Cправа 22ц - 6254/2010 р. Головуючий в суді І інстанції ОСОБА_1
Категорія 01, 57 Доповідач в суді ІІ інстанції ОСОБА_2
У Х В А Л А

Іменем України

07 лютого 2010 року колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Київської області у складі:

головуючого: Поліщука М.А.

суддів: Малорода О.І., Голуб С.А.

при секретарі: Мягкій Т.Ю.

розглянувши в порядку письмового провадження у м. Києві адміністративну справу за апеляційними скаргами ОСОБА_3 та управління Пенсійного фонду України в м. Ірпені Київської області на постанову Ірпінського міського суду Київської області від 20 травня 2009 року у справі за позовом ОСОБА_3 до управління Пенсійного фонду України в м. Ірпені Київської області про визнання дій незаконними, зобовязання зробити перерахунок та виплату пенсії по інвалідності,-

В С Т А Н О В И Л А:

У квітні 2009 року ОСОБА_3 звернувся до суду з позовом і просив визнати неправомірними дії управління Пенсійного фонду України у м. Ірпені Київської області по нарахуванню та виплаті пенсії незаконними, такими, що звужують конституційні права його, як потерпілого від наслідків аварії на ЧАЕС 1-ї категорії, інваліда 2-ї групи та інваліда війни. Зобов'язати управління Пенсійного фонду України у м. Ірпені Київської області зробити перерахунок і виплату державної пенсії з 13 квітня 2009 року, як потерпілому від наслідків аварії на ЧАЕС 1-ї категорії, інваліду війни, інваліду 2-ї групи - в розмірі 8 мінімальних пенсій за віком з доплатами, передбаченими для інвалідів війни, а також зробити перерахунок та виплату щомісячної додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров'ю, в розмірі 75% мінімальної пенсії за віком і призначити право на перерахунок та виплату державної пенсії в подальшому. Зобов'язати управління Пенсійного фонду України у м. Ірпені Київської області зробити перерахунок і виплату державної пенсії з 12 квітня 2009 року.

Позовні вимоги обґрунтував тим, що є потерпілим від наслідків аварії на ЧАЕС 1-ї категорії, інвалідом 2-ї групи, інвалідом війни та одержує державну та додаткову пенсію, виплата яких передбачена ст.ст. 50, 54 Закону №796, у значно меншому розмірі, ніж передбачено вказаним законом. Оскільки відповідач відмовляється провести відповідний перерахунок пенсії, такі дії відповідача вважає неправомірними.

Постановою Ірпінського міського суду Київської області від 20 травня 2009 рокупозов задоволено частково. Визнано неправомірними дії управління Пенсійного фонду України у м. Ірпені Київської області по нарахуванню та виплаті ОСОБА_3 основної та додаткової пенсії в період з 22 травня 2008 року по травень 2009 року в розмірі меншому ніж передбачено Законом України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи». Зобов'язано управління Пенсійного фонду України у м. Ірпені Київської області здійснити перерахунок та виплату основної та додаткової пенсії ОСОБА_3 в період з 22 травня 2008 року по травень 2009 року включно відповідно до вимог ст.ст. 50, 54 Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи». В решті позовних вимог відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_3 просить постанову суду скасувати, ухвалити нову постанову, якою позов задовольнити в повному обсязі, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, невідповідність висновків суду обставинам справи.

В апеляційній скарзі відповідач просить скасувати постанову суду та ухвалити нову, якої в позові відмовити, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права.

Переглянувши постанову суду першої інстанції в межах апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційні скарги підлягають відхиленню із наступних підстав.

По справі встановлено, що ОСОБА_3 є потерпілим від наслідків аварії на ЧАЕС 1-ї категорії, інвалідом 2-ї групи та інвалідом війни.

Ухвалюючи рішення про часткове задоволення позову, суд обґрунтовано виходив з положень ст. ст. 50, 54, ч.3 ст. 67 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», ст. 28 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» та прийшов до правильного висновку про те, що позивач відповідно до вказаних нормативно-правових актів має право на одержання державної пенсії у розмірі 8 мінімальних пенсій за віком та виплату додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоровю, у розмірі 75% від мінімальної пенсії за віком. При цьому суд обґрунтовано виходив із засад пріоритету законів над підзаконними актами та прийшов до правильного висновку про те, що при розрахунку державної та додаткової пенсії, передбачених статтями, наведеними вище, застосуванню підлягає розмір прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, встановлений у законі про Державний бюджет України на відповідний рік, із якого визначається мінімальний розмір пенсії за віком.

Відмовляючи в задоволенні позову в частині зобовязання відповідача проводити перерахунок пенсії та їх щомісячну виплату в майбутньому, суд прийшов до вірного висновку, що в цій частині вимоги задоволенню не підлягають, так як не встановлено порушень відповідачем прав позивача у майбутньому.

Висновки суду відповідають вимогам закону та обставинам справи.

Постанова суду ухвалена з додержанням норм матеріального та процесуального права, підстав для її скасування при апеляційному розгляді справи не встановлено.

Доводи апеляційної скарги відповідача про те, що положення ст. 28 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» щодо порядку визначення розміру мінімальної пенсії за віком не поширюються на спірні правовідносини, не заслуговують на увагу, оскільки чинним законодавством не встановлено іншого, крім передбаченого частиною 1 вказаної статті, мінімального розміру пенсії за віком.

Інші доводи апеляційних скарг зроблених судом висновків не спростовують.

Керуючись ст.ст. 195,198, 200,206 КАС України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційні скарги управління Пенсійного фонду України у м. Ірпені Київської області і ОСОБА_3- відхилити.

Постанову Ірпінського міського суду Київської області від 20 травня 2009 рокузалишити без змін.

Ухвала набирає законної сили через пять днів після направлення їх копій особам, які беруть участь у справі і може бути оскаржена у касаційному порядку до Вищого Адміністративного Суду України протягом двадцяти днів після набрання законної сили судовим рішенням суду апеляційної інстанції.

Головуючий:

Судді: