АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 жовтня 2011 року судова колегія судової палати у цивільних справах апеляційного суду Харківської області у складі:

головуючого судді: Кірсанової Л.І.

суддів: Пилипчук Н.П. Трішкової І.Ю.,

при секретарі Козир Л.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Харкові цивільну справу за апеляційною скаргою Акціонерної компанії «Харківобленерго» на рішення Київського районного суду м. Харкова від 09 вересня 2011 року по справі за позовом Акціонерної компанії «Харківобленерго» до ОСОБА_1 про стягнення суми нарахувань за актом,

В С Т А Н О В И Л А:

Позивач - АК «Харківобленерго» звернувся до суду з позовом до відповідача про стягнення суми нарахувань за актом про порушення «Правил користування електричною енергією для населення» в розмірі 115,72 грн., складеним, в зв»язку виявленими порушеннями з боку відповідача. Також просив стягнути судові витрати в розмірі 120 грн., а всього 235,72 грн. В обґрунтування своїх доводів посилався на те, що відповідач є власником будинку №16 по пров. Бугурусланському в м. Харкові, зареєстрований в зазначеному будинку та є абонентом АК «Харківобленерго».

28.12.2010 р. при перевірці електроустановки будинку контролерами було встановлено факт відкритої проводки до прибору обліку, що є порушенням п. 11,14,20, 48 «Правил користування електричною енергією для населення», затвердженими Постановою Кабінету Міністрів України № 1357 від 26.07.99 (далі «Правила...») і завдає шкоди інтересам компанії. Представниками АК «Харківобленерго» було складено акт № 02- 33774 від 28.12.2010 р., де зафіксовано даний факт порушення.

В зв»язку з встановленим фактом, відповідачем, у відповідності до п. 2,4,5,6,7 «Методики визначення обсягу та вартості електричної енергії, не облікованої внаслідок порушення споживачем правил користування електричною енергією», затверджених Постановою Національної комісії регулювання електроенергетики України від 04.07.2006 р. за № 782/12656, відповідачу зроблені нарахування за актом за період з 18.12.2010 р. до 28.12.2010 р. р. в сумі 115,72 грн. Вказана сума до теперішнього часу не оплачена.

Відповідач проти позову заперечував. Вважав його необгрунтованим та безпідставним, оскільки він ніяких порушень, пов»язаних з користуванням електричною енергією не допускав. Про складання акту йому стало відомо випадково лише в квітні 2011 р., ніякого акту він не отримував, на засідання комісії, яка розглядала акт від 28.12.2010 р., він не запрошувався та ніяких викликів не отримував. В п.2 акту зазначено, що січення проводу виміряне штангельциркулем. Із схеми вбачається, що провід знаходиться на території домоволодіння. Але територія його домоволодіння огороджена парканом, калитка зачиняється на замок. Вимір штангельциркулем з відстані 15 метрів провести неможливо.

Рішенням Київського районного суду м. Харкова від 09 вересня 2011 року в задоволенні вказаного позову відмовлено, так як АК «Харківобленерго» не надала суду доказів, які підтверджують спричинення шкоди з вини відповідача.

Не погодившись з цим рішенням, АК «Харківобленерго», посилаючись на невідповідність висновків суду обставинам справи, неповне зясування обставин, що мають значення у справі, порушення норм матеріального та процесуального права, просить рішення скасувати та постановити нове рішення про задоволення її позовних вимог. В обґрунтування доводів апеляційної скарги посилається на ті ж докази, що і в суді першої інстанції.

Вислухавши учасників процесу, дослідивши матеріали справи, перевіривши доводи апеляційної скарги, судова колегія вважає, що скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 303 ЦПК України під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Відмовляючи АК «Харківобленерго» в задоволенні позовних вимог суд першої інстанції виходив з того, що позивач не довела обставини, на які вона посилалася як на підставу своїх позовних вимог, а саме не надала суду доказів, які підтверджують спричинення шкоди з вини відповідача.

Судова колегія погоджується з таким висновком суду першої інстанції, так як він відповідає обставинам справи та вимогам закону.

Відповідно до вимог ч. З ст. 10, ч. 1,2 ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов»язана

довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами, які беруть участь у справі.

Судом першої інстанції обґрунтовано встановлено, що складання акту від 28.12.2010 р., оригінал якого не надано в судовому засіданні районного суду, не може бути підставою відповідальності відповідача за спричинену шкоду. Оригінал вказаного акту не надано представником позивача і суду апеляційної інстанції. Також в даному випадку судова колегія враховує і те , що копія цього акуту належним чином не засвідчена ( а. с. 6,7). Крім того, районному суду та суду апеляційної інстанції не надано довідки про склад сім»ї та реєстрацію з місця мешкання відповідача.

Взаємовідносини між постачальником та споживачем електричної енергії регулюються «Правилами користування електричною енергією для населення», затвердженими Постановою Кабінету Міністрів України № 1357 від 26.07.1999 р., Договором про постачання електричної енергії.

Відповідно до п. 48 «Правил...» споживач (відповідачі) несе відповідальність згідно із законодавством за: порушення правил користування електричною енергією; ухилення або несвоєчасне виконання рішень та приписів Державної інспекції з енергетичного нагляду за режимами споживання електричної енергії; розкрадання електричної енергії у разі самовільного підключення до електромереж і споживання енергії без приладів обліку.

Відповідно до ч. 1,2 ст. 1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними діями фізичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Згідно з ч. 2 ст. 1166 ЦК України, особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини.

З матеріалів справи вбачається, що 28.12.2010 р. при контрольному огляді електроустановки будинку відповідача контролерами АК «Харківобленерго» встановлено факт відкритої проводки до прибору обліку, що було зазначено в Акті про порушення Правил користування електричною енергією для населення № 02-33774 від 28.12.2010 р. (а.с.6,7).

Зазначений акт відповідачем отримано не було і даних про його отримання позивач суду не надав. Твердження відповідача про відсутність його в зазначений день дома, позивачем ніяким чином не спростовуються. Матеріали справи також не містять доказів про спростування пояснень відповідача в цій частині.

Ніяких даних про отримання відповідачем зазначено акту, а також викликів на засідання комісії по розгляду акту порушення (а.с. 8,9), районному суду та суду апеляційної інстанції не надано. Ксерокопія реєстру про відправлення на адресу відповідача незрозумілої кореспонденції (а.с. 10,11), є неналежним доказом і тому вона обґрунтовано не прийнята районним судом до уваги .

Також судова колегія враховує, що позивачем не спростовані доводи відповідача про неможливість проведення перевірки проводу без його присутності в будинку.

Крім того, судова колегія враховує і ті обставини, що відповідач , як абонент АК «Харківобленерго», сумлінно виконує свої обов»язки перед позивачем за надані послуги, сплачує необхідні платежі. Зазначене підтверджується матеріалами справи та не спростовано позивачем.

За таких обставин суд першої інстанції обґрунтовано визнав позов безпідставним, недоведеним та відмовив в його задоволенні.

Доводи апеляційної скарги не знайшли свого підтвердження в судовому засіданні суду апеляційної інстанції, вони фактично повторюють доводи, викладені відповідачем в судовому засіданні суду першої інстанції та не спростовують висновків районного суду.

Рішення суду першої інстанції ухвалено відповідно до ст. 308 ЦПК України з додержанням вимог матеріального та процесуального права. Підстав для зміни або скасування судового рішення судова колегія не вбачає.

Відповідно, апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

Керуючись ст. ст. 303, 304, п. 1 ч. 1 ст. 307, 308, 313- 315, 317, 319 ЦПК України, судова колегія

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу відхилити.

Рішення Київського районного суду м. Харкова від 09 вересня 2011 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, але може бути оскаржена у касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у 20- денний термін з дня набрання законної сили.

Головуючий:

Судді: