Справа № 22-ц-2496/2011 Головуючий у I інстанції Цибенко І.В.
Категорія цивільна Доповідач - Квач М. О.
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 жовтня 2011 року

АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРНІГІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ у складі:

головуючого - суддіОСОБА_1
суддів:ОСОБА_2,ОСОБА_3
при секретарі:ОСОБА_4
за участю:відповідачки ОСОБА_5, її представника ОСОБА_6, представника товариства ОСОБА_7, представника банку ОСОБА_8, прокурора Кравченко А.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Чернігові цивільну справу за апеляційними скаргами ОСОБА_5, Товариства з обмеженою відповідальністю „ВАТЕС на рішення Новозаводського районного суду м.Чернігова від 26 липня 2011 року по справі за позовом першого заступника прокурора м.Чернігова в інтересах Публічного акціонерного товариства „Державний експортно-імпортний банк до ОСОБА_5 про звернення стягнення на предмет іпотеки та за зустрічним позовом ОСОБА_5 до Публічного акціонерного товариства „Державний експортно-імпортний банк про визнання кредитного договору та договору іпотеки недійсними

в с т а н о в и в:

Рішенням Новозаводського районного суду м.Чернігова від 26 липня 2011 року позов ПАТ „Державний експортно-імпортний банк задоволений частково, в рахунок погашення заборгованості за кредитом в розмірі 101904,71 швейцарських франків, що в гривневому еквіваленті станом на 24.02.2011 рік становить 863600,64 грн., за відсотками у розмірі 18466,39 швейцарських франків, що в гривневому еквіваленті станом на 24.02.2011 рік становить 156495,09 грн., а всього 120371,10 швейцарських франків, що в гривневому еквіваленті станом на 24.02.2011 рік становить 1020095 грн. 73 коп. та пені в розмірі 13164 грн., яка виникла у ОСОБА_5 перед ПАТ „Державний експортно-імпортний банк за кредитним договором № 7607С55 від 10.09.2007 року, звернуто стягнення на предмет іпотеки майнові права на квартиру № 18, розташовану на 5 поверсі будинку № 52 по вул. Ватутіна в м.Чернігові, загальною площею 295,2 кв.м, шляхом продажу на прилюдних торгах у межах процедури виконавчого провадження, передбаченої Законом України „Про виконавче провадження, з початковою вартістю предмета іпотеки 517000 грн. В іншій частині позовних вимог відмовлено. В задоволенні зустрічного позову ОСОБА_5 відмовлено. Стягнуто з ОСОБА_5 на користь держави судовий збір в сумі 1700 грн. та витрати на ІТЗ в розмірі 120 грн..

В апеляційній скарзі ОСОБА_5 просить скасувати рішення суду і ухвалити нове, посилаючись на порушення судом норм матеріального права. Доводи скарги зводяться до того, що суд не дав обєктивної оцінки тому, що кредит повинен видаватися в безготівковій формі, а не шляхом проведення банком валютної операції і не врахував того, що після продажу останнім власником валюти став банк, а тому кредит необхідно вважати таким, що укладений в гривнях. Отже, кредит був наданий у гривнях, а оформлений у швейцарських франках. Судом ставиться питання про звернення стягнення на всю вартість квартири, чим порушуються майнові права інших осіб, які теж вклали свої кошти в будівництво і мають право на отримання частки майнових прав. Такими особами є співвласник майна і поручитель, які не були залучені до участі у справі. Суд дійшов помилкового висновку про те, що відповідач і позивач (за зустрічним позовом) не звертався до Банку з пропозиціями щодо викладення договору в іншій редакції чи щодо зміни умов договору, а тому умови кредитного договору влаштовували сторін, адже вона зверталась до банку неодноразово з проханням не порушувати Закон України „Про захист прав споживачів, з проханням не нараховувати штрафні санкції, просила надати відстрочку сплати суми основного боргу, продовжити термін дії кредитного договору, але з боку банку не було зроблено жодної поступки.

В апеляційній скарзі Товариство з обмеженою відповідальністю „ВАТЕС - третя особа просить скасувати рішення суду та ухвалити нове, яким відмовити ПАТ „Державний експортно-імпортний банк в задоволенні вимог, а в іншій частині рішення залишити без зміни. Апелянт посилається на те, що суд не звернув уваги на те, що всупереч положенням ст. 576 ЦК України за іпотечним договором від 10.09.2007 р. були передані майнові права на нерухомість, а саме майнові права на квартири №, № 19, 20, які розташовані на пятому поверсі по вул. Ватутіна, 52 в м.Чернігові, а додаткова кімната до цих квартир, загальною площею 119,21 кв.м при укладенні іпотечного договору врахована не була. Отже незрозуміло, яким чином право застави розповсюджується на цю додаткову кімнату, майнові права на яку належать ТОВ „ВАТЕС. Також, всупереч ст. 331 ЦК України, суд не врахував наявності боргу ОСОБА_5 за договорами про дольову участь у будівництві в розмірі 54231,81 дол. США, оскільки квартира № 18 належить досі ТОВ „ВАТЕС. Зазначає, що під час будівництва житлового будинку учасниками дольового будівництва було проведено перепланування квартир, в результаті чого, було суміщено дві квартири в одну, що і стало наслідком зміни нумерації квартир та кількості кімнат. Зазначена квартира № 18 складає 295,3 кв.м і ця площа нерухомості не могла бути предметом іпотечного договору в звязку з тим, що жодних додаткових угод до іпотечного договору про зміну предмета цього договору, а саме, нумерації квартир та площі квартир сторонами не укладалось.

