АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 22ц-1992/11 Номер провадження 22-ц/1963/11Головуючий у 1-й інстанції Кравець Доповідач ап. інст. ОСОБА_1
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 червня 2011 року м. Полтава

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Полтавської області в складі:

Головуючого: Гальонкіна С.А.

Суддів: Абрамова П.С., Корнієнка В.І.

при секретарі : Коротун І.В.

розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Полтаві апеляційну скаргу директора Товариства з обмеженою відповідальністю «Приват-Агро-Альянс»

на рішення Машівського районного суду Полтавської області від 10 травня 2011 року

за позовом ОСОБА_2 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Приват-Агро-Альянс», відділу держкомзему у Машівському районі Полтавської області про визнання договору оренди недійсним ,-

Колегія суддів, заслухавши доповідь судді-доповідача Апеляційного суду, -

ВСТАНОВИЛА:

Рішенням Машівського районного суду Полтавської області від 10 травня 2011 року позов ОСОБА_2 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Приват-Агро-Альянс», відділу держкомзему у Машівському районі Полтавської області про визнання договору оренди недійсним - задоволено частково.

Визнано недійсним договір оренди землі від 16 січня 2008 року укладений між ОСОБА_2 та Товариством з обмеженою відповідальністю «Приват-Агро-Альянс», який зареєстрований 16 жовтня 2009 року Машівським РФ ПРФ ДП «Центр ДЗК» за № 040 955 800 094.

Стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю «Приват-Агро-Альянс» на користь ОСОБА_2 відшкодування за користування земельною ділянкою за період з 16.10.2009 р. по 30.04.2011 р. в розмірі 6891 грн. 64 коп.

В іншій частині позовних вимог -відмовлено.

Стягнуто з товариства з обмеженою відповідальністю «Приват-Агро-Альянс» на користь ОСОБА_2 сплачений нею судовий збір в розмірі 73, 17 грн., витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи в розмірі 24, 66 грн.

З рішенням суду не погодився директора Товариства з обмеженою відповідальністю «Приват-Агро-Альянс» та подав на нього апеляційну скаргу.

Вважає що суд не в повній мірі зясував обставини, що мають значення для справи.

Просить скасувати рішення районного суду від 10 травня 2011 року та постановити нове, яким відмовити в задоволенні позовних вимог ОСОБА_2

Перевіривши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга до задоволення не підлягає.

Відповідно п.1 ч.1 ст.307 ЦПК України, за наслідками розгляду апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції апеляційний суд має право постановити ухвалу про відхилення апеляційної скарги і залишення рішення без змін.

Згідно ч. 1 ст. 308 ЦПК України, апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Судом вірно встановлено, що ОСОБА_2 є власником земельної ділянки площею 5, 870 га, яка розташована на території Павлівської сільської ради, що стверджується копією Державного акту.

Згідно договору оренди землі від 16.01.2008 року, зареєстрованого 16.10.2009 року, від імені позивача вказана земельна ділянка передана в оренду ТОВ Приват-Агро-Альянс. Передача земельної ділянки підтверджується і Актом прийому-передачі.

Відповідно до висновку судово-почеркознавчої експертизи № 3112 від 30.03.2011 року вбачається, що підпис від імені позивача в договорі оренди землі від 16.01.2008 року в рядку «орендодавець» виконаний не позивачкою, а іншою особою з наслідуванням її справжнього підпису.

Статтею 5 Закону України «Про оренду землі» передбачено, що орендарями земельних ділянок є юридичні або фізичні особи, яким на підставі договору оренди належить право володіння і користування земельною ділянкою.

Згідно ч.2 ст. 15 Закону України «Про оренду землі», порушення вимог статей 4-6,11, 17, 19 цього Закону є підставою для відмови в державній реєстрації договору оренди, а також для визнання договору недійсним відповідно до закону.

Зі змісту ч.3 ст. 203 ЦК України вбачається, що правочин є дійсним, якщо він відповідає загальним умовам дійсності правочину, зокрема, волевиявлення учасника правочину має бути вільним та відповідати його внутрішній волі.

Частиною 1 статті 215 ЦК України встановлено, що підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п'ятою та шостою статті 203 Кодексу.

