АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 грудня 2011 року м. Дніпропетровськ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Дніпропетровської області в складі:

головуючого - Городничої В.С.,

суддів - Баранніка О.П., Глущенко Н.Г.

при секретарі Качур Л.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпропетровську цивільну справу

за апеляційною скаргою ОСОБА_2

на рішення Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 10 жовтня 2011 року

за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3, ОСОБА_4 про стягнення вартості проведеного ремонту,

ВСТАНОВИЛА:

В червні 2011 року позивач звернувся до суду з позовом до відповідачів про стягнення вартості проведеного ремонту, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що у 2001 році її син ОСОБА_5 уклав шлюб з ОСОБА_3 Місцем проживання після укладання шлюбу подружжя обрали належну відповідачам на праві власності житлову квартиру АДРЕСА_1. У 2009 році подружжя вирішило у зазначеній квартирі зробити ремонт, у звязку з чим за кошти позивача були придбані та встановлені віконні системи та кондиціонери. Згодом ОСОБА_5 та ОСОБА_3 почали проживати окремо. Однак позивачка вважає, що вищевказане майно набуте відповідачами без достатньої правової підстави і вони мають відшкодувати його вартість. У звязку з чим просила суд стягнути солідарно з ОСОБА_3, ОСОБА_4 на користь позивача грошові кошти у розмірі 32340 грн., а також витрати на правову допомогу та витрати, повязані з явкою до суду та просила покласти на відповідачів судові витрати понесені нею по даній цивільній справі.

Рішенням Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 10 жовтня 2011 року в задоволенні позовних вимог ОСОБА_2 відмовлено в повному обсязі.

На вказане рішення позивачкою була подана апеляційна скарга про скасування рішення Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 10 жовтня 2011 року. В апеляційній скарзі позивачка просить постановити нове рішення, яким задовольнити її позовні вимоги в повному обсязі.

Судом встановлено та підтверджується матеріалами справи, що ОСОБА_5 та ОСОБА_3 перебували у шлюбі, та після укладання шлюбу стали проживати у належній відповідачам квартирі АДРЕСА_2, що підтверджується поясненнями сторін у судовому засіданні суду першої інстанції.

28 квітня 2010 року шлюб між ОСОБА_5 та ОСОБА_6 було розірвано. Також, судом було встановлено, що власниками вищезазначеної квартири є ОСОБА_3 та ОСОБА_4, що підтверджується копією свідоцтва про право власності на житло від 03 листопада 1997 року (а.с.84).

Відповідно до рахунку-фактури №230708/001 від 23.07.2008 року та накладної №230708/001 від 23.07.2008 року ОСОБА_2 сплатила 3 650 грн., рахунок-фактури 290808/006 від 29 серпня 2008 року та накладної № 290808/006 від 29 серпня 2008 року ОСОБА_2 сплатила 3 611 грн. і рахунку-фактури №130809/004 від 13 серпня 2009 року та накладної №130809/004 від 13 серпня 2009 року ОСОБА_2 сплатила 5 899 грн.

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги, заявлених позовних вимог, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає відхиленню, а рішення суду залишити без змін з наступних підстав.

Згідно ч. 1 ст.1212 ЦК України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи без достатньої правової підстави(безпідставно набуте майно), зобовязана повернути потерпілому це майно. Особа зобовязана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуто, згодом відпала.

Згідно ч.1 ст. 1213 ЦК України набувач зобовязаний повернути потерпілому безпідставно набуте майно в натурі.

Як вбачається з матеріалів справи, позивачка проводила ремонтні роботи в спірній квартирі за власною ініціативою, за згодою власників, ніяких домовленостей з цього приводу у неї з відповідачами не було, ніяких неправомірних дій з боку відповідачів щодо незаконного заволодіння майном позивачки судом не встановлено. Отже, правові підстави для задоволення позову в розумінні вимог ст.ст. 1212,1213 ЦПК України відсутні. Враховуючи вищевикладене суд дійшов правильного висновку про безпідставність позовних вимог позивачки та про відмову в задоволенні позовних вимог в повному обсязі.

Відмовляючи в задоволені позовних вимог суд першої інстанції вірно виходив з того, що жодна обставина, на яку посилається позивачка в обґрунтування позовних вимог нічим не підтверджується, а рішення суду не може ґрунтуватися на припущеннях.

Вирішуючи даний спір, який виник між сторонами, суд першої інстанції в достатньо повному обсязі з'ясував права та обов'язки сторін, обставини справи, перевірив доводи сторін та дав їм належну правову оцінку, постановив рішення, яке відповідає вимогам закону. Висновки суду достатньо обґрунтовані і підтверджені наявними в матеріалах справи письмовими доказами, а також поясненнями самих сторін.

Приведені в апеляційній скарзі доводи ОСОБА_2 не можуть бути прийняті до уваги, оскільки вони зводяться до переоцінки доказів і незгоди з висновками суду по їх оцінці.

Відповідно ж до ст.212 ЦПК України виключне право оцінки доказів належить суду, який має оцінювати докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному та об'єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Інші доводи апеляційної скарги не є суттєвими для вирішення спірного питання.

Порушень матеріального чи процесуального закону, які могли б призвести до скасування судового рішення, судом апеляційної інстанції не встановлено.

Таким чином рішення суду першої інстанції відповідає вимогам закону, його висновки не спростовуються доводами апеляційної скарги, а тому скасуванню воно не підлягає.

Виходячи з викладеного, колегія приходить до висновку, що апеляційну скаргу необхідно відхилити, а рішення суду залишити без змін.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 308, 313 ЦПК України, колегія суддів,

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - відхилити.

Рішення Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 10 жовтня 2011 року- залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Судді: