будинок з приналежними господарськими спорудами по вулиці Посіч,8 в селі Липівці Перемишлянського району Львівської області.

В іншій частині позовних вимог відмовити.

3.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до апеляційного суду Львівської області через Перемишлянський районний суд Львівської області шляхом подачі апеляційної скарги протягом 10-ти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення суду, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя

ОСОБА_5