Справа № 22-ц-2424/2011 Головуючий у I інстанції Овсієнко Ю.К.
Категорія цивільна Доповідач - Ішутко В. М.
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 серпня 2011 року 29 серпня 2011 року

АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРНІГІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ у складі:

головуючого - судді ОСОБА_1,
суддів: Лакізи г.п., ОСОБА_2,
при секретарі: ОСОБА_3,
за участю: ОСОБА_4,

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали цивільної справи за апеляційною скаргою ОСОБА_4 на ухвалу судді Новозаводського районного суду м. Чернігова від 01 червня 2011 року у справі за позовом ОСОБА_4 до Чернігівського прикордонного загону, Управління праці та соціального захисту населення Новозаводської районної у м. Чернігові ради про стягнення заборгованості по заробітній платі та зобовязання вчинити дії,

в с т а н о в и в:

В травні 2011 року позивач звернувся до Новозаводського районного суду м. Чернігова з позовною заявою про стягнення недоотриманої заробітної плати в сумі 35 314, 95 грн. з Чернігівського прикордонного загону та зобовязання Управління праці та соціального захисту населення Новозаводської районної в м. Чернігові ради здійснити нарахування недоотриманої заробітної плати за період з січня 2008 року по грудень 2010 року та обовязкових платежів до бюджету на заробітну плату.

Позивач зазначив, що він з лютого 2006 року по грудень 2010 року проходив військову службу в с. Неданчичи та с. Дніпровське, які включені до населених пунктів, віднесених до зони гарантованого добровільного відселення. Відповідно до ст. 39, 40 ЗУ «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» встановлюються доплати громадянам, які працюють на територіях радіоактивного забруднення. Проте, він недоотримав заробітну плату в зазначеному вище розмірі, а тому просив стягнути її з відповідачів.

Ухвалою судді Новозаводського районного суду м. Чернігова від 01 червня 2011 року у відкритті провадження по цивільній справі за позовом ОСОБА_4 до Чернігівського прикордонного загону, Управління праці та соціального захисту населення Новозаводської районної в м. Чернігові ради про стягнення заборгованості по заробітній платі та зобовязання вчинити дії відмовлено.

Не погоджуючись з ухвалою судді Каплун М.М. подав апеляційну скаргу в якій зазначив, що відповідно до ст. 14 ЗУ «Про державну прикордонну службу України» трудові відносини працівників Державної прикордонної служби України регулюються законодавством про працю, державну службу та укладеними трудовими договорами ( контрактами ).

Відповідно до ст. 39, 40 ЗУ «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» встановлюються доплати громадянам, які працюють на територіях радіоактивного забруднення.

Ст. 2 ЗУ «Про оплату праці» передбачає, що структура заробітної плати складається з основної заробітної плати, додаткової заробітної плати та інші заохочувальні виплати та компенсації. Таким чином, його позов заявлений з метою стягнення належної заробітної плати.

Апелянт посилається на норми чинного законодавства, що саме відповідно до ч. 1 ст. 15 ЦПК України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи щодо захисту порушених, невизнаних прав або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають із цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин. На думку апелянта, порушення трудового законодавства потягло за собою виникнення у нього та Чернігівського прикордонного загону трудового спору, який повинен вирішуватися в порядку цивільного судочинства, що передбачено ст. 15 ЦПК України.

Вислухавши суддю доповідача, доводи апелянта, перевіривши доводи апеляційної скарги та дослідивши матеріали справи, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга підлягає відхиленню виходячи з наступного.

Відмовляючи у відкритті провадження у справі, суддя виходив з того, що відповідно до п. 1 ч.1 ст. 17 та п. 7 ст. 3 КАС України, вимоги позивача підлягають розгляду в порядку адміністративного судочинства.

З таким висновком судді погоджується апеляційний суд з наступних підстав.

Ст. 3 КАС України визначено поняття субєкта владних повноважень та публічної служби.

Згідно ст. 17 КАС України компетенція адміністративних судів поширюється на спори фізичних чи юридичних осіб із субєктом владних повноважень щодо оскарження його рішень, дій чи бездіяльності та спори у зязку з проходженням публічної служби.

Позивач проходив публічну службу, що підтверджується контрактом та іншими матеріалами справи. Відповідно до цього, даний спір відноситься до компетенції адміністративних судів, а не судів загальної юрисдикції, про що обґрунтовано зазначив суддя першої інстанції.

Крім того, в засіданні апеляційного суду позивач надав ухвалу адміністративного суду від 20.07.2011 року, якою його адміністративний позов до тих же відповідачів і з тих же підстав був залишений без руху для усунення недоліків позову.

Доводи апеляційної скарги не містять достатніх підстав для скасування ухвали судді, а тому вона підлягає залишенню без зміни.

Керуючись ст.ст.303, 307, 312, 314, 315, 317, 319 ЦПК України, апеляційний суд,

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_4 відхилити.

Ухвалу судді Новозаводського районного суду м. Чернігова від 01 червня 2011 року залишити без змін.

Ухвала набирає чинності негайно і може бути оскаржена до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ в касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня проголошення.

Головуючий:Судді: