Справа № 2-о-94/11
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 грудня 2011 року Білоцерківський міськрайонний суд у складі:

головуючого судді Гапоненко А. П. ,

при секретарі Миронова Н. В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду м. Біла Церква, справу окремого провадження за заявою ОСОБА_1, заінтересована особа Відділ громадянства імміграції і реєстрації фізичних осіб Білоцерківського МВ ГУ МВС України в Київської області, про встановлення факту проживання на території України

В С Т А Н О В И В :

Заявник звернулася до суду з зазначеною заявою посилаючись на те, що вона проживала на території України з 1930 року по 1953 ріку в селі Ново-Данилівка, Акимівського району Запорізької області. У 1943 році була ув'язнена до концтабору у Германію де перебувала до червня 1945 року. Після визволення, знов повернулась на Україну в село Ново - Данилівка, де проживала до одруження, працювала з 13.09.1947 року по 12.05.1953 року на Ново - Данилівському молокозаводі. З кінця 1953 року заявник проживала у Москві. На даний час їй виконалося 87 років, вона є інвалідом другої групи, має слабке здоров'я та потребує постійного нагляду. У звязку з цим приїхала 22.04.2011 року до своєї онуки ОСОБА_2, яка мешкає за адресою 09100 Київська обл., м. Біла Церква ГайокАДРЕСА_1. 18.10.2011 року заявник звернулась до Відділу громадянства, імміграції та реєстрації фізичних осіб Білоцерківського МВ ГУ МВС України в Київської області з метою отримання дозволу на постійне місце проживання в Україні, де їй було рекомендовано звернутись до суду про що свідчить лист №С-1574 від 01.11.11року. Для встановлення факту проживання на території України до 24.08.1991 року заявник змушена звернутися до суду з зазначеною заявою, якою просить суд встановити факт її постійного проживання та реєстрації на території України до 24 серпня 1991 року та надати право постійного проживання на території країни за адресою: АДРЕСА_2.

В судовому засіданні представник заявника уточнила вимоги заяви та просила суд встановити факт постійного проживання її довірителя на території України до 24 серпня 1991 року, в іншій частині вимоги заяви не розглядати Уточнені вимоги заявника представник повністю підтримала, пославшись на обставини та підстави, викладені у заяві, просить суд їх задовольнити.

Представник зацікавленої особи Відділу громадянства імміграції і реєстрації фізичних осіб Білоцерківського МВ ГУ МВС України Київської області, буду належним чином повідомленим про день, час та місце розгляду справи, в судове засідання не зявився.

Вислухавши пояснення представника заявника, вивчивши матеріали справи, суд вважає, що уточнені вимоги, викладені у заяві, такими, що підлягають задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що заявник ОСОБА_1 народилася 2.09.1925 року в с. Ново-Олександрівка, Покровського району, Орловської області і в малолітньому віці разом з батьками переїхала проживати в ІНФОРМАЦІЯ_1, де проживала з 1930 року по 12.05.1953 року. Проживаючи за зазначеною адресою в Запоріжській області УРСР, нині Україна, 28.06.1950 року заявник отримала свідоцтво про народження серії ЯЩ № 690193, яке видане Акимівським рай бюро ЗАГС, Запорізької області, що підтверджено наданою суду копією. Також факт проживання заявника на території України до 12.05.1953 року підтверджується копією трудової книжки, виданої на її імя 14.09.1949 року, згідно якої заявник працювала з 13.09.1947 року по 12.05.1953 року на Ново - Данилівському молокозаводі.

Відповідно до ст. 234 ЦПК України в порядку окремого провадження судом розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових або майнових прав підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Згідно ст. 256 ЦПК України, у судовому порядку можуть бути встановлені факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення, в т.ч. встановлення факту проживання на території України.

Належність та набуття громадянства України встановлюється на підставі Закону України „Про громадянство України" може пов'язуватися із фактом постійного проживання на території України в певний час.

Зокрема, пунктом 1 частини 1 ст. 3 Закону, громадянами України є усі громадяни колишнього СРСР, які на момент проголошення незалежності України (24 серпня 1991 року) постійно проживали на території України і не були громадянами інших держав. Про належність до громадянства України таких осіб може свідчити наявність у паспортах громадянина колишнього СРСР відмітки про прописку, що підтверджує факт їхнього постійного проживання на території України за станом на 24 серпня 1991 року чи 13 листопада 1991 року.

Відповідно до п. 7 Порядку провадження за заявами і поданнями з питань громадянства України та виконання прийнятих рішень (в редакції Указу Президента України від 27 червня 2006 року), громадяни колишнього СРСР, які не мають у паспорті громадянина колишнього СРСР відмітки про прописку, що підтверджує факт їхнього постійного проживання на території України за станом на 24 серпня 1991 року або проживання в Україні за станом на 13 листопада 1991 року, проходять процедуру встановлення їхньої належності до громадянства України. У таких випадках, одним з документів на підтвердження цієї обставини може бути рішення суду, яким підтверджується факт постійного проживання особи на території України станом на 24 серпня 1991 року або 13 листопада 1991 року.

Згідно ст.. 8 зазначеного Закону особа, яка сама чи хоча б один з її батьків постійно проживали до 24 серпня 1991 року на території, яка стала територією України за певних обставинах вправі набути громадянство України за територіальним походженням.

Враховуючи, що заявником доведено факт постійного її проживання на території колишньої УРСР нині України з 1930 року по 12.05.1953 року, заяву слід задовольнити.

Керуючись ст. 29 ЦК України, ст. ст..10, 60, 212 ,234-235, 256, 259 ЦПК України, ст.ст. 7, 8 Закону України «Про громадянство України», суд -

В И Р І Ш И В :

Уточнену заяву задовольнити.

Визнати встановленим факт проживання ОСОБА_1 на території України до 24 серпня 1991 року.

Рішення суду може бути оскаржено шляхом подачі апеляційної скарги до апеляційного суду Київської області через Білоцерківський міськрайонний суд протягом десяти днів з дня проголошення рішення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя ОСОБА_3