Вислухавши суддю-доповідача, пояснення учасників судового розгляду, обговоривши доводи апеляційних скарг та дослідивши матеріали справи, апеляційний суд приходить до наступного висновку.

Як вбачається із матеріалів справи та встановлено судом, ПАТ „Державний експортно-імпортний банк і ОСОБА_5 10.09.2007 року уклали кредитний договір № 7607С55, згідно якого ОСОБА_5 отримала кредит в сумі 111172,71 швейцарських франків строком до 01.09.2021 року зі сплатою відсотків у розмірі, визначеному п.2.2.1 договору в валюті кредиту для оплати придбання житла на первинному ринку шляхом інвестування коштів у житлове будівництво. В забезпечення виконання зобовязання сторони 10.09.2007 року уклали договір іпотеки № 7607Z155, згідно якого банку були передані належні ОСОБА_5 майнові права на нерухомість, будівництво якої незавершено, а саме майнові права на двокімнатну квартиру № 19, розташовану на пятому поверсі загальною площею 87,97 кв.м в буд. 52 по вул. Ватутіна в м.Чернігові та на двокімнатну квартиру № 20, розташовану на пятому поверсі загальною площею 76,13 кв.м в цьому ж будинку (а.с. 9-12, 46-48).

В порушення умов кредитного договору ОСОБА_5 виконувала свої зобовязання частково та не своєчасно, в результаті чого станом на 24.02.2011 року виникла заборгованість перед Банком за кредитом, відсотками та пеня за прострочення сплати кредиту, що підтверджується відповідним розрахунком заборгованості (а.с. 3-7).

Отже встановлено, що ОСОБА_5 порушила умови кредитного договору та ст.ст. 525, 526, 530 ЦК України, якими встановлено, що зобовязання повинно виконуватись належним чином в термін, передбачений договором.

Відповідно до положень ст.ст. 33, 35 Закону України „Про іпотеку у разі невиконання або неналежного виконання боржником своїх зобовязань, іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобовязанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки. Таке ж право іпотекодаржателя чітко передбачено і положеннями договору іпотеки.

Також встановлено, що була проведена зміна нумерації квартир № 19 та № 20 на № 18 у звязку з переплануванням квартир, в результаті чого загальна площа квартири № 18 становила 295,2 кв.м, до якої увійшла до її складу і додаткова кімната на мансардному поверсі. Право власності на переплановану квартиру зареєстровано не було. В засіданні апеляційного суду ОСОБА_5 пояснила, що додаткова кімната на мансардному поверсі не збудована, тобто фактично вона не існує.

Таким чином, беручи до уваги, що договором іпотеки передбачена можливість звернення стягнення на вказані квартири за номерами 19 і 20, які в процесі будівництва були без згоди банку переплановані в одну квартиру під номером 18, апеляційний суд вважає, що судом першої інстанції вірно вирішено даний спір, оскільки вимоги ПАТ „Державний експортно-імпортний банк грунтуються на вимогах закону, умовах кредитного та іпотечного договору та обставинах справи.

Також, суд дійшов вірного висновку в частині відмови в задоволенні зустрічного позову ОСОБА_5 про визнання недійсними кредитного і іпотечного договорів, адже доводи позивачки не давали підстав для визнання недійсними зазначених правочинів. Укладаючи кредитний договір обидві сторони, беручи на себе певні обовязки, зокрема, ОСОБА_5 щодо погашення кредиту та відсотків в швейцарських франках, усвідомлювала те, що вона зобовязана в строки, передбачені договором, погашати заборгованість. Відмовитись від одержання кредиту частково або в повному обсязі вона мала право, але таким правом вона не скористалась. В момент укладення кредитного договору у відповідачки існувала можливість при належній обачності передбачити можливість зміни курсу гривні до швейцарського франку.

Тобто, апеляційний суд погоджується і з цим висновком суду, адже обгрунтованих підстав для визнання договорів недійсними ОСОБА_5 надано не було, правочини відповідають вимогам закону.

Доводи апеляційної скарги ОСОБА_5 повністю спростовуються вищевикладеним, а тому не є підставою для скасування вірного по суті рішення суду.

Доводи ТОВ „ВАТЕС про те, що суд не врахував наявності боргу ОСОБА_5 за договорами про дольову участь у будівництві і те, що квартира № 18 належить досі ТОВ „ВАТЕС, а також те, що ця квартира не могла бути предметом іпотечного договору, так як сторони не укладали додаткових угод з цього приводу, не можуть бути підставою для скасування рішення, оскільки банк, у випадку порушення боржником зобовязань за кредитним договором, мав всі права на звернення стягнення на предмет іпотеки, яким і є спірна перепланована квартира. Договір іпотеки відповідає вимогам чинного законодавства, а тому банк підставно просив задовольнити його позовні вимоги, а суд першої інстанції, в свою чергу, обгрунтовано їх задовольнив. Товариством „ВАТЕС не предявлено будь-яких позовних вимог про порушення його майнових прав.

За обставин, викладених вище, апеляційний суд вважає, що апеляційні скарги задоволенню не підлягають.

Керуючись ст. ст. 303, 307, 308, 313 - 315, 317, 319 ЦПК України, апеляційний суд,

У Х В А Л И В:

Апеляційні скарги ОСОБА_5, Товариства з обмеженою відповідальністю „ВАТЕС залишити без задоволення, а рішення Новозаводського районного суду м.Чернігова від 26 липня 2011 року - без зміни.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий:Судді: