Дата документу Справа №
Апеляційний суд Запорізької області
Справа №22ц-2280/2011 Головуючий у 1 інстанції:
Доповідач: Кримська О.М.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 серпня 2011 року м. Запоріжжя

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Запорізької області у складі:

головуючого: . ОСОБА_2,

суддів: Кримської О.М.,

ОСОБА_3,

при секретарі: Череватій О.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою публічного акціонерного товариства «ПроКредитБанк» в особі представника ОСОБА_4 на рішення Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 01 лютого 2011 року по справі за позовом публічного акціонерного товариства «ПроКредитБанк» до ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10, треті особи: ОСОБА_11, національний банк України в особі Управління національного банку України в Запорізькій області про стягнення заборгованості за кредитним договором, та по зустрічному позову ОСОБА_5 до публічного акціонерного товариства «ПроКредитБанк», треті особи: ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10 про розірвання договору та по зустрічному позову ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10, до публічного акціонерного товариства «ПроКредитБанк», третя особа: ОСОБА_5 про визнання припинення поруки,

ВСТАНОВИЛА:

У жовтні 2009 року ПАТ «Прокредит Банк» звернулося до суду з позовом до відповідачів про солідарне стягнення заборгованості за Рамковою угодою та договорів про надання траншу у сумі 4458213,97 грн.

В обґрунтування позову зазначили, що 26 квітня 2007 року між ПАТ «Прокредит Банк» та ОСОБА_5 було укладено Рамкову угоду № 157. Пунктом 2.1. Рамкової угоди встановлені наступні ліміти умов кредитування ОСОБА_5: ліміт суми кредитування - 600 000 (шістсот тисяч) дол. США, ліміт строку кредитування - 240 (двісті сорок) місяців. На підставі вище зазначеної рамкової угоди між даними сторонами було укладено договір траншу № 16.7958/157 за умовами якого позивач надає відповідачу ОСОБА_5 грошові кошти в сумі 51 000,00 (п'ятдесят одна тисяча) гарів США на строк користування 84 (вісімдесят чотири) місяці із сплатою відсотків в розмірі 13 тринадцять) % річних, а ОСОБА_5 зобов'язується повернути наданий кредит і виплати відсотки та платежі за кредитом, а також комісії на умовах та в строки встановлені Договором. На підставі Рамкової угоди, 30.11.2007 р. між позивачем та відповідачем ОСОБА_5 було укладено договір про надання траншу № 16.8014/157 за умовами яких позивач надає ОСОБА_5 грошові кошти в сумі 190000 доларів США на строк користування 84 (вісімдесят чотири) місяці із сплатою відсотків в розмірі 12,5 % річних, а відповідач ОСОБА_5 зобов'язується повернути наданий кредит і сплатити відсотки та платежі за Кредитом, а також комісії на умовах та в строки встановлені договором. На підставі Рамкової угоди, 12.12.2007 р. між позивачем та відвідачем ОСОБА_5 було укладено Договір про надання траншу № 16.8183/157 за умовами яких позивач надає ОСОБА_5 грошові кошти в сумі 200000,00 (двісті тисяч) доларів США на строк 120 місяців із сплатою відсотків в розмірі 12,5 % річних, а ОСОБА_5 зобов'язується повернути наданий кредит і сплатити відсотки та платежі за кредитом, а також комісії на умовах та в строки встановлені Договором. На підставі Рамкової угоди. 03.10.2007 р. між позивачем та відповідачем ОСОБА_5 було укладено договір про надання траншу № 1601.9753/157 за умовами яких позивач надає ОСОБА_5 грошові кошти в сумі 120000 доларів на строк користування 60 місяців із сплатою відсотків в розмірі 15,75 % річних, а ОСОБА_5 зобов'язується повернути наданий кредит і сплатити відсотки та платежі за Кредитом, а також комісії на умовах та в строки встановлені договором.

03 жовтня 2008 року в забезпечення виконання ОСОБА_5 перед позивачем зобов'язань за рамковою угодою № 157 від 26.10.2007 року між відповідачем ОСОБА_12 та позивачем було укладено договір застави рухомого майна № 157-Д32, посвідчений приватним нотаріусом Запорізького міського нотаріального округу ОСОБА_13 В забезпечення виконання зобов'язань ОСОБА_5 за рамковою угодою № 157 від 26.10.2007 року між позивачем та ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9 було укладено договори поруки відповідно № 157-ДП1 від 26.10.07 року, № 157-ДП4 від 09.01.08 року № 157-ДП2 від 30.11.2007 року № 157-ДПЗ від 30.11.2007 року згідно з умовами яких вищезазначені на добровільних засадах взяли на себе зобов'язання перед позивачем відповідати за зобов'язаннями ОСОБА_5 Відповідно до п.3.2 договорів поруки поручителі зобов'язані належно повністю виконати зобов'язання позивача у випадку та з моменту виникнення заборгованості позивачу у зв'язку із порушенням умов кредитних договорів, а також неможливістю виконання ним його зобов'язань.

Виходячи з того, що відповідачами належним чином не виконувались зобов'язання за вище зазначеною рамковою угодою утворилась заборгованість, яка складалась по договору про надання траншу № 16.7958/157 борг по капіталу 45400,81 доларів США, борг по процентах 2895,82 доларів США, пеня 20046,53 грн., що разом становило 388375,95 грн.. по договору про надання траншу № 16.8014/157 борг по капіталу 172187,33 долари США, борг по процентах 12234,73 доларів США, пеня 92024,29 грн., що разом становило 1498500,69 грн., по договору про надання траншу № 16.8183/157 борг по капіталу 189340,31 доларів США, борг по процентах 12950,53 доларів США, пеня 70239,05 грн., що разом становило 1612989,91 грн., по договору про надання траншу № 1601.9753/157 борг по капіталу 117351,58 доларів США, борг по процентах 2125,63 доларів США, пеня 47166,43 грн., що разом становило 958347,42 грн.

З урахуванням вище викладеного Публічне акціонерне товариство «ПроКредит Банк» просило суд стягнути з ОСОБА_5; ОСОБА_6; ОСОБА_7; ОСОБА_8; ОСОБА_9 ОСОБА_14 ОСОБА_15 солідарно суму заборгованості у розмірі 4 458 213 грн. 97 коп., яка складалась з 3 998 369 грн. 22 коп. заборгованість по капіталу кредиту; 221 612 грн. 89 коп. - відсотки за графіком; 8 755 грн. 56 коп. - проценти за фактичне користування простроченим капіталом; 229 476 грн. 30 коп. - пеня за прострочення платежів.

В процесі розгляду справи позивач уточнив свої позовні вимоги при обґрунтуваннях викладених в позові та просив суд стягнути солідарно з відповідачів 7 095 991 грн. 34 коп., в тому числі 4 151 878 грн. 40 коп. - заборгованість по капіталу кредиту; 613 455 грн. 85 коп. - відсотки за графіком; 93 295 грн. 77 коп. - проценти за фактичне користування простроченим капіталом; 2 237 361 грн. 32 коп. -пеня за прострочення платежів.

Відповідач ОСОБА_5 звернулася до суду з зустрічним позовом про визнання недійсною рамкової угоди № 157 від 26 жовтня 2007 року укладену між ПАТ «Прокредит Банк» та ОСОБА_5 зазначаючи, що надавши кредит в доларах США відповідачем були порушені норми ст.99 Конституції України, ст. 192, ч.1 ст.533, ст.524 Цивільного кодексу України, відповідно до яких єдиним законним платіжним засобом є грошова одиниця України - гривня. Також відповідачем порушені норми ст.ст. 6,7 Постанови Національного банку України № 200 від 30.05.2007 р. «Про затвердження Правил використання готівкової іноземної валюти на території України», ст.3 декрету Кабінету Міністрів України «Про систему валютного регулювання і валютного контролю», ст. З Закону України «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні», відповідно до яких для здійснення валютних операцій необхідно отримання генеральної або індивідуальної ліцензії. Тому, використання відповідачем долара США, як предмету кредитування є незаконним та дискримінаційним, що значно погіршує становище позивача. Просила суд визнати дану рамкову угоду укладену між сторонами недійсною.

В ході розгляду справи позивачем було заявлено клопотання про залишення даної позовної вимоги без розгляду та змінено предмет зустрічного позову ОСОБА_5 до ПАТ «ПроКредит банк» згідно якого вона просила суд розірвати договір, а саме рамкову угоду № 157 від 26 жовтня 2007 року укладену між ПАТ «Прокредит Банк» та ОСОБА_5

Відповідачі ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9 звернулися до суду з зустрічною позовною заявою до Публічного акціонерного товариства «Прокредит Банк» про припинення договорів поруки. В обґрунтування позову зазначаюли, що в забезпечення виконання зобов'язань ОСОБА_5 за рамковою угодою № 157 від 26.10.2007 року між ПАТ «ПроКредит Банк» та ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9 було укладено договори поруки відповідно № 157-ДП1 від 26.10.07 року, № 157-ДП4 від 09.01.08 року № 157-ДП2 від 30.11.2007 року № 157-ДПЗ від 30.11.2007 року згідно з умовами яких вищезазначені відповідачі взяли на себе зобов'язання перед позивачем відповідати за зобов'язаннями ОСОБА_5 у розмірі 600000 доларів США, а саме 3 мільйонів 30 тисяч гривень. Вважали, що оскільки вони не однозначно і чітко не погоджувалися на надання ОСОБА_5 кредитних коштів в іноземній валюті, що на цей час мало місце зміна забезпеченого порукою зобов'язання із збільшенням обсягу відповідальності поручителя без погодження з ним. У зв'язку з чим просили суд визнати припиненою поруку, що виникла на підставі договору поруки № 157-ДП1 від 26 жовтня 2007 року, 30 листопада 2007 року укладеної між ОСОБА_6 та ПАТ «ПроКредит Банк», договору поруки № 157-ДП2 від 30 листопада 2007 року, укладеною між ОСОБА_8 та ПАТ «ПроКредит Банк», договору поруки № 157-ДПЗ від 30 листопада 2007 року, укладену між ОСОБА_9 та ПАТ «ПроКредит Банк», договору поруки № 157-ДП4 від 09 січня 2008 року, укладеною між ОСОБА_6 та ПАТ «ПроКредит Банк».

Рішенням Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 01 лютого 2011 року позовні вимоги по первісній позовній заяві публічного акціонерного товариства «ПроКредит Банк» задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_5 на користь публічного акціонерного товариства «ПроКредит Банк» на рахунок 290930016 .980 у ПАТ «Про кредит Банк», код ЄДПРОУ 21677333, МФО 320984 суму заборгованості по кредитному договору - 2233140 грн., яка складається з боргу по капіталу та процентах - 2 211 900 грн., пеня - 21240 грн. 20 копійок, судові витрати у сумі 1820 грн., а всього стягнуто з ОСОБА_5 на користь публічного акціонерного товариства «ПроКредит Банк» на рахунок 290930028.980 у ПАТ «Про кредит Банк», код ЄДПРОУ 21677333, МФО 320984 суму у розмірі 2234960 грн. 20 копійок.

В іншій частині заявлених позовних вимог Публічного акціонерного товариства «ПроКредит Банк» відмовлено.

В задоволенні позовних вимог по зустрічній позовній заяві ОСОБА_5 до Публічного акціонерного товариства «Прокредит Банк», треті особи: ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10 про розірвання договору відмовлено.

В задоволенні позовних вимог ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9, до Публічного акціонерного товариства «Прокредит Банк», третя особа ОСОБА_5 про визнання припинення договорів поруки відмовлено.

Скасовано заходи по забезпеченню позову згідно ухвали Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 11 грудня 2009 року, які застосовані в частині про накладення арешту на 1/50 частину домоволодіння за адресою вул. Гоголя, 29 у м. Запоріжжя, яка належить ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_1 ідентифікаційний № НОМЕР_1, на підставі договору дарування, посвідченого ОСОБА_16, приватним нотаріусом Запорізького міського нотаріального округу 08.11.2004р. рег. № 8815; нежиле приміщення № 1 за адресою вулиця Українська, 61 у м. Запоріжжі, яка належить ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_1 ідентифікаційний № НОМЕР_1, на підставі свідоцтва про право власності, виданого виконавчим комітетом Запорізької міської ради 29.05.2007 р. серія САВ № 243400; на квартиру № 109 за адресою Бульвар Центральний, 26 у м. Запоріжжі, яка належить ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_1 ідентифікаційний № НОМЕР_1, на підставі свідоцтва про право власності, виданого УЖГ Запорізької міської ради 06.02.2009р. серія САС № 513495; на 1/2 частину квартири № 74 за адресою вулиця Комарова, 27-а у м. Запоріжжі, яка належить ОСОБА_7 ІНФОРМАЦІЯ_2 ідентифікаційний № НОМЕР_2. на підставі договору купівлі-продажу посвідченого ОСОБА_17, приватним нотаріусом Запорізького міського нотаріального округу 23.02.2006р. рег. № 328., а також на транспортні засоби, а саме на автомобілі марки ВАЗ 21063, державний номер 20346НЕ, бежевого кольору, 1992 року випуску, номер двигуна НОМЕР_3, номер кузова ХТА210630N33715 який належить ОСОБА_10, ІНФОРМАЦІЯ_3 ідентифікаційний № НОМЕР_4 на підставі свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу ЯТС 381063, який мешкає м. Запоріжжя вул. Батарейна, 39; марки КРАЗ 8138, державний номер 12559НА. сірого кольору, 1994 року випуску, номер шасі 4337 який належить ОСОБА_10, ІНФОРМАЦІЯ_3 ідентифікаційний № НОМЕР_4, на підставі свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу ЯТС 380957, який мешкає м. Запоріжжя вул. Батарейна, 39; Марки Mitsubishi Lancer, державний номер 18078НЕ, зеленого кольору, 1990 року випуску, номер двигуна НОМЕР_5, номер кузова JMBSNC62АLU461780 який належить ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_1 ідентифікаційний № НОМЕР_1 на підставі свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу ЯТС 373843, який мешкає м. Запоріжжя вул. Керченська, 18; Марки FIAT CROMA, державний номер 49782НА, сірого кольору. 1990 року випуску, номер двигуна НОМЕР_6, номер кузова 2РА5109 який належить ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_1 ідентифікаційний № НОМЕР_1 на підставі свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу ЯТС 234776, який мешкає м. Запоріжжя вух Керченська.

Не погоджуючись з рішенням суду, ПАТ «ПроКредитБанк» в особі представника ОСОБА_4 подало апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення судом перше: інстанції норм матеріального та процесуального права, просило рішення суду в частин: стягнення з ОСОБА_5 заборгованості по кредитному договору в сумі 2233140 грн., яка складається із боргу по капіталу та процентах - 2 211 900 грн., пеня - 21240 грн. 20 копійок, судові витрати у сумі 1820 грн., а всього стягнуто з ОСОБА_5 на користь публічного акціонерного товариства «ПроКредит Банк» на рахунок 290930028.980 у ПАТ «Про кредит Банк», код ЄДПРОУ 21677333, МФО 320984 суму у розмірі 2234960 грн. 20 копійок скасувати та ухвалити нове, яким задовольнити позовні вимоги у повному обсязі.

Заслухавши у засіданні апеляційного суду суддю-доповідача, пояснення учасників апеляційного розгляду, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції та обставин справи в межах доводів апеляційної скарги і вимог позивача заявлених в суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню частково з таких підстав.

Відповідно до п.3,4 ч.1 ст. 309 ЦПК України підставами для скасування рішення суду першої інстанції і ухвалення нового рішення або зміни рішення є: невідповідність висновків суду обставинам справи; порушення або неправильне застосування норм матеріального або процесуального права.

Судом встановлено, що 26 жовтня 2007 року між ЗАТ «ПроКредит Банк» та ОСОБА_5 укладено Рамкову Угоду № 157, до якої було договором № 1 від 30 листопада 2007 року внесено зміни та доповнення та визначено: ліміт суми кредитування - еквівалент 600000 дол. СШЩА, ліміт строку кредитування - 240 календарних місяців, максимальний розмір процентів - 40% річних . Позивач на підставі цієї Угоди зобов'язується здійснювати кредитування ОСОБА_5 у межах лімітів умов кредитування у порядку і на умовах, визначених Угодою та Кредитними договорами, а відповідач ОСОБА_5 зобов'язується належно виконати усі умови, необхідні для отримання кредитів. Своєчасно і належно здійснювати погашення грошових зобов'язань, а також належно виконувати усі інші зобов'язання , передбачені угодою та кредитними договорами. ( а.с.19 т.1)

На підставі Рамкової угоди, 26 жовтня 2007 року між ЗАТ «ПроКредит Банк» та ОСОБА_5В укладено договір про надання траншу № 16.7958/157 та надано кредит у розмірі 51 000 доларів США зі строком користування 84 місяці та зі сплатою 13 % річних . Цільове призначення - для задоволення особистих потреб ( а.с.34 т.1)

30 листопада 2007 року між ЗАТ «ПроКредит Банк» та ОСОБА_5В укладено договір про надання траншу № 16.8014/157 ( а.с.31 т.1), відповідно до умов якого видано кредит у розмірі - 190 000 доларів США, строком на 84 календарних місяців, від дати видачі кредиту включно, зі сплатою 12, 5 % річних для задоволення особистих неспоживчих потреб.

12 грудня 2007 року між ЗАТ «ПроКредит Банк» та ОСОБА_5В укладено договір про надання траншу № 16.8183/157 ( а.с.27 т.1), кредит виданий на умовах : розмір кредиту - 200 000 доларів США, строк кредитування 120 календарних місяців, проценти - 12,5 % річних, виходячи з 360 календарних днів у році. З цільовим призначенням кредиту - придбання квартири, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1.

03 жовтня 2008 року було укладено договір про надання траншу № 1601.9753/157 між ЗАТ «ПроКредит Банк» та ОСОБА_5 ( а.с.24 т.1), відповідно умов якого позичальнику надано кошти у сумі 120 000 доларів США строком на 60 місяців зі сплатою 15,75 % річних. Повернення кредиту та сплата процентів здійснюється періодичними платежами, сума і строк сплати яких визначені Графіком в черговості, встановленій Рамковою угодою ( п. 4 договору)

03 жовтня 2008 року на забезпечення повного виконання основних зобов'язань боржника, між ОСОБА_10 та Банком -укладено договір застави рухомого майна № 157-ДЗ 2 - транспортного засобу: легковий седан марка ТОYОТА модель САМRY, відповідно до якого заставодавець передає у заставу на умовах визначених Договором предмет застави.

26 жовтня 2007 року між Банком та ОСОБА_18 укладено договір поруки відповідно до умов якого поручитель бере на себе зобов'язання перед кредитором відповідати за зобов'язання ОСОБА_5 , які виникають з умов Рамкової угоди та договору про надання траншу № 16.7958/157 від 26 жовтня 2007 року ( а.с.47 т.1)

30 листопада 2007 року між ОСОБА_8 та банком укладено договір поруки № 157 ДП 2, відповідно до умов якого поручитель поручається перед кредитором за виконання усіх зобов'язань позичальника у їх повному обсязі як солідарний із Позичальником боржник

30 листопада 2007 року між ОСОБА_9 та банком укладено договір поруки № 157 ДП 3 відповідно до умов якого поручитель поручається перед кредитором за виконання усіх зобов'язань позичальника у їх повному обсязі як солідарний із Позичальником боржник( а.с.50 т.1).

09 січня 2008 року між банком та ОСОБА_7 укладено договір поруки № 157 -ДП 4, відповідно до умов якого поручитель поручається перед кредитором за виконання усіх зобов'язань позичальника у їх повному обсязі як солідарний із Позичальником боржник ( а.с.52 т.1)

Зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться (ч.1 ст. 526 ЦК України)

Статтею 1050 ЦК України передбачено, якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі простроченні повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового поверненні частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до стати 1048 цього Кодексу.

У зв'язку з неналежним виконанням позичальником своїх зобов'язань за рамковою угодою та договорів про надання траншу станом на 20.09.2010 року, утворилась заборгованість:

- за договором про надання траншу № 16.7958/157 сума заборгованості, яка складається з боргу по капіталу- 359 538,09 грн, боргу по процентам в сумі -31 284,25 грн., боргу по процентам за фактичне користування простроченим капіталом -8365,29грн., боргу по пені - 212 391,19 грн.. на загальну суму 611 578,83 грн.

за договором про надання траншу № 16.8014/157 сума заборгованості, що складається з складається з боргу по капіталу- 1 363 585,90 грн, боргу по процентам в сумі - 165 022,14 грн., боргу по процентам за фактичне користування простроченим капіталом -31990грн., боргу по пені - 785 183,41 грн. на загальну суму 2345 781,46 грн.

за договором про надання траншу №16.8183/157 сума заборгованості, що складається з боргу по капіталу- 1499423,78 грн, боргу по процентам в сумі -309095,04 грн., боргу по процентам за фактичне користування простроченим капіталом -18 376,42грн., боргу по пені-742963,37грн. на загальну суму 2 569 858,61 грн.

за договором про надання траншу №1601.9753/157 сума заборгованості, що складається з боргу по капіталу- 929330,63грн, боргу по процентам в сумі - 108 054, 42 грн., боргу по процентам за фактичне користування простроченим капіталом - 34 564,06 грн., боргу по пені - 496 823,35грн. на загальну суму 1568772,47 грн..

Згідно з ч.ч.1, 2 ст. 533 ЦК України грошове зобов'язання має бути виконані у гривнях. Якщо у зобов'язанні визначено грошовий еквівалент в іноземній валюті, сума, що підлягає сплаті у гривнях, визначається за офіційним курсом відповідної валюти на день платежу, якщо інший порядок її визначення не встановлений договором або законом чи іншим нормативно-правовим актом.

На час здійснення розрахунку заборгованості курс Національного банку України становив: 1 долар США =7,9192 грн.

Позивачем було направлено вимогу про виконання зобов'язань за договором поруки всім поручителям та боржнику на повну суму заборгованості за наданими коштами в межах Рамкової угоди та кредитних договорів ( а.с.68 -79т. 1)

Задовольняючи частково позовні вимоги та стягуючи суму заборгованості за Рамковою угодою та договорів про надання траншів, суд виходив з того, що валюта кредиту за договорами про надання траншу відрізняється від валюти ліміту суми кредитування, то відповідно до п.2.2 договору про внесення змін та доповнень до Рамкової угоди від 30.11.2007 року, сума заборгованості підлягає стягненню виходячи із ставки курсу долара США по відношенню до національної валюти на день видачі кредиту.

Колегія суддів не погоджується з таким висновком суду з таких підстав.

Відповідно до п.2.2 Рамкової угоди від 26 жовтня 2007 року ( а.с.91 т.1 ) визначено, що кредитні кошти можуть надаватися Кредитором ОСОБА_19 у гривні, доларах США або Євро на підставі договорів про надання траншу, які є невід'ємною частиною цієї Угоди. При цьому загальна сума заборгованості по даній угоді на дату надання траншу порахована з використанням курсів НБУ для відповідних валют не повинна перевищувати 600 000 доларів США.

Як вбачається із умов договорів про надання траншів сума кредиту надана у валюті відповідно до умов ліміту кредитування, передбачених Рамковою угодою.

Отже, заперечення відповідачів що сума заборгованості підлягає стягненню, виходячи з курсу валют на момент видачі суми кредитів оскільки сума ліміту кредитування за Рамковою угодою відрізняється від валюти кредиту, виданою на підставі Договорів про надання траншу, є неприйнятними.

Вирішуючи спір щодо стягнення пені за прострочення платежів, суд першої інстанції виходив з того, що ст..258 ЦК України встановлена спеціальна позовна давність до такого виду стягнення, та частково задовольнив позовні вимоги в цій частині, стягнувши пеню в межах річного строку.

Проте, такий висновок суду першої інстанції не відповідає обставинам справи.

Позовна давність, встановлена законом, може бути збільшена за домовленістю сторін (ч.1 ст. 259 ЦК України).

Пунктом 10.4 Рамкової угоди передбачено, що нарахування та сплата пені проводиться за весь час існування заборгованості, без застосування, встановлених законодавством обмежувальних строків та припиняється у день повного погашення заборгованості, а також у п.12.3 цієї угоди зазначено, що до усіх вимог, що випливають із Угоди та Кредитних договорів, встановлюється позовна давність у 5 років, включаючи вимоги, щодо яких законодавством встановлена спеціальна чи обмежена позовна давність ( а.с.21 т.1)

Отже, висновок суду першої інстанції стосовно стягнення суми нарахованої пені у межах позовної давності за один рік, не відповідає умовам договору та закону, а тому рішення суду в цій частині підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення про стягнення розміру пені за весь час існування заборгованості.

Проте, розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення ( ч.3 ст. 551 ЦК України).

Істотними обставинами в розумінні ст. 551 ЦК України можна вважати ступінь виконання зобов'язання боржником, наприклад, дострокове погашення кредиту та відсотків, доведений матеріалами справи тяжкий майновий стан боржника, інші інтереси сторін (а не лише боржника), які заслуговують на увагу.

Колегія суддів враховуючи такі істотні обставин по даній справі як майновий стан позичальника, яка є інвалідом 3 групи, будучи суб'єктом господарювання у 2008-2009 роках не мала доходу, достатнього для погашення кредиту в силу об'єктивних причин, в подальшому сумлінно виконувала обов'язок щодо погашення заборгованості по поточним платежам, вважає можливим застосувати правило ч. З ст. 551 ЦК України та зменшити розмір пені на 200 000 грн., а тому підлягає стягненню пеня у розмірі 2 037 361,32 грн.

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог про стягнення процентів за фактичне користування простроченим капіталом, суд першої інстанції посилався на те, що це подвійна відповідальність за неналежне виконання зобов'язань боржником та умов Рамкової угоди та договорів про надання траншів.

Статтею 14 ЦК України встановлено, що цивільні обов'язки виконуються у межах, встановлених договором або актом цивільного законодавства.

Відповідно до ст. 6 ЦК України сторони є вільними в укладанні договору , виборі контрагента та визначені умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості ( ст... 627 ЦК України ) Зміст договору становлять умови ( пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства (ст.. 628 ЦК) Договір є обов'язковим для виконання сторонами ( ст.. 629 ЦК)

Як вбачається з умов Рамкової угоди , сторони передбачили, що у разі невиконання умов договору, позичальник має сплатити проценти за фактичне користування простроченим капіталом ( п.4.4 Договору № 1 про внесення змін та доповнень до Рамкової угоди віл 30.11.2007року,а.с.19т.1)

За таких обставин, колегія суддів приходить до висновку, що районний суд неправомірно відмовив у задоволенні позовних вимог в цій частині, а тому рішення суду підлягає скасуванню в цій частині з ухваленням нового про задоволення позовних вимог щодо стягнення процентів за фактичне користування простроченим капіталом у сумі 93 295 грн.77 коп.

Відмовляючи у задоволені позовних вимог щодо стягнення суми заборгованості з майнового поручителя ОСОБА_10, суд першої інстанції правильно виходив з того, що останній є майновим поручителем та відповідає за невиконання боржником своїх зобов'язань своїм майном, переданим у заставу, а банк до суду з вимогою про зверненні стягнення на предмет застави не звертався.

Відмовляючи у задоволенні зустрічних позовних вимог ОСОБА_5 про розірвання Рамкової угоди № 157 від 26 жовтня 2007 року укладену між ПАТ «Прокредит Банк» та ОСОБА_5В та зустрічних вимог ОСОБА_6, ОСОБА_6, ОСОБА_8 М, ОСОБА_9 до Публічного акціонерного товариства «Прокредит Банк» про припинення договорів поруки районний суд дійшов до обґрунтованого висновку щодо безпідставності таких вимог.

Згідно до вимог ч. 1,2 ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі

Особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд

Обґрунтовуючи позовні вимоги про стягнення з відповідачів у солідарному порядку заборгованості за Рамковою угодою та договорам про надання траншу, позивач послався на ст.. 554 ЦК України, яка передбачає солідарну відповідальність поручителів перед кредитором у разі порушення боржником своїх зобов'язань.

Правові наслідки порушення зобов'язання, яке забезпечене порукою, регулюються ст. 554 ЦК України.

Відповідно до ч. 3 ст. 554 ЦК України особи, які спільно дали поруку, відповідають перед кредитором у солідарному порядку.

Зазначена норма матеріального права дійсно передбачає можливість встановлення поруки щодо виконання одного і того ж самого зобов'язання одночасно з боку декількох осіб.

Разом з тим, така порука виникає на підставі її спільного надання, у формі укладення одного договору (ч. 3 ст.554 ЦК України). У такому разі поручителі відповідають перед кредитором солідарно.

Закон передбачає укладення кількох окремих договорів поруки на виконання того самого зобов'язання, але в цьому випадку ч. З ст.554 ЦК України застосована бути не може. Поручителі не несуть у такому разі солідарної відповідальності, оскільки не можна говорити про їх спільну поруку.

За таких обставин, кредитор має право пред'явити вимогу до кожного з поручителі на підставі відповідного договору.

З матеріалів справи вбачається, що позивач на забезпечення виконання боржником -ОСОБА_5В зобов'язань за Рамковою угодою та кредитних договорів, уклав декілька окремих договорів поруки з відповідачами : ОСОБА_6 М, ОСОБА_6 М, ОСОБА_8, ОСОБА_9.

З огляду на положення ч. 3 ст.554 ЦК України, відповідачі ОСОБА_6, ОСОБА_6, ОСОБА_8, ОСОБА_9, як поручителі, не можуть нести солідарної відповідальності перед позивачем за боргами ОСОБА_5, оскільки у даному випадку відсутня їх спільна порука.

Вирішуючи спір, суд першої інстанції правильно застосував положення ч. 3 ст.554 ЦК України, яка регулює правовідносини сторін у цьому спорі та відмовив у задоволенні позовних вимог в цій частині.

Судове рішення в частині скасування заходів забезпечення позову та відмови у задоволенні зустрічних позовних вимог не оскаржується сторонами.

Судові витрати розподілені у відповідності до ст. 88 ЦПК України.

З огляду на вищевикладене колегія суддів приходить до висновку, що позовні вимоги позивача підлягають задоволенню частково та з ОСОБА_5 підлягає стягненню сума заборгованості на загальну суму 6 895 991 грн. 84 коп., яка складається з боргу по капіталу-4151 878, 40 грн, боргу по процентам в сумі - 613455, 85 грн., боргу по процентам за фактичне користування простроченим капіталом - 93 295,77 грн., боргу по пені - 2 037 361,32 грн.

В решті рішення суду першої інстанції підлягає залишенню без змін.

Керуючись ст. ст. 303, 309, 313, 316,317 ЦПК України, колегія суддів

ВИРІШИЛА:

Апеляційну скаргу публічного акціонерного товариства «ПроКредитБанк» задовольнити частково.

Рішення Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 01 лютого 2011 року по цій справі в частині стягнення з ОСОБА_5 на користь публічного акціонерного товариства «ПроКредит Банк» на рахунок 290930016 .980 у ПАТ «Про кредит Банк», код ЄДПРОУ 21677333, МФО 320984 суму заборгованості по кредитному договору- 2233140 грн., яка складається з боргу по капіталу та процентах - 2 211 900 грн., пені - 21240 грн. 20 копійок та в частині відмови у стягненні процентів за фактичне користування простроченим капіталом - скасувати та ухвалити в цій частині нове рішення наступного змісту:

« Позовні вимоги публічного акціонерного товариства «ПроКредитБанк» задовольнити частково .

Стягнути з ОСОБА_5 на користь публічного акціонерного товариства «ПроКредит Банк» на рахунок 290930016.980 у ПАТ «ПрокредитБанк», код ЄДПРОУ 21677333, МФО 320984 суму заборгованості за Рамковою угодою, яка складається з боргу по капіталу- 4151 878, 40 грн, боргу по процентам в сумі - 613455, 85 грн., боргу по процентам за фактичне користування простроченим капіталом - 93 295,77 грн., боргу по пені - 2 037 361,32 грн., а всього на загальну суму - 6895 991 грн. 84 коп.»

В іншій частині рішення залишити без змін.

Рішення набирає законної сили негайно, але може бути оскаржено шляхом подачі касасційної скарги безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий:

Судді: