АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 грудня 2011 року м. Дніпропетровськ

29 грудня 2011 року колегія суддів Судової палати у цивільних справах апеляційного суду Дніпропетровської області у складі:

головуючого

суддів:

при секретарі

ОСОБА_2,

ОСОБА_3, ОСОБА_4

ОСОБА_5,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпропетровську цивільну справу по апеляційній скарзі приватної виробничо-комерційної фірми «Віссон» на заочне рішення Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 02 березня 2011 року по справі за позовом Публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк» до приватної виробничо-комерційної фірми «Віссон», ОСОБА_6, ОСОБА_7 про стягнення заборгованості за кредитним договором, -

ВСТАНОВИЛА:

У грудні 2009 року позивач звернувся до суду з даним позовом посилаючись на те, що 18 серпня 2008 року між позивачем та відповідачем ПВКФ «Віссон» був укладений кредитний договір № 0 відповідно до якого банк надав відповідачу ПВКФ «Віссон» кредит в розмірі 300000 доларів США. В забезпечення виконання зобов'язань за кредитним договором між банком та відповідачем ОСОБА_6 були укладені договори поруки № 224246 та № 224244 від 18 серпня 2008 року, відповідно до умов яких він зобов'язувався солідарно відповідати перед банком за повне та своєчасне виконання зобов'язання відповідачем ПВКФ «Віссон» за кредитним договором. В забезпечення виконання зобов'язань за кредитним договором між банком та відповідачем ОСОБА_7 були укладені договори поруки № 224247 та № 224245 від 18 серпня 2008 року, відповідно до умов яких він зобов'язувався солідарно відповідати перед банком за повне та своєчасне виконання зобов'язання відповідачем ПВКФ «Віссон» за кредитним договором. Позичальник зобов'язання за кредитним договором не виконує, тому позивач просив суд стягнути на свою користь солідарно з відповідачів заборгованість у сумі 2552833,05 грн. та судові витрати.

Заочним рішенням Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 02 березня 2011 року позовні вимоги задоволені повністю та стягнуто солідарно з відповідачів приватної виробничо-комерційної фірми «Віссон», ОСОБА_6, ОСОБА_7 на користь Публічного акціонерного товариства «Укрсиббанк» заборгованість за кредитним договором № 0 від 18 серпня 2008 року в розмірі 2552833 грн. 05 коп.; вирішено питання щодо розподілу судових витрат.

В апеляційній скарзі приватна виробничо-комерційна фірма «Віссон» посилається на неправильне застосування норм матеріального права, порушення норм процесуального права, у звязку з чим ставить питання про скасування рішення суду першої інстанції та відмову в задоволенні позовних вимог у повному обсязі.

Розглянувши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість оскаржуваного рішення в межах доводів апеляційної скарги і заявлених позовних вимог, колегія суддів не знаходить підстав для задоволення апеляційної скарги та скасування рішення суду, виходячи з наступного.

Встановлено судом та стверджується зібраними у справі доказами, що 18 серпня 2008 року між позивачем та відповідачем ПВКФ «Віссон» був укладений кредитний договір № 0, відповідно до якого банк надав відповідачу ПВКФ «Віссон» кредит в розмірі 300000,0 доларів США на придбання нерухомого майна зі сплатою відсотків за користування кредитом із плаваючою відсотковою ставкою у розмірі 15-17 % річних строком до виконання сторонами взятих на себе зобов'язань в повному обсязі.

Відповідно до умов кредитного договору погашення заборгованості здійснюється за графіком повернення кредиту і сплати відсотків, що встановлено частиною 1 кредитного договору № 0 від 18 серпня 2008 року.

Згідно п.4.1. частини 4 кредитного договору № 0 від 18 серпня 2008 року за порушення прийнятих на себе зобов'язань стосовно повернення кредитних коштів, сплати процентів за користування кредитними коштами у визначені договором строки, позичальник зобов'язаний сплатити банку пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ від суми несвоєчасно виконаних боргових зобов'язань за кожен день прострочки.

В забезпечення виконання зобов'язань за кредитним договором між позивачем та відповідачем ОСОБА_6 18 серпня 2008 року були укладені договори поруки № 224246 та № 224244, відповідно до умов яких поручитель ОСОБА_6 зобов'язувався відповідати перед банком в повному обсязі за повне та своєчасне виконання боржником зобов'язань за кредитним договором. Пунктом 1.4. договорів поруки передбачено, що відповідальність поручителя та боржника є солідарною.

В забезпечення виконання зобов'язань за кредитним договором між позивачем та відповідачем ОСОБА_7 18 серпня 2008 року були укладені договори поруки № 224247 та № 224245, відповідно до умов яких поручитель ОСОБА_7 зобов'язувалась відповідати перед банком в повному обсязі за повне га своєчасне виконання боржником зобов'язань за кредитним договором. Пунктом 1.4. договорів поруки передбачено, що відповідальність поручителя та боржника є солідарною.

Також судом встановлено, що в порушення умов кредитного договору, відповідач ПВКФ «Віссон» свої зобов'язання не виконує, допустив прострочення повернення кредиту і сплати відсотків за його користування, внаслідок чого станом на 03 грудня 2009 року утворилась заборгованість за кредитним договором в розмірі 2552833,05 грн., що підтверджується відповідним розрахунком.

Статтею 526 ЦК України передбачено, що зобов»язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог діючого законодавства.

Відповідно до ч. 1 ст. 530 ЦК України якщо у зобов»язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Згідно ч.2 ст. 1050 ЦК України якщо договором встановлений обов»язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів.

Частиною 1 ст. 554 ЦК України встановлено, що у разі порушення боржником зобов»язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя.

Виходячи з викладеного, місцевий суд дійшов обґрунтованого висновку про задоволення позовних вимог, солідарне стягнення з відповідачів на користь позивача заборгованості за кредитним договором у розмірі 2552833,05 грн.

Колегія звертає увагу, що ухвалення місцевим судом у даній справі заочного рішення, без присутності відповідачів у судовому засіданні, не вплинуло на правильність висновків районного суду та не порушило права і законні інтереси апелянта.

Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Наведені в апеляційній скарзі доводи зводяться до переоцінки доказів і незгоди з висновками суду по їх оцінці.

Відповідно до ст. 212 ЦПК України, виключне право оцінки доказів належить суду, який має оцінювати докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і обєктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Таким чином, зважаючи на правильне застосування районним судом вимог ст. 88 ЦПК України, колегія дійшла висновку, що оскаржуване судове рішення ухвалене у відповідності з вимогами матеріального та процесуального права, тому підлягає залишенню без змін, а апеляційна скарга без задоволення.

Керуючись ст.ст. 209, 218, 303, 307, 308, 313-315 ЦПК України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу Приватної виробничо-комерційної фірми «Віссон» - відхилити.

Заочне рішення Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 02 березня 2011 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення, протягом двадцяти днів може бути оскаржена до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Головуючий

Судді