Отже, наявність вільного волевиявлення учасників правочину та його відповідність внутрішній волі при укладенні цього правочину є однією з необхідних умов визнання останнього дійсним, а відсутність вільного волевиявлення учасника правочину є підставою для визнання такого недійсним.

За змістом ч. 2 статті 124 Земельного кодексу України, якою регулюється порядок передачі земельних ділянок в оренду передбачено, що передача в оренду земельних ділянок, що перебувають у власності громадян і юридичних осіб, здійснюється за договором оренди між власником земельної ділянки і орендарем.

Враховуючи викладене районний суд прийшов до вірного висновку про те, що договір оренди від 16.01.2008 року ОСОБА_2 не підписувався, що стверджується висновком експертизи.

Сторони не обговорювали істотні умови договору, позивач не виражала свого волевиявлення, що відповідно до вимог законодавства тягне за собою недійсність вчиненого правочину, а тому позов в цій частині підлягає задоволенню.

Вирішуючи питання про зобовязання держкомзему у Машівському районі Полтавської області скасувати державну реєстрацію вказаного договору та зобовязання ТОВ Приват-Агро- Альянс повернути земельну ділянку позивачу, суд вірно виходив з наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 210 ЦК України та ч. 1 ст. 20 Закону України «Про оренду землі»договір оренди землі підлягає державній реєстрації на підставі ч. 1 ст. 210, ч. З ст. 640 ЦК України та ст. 18 Закону України «Про оренду землі» є укладеним із моменту його державної реєстрації, оскільки згідно з ч. 2 ст. 182 ЦК України до суду може бути оскаржена, зокрема, відмова в такій реєстрації.

Виходячи з викладеного та враховуючи те, що державна реєстрація договору оренди його зміни та розірвання здійснюється структурним підрозділом відділу держкомзему за зверненням осіб з наданням відповідних документів, які є підставою для такої реєстрації (договір, судове рішення), суд правомірно відмовив позивачці у задоволенні вимог у цій частині.

Згідно ч. 2 ст. 182 ЦК України до суду може бути оскаржена, зокрема, відмова в такій реєстрації.

Частинами 1, 3 ст. 216 ЦК України передбачено, що недійсний правочин не створює юридичних наслідків, крім тих, що повязані з його недійсністю і застосовуються, якщо законом не встановлені особливі умови їх застосування або особливі правові наслідки окремих видів недійсних правочинів.

Враховуючи, що обовязок ТОВ Приват-Агро-Альянс по поверненню земельної ділянки позивачу виникне після внесення змін до державного реєстру про його скасування органом державної реєстрації, що виникне у майбутньому, районний суд правомірно відмовив в задоволенні позову в цій частині.

Також суд вірно задовольнив позовні вимоги ОСОБА_2 в частині стягнення з ТОВ Приват-Агро-Альянс шкоди за користування земельною ділянкою в період з 16.10.2009 року по 30.04.2011 року.

Частиною 2 ст. 216 ЦК України встановлено, що якщо у звязку із вчиненням недійсного правочину другій стороні завдано збитків, вони підлягають відшкодуванню винною особою.

Представником позивача в судовому засіданні уточнено вимогу про стягнення з відповідача коштів за час користування земельною ділянкою в розмірі 5% від нормативної грошової оцінки земельної ділянки, яка діє на території Павлівської сільської ради та складає 6891,64 грн., представник відповідача вказану суму визнав та не заперечував проти її задоволення, тому суд правомірно стягнув її на користь позивачки з відповідача.

Відповідно до ч.1 ст. 88 ЦПК України, суд вірно вирішив питання про розподіл судових витрат.

При цьому, враховуючи, що позивачем не надано квитанцію про оплату нею висновку експертизи, районний суд прийшов до вірно висновку, що витрати за її проведення стягненню не підлягають.

Доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду.

Підстав для зміни чи скасування рішення районного суду не вбачається. Задоволенню апеляційна скарга не підлягає.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 314, 316 ЦПК України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу директора Товариства з обмеженою відповідальністю «Приват-Агро- Альянс» - відхилити.

Рішення Машівського районного суду Полтавської області від 10 травня 2011 року - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ.

Головуючий суддя: (підпис) ОСОБА_1

Судді: (підпис) ОСОБА_3

(підпис) ОСОБА_4

З оригіналом згідно:

Суддя Апеляційного суду

Полтавської області ОСОБА_1