АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 грудня 2011 року м. Дніпропетровськ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Дніпропетровської області в складі :

Головуючого Ремеза В.А.

Суддів Єлізаренко І.А., Прозорової М.Л.,

при секретарі Косенко І.Л.

розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Дніпропетровську

цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2,

на рішення Першотравенського міського суду Дніпропетровської області від 11 жовтня 2011р. за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення матеріальної шкоди та процентів від простроченої суми, -

ВСТАНОВИЛА:

У вересні 2010р. ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_3 про стягнення матеріальної шкоди (індексу інфляції) та процента від простроченої суми, посилаючись на те, рішенням апеляційного суду Дніпропетровської області від 02.03.2010р. було стягнуто з ОСОБА_3 на його користь суму боргу 15000грн.

У зв'язку з несвоєчасним поверненням боргу, йому була завдана матеріальна шкода, яка виражається у сумі заборгованості з урахуванням індексу інфляції за весь час прострочення, а також відповідно до вимог п.6, укладеного договору позики, боржник зобов'язаний сплатити йому 10% від суми боргу, а тому позивач просив стягнути з відповідача індекс інфляції в сумі 397,32коп., 10% від суми боргу 1500грн., та судові витрати по справі.

Рішенням Першотравенського міського суду Дніпропетровської області від 11.10.2011р. позовні вимоги ОСОБА_2 задоволені частково. Стягнуто з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 індексацію простроченої суми боргу в розмірі 397,32грн., проценти в сумі 247,22грн. та в рахунок повернення судових витрат по справі 324,85грн., а в задоволені іншої частини позовних вимог відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 просить рішення суду скасувати, та ухвалити нове рішення, яким задовольнити його позовні вимоги у повному обсязі, посилаючись на те, що рішення суду незаконне та необґрунтоване.

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду, в межах доводів апеляційної скарги та заявлених вимог, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, а рішення суду в оскаржуваній частині скасуванню з наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів справи, 20.10.2007р. між ОСОБА_2 та ОСОБА_3 та було укладено договір позики, відповідно до якого ОСОБА_2 передав у безпроцентну позику ОСОБА_3 15000грн. строком до 20.12.2007р./а.с.4 зв./.

Пунктом 6, вказаного Договору було передбачено, що у випадку несвоєчасного повернення позики, позичальник сплачує Позикодавцю суму з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь період прострочення, а також десять процентів від простроченої суми.

Рішенням апеляційного суду Дніпропетровської області від 02.03.2010р. скасовано рішення Першотравенського міського суду Дніпропетровської області від 29.12.2009р. в частині відмови ОСОБА_2 у задоволені позовних вимог суми боргу, і стягнуто з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 в рахунок повернення суми боргу 15000грн.

Відповідно до вимог ст. 625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Вирішуючи справу, суд першої інстанції правильно визначився з розміром індексу інфляції, яка підлягає стягненню з ОСОБА_3 на користь позивача у зв'язку з порушенням грошового зобов'язання, однак розглядаючи вимоги щодо стягнення на підставі вказаної статті відсотків за порушення грошового зобов'язання, суд не врахував, що сторонами було визначено розмір відсотків, що підлягають сплаті у разі порушення умов договору позики, в розмірі 10% від простроченої суми, і оскільки судовим рішенням від 02.03.2010р. було встановлено, що відповідач не виконав умови договору займу, та не повернув суму боргу в розмірі 15000грн., а тому з відповідача на користь ОСОБА_2 підлягають стягненню відсотки в розмірі 1500грн.

Також у зв'язку з задоволенням позовних вимог, на користь ОСОБА_2, підлягають стягненню в порядку ст. 88 ЦПК України сплачені ним витрати на сплату судового збору та ІТЗ згідно квитанцій 51грн. + 120грн. +30грн. +25грн. +90грн. = 316грн. (а.с.1,2,47,53,54).

Що ж стосується позовних вимог ОСОБА_2 про стягнення на його користь витрат на надання правової допомоги, то в цій частині вимоги не підлягають задоволенню, оскільки відповідно до вимог ст. 84 ЦПК України, витрати, пов'язані з оплатою правової допомоги адвоката або іншого фахівця в галузі права, несуть сторони, крім випадків надання безоплатної правової допомоги, і ч.2 статті передбачено, що граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу встановлюється законом.

Згідно Постанови Кабінету Міністрів України № 590 від 27.04.2006р. "Про граничні розміри компенсації витрат, повязаних з розглядом цивільних та адміністративних справ", граничний розмір витрат повязаних з правовою допомогою стороні, на користь якої ухвалено судове рішення у цивільній справі, у випадку, якщо компенсація сплачується іншою стороною, не повинен перевищувати суму з огляду на те, що зазначеній особі виплачується 40 % розміру мінімальної заробітної плати за годину її роботи.

Разом з цим матеріали справи не містять доказів про те, що адвокат позивача ОСОБА_4 приймав участь в розгляді справи як фахівець у галузі права, а тому і немає законних підстав для стягнення на його користь з відповідача витрат на правову допомогу.

Оскільки судом не були враховані зазначені обставини та норми права, якими регулюються виниклі між сторонами правовідносини, а тому рішення суду в частині стягнення відсотків від простроченої суми та судових витрат підлягає скасуванню на підставі ст. 309 ЦПК України з ухваленням по справі нового рішення про часткове задоволення позовних вимог ОСОБА_2, та стягнення з ОСОБА_3 відсотків в порядку ст. 625 ЦК України в сумі 1500грн., а також судові витрати в сумі 316грн.

Керуючись ст. ст. 303, 304, 307, 309, 316 ЦПК України, колегія суддів, -

ВИРІШИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити частково.

Рішення Першотравенського міського суду Дніпропетровської області від 11 жовтня 2011р. в частині стягнення процентів в сумі 247,22грн., та в частині стягнення судових витрат в сумі 324,85грн., скасувати.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 проценти від простроченої суми 1500грн., та судові витрати в сумі 316грн., відмовивши в іншій частині вимог ОСОБА_2 про стягнення на його користь витрат на надання правової допомоги.

В іншій частині рішення суду залишити без змін.

Рішення апеляційного суду може бути оскаржено в касаційному порядку протягом двадцяти днів, з моменту проголошення.

Судді: