АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № Справа № 22ц-6344/11 Головуючий у 1 й інстанції - ОСОБА_1 Доповідач - Котушенко С.П.
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 травня 2011 року колегія суддів судової палати з цивільних справ апеляційного суду Дніпропетровської області в складі:

головуючого - Котушенко С.П.,

суддів - Петренко І.О., Прозорової М.Л.

при секретарі - Солодовій І.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Дніпропетровську цивільну справу за апеляційною скаргою закритого акціонерного товариства "Страхова компанія "Інгосстрах" на рішення Жовтневого районного суду м.Дніпропетровська від 10 березня 2011 року за позовом ОСОБА_2 до закритого акціонерного товариства "Страхова компанія "Інгосстрах" та закритого акціонерного товариства комерційний банк "ПриватБанк", третя особа ОСОБА_3 про стягнення страхового відшкодування,-

ВСТАНОВИЛА:

В листопаді 2010 року ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом до ЗАТ "Страхова компанія "Інгосстрах" та ЗАТ КБ "ПриватБанк", третя особа ОСОБА_3 про стягнення страхового відшкодування. Позивач вказував на те, що 11 вересня 2008 року він уклав зі страховою компанією на користь вигодонабувача - ЗАТ КБ "ПриватБанк" договір страхування засобів наземного транспорту №DNR0AK056000110, за умовами якого відповідач взяв на себе зобов'язання по виплаті страхового відшкодування у разі настання страхового випадку. Цей договір був укладений з метою забезпечення виконання зобов'язань за кредитним договором від 11 вересня 2007 року №DNR0AK056000110. Об'єктом страхування за вказаним договором є майнові інтереси, пов'язані з його володінням, користуванням і розпорядженням автомобілем НОМЕР_1.

09 жовтня 2010 року його дружина ОСОБА_3, яка керувала вказаним транспортним засобом на законних підставах, скоїла дорожньо-транспортну пригоду, внаслідок чого автомобіль зазнав технічних ушкоджень. Вартість матеріального збитку складає 41 027,46 грн.

Посилаючись на те, що страхова компанія "Інгосстрах" відмовилася здійснити страхову виплату, позивач просив стягнути з неї страхове відшкодування на користь вигодонабувача в рахунок погашення існуючої заборгованості за кредитним договором розмірі 29574,00 грн. та на свою користь 11 248,33 грн., а також 950 грн. за послуги евакуатора.

Рішенням Жовтневого районного суду Дніпропетровської області від 10 березня 2011 року позов задоволено.

В апеляційній скарзі ЗАТ "Страхова компанія "Інгосстрах" ставить питання про скасування рішення, як постановленого з порушенням норм матеріального і процесуального права та про ухвалення нового рішення.

Вивчивши доводи скарги, перевіривши їх матеріалами справи, колегія суддів вважає апеляційну скаргу підлягаючою задоволенню з наступних підстав.

Ухвалюючи рішення суд виходив із того, що 11 вересня 2008 року позивач уклав зі страховою компанією договір страхування належного йому транспортного засобу - автомобіля НОМЕР_1, за умовами якого відповідач взяв на себе зобов'язання по виплаті страхового відшкодування у разі настання страхового випадку. Вказаний автомобіль придбано за кошти, отримані за кредитним договором від 11 вересня 2007 року №DNR0AK056000110, укладеним позивачем з ЗАТ КБ "ПриватБанк", який у разі настання страхового випадку є вигодонабувачем.

Вказуючи на те, що 9 жовтня 2010 року сталася дорожньо-транспортна пригода, внаслідок якої пошкоджено застрахований автомобіль, встановлено винних осіб, пригоду сторонами визнано страховим випадком та визначено суму страхового відшкодування 41 027,46 грн., яку страхова компанія виплатити відмовила, чим завдала позивачеві майнової шкоди, суд дійшов висновку про необхідність задоволення позову на підставі ст.ст.1166, 1187 ЦК України.

Погодитися з висновком суду не можна з огляду на таке.

З позовної заяви вбачається, що ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом про стягнення страхового відшкодування, а не про відшкодування шкоди.

Відповідно до ст.979 ЦК України за договором страхування одна сторона (страховик) зобов'язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, страхову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов'язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору.

Згідно зі ст.8 Закону України "Про страхування" страховий випадок - подія, передбачена договором страхування або законодавством, яка відбулася і з настанням якої виникає обов"язок страховика здійснити виплату страхової суми (страхового відшкодування) страхувальнику, застрахованій або іншій третій особі.

Ст.991 ЦК України та ст.26 Закону України "Про страхування" встановлюють перелік підстав для відмови страховика у здійсненні страхових виплат або страхового відшкодування:

1) навмисні дії страхувальника або особи, на користь якої укладено договір страхування, спрямовані на настання страхового випадку;

2) вчинення страхувальником-громадянином або іншою особою, на користь якої укладено договір страхування, умисного злочину, що призвів до страхового випадку;

3) подання страхувальником завідомо неправдивих відомостей про об'єкт страхування або про факт настання страхового випадку;

4) одержання страхувальником повного відшкодування збитків за договором майнового страхування від особи, яка їх завдала;

5) несвоєчасного повідомлення страхувальником без поважних на те причин про настання страхового випадку або створення страховикові перешкод у визначенні обставин, характеру та розміру збитків;

6) наявності інших підстав, встановлених законом.

Договором страхування можуть бути передбачені також інші підстави для відмови здійснити страхову виплату, якщо це не суперечить закону.

Як вбачається з матеріалів справи, 9 жовтня 2010 року під час дії договору страхування, автомобіль став учасником дорожньої пригоди. Особа, яка керувала автомобілем - ОСОБА_3 діяла на підставі довіреності, посвідченої 11 грудня 2009 року приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу ОСОБА_4

Відповідно до п.13.3.7 пролонгованого договору страхування від 11 вересня 2008 року, страховик має право відмовити у виплаті страхового відшкодування у випадках передбачених розділом 16 цього договору.

Згідно п.16.6 договору страховик не несе відповідальності, якщо керування транспортним засобом на момент страхового випадку здійснювалось особою, що не вписана в свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу та не мала довіреності на керування транспортним засобом чи тимчасового реєстраційного талону, та яка не входить в перелік осіб, визначених у заяві на страхування, чи у договорі страхування.

При укладенні зазначеного договору страхування ОСОБА_2 подав заяву на страхування, в якій вказав, що доручає керування транспортним засобом ОСОБА_3 Проте, остання не була вказана в договорі страхування як особа, що має право керувати об'єктом страхування, оскільки на момент укладення договору не мала довіреності на керування цим транспортним засобом.

Згідно з вимогами п.8.1.6 "Правил добровільного страхування засобів наземного транспорту" страховик зобов'язаний за заявою страхувальника у разі здійснення ним заходів, що змінили ризик настання страхового випадку, внести необхідні зміни до договору страхування.

У відповідності до п.13.2.2 укладеного між сторонами договору страхування страхувальник зобов'язаний при укладенні цього договору надати страховику інформацію про всі відомі йому обставини, що мають істотне значення для оцінки страхового ризику і надалі інформувати його про будь-яку зміну страхового ризику, особливо - у разі зміни водіїв.

Як убачається з матеріалів справи, позивач був ознайомлений з Правилами добровільного страхування засобів наземного транспорту, про що свідчить його підпис під договором страхування.

Незважаючи на ці умови договору і видаючи довіреність на право управління застрахованим автомобілем, в період дії договору страхування, позивач не повідомив страхову компанію про це, хоча страховий ризик значно підвищився та не подав заяву про внесення необхідних змін до договору страхування. Суд цій обставині не дав належної оцінки, що призвело до ухвалення незаконного рішення.

Допущені судом і інші порушення закону.

Відповідно до ст.169 ЦПК України суд відкладає розгляд справи у разі першої неявки в судове засідання однієї з сторін або будь-кого з інших осіб, які беруть участь у справі, оповіщених у встановленому порядку про час та місце судового розгляду, якщо вони повідомили про причини неявки, які судом визнано поважними.

Ухвалюючи рішення в першому судовому засіданні за відсутності ЗАТ "Страхова компанія "Інгосстрах", суд не звернув уваги на його клопотання про відкладення розгляду справи, подане 9 березня 2011 року (а.с.103) і не встановив, чи з поважних причин не з'явився до суду представник страхової компанії. Розглянувши справу за відсутності відповідача, суд позбавив його змоги надати докази та заперечення по суті спору.

При викладених обставинах ухвалене у справі рішення без змін залишатися не може і підлягає скасуванню з підстав передбачених п.п.1,3,4 ч.1 ст.309 ЦПК України з ухваленням нового рішення про відмову у задоволенні позову

Керуючись ст.ст. 303, 304, 307, 309, 313, 316 ЦПК України, колегія суддів -

ВИРІШИЛА:

Апеляційну скаргу закритого акціонерного товариства "Страхова компанія "Інгосстрах" задовольнити.

Рішення Жовтневого районного суду м.Дніпропетровська від 10 березня 2011 року скасувати. В задоволенні позову ОСОБА_2 про стягнення страхового відшкодування відмовити.

Рішення набирає законної сили з моменту проголошення і може бути оскаржене в касаційному порядку протягом двадцяти днів.

ГОЛОВУЮЧИЙ:

СУДДІ: