АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 22-ц/490/5643/11 Справа № 22ц-8378/11 Головуючий у 1 й інстанції - ОСОБА_1 Доповідач - Красвітна Т.П.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 вересня 2011 року м. Дніпропетровськ

29 вересня 2011 року колегія суддів Судової палати у цивільних справах апеляційного суду Дніпропетровської області у складі:

головуючого

суддів:

при секретарі

ОСОБА_2,

ОСОБА_3, ОСОБА_4

ОСОБА_5,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпропетровську цивільну справу по апеляційній скарзі Публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» на заочне рішення Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 26 травня 2011 року по справі за позовом Публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_6 про звернення стягнення на квартиру, -

ВСТАНОВИЛА:

У квітні 2009 року позивач звернувся до суду з даним позовом до відповідача посилаючись на те, що відповідно до укладеного договору № DNYOG8 від 30.10.2007 року, відповідачка отримала кредит у розмірі 62493 грн. 75 коп. зі сплатою 15 % річних з кінцевим терміном повернення 30.10.2022 року; в порядку забезпечення виконання зобов'язань за кредитним договором між банком і відповідачем 30.10.2007 року був укладений договір іпотеки № DNYOG8, згідно якого відповідач передав в іпотеку нерухоме майно - двокімнатну квартиру загальною площею 47.10 кв.м., яка розташована в АДРЕСА_1; у зв»язку з неналежним виконанням відповідачкою умов кредитного договору станом на 17.03.2009 року утворилась заборгованість у розмірі 63169 грн. 04 коп., а саме: 61135,78 грн. - заборгованість за кредитом; 1959,04 грн. - заборгованість за процентами; 74,22 грн. - пеня за несвоєчасність виконання зобов'язань за договором; тому позивач просив суд звернути стягнення на квартиру АДРЕСА_2, на підставі договору іпотеки № DNYOG8 від 30.10.2007 року, з укладенням від імені відповідача договору купівлі-продажу будь-яким способом з іншою особою - покупцем, з отриманням витягу з Державного реєстру прав власності, а також наданням ПАТ КБ «ПриватБанк» всіх повноважень, необхідних для здійснення продажу, виселити ОСОБА_6 з квартири АДРЕСА_3, стягнути з відповідачки судові витрати.

Заочним рішенням Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 26 травня 2011 року в задоволенні позовних вимог відмовлено.

В апеляційній скарзі ПАТ КБ «ПриватБанк» посилається на неправильне застосування норм матеріального права, порушення норм процесуального права, у звязку з чим ставить питання про скасування рішення суду першої інстанції та ухвалення нового рішення задоволення позовних вимог в повному обсязі.

Розглянувши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги і заявлених позовних вимог, колегія суддів не знаходить підстав для задоволення апеляційної скарги та скасування оскаржуваного рішення, виходячи з наступного.

Встановлено судом та стверджується зібраними у справі доказами, що, відповідно до укладеного договору № DNYOG8 від 30.10.2007 року, відповідач отримала кредит у розмірі 62493 грн. 75 коп. зі сплатою 15% відсотків річних з кінцевим терміном повернення 30.10.2022 року.

В порядку забезпечення виконання зобов'язань за кредитним договором між банком і відповідачем 30.10.2007 року був укладений договір іпотеки № DNYOG8, згідно якого відповідач передав в іпотеку нерухоме майно - двокімнатну квартиру загальною площею 47.10 кв.м., яка розташована в АДРЕСА_1 (а.с.8-10).

У зв»язку з неналежним виконанням відповідачкою умов кредитного договору станом на 17.03.2009 року утворилась заборгованість у розмірі 63169 грн. 04 коп., а саме: 61135,78 грн. - заборгованість за кредитом; 1959,04 грн. - заборгованість за процентами; 74,22 грн. - пеня за несвоєчасність виконання зобов'язань за договором, що підтверджується розрахунком позивача на а.с. 5.

Суду не надані докази направлення відповідачці та отримання нею письмової вимоги банку щодо погашення заборгованості і попередження про звернення стягнення на предмет іпотеки.

Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

Статтею 526, п. 3 ч. І ст. 611, ч. І ст. 625 ЦК України встановлено, що зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу. У разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема - сплата неустойки. За неможливість виконання грошового зобов'язання боржник не звільняється від відповідальності.

Частиною 1 ст. 554 ЦК України передбачено, що у разі порушення боржником зобов»язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя.

Згідно ст. 1 Закону України «Про іпотеку», з відповідними змінами та доповненнями, іпотека - вид забезпечення виконання зобов'язань нерухомим майном, що залишається у володіння і користуванні іпотекодавця, згідно з яким іпотекодержатель має право в разі невиконання боржником забезпеченого іпотекою зобов'язання одержати задоволення свої вимог за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими кредиторами цього боржника у порядку встановленому цим Законом.

Частиною 1 ст. 35 Закону України «Про іпотеку» передбачено, що у разі порушення основного зобов»язання та/або умов іпотечного договору іпотекодержатель надсилає іпотекодавцю та боржнику, якщо він є відмінним від іпотекодавця, письмову вимогу про усунення порушення. В цьому документі зазначається стислий зміст порушених зобов»язань, вимога про виконання порушеного зобов»язання у не менш ніж тридцяти денний строк та попередження про звернення стягнення на предмет іпотеки у разі невиконання цієї вимоги. Якщо протягом встановленого строку вимоги іпотекодержателя залишається без задоволення, іпотекодержатель вправі розпочати звернення стягнення на предмет іпотеки відповідно до цього Закону.

Виходячи з викладеного, приймаючи до уваги відсутність доказів виконання позивачем вимог ст. 35 Закону України «Про іпотеку», місцевий суд дійшов правильного висновку про безпідставність та недоведеність позовних вимог і обґрунтовано відмовив у задоволенні позову у повному обсязі та правильно звернув увагу не те, що даний позов заявлено передчасно.

Крім того, вимога банку про надання йому права продавати квартиру від імені відповідача фактично зводиться до питання про видачу банку доручення від імені позичальника на реалізацію нерухомого майна, що не входить до повноважень суду.

Отже, наведені в апеляційній скарзі доводи зводяться до переоцінки доказів і незгоди з висновками суду по їх оцінці.

Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Згідно ст. 212 ЦПК України, виключне право оцінки доказів належить суду, який має оцінювати докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і обєктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Таким чином, колегія дійшла висновку, що оскаржуване судове рішення ухвалено у відповідності з вимогами матеріального та процесуального права, тому підлягає залишенню без змін, а апеляційна скарга без задоволення.

Керуючись ст.ст. 209, 218, 303, 307, 308, 313-315 ЦПК України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» - відхилити.

Заочне рішення Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 26 травня 2011 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення, протягом двадцяти днів може бути оскаржена до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Головуючий

Судді