АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
22ц-5297/11 Головуючий у 1 й інстанції - ОСОБА_1
Категорія 18 Доповідач - Петешенкова М.Ю.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 листопада 2011 року колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Дніпропетровської області в складі :

головуючого - Петешенкової М.Ю.,

суддів: - ОСОБА_2, ОСОБА_3

при секретарі: - ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпропетровську апеляційну скаргу

ОСОБА_5

на заочне рішення Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 16 липня 2010 року по справі за позовом Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «Правекс-Банк»до ОСОБА_5, ОСОБА_6 про стягнення заборгованості за кредитним договором,-

ВСТАНОВИЛА:

У жовтні 2009 року позивач звернувся до суду з позовом до ОСОБА_5, ОСОБА_6 про стягнення заборгованості за кредитним договором, посилаючись на те, що 29 травня 2008 року між ним та ОСОБА_5 було укладено кредитний договір, відповідно до якого Банк надав, а відповідач отримав кредит у розмірі 80152 грн. в порядку і на умовах, зазначених у кредитному договорі.

В забезпечення виконання зобов'язань по договору в той же день було укладено договір поруки між Банком і ОСОБА_6, відповідно до якого остання відповідає за зобовязаннями позичальника згідно умов кредитного договору та договір застави транспортного засобу, за яким в забезпечення виконання зобов'язань ОСОБА_5 надав у заставу автомобіль НОМЕР_1, що належить йому на праві власності.

Внаслідок неналежного виконання зобовязань за кредитним договором, станом на 22 вересня 2009 року у відповідача виникла заборгованість в сумі 87123 грн. 74 коп..

Позивач просив суд стягнути солідарно з відповідачів заборгованість за кредитним договором у сумі 87123 грн. та судові витрати по справі.

Заочним рішенням Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 16 липня 2010 року позовні вимоги ПАТ КБ «Правекс-Банк»задоволено. Стягнути солідарно з ОСОБА_5, ОСОБА_6 на користь ПАТ КБ «Правекс-Банк»заборгованість по кредиту в сумі 87123 грн. 74 коп., а також витрати зі сплати судового збору в сумі 871 грн. 24 коп. та витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи в сумі 120 грн., а всього 88114,98 грн./ а.с.а.с. 58-61/.

В апеляційній скарзі ОСОБА_5 просить рішення суду скасувати та ухвалити нове, яким відмовити Банку у задоволенні позовних вимог / а.с. а.с. 73-75/.

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги та заявлених вимог, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційну скаргу необхідно відхилити, а рішення суду залишити без змін з наступних підстав.

Судом встановлено, що 29 травня 2008 року між АКБ «Правекс-Банк»(ПАТ КБ «Правекс-Банк») та ОСОБА_5 було укладено кредитний договір, відповідно до якого відповідач отримав кредит в сумі 80152 грн. для придбання автомобіля, зі сплатою відсотків у розмірі 17,49% річних строком до 29 травня 2012 року /а с. а.с. 7-9/.

Відповідач зобовязався повернути кредит та сплатити відсотки за користування кредитними коштами в строки та в порядку, встановлених кредитним договором.

В той же день між Банком та ОСОБА_6 було укладено договір поруки, за умовами якого ОСОБА_6, зобовязалася перед банком в повному обсязі відповідати за виконання ОСОБА_5, усіх його зобовязань, що виникли з кредитного договору, як існуючих в теперішній час, так і тих, що можуть виникнути в майбутньому / а.с. 16/.

29 травня 2008 року між сторонами було укладено договір застави транспортного засобу, за умовами якого, для забезпечення виконання зобовязань позичальником передано Банку в заставу придбаний ним автомобіль НОМЕР_1, власником якого є ОСОБА_5 / а.с.а.с 10-12/.

Відповідно до п. 4.4 кредитного договору відповідач ОСОБА_5 зобовязався перед банком щомісячно в строк 10 числа кожного місяця погашати заборгованість за кредитом шляхом внесення коштів рівними частинами в сумі 1670 грн. Відповідно до п. 4.5 договору відсотки за користування коштами підлягають сплаті відповідачем щомісяця (за час фактичного користування коштами протягом календарного місяця) у термін до 10 числа місяця, наступного за місяцем нарахування відсотків, а також на момент припинення дії договору, зазначеного у п. 1.2 даного договору.

Згідно п. 1.3 кредитного договору, у кожному випадку невиконання (або неналежного виконання) відповідачем своїх зобов'язань за договором у відношенні строків сплати відсотків і повернення кредиту та/або сплати відсотків та/або повернення кредиту не в повному обсязі), розмір відсоткової ставки збільшується на 3 % річних, починаючи з розміру, встановленого в п. 1.2 кредитного договору.

Відповідно до п. 10.1 кредитного договору, за порушення строків погашення заборгованості за кредитом або внесення відсотків за користування кредитом відповідач сплачує пеню за кожний день прострочення в розмірі подвійної відсоткової ставки, зазначеної в п. 1.2 даного договору, що діяла в період прострочення, від суми заборгованості за весь період прострочення.

Внаслідок неналежного виконання зобовязань за кредитним договором, у відповідача станом на 22 вересня 2009 року виникла заборгованість в сумі 87123,74 грн., в тому числі: непогашений кредит - 71802 грн., пеня на суму непогашеного кредиту 3890,16 грн., відсотки 10262,16 грн., пеня за несвоєчасне погашення відсотків по кредиту 1169 грн. 42 коп.

Згідно зазначеного договору поруки поручителю ОСОБА_6 добре відомі всі умови вище вказаного кредитного договору, укладеного між банком та ОСОБА_5

Як кредитний договір, так і договір поруки, що укладені між сторонами, є чинними. Жоден з цих договорів не оспорений сторонами у встановленому законом порядку.

За таких обставин справи, суд першої інстанції дійшов до правильного висновку про задоволення позовних вимог позивачав повному обсязі.

Приведені в апеляційній скарзі доводи ОСОБА_5 про те, що судом неповно зясовано обставини справи та висновки суду не відповідають обставинам справи, не можуть бути прийняті до уваги, оскільки є безпідставними і такими, що не відповідають обставинам справи та вимогам діючого матеріального закону.

Відповідно ж до ст.212 ЦПК України виключне право оцінки доказів належить суду, який має оцінювати докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному та обєктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Інші доводи апеляційної скарги не є суттєвими для вирішення спірного питання.

Порушень матеріального чи процесуального закону, які могли б призвести до скасування судового рішення, судом апеляційної інстанції не встановлено.

Таким чином, доводи апеляційної скарги є необґрунтовані, а рішення суду відповідає вимогам закону та матеріалам справи.

Керуючись ст.,ст. 303,307,308 ЦПК України, колегія суддів,-

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_5 відхилити.

Заочне рішення Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 16 липня 2010 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, але може бути оскаржене в касаційному порядку протягом двадцяти днів з цього часу.

Головуючий :

Судді :