АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № Справа № 22ц-5336/11 Головуючий у 1 й інстанції - ОСОБА_1 Доповідач - Котушенко С.П.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 травня 2011 року колегія суддів судової палати з цивільних справ апеляційного суду Дніпропетровської області в складі:

головуючого - Котушенко С.П.

суддів - Петренко І.О., Прозорової М.Л.

при секретарі - Солодовій І.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Дніпропетровську апеляційну скаргу ОСОБА_2 на рішення Кіровського районного суду м.Дніпропетровська від 21 вересня 2010 року за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_2, виконавчого комітету Кіровської районної у м.Дніпропетровську ради, Головного архітектурно-планувального управління Дніпропетровської міської ради, інспекції державного архітектурно-будівельного контролю м.Дніпропетровська, третя особа: комунальне підприємство "Дніпропетровське міжміське бюро технічної інвентаризації" про визнання права власності та зустрічним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3, виконавчого комітету Кіровської районної у м.Дніпропетровську ради, комунального підприємства "Дніпропетровське міжміське бюро технічної інвентаризації" Дніпропетровської міської ради про визнання незаконними рішень і акту введення в експлуатацію об'єктів самочинного будівництва, -

ВСТАНОВИЛА:

ОСОБА_3 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_2, виконавчого комітету Кіровської районної у м.Дніпропетровську ради, Головного архітектурно-планувального управління Дніпропетровської міської ради, інспекції державного архітектурно-будівельного контролю м.Дніпропеінспекції державного архітектурно-будівельного контролю м.Дніпропетровська про визнання права власності на об'єкти самочинного будівництва. Позивачка зазначала, що вона є власником 56/100 частин будинку та господарсько-побутових будівель, розташованих по вул.Ю.Савченко,58 в м.Дніпропетровську. Нею здійснено перебудови та переобладнання у квартирі №2 вказаного будинку, які не порушують прав інших співвласників. Уточнивши під час розгляду справи свої позовні вимоги, позивачка просила визнати за нею право власності на прибудову А3-1, загальною площею 22,1 кв.м. та на збільшення житлової площі на 10,4 кв.м., яка утворилась за рахунок нежитлового приміщення 2-7 при переобладнанні квартири №2 в будинку по вул.Ю.Савченко,58 в м.Дніпропетровську; визначити частки співвласників у праві спільної часткової співвласності; визнати за нею право власності на 60/100 частин будинку та господарсько-побутових будівель, розташованих на вул.Ю.Савченко,58 в м.Дніпропетровську; скасувати реєстрацію права власності на нерухоме майно №2964781, яка була здійснена КП "Дніпропетровське МБТІ" на підставі рішення Кіровського районного суду м.Дніпропетровська від 13 березня 2007 року.

У лютому 2010 року ОСОБА_2 звернувся до суду з зустрічним позовом до ОСОБА_3, Кіровського райвиконкому та КП "Дніпропетровське МБТІ", у якому просив визнати незаконним рішення виконкому Кіровської районної у м.Дніпропетровську ради від 13 червня 2008 року, яким було затверджено акт державної технічної комісії від 14 квітня 2007 року про введення в експлуатацію прибудови А3-1 до будинку по вул.Ю.Савченко,58 в м.Дніпропетровську, та зазначений акт.

Рішенням Кіровського районного суду м.Дніпропетровська від 21 вересня 2010 року позов ОСОБА_3 задоволено, а в задоволенні зустрічного позову відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 ставить питання про скасування рішення як незаконного, постановленого з порушенням норм матеріального та процесуального права та про ухвалення нового рішення.

Вивчивши доводи скарги, перевіривши їх матеріалами справи, колегія суддів не вбачає підстав для задоволення апеляційної скарги.

Відповідно до п.5 ст.376 ЦК України на вимогу власника(користувача) земельної ділянки суд може визнати за ним право власності на нерухоме майно, яке самочинно збудоване на ній, якщо це не порушує права інших осіб.

Згідно зі ст.119 ЦК України (в редакції 1963р.), коли учасник спільної часткової власності на жилий будинок збільшить в ньому за свій рахунок корисну площу будинку шляхом прибудови, надбудови або перебудови, проведеної за згодою решти власників і в установленому порядку, частки учасників у спільній власності на будинок і порядок користування приміщеннями в ньому підлягають відповідній зміні.

Згідно з ч.ч.3, 4 ст.357 ЦК України (в редакції 2003р.), співвласник має право на відповідне збільшення своєї частки у праві спільної часткової власності, якщо поліпшення спільного майна, які не можна відокремити, зроблені ним своїм коштом за згодою всіх співвласників, з додержанням встановленого порядку використання спільного майна. Співвласник житлового будинку, іншої будівлі, споруди може зробити у встановленому порядку за свій рахунок добудову (прибудову) без згоди інших співвласників, якщо це не порушує їхніх прав. Така добудова (прибудова) є власністю співвласника, який її зробив, і не змінює розміру часток співвласників у праві спільної часткової власності.

Судом встановлено, що 38/100 частин домоволодіння, розташованого по вул.Ю.Савченко,58 в м.Дніпропетровську, належить ОСОБА_3 на підставі свідоцтва про право власності від 29 вересня 2000 року та 18/100 - на підставі договору купівлі-продажу від 6 січня 2001 року. Інша частина домоволодіння знаходилася у власності ОСОБА_4, ОСОБА_5 та ОСОБА_6

Вказане домоволодіння знаходиться на земельній ділянці, наданій в користування у встановленому порядку попереднім власникам домоволодіння, занесеній до загального реєстру земельних дільниць м.Дніпропетровська 11 жовтня 1931 року під №3748. Реєстрація затверджена Дніпропетровською міськрадою 23 жовтня 1931 року.

В 1999 році позивачка побудувала прибудову А3-1, загальною площею 22,1 кв.м., що потягло за собою зміну розміру часток співвласників у праві спільної часткової власності на домоволодіння.

На підставі нотаріально посвідченого договору дарування від 31 жовтня 2003 року ОСОБА_6 здійснила відчуження 22/100 частин домоволодіння на користь ОСОБА_2

За згодою всіх співвласників домоволодіння, в тому числі й ОСОБА_2 (а.с.116 т.1), актом державної приймальної комісії виконавчого комітету Кіровської районної у м.Дніпропетровську ради від 14 квітня 2007 року від ОСОБА_3, як забудовника, прийнято в експлуатацію прибудову А3-1 в домоволодінні по вул.Ю.Савченко,58 в м.Дніпропетровську. Рішенням виконавчого комітету Кіровської районної у м.Дніпропетровську ради №396 від 13 червня 2007 року затверджено вказаний акт про прийняття в експлуатацію прибудови А3-1, загальною площею 22,1 кв.м. в домоволодінні по вул.Ю.Савченко,58 в м.Дніпропетровську.

За таких обставин суд обґрунтовано задовольнив позовні вимоги ОСОБА_3 щодо визнання за нею права власності на вказану прибудову та зміни розміру часток співвласників у праві спільної часткової власності на домоволодіння і відмовив