Справа № 2-445/11
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

04 жовтня 2011 року

Брусилівський районний суд Житомирської області в складі:

головуючого судді Седун Ф. В.

При секретарі Довгаленко О. І.

З участю представника позивача ОСОБА_1

Розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду смт. Брусилів справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про визнання права власності на житловий будинок за набувальною давністю та припинення права власності ,

ВСТАНОВИВ:

11.08.2011 року ОСОБА_2 звернулася в суд з позовною заявою до ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про визнання права власності за набувальною давністю на житловий будинок № 13-А по вул.. Центральній в с. Соболівка Брусилівського району Житомирської області . Свої вимоги позивачка аргументує тим , що у вересні 2000 року її покійна мати ОСОБА_5 уклала з ОСОБА_3, ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , як власниками по 1/3 частині за кожним вказаного будинку , усну домовленість про користування з подальшим викупом та оформленням права власності на позивача житлового будинку по вул.. Центральна № 13-А в с. Соболівка .Виплатити кошти за даний будинок вони домовились в декілька етапів і останні кошти були виплачені в 2006 році. Після сплати всіх коштів виникло питання про оформлення договору купівлі-продажу даного будинку у відповідності до усних домовленостей , але але оформити договір-купівлі продажу не вдалося так як ОСОБА_7 помер 31 липня 2002 року.Заяву про прийняття спадщини після його смерті відповідачі подали з пропущенням строку для прийняття спадщини і їм було відмовлено в її отриманні. Також , у відповідності до ст.. 1277 ЦК України Соболівська сільська рада не подала заяву щодо визнання спадщини ОСОБА_7 відумерлою. На протязі всього часу сім»я позивача користувалася цим будинком , підтримувала його в належному стані , обробляла город та своєчасно сплачувала рахунки за електроенергію , податок на землю. Позивач добросовісно заволоділа чужим нерухомим майном і продовжує відкрито , безперервно володіти ним більше 10 років , а тому відповідно до ч. 1 ст. 344 ЦК України вона набула право власності на це майно в порядку набувальної давності. Просить визнати за нею право власності на житловий будинок № 13-А по вул.. Центральна в с. Соболівка Брусиловського району Житомирської області за набувальною давністю.

В судовому засіданні представник позивачки ОСОБА_1 збільшив розмір позовних вимог вимогою про припинення права власності відповідачів на вказаний в позові будинок, про що подав письмову заяву , позов підтримав з мотивів викладених в позовній заяві та в заяві про збільшення розміру позовних вимог . Додатково пояснив , що позивачка відкрито користується будинком № 13-А по вул.. Центральна в с. Соболівка з 2000 року , оплачує за нього комунальні послуги , проживає в будинку без реєстрації. За цей будинок кошти відповідачам виплачені. Після смерті своєї матері ОСОБА_5 позивачка прийняла спадщину. Власник 1/3 частини будинку ОСОБА_7 помер і після його смерті спадщини ніхто не прийняв.Відповідачі претензій до позивачки не мають, Соболівська сільська рада також претензій не має .Просить позов задовольнити.

Відповідачі ОСОБА_3 та ОСОБА_4 (дошлюбне ОСОБА_6 ) А. Д. в судове засідання не зявилася , надіслали в суд письмові заяви про визнання позову і про розгляд справи у їх відсутність.

Згідно ст. 169 ЦПК України справа розглядалась без участі відповідачки на підставі достатніх даних про права і взаємовідносини сторін.

Вислухавши пояснення представника позивачки , вивчивши матеріали справи та дослідивши докази суд рахує , що позов підлягає задоволенню з слідуючих підстав :

Копія свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 8 липня 1994 року , копія свідоцтва про укладення шлюбу , копія технічного паспорта на житловий будинок , копія витягу з реєстру прав власності на нерухоме майно , копія запису акта про смерть свідчать , що власниками житлового будинку № 13-А по вул.. Центральна в с. Соболівка являються ОСОБА_3, ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , що ОСОБА_7 помер 31 липня 2002 року і що після укладення шлюбу в 1994 році прізвище ОСОБА_6 змінилось на ОСОБА_4.

Копія довідки та копія постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії Брусилівської державної нотаріальної контори від 26.10.2016 року, копія свідчать , що після померлого 31.07.2002 року ОСОБА_7 спадкова справа не заводилась і що ОСОБА_3 та ОСОБА_6 відмовлено в прийнятті заяви про прийняття спадщини та видачі свідоцтва про право на спадщину в зв»язку з тим , що ними пропущено строк прийняття спадщини.

Копія свідоцтва про народження , копії свідоцтв про одруження , копія свідоцтва про укладення шлюбу , копія свідоцтва про смерть підтверджують , що позивачка ОСОБА_2 до шлюбу мала прізвище Джерелейко , що її матір»ю являється ОСОБА_5 , яка до укладення шлюбу мала прізвище Джерелейко , і що ОСОБА_5 померла 03.10.2009 року .

Відповідно до ч. 1ст. 344 ЦК України особа , яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито , безперервно володіти нерухомим майном протягом десяти років , набуває право власності на це майно ( набувальна давність ) якщо інше не встановлено цим Кодексом.

Право власності на нерухоме майно , що підлягає державній реєстрації , виникає за набувальною давністю з моменту державної реєстрації.

Довідка Житомирського обласного державного комунального підприємства по технічній інвентаризації від 06.07.2011 року свідчить , що за ОСОБА_7 , ОСОБА_3 та ОСОБА_8 зареєстровано право власності на житловий будинок № 13-А по вул.Центральнаій в с. Соболівка Брусилівського району по 1/3 частині за кожним згідно свідоцтва про право на спадщину від 08.07.1994 року № 280. Вартість будинку станом на 21.06.2011 року становить 16707 грн. ( а.с. 27)

Довідки Соболівської сільської ради від 26.05.2011 року , копія квитанції про сплату податку свідчать що ОСОБА_2 безперервно та постійно з 2000 року користується житловим будинком в с. Соболівка по вул. Центральна № 13-А Брусилівського району Житомирської , що заяви про визнання спадщини за померлим ОСОБА_7 сільська рада до суду не подавала і що ОСОБА_2 проводить оплату податкових платежів .

В судовому засіданні встановлено , що позивачка ОСОБА_2 дійсно з 2000 року безперервно та постійно відкрито користується житловим будинком № 13-А по вул.. Центральна в с. Соболівка Брусилівського району , який належить відповідачам та померлому ОСОБА_7 , який зареєстрований в органах державної реєстрації нерухомого майна в 1994 році , та що згідно п.11 ч. 1 ст. 346 ЦК України право власності ОСОБА_7 на належну йому частину вказаного будинку припинено в зв»язку з його смертю , а відповідачі ОСОБА_3 та ОСОБА_6 заперечень по позову не мають .А тому суд рахує , що позовна вимога позивачки про визнання за нею права власності за набувальною власністю на вищевказаний будинок підлягає задоволенню . Разом з тим суд вважає що в цьому випадку відповідно до ч. 2 ст. 346 ЦК України припиняється право власності на вказаний будинок відповідачів ОСОБА_3 та ОСОБА_6 ( ОСОБА_4 ) , а тому позов являється обґрунтованим і підлягає задоволенню.

Керуючись ст. ст.10,11, 15, 60,209 , 212, 213 , 215 ЦПК України , ст.344 ч. 1, ч. 4 , ст. 346 ч.1 п. 11 та ч. 2 ЦК України , суд

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_2 до ОСОБА_3, ОСОБА_4

( ОСОБА_6 ) Анісії ОСОБА_9 про визнання права власності на житловий будинок за набувальною давністю та припинення права власності задовольнити .

Визнати за ОСОБА_2 право власності на житловий будинок з надвірними будівлями № 13-А по вул.Центральна в с .Соболівка Брусилівського району Житомирської області за набувальною давністю , припинивши право власності на вказаний будинок попередніх власників- Шинкаренко ОСОБА_9 , ОСОБА_4 та ОСОБА_7 , який помер 31.07.2002 року.

Рішення може бути оскаржене в Житомирський апеляційний суд через Брусилівський районний суд протягом 10 днів з дня проголошення рішення, а відповідачами в той же строк і в тому ж порядку з дня отримання копії рішення.

Суддя Ф. В. Седун.