АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 жовтня 2011 року м. Дніпропетровськ 27 жовтня 2011 року колегія суддів Судової палати у цивільних справах апеляційного суду Дніпропетровської області у складі:

головуючого

суддів:

при секретарі

ОСОБА_2,

ОСОБА_3, ОСОБА_4

ОСОБА_5,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпропетровську цивільну справу по апеляційній скарзі ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8 на рішення Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 01 липня 2011 року по справі за позовом ОСОБА_9, ОСОБА_10, ОСОБА_11 до ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, КЖЕП 22 м. Дніпропетровська про відшкодування майнової шкоди, -

В С Т А Н О В И Л А:

У вересні 2005 року позивачі звернулись до суду з позовом про відшкодування майнової шкоди та, згідно уточнених позовних вимог, просили стягнути з відповідачів ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8 солідарно на свою користь матеріальну шкоду у розмірі 21821,0 грн. посилаючись на те, що з вини відповідачів заподіяно шкоду у зазначеній сумі залиттям квартири АДРЕСА_1, яка перебуває у їх, позивачів, власності.

Ухвалою Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 14 лютого 2011 року провадження у справі в частині позовних вимог ОСОБА_12 до ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8 про відшкодування майнової шкоди закрито у зв»язку зі смертю даного позивача; ухвала в апеляційному порядку не оскаржена.

Рішенням Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 01 липня 2011 року позов задоволено частково; стягнуто в солідарному порядку з ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8 на користь ОСОБА_9, ОСОБА_10, ОСОБА_11, кожному в рівних частках, суму в рахунок відшкодування шкоди в розмірі 16068,0 грн.; стягнуто в рівних частках з ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8 на користь ОСОБА_10 судові витрати в розмірі 710,68 грн.; стягнуто в рівних частках з ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8 в дохід держави витрати на інформаційно-технічний розгляд справи в розмірі 120,0 грн.; в задоволені решти позовних вимог відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8 посилаються на неправильне застосування норм матеріального права, порушення норм процесуального права, у звязку з чим ставлять питання про скасування оскаржуваного рішення і ухвалення нового рішення про відмову у задоволенні позовних вимог у повному обсязі.

Розглянувши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість оскаржуваного рішення в межах доводів апеляційної скарги і заявлених позовних вимог, колегія суддів вважає за необхідне апеляційну скаргу задовольнити частково, рішення районного суду в частині задоволення позовних вимог скасувати та ухвалити нове рішення у скасованій частині, виходячи з наступного.

Встановлено судом та стверджується зібраними у справі доказами, що позивачі є власниками квартира АДРЕСА_2 на підставі свідоцтва про право власності на житло від 04 серпня 1997 року (т. 1 а.с. 16).

03.06.2005 року близько 2 год. 30 хв. було залито водою квартиру АДРЕСА_2 з вини мешканців, які проживають поверхом вище в квартирі № 5, оскільки останні самовільно підключили до системи водопостачання неякісний шланг, який в нічний час розірвало тиском, що стверджується актом, складеним комісією КЖЕП 22 від 03.06.2005 року (т.1 а.с. 13), поясненнями свідків у суді першої інстанції.

Згідно звіту ВАТ «Експерт - Сервіс» від 2007 року про оцінку вартості шкоди, розмір збитків, завданих в наслідок залиття квартири АДРЕСА_3, складає 16068,0 грн. (т. 1 а.с. 183-245).

Також судом встановлено, що власником квартири АДРЕСА_4 є ОСОБА_6, що підтверджується витягами з Державного реєстру про реєстрацію права власності на нерухоме майно, а зареєстровані у вказаному житловому приміщенні проживаючими - ОСОБА_6, ОСОБА_8, ОСОБА_7, відповідно до довідки КЖЕП №22 від 16 травня 2011 року (т. 2 а.с. 140).

Згідно до вимог статті 177 ЖК України, - громадяни зобов'язані забезпечувати схоронність жилих приміщень, бережно ставитися до санітарно-технічного та іншого обладнання, до об'єктів благоустрою, додержувати правил утримання жилого будинку і придомової території, правил пожежної безпеки, додержувати чистоти і порядку в під'їздах, кабінах ліфтів, на сходових клітках та в інших місцях загального користування.

Наймачі жилих приміщень на умовах і в порядку, що визначаються законодавством, повинні провадити за свій рахунок поточний ремонт жилих приміщень.

Якщо необхідність у проведенні внутріквартирного поточного ремонту викликана пошкодженням частин будинку, інженерного обладнання або зв'язана з капітальним ремонтом будинку чи його конструктивних частин, цей ремонт провадиться наймодавцем або за його рахунок.

Перелік робіт, що належать до внутріквартирного поточного ремонту, встановлюється правилами користування жилими приміщеннями, утримання жилого будинку і придомової території та Типовим договором найму жилого приміщення.

Згідно п.7 Правил користування приміщеннями житлових будинків і гуртожитків, затверджених постановою КМУ № 572 від 08.10.1992 року, з відповідними змінами та доповненнями, наймачі зобов'язані забезпечувати збереження житлових і підсобних приміщень та технічного обладнання; дотримуватися вимог нормативно-правових актів у сфері житлово-комунальних послуг, пожежної і газової безпеки, санітарних норм і правил.

Загальні підстави цивільно-правової відповідальності за завдану майнову та моральну шкоду в деліктних відносинах передбачені ч. 1 ст. 1166 і ч. 1 ст. 1167 ЦК України.

Згідно із зазначеними нормами обов'язковими умовами такої відповідальності є наявність шкоди, протиправної поведінки заподіювача шкоди, причинного зв'язку між шкодою і протиправною поведінкою та вина заподіювача.

Відповідно до частини першої статті 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Згідно з частиною другою статті 1166 ЦК України особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоду завдано не з її вини.

Таким чином, цивільне законодавство в деліктних зобов'язаннях передбачає презумпцію вини; якщо в процесі розгляду справи зазначена презумпція не спростована, то вона є юридичною підставою для висновку про наявність вини заподіювача шкоди.

З огляду на наведене та з урахуванням визначених цивільним процесуальним законом принципів змагальності й диспозитивності цивільного процесу саме на відповідача покладено обов'язок доведення відсутності його вини в заполдіянні шкоди позивачу.

Виходячи з викладеного, приймаючи до уваги встановлення судом наявності протиправної поведінки відповідачів, які самовільно підключили до системи водопостачання неякісний шланг, та не надали суду доказів відсутності своєї вини у заподіянні шкоди, суд першої інстанції дійшов правильного висновку про покладенні на них відповідальності за завдану позивачам шкоду.

Разом з тим місцевий суд, правильно встановивши розмір майнової шкоди в загальній сумі 16068,0 грн., що підлягає стягненню в солідарному порядку з відповідачів, помилково не визначив певний розмір матеріальної шкоди, який підлягає солідарному стягненню з відповідачів на користь кожного з позивачів, тому у зазначеній частині оскаржуване рішення підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення про солідарне стягнення з відповідачів ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8 на користь кожного з позивачів ОСОБА_9Ф, ОСОБА_10, ОСОБА_11 матеріальної шкоду у розмірі по 5356,0 грн.

Виходячи з вимог ст. 88 ЦПК України, підлягає скасуванню оскаржуване рішення і в частині розподілу судових витрат, стягнення витрат на ІТЗ з ухваленням у зазначеній частині нового рішення про стягнення з кожного з відповідачів на користь позивачки ОСОБА_10 судових витрат в розмірі 236,89 грн. та про стягнення з кожного з відповідачів в дохід держави витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи в розмірі 40,0 грн.

В іншій частині оскаржуване рішення прийняте у відповідності з вимогами матеріального та процесуального права, тому підлягає залишенню без змін.

Наведені в апеляційній скарзі доводи зводяться до переоцінки доказів і незгоди з висновками суду по їх оцінці.

Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Згідно ст. 212 ЦПК України, виключне право оцінки доказів належить суду, який має оцінювати докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і обєктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Таким чином, переглянувши судове рішення у межах доводів апеляційної скарги, колегія дійшла висновку про часткове скасування рішення з ухваленням нового у скасованій частині.

Керуючись ст.ст. 209, 218, 303, 307, 309, 313-316 ЦПК України, колегія суддів, -

В И Р І Ш И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8 задовольнити частково.

Рішення Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 01 липня 2011 року в частині задоволення позовних вимог про стягнення в солідарному порядку з ОСОБА_13, ОСОБА_7, ОСОБА_8 на користь ОСОБА_9, ОСОБА_10, ОСОБА_11, кожному в рівних частках, суму в рахунок відшкодування шкоди в розмірі 16068 (шістнадцять тисяч шістдесят вісім) грн.; стягнення в рівних частках з ОСОБА_13, ОСОБА_7, ОСОБА_8 на користь ОСОБА_10 судових витрат в розмірі 710 (сімсот десять) грн. 68 коп.; стягнення в рівних частках з ОСОБА_13, ОСОБА_7, ОСОБА_8 в дохід держави витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи в розмірі 120 (сто двадцять) грн. 00 коп. скасувати та ухвалити в цій частині нове рішення.

Стягнути солідарно з ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8 на користь ОСОБА_9 шкоду у розмірі 5356 (пять тисяч триста пятдесят шість) грн. 00 коп.;

Стягнути солідарно з ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8 на користь ОСОБА_10 шкоду у розмірі 5356 (пять тисяч триста пятдесят шість) грн. 00 коп.;

Стягнути солідарно з ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8 на користь ОСОБА_11 шкоду у розмірі 5356 (пять тисяч триста пятдесят шість) грн. 00 коп.

Стягнути з ОСОБА_6 на користь ОСОБА_10 судові витрати в розмірі 236 (двісті тридцять шість) грн. 89 коп.

Стягнути з ОСОБА_7 на користь ОСОБА_10 судові витрати в розмірі 236 (двісті тридцять шість) грн. 89 коп.

Стягнути з ОСОБА_8 на користь ОСОБА_10 судові витрати в розмірі 236 (двісті тридцять шість) грн. 89 коп.

Стягнути з ОСОБА_6 в дохід держави витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи в розмірі 40 (сорок) грн. 00 коп.

Стягнути з ОСОБА_7 в дохід держави витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи в розмірі 40 (сорок) грн. 00 коп.

Стягнути з ОСОБА_8 в дохід держави витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи в розмірі 40 (сорок) грн. 00 коп.

В іншій частині рішення залишити без змін.

Рішення набирає законної сили з моменту проголошення, протягом двадцяти днів може бути оскаржене до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Головуючий

Судді