Справа № 22-ц-407/2011 Головуючий у I інстанції Жук М.І.
Категорія цивільна Доповідач - Позігун М. І.
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 січня 2011 року
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРНІГІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ у складі:

головуючого - суддіОСОБА_1,
суддів:ОСОБА_2, ОСОБА_3,
при секретарі:ОСОБА_4,
за участю:представників: апелянта ОСОБА_5, скаржника ОСОБА_6, субєкта оскарження ОСОБА_7,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Чернігові цивільну справу за апеляційною скаргою відкритого акціонерного товариства комерційний банк «Надра» на ухвалу Деснянського районного суду м. Чернігова від 21 грудня 2010 року по справі за скаргою ОСОБА_8 на постанову головного державного виконавця Деснянського відділу Державної виконавчої служби Чернігівського міського управління юстиції.

в с т а н о в и в:

В апеляційній скарзі ВАТ «КБ»Надра» просить скасувати ухвалу Деснянського районного суду м. Чернігова від 21.12.2010 року, якою визнано неправомірними пункти 4-5 постанови головного державного виконавця Деснянського відділу Державної виконавчої служби Чернігівського міського управління юстиції ОСОБА_9 від 2.08.2010 року, згідно яких було накладено арешт на все майно боржника ОСОБА_8 та заборону його відчуження; зобовязано державного виконавця Підрозділу примусового виконання рішень відділу Державної виконавчої служби Головного управління юстиції в Чернігівській області ОСОБА_10 усунути допущені порушення, задовольнити вимогу заявника і винести постанову про арешт частини майна боржника ОСОБА_8 та заборону його відчуження, яке є тільки предметом іпотеки згідно договору іпотеки від 13.08.2007 року, укладеним між ВАТ «КБ»Надра» та боржником; стягнуто судові витрати; винести нову ухвалу про відмову в задоволенні скарги ОСОБА_8

Незаконність судового рішення апелянт обґрунтовує невідповідністю висновків суду щодо наявності підстав для задоволення скарги боржника фактичним обставинам справи, оскільки дії державним виконавцем по накладенню арешту на майно та заборону його відчуження вчинено в межах повноважень, визначених Законом України «Про виконавче провадження». Крім того, апелянт посилається на відсутність в ухвалі суду посилань на норми Закону, які порушено державним виконавцем при винесенні постанови про накладення арешту та заборону його відчуження, а також зазначає, що суд вийшов за межі своїх повноважень, оскільки в порушення вимог ст.. 19 Конституції України визначив характер та зміст дій державного виконавця при здійсненні виконавчого провадження.

Заслухавши доповідача, учасників судового процесу, перевіривши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, суд приходить до слідуючого висновку.

Судом встановлено, що 2.08.2010 року державним виконавцем Деснянського відділу Державної виконавчої служби Чернігівського міського управління юстиції ОСОБА_9 було відкрито виконавче провадження про стягнення на користь ВАТ «КБ» Надра» заборгованості по кредитному договору в розмірі 2 470 544 грн. 36 коп. згідно виконавчого листа № 2-4735/09, виданого Деснянським районним судом м. Чернігова, накладено арешт на майно боржника з забороною його відчуження.

Задовольняючи скаргу, суд виходив із того, що зазначеною постановою накладено арешт на все майно божника з забороною його відчуження, що є незаконним, оскільки вимоги стягувача можливо задовольнити за рахунок реалізації предмета іпотеки нерухомого майна по вул.. Квітневій 23 А с. Н. Білоус Чернігівського району вартістю 2 714 740 грн.

Проте, даний висновок суду не ґрунтується на матеріалах справи і не відповідає вимогам закону.

Дійсно, виходячи з положень ст.. 50 Закону України «Про виконавче провадження», стягнення за виконавчими документами в першу чергу звертається на кошти боржника в гривнях та іноземні валюті, інші цінності, в тому числі кошти на рахунках та вкладах боржника в установах банків та інших кредитних організаціях, на рахунки в цінних паперах у депозитаріях цінних паперів. У разі відсутності у боржника коштів та цінностей, достатніх для задоволення вимог стягувача, стягнення звертається на належне боржникові інше майно, за винятком майна, на яке згідно з законом не може бути накладено стягнення. Боржник має право вказати ті види майна чи предмети, на які необхідно звернути стягнення в першу чергу. Остаточно черговість стягнення на кошти та інше майно боржника визначається державним виконавцем.

Проте, відповідно до ст.. 24 Закону України «Про виконавче провадження» за заявою стягувача, з метою забезпечення виконання рішення про майнові стягнення, державний виконавець постановою про відкриття виконавчого провадження вправі накласти арешт на майно боржника (крім коштів) та оголосити заборону на його відчуження.

При цьому обовязковою умовою стягнення на майно боржника відповідно до положень ст.. 50 Закону «Про виконавче провадження» є його звернення в розмірах і обсягах необхідних для виконання за виконавчим документом, з урахуванням витрат на виконання та стягнення виконавчого збору.

Як вбачається з пунктів 4-5 постанови про відкриття виконавчого провадження, державним виконавцем проведено накладення арешту на майно боржника та оголошено заборону його відчуження відповідно до вимог ст.. 24 Закону України «Про виконавче провадження» саме в межах суми боргу 2 470 544 грн. 36 коп., а не на все майно, як встановлено судом першої інстанції.

Підставою для вжиття заходів по забезпеченню виконання рішення про майнове стягнення шляхом накладення арешту на майно боржника та оголошення заборони його відчуження при відкритті виконавчого провадження стала заява стягувача від 22.07. 2010 року.

За викладених обставин, висновок суду першої інстанції щодо незаконності дій державного виконавці не грунтується на матеріалах справи і не відповідає вимогам закону, а тому апеляційна скарга підлягає задоволенню, судове рішення скасуванню з ухваленням нового рішення про відмову в задоволенні скарги.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 312, 313, 314, 315,383-389 ЦПК України, апеляційний суд, -

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу відкритого акціонерного товариства комерційний банк «Надра» задовольнити.

Ухвалу Деснянського районного суду м. Чернігова від 21 грудня 2010 року скасувати і в задоволенні скарги ОСОБА_8 відмовити.

Ухвала набирає чинності з моменту проголошення та може бути оскаржена у касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий:Судді: