Справа № 4-с-49/11
У Х В А Л А

20 жовтня 2011 року Бориспільський міськрайонний суд Київської області у складі:

головуючого судді Журавського В.В.

при секретарі Алфімовій І.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Борисполі скаргу ОСОБА_1 на дії головного державного виконавця відділу державної виконавчої служби Бориспільського міськрайонного управління юстиції ОСОБА_2,-

в с т а н о в и в:

Скаржник ОСОБА_1 звернулася до суду зі скаргою про визнання дій головного державного виконавця відділу державної виконавчої служби Бориспільського міськрайонного управління юстиції ОСОБА_2 незаконними та скасування постанов про закінчення виконавчого провадження від 26.09.2011 року серії ВП № 26730850, 26730543, 26730328 та зобовязання державного виконавця прийняти до виконання виконавчий лист.

Зі змісту скарги слідує, що рішенням Бориспільського міськрайонного суду від 20.01.2011 року у справі №2-151/11 відповідача ОСОБА_3 зокрема зобовязано знести частину гаража, що побудований на земельній ділянці № 50 по вул. Вишневій, 7 без дотримання будівельних норм та правил які діють на території масиву Садівницького товариства Дніпро-81, яке входить до складу Об'єднання громадян садівників Масиву садівницьких товариств Вишеньки; поновити металевий паркан між ділянками, на яких розташовані будинки № 48 та № 50 по вул. Вишневій, 7 Садівницького товариства Дніпро-81, яке входить до складу Об'єднання громадян садівників Масиву садівницьких товариств Вишеньки, відповідно до Генплану садівничих ділянок товариства Дніпро-81; знести (демонтувати) господарську споруду, яка вибудована на межі ділянок, на яких розташовані будинки № 48 та № 50 по вул. Вишневій, 7 Садівницького товариства Дніпро-81, яке входить до складу Об'єднання громадян садівників Масиву садівницьких товариств Вишеньки.

На підставі зазначеного рішення 18 травня 2011 року ОСОБА_1, як стягувач отримала виконавчі листи № 2-151, які пред'явила для виконання до відділу ДВС Бориспільського міськрайонного управління юстиції. Державним виконавцем відділу ДВС Бориспільського міськрайонного управління юстиції ОСОБА_2 було відкрите виконавче провадження по даним виконавчим листам.

26.09.2011 виконавець ОСОБА_2 винесла постанову про закінчення виконавчого провадження по виконавчим листам № 2-151 за реєстраційними номерами: ВП 26730850, ВП 26730543, ВП 26730328.

Скаржник ОСОБА_1 вважає, що при проведенні виконавчих дій державним виконавцем відділу ДВС Бориспільського міськрайонного управління юстиції ОСОБА_2 не були вжиті у повному обсязі заходи, які сприяли б виконанню судового рішення, а саме: п. 1 ст. 11 Закону України "Про виконавче провадження": "Державний виконавець зобов'язаний вживати передбачених цим законом заходів примусового виконання рішень неупереджено, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії".

п. 19 ст. 11 Закону України "Про виконавче провадження": "У разі необхідності залучати до проведення чи організації виконавчих дій суб'єктів господарювання, у тому числі на платній основі, за рахунок авансового внеску стягувана" п. 2 ст. 75 Закону України "Про виконавче провадження": "Якщо рішення не виконано і виконання може бути проведено без участі боржника, державний виконавець організовує виконання відповідно до повноважень наданих йому законом".

Для виконання рішення по виконавчому листу № 2-151 за реєстраційним номером ВП 2673850, в якому йдеться про знесення частини гаража не була використана можливість залучення спеціалістів для демонтажу споруд з відповідними для цього інструментами або технікою.

Стосовно виконавчого листа № 2-151 за реєстраційним номером ВП №26730328 про поновлення металевого паркану між ділянками, також можливо було запросити робітників, які б поновили паркан і такі дії можливо було б здійснити на платній основі за рахунок авансового внеску стягувача, без без участі боржника. Але такі варіанти виконавцем не були прийняті до уваги.

Цим було порушене право скаржника на задоволення її вимог та порушено п. 1 ст. 6 Закону України "Про виконавче провадженняде державний виконавець зобов'язаний використовувати надані йому права відповідно до закону і не допускати у своїй діяльності порушення прав та законних інтересів фізичних і юридичних осіб. Також згідно п. 8 ч. 1 ст. 49 "виконавче провадження підлягає закінченню у разі фактичного виконання в повному обсязі рішення згідно з виконавчим документом. Але жодна вимога за виконавчими листами не була виконана.

В судовому засіданні скаржник ОСОБА_1 скаргу підтримала з викладених вище підстав та просить її задовольнити.

Головний державний виконавець відділу державної виконавчої служби Бориспільського міськрайонного управління юстиції ОСОБА_2 в задоволенні скарги просить відмовити, мотивуючи це законністю своїх дій.

Суд, дослідивши скаргу, додані до неї матеріали та матеріали виконавчих проваджень приходить до висновку, що скарга необґрунтована і не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст. 14 ЦПК України, судові рішення, що набрали законної сили, обов'язкові для всіх органів державної влади і місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України.

Примусове виконання судових рішень та порядок їх виконання регулює Закон України Про виконавче провадження.

Відповідно до ст. 11 Закону України Про виконавче провадження, державний виконавець здійснює необхідні заходи щодо своєчасного і повного виконання рішення, зазначеного в документі на примусове виконання рішення, у спосіб і порядок, визначені виконавчим документом.

Як вбачається з матеріалів виконавчого провадження, 18 травня 2011 року ОСОБА_1, як стягувач пред'явила для виконання до відділу ДВС Бориспільського міськрайонного управління юстиції три виконавчі листи. Державним виконавцем відділу ДВС Бориспільського міськрайонного управління юстиції ОСОБА_2 було відкрито виконавче провадження по даним виконавчим листам.

ОСОБА_3 державний виконавець неодноразово письмово зобовязував виконати рішення суду та складав акти про його невиконання.

У звязку з невиконанням рішення суду по кожному виконавчому провадженню ОСОБА_3 притягувався до відповідальності у вигляді штрафу на користь держави, але рішення суду так і не виконав.

У звязку з цим, 26.09.2011 виконавець ОСОБА_2 винесла постанову про закінчення виконавчого провадження по виконавчим листам № 2-151 за реєстраційними номерами: ВП 26730850, ВП 26730543, ВП 26730328 з направленням матеріалів до Бориспільської міжрайпрокуратури для притягнення ОСОБА_3 до кримінальної відповідальності за невиконання рішення суду.

Оскільки рішенням суду на ОСОБА_3 був покладений обовязок особисто виконати рішення суду то державний виконавець не міг вийти за межі наданих йому законом прав та приписів зазначених в рішенні і самостійно змінити порядок виконання рішення суду.

Сама ж ОСОБА_1, як стягувач, будучи наділеною правами, передбаченими Законом України Про виконавче провадженняне зверталася до суду для зміни порядку чи способу виконання судового рішення.

Таким чином державний виконавець діяв у відповідності до п.11 ч.1 ст.49 та ст..75 Закону України Про виконавче провадження

На підставі наведеного та керуючись ст.ст. 383,384 ЦПК України, суд,-

у х в а л и в:

В задоволенні скарги ОСОБА_1 про визнання дій головного державного виконавця відділу державної виконавчої служби Бориспільського міськрайонного управління юстиції ОСОБА_2 незаконними та скасування постанов про закінчення виконавчих проваджень від 26.09.2011 року серії ВП № 26730850, №26730543, №26730328 відмовити.

Ухвала суду може бути оскаржена до Апеляційного суду Київської області через Бориспільський міськрайонний суд на протязі пяти днів з моменту її проголошення, а особами, які брали участь у розгляді справи, але не були присутні під час проголошення в той же строк з моменту отримання копії ухвали.

Суддя підпис ОСОБА_4