Справа № 2/1713/689/11
УХВАЛА

21 грудня 2011 року м. Острог

Острозький районний суд Рівненської області у складі:

головуючий суддя - Назарук В.А.

секретар - Лєщенко І.В.

з участю

представника позивача ПАТ "Державний ощадний банк України" ОСОБА_1

відповідача ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання відповідача про залишення без розгляду позовної заяви ПАТ "Державний ощадний банк України" до ОСОБА_2 про відшкодування матеріальних збитків

встановив:

ПАТ "Державний ощадний банк України" в ході розгляду кримінальної справи по обвинуваченню ОСОБА_2 у вчиненні злочинів, передбачених ч. 2 ст. 364, ч. 1 ст. 388 КК України звернувся з позовом до ОСОБА_2 про відшкодування збитків.

Вироком суду ОСОБА_2 був визнаний винним у вчиненні злочинів, передбачених ч. 2 ст. 364, ч. 1 ст. 388 КК України, а в задоволенні позову до нього судом було відмовлено. Ухвалою апеляційного суду Рівненської області вирок в частині вирішення цивільного позову скасовано та передано на новий судовий розгляд в порядку цивільного судочинства.

Під час розгляду зазначеної справи в порядку цивільного судочинства ОСОБА_2 подав клопотання про залишення позову без розгляду, мотивуючи його тим, що в провадженні Острозького районного суду перебуває аналогічний позов, який розглядається разом з кримінальною справою по обвинуваченню ОСОБА_2 у вчиненні злочинів, передбачених ч. 2 ст. 222, ч. 2 ст. 366 КК України.

Представник позивача, підтвердивши наявність в провадженні Острозького районного суду кримінальної справи по обвинуваченню ОСОБА_2 у вчиненні злочинів, передбачених ч. 2 ст. 222, ч. 2 ст. 366 КК України та розгляду в ній позову ПАТ "Державний ощадний банк України" до ОСОБА_2 про відшкодування збитків на загальну суму 940391 грн. 45 коп., просить в задоволенні клопотання позивача відмовити.

В судовому засіданні встановлено, що звертаючись до суду з зазначеним позовом, ПАТ "Державний ощадний банк України" вказував на вчинення ОСОБА_2 злочинів, передбачених ч. 2 ст. 364, ч. 1 ст. 388 КК України, та зокрема на факт зникнення з вини ОСОБА_2 майна, яке перебувало в заставі банку.

Одночасно, в судовому засіданні встановлено, що звертаючись в суд з позовною заявою про відшкодування зі ОСОБА_2 матеріальних збитків на суму 940391 грн. 45 коп., ПАТ "Державний ощадний банк України" вказував на вчинення ОСОБА_2 злочинів, передбачених ч. 2 ст. 222, ч. 2 ст. 366 КК України, тобто вказувало на дещо інші підстави стягнення шкоди.

Окрім того, скасовуючи вирок суду щодо ОСОБА_2 в частині цивільного позову, апеляційний суд скасував його саме щодо обвинувачення у вчиненні злочинів, передбачених ч. 2 ст. 364, ч. 1 ст. 388 КК України, зазначивши, що суд не дав об'єктивної оцінки фактам розукомплектування заставного майна та можливості вимагати виконання зобов'язання за кредитним договором від поручителя.

Пунктом 4 ч. 1 ст. 207 ЦПК України визначено, що суд залишає без розгляду позовну заяву, якщо спір між тими самими сторонами про той самий предмет і з тих самих підстав розглядається в іншому суді.

Оскільки правова природа виникнення спорів між ПАТ "Державний ощадний банк України" та ОСОБА_2 є різною, то підстав для залишення позову без розгляду немає.

На підставі викладеного, керуючись п. 4 ч.1 ст. 207 ЦПК України, суд

ухвалив:

відмовити в задоволенні клопотання ОСОБА_2 про залишення позовної заяви ПАТ "Державний ощадний банк України" до нього про відшкодування шкоди без розгляду.

Суддя Острозького районного судуОСОБА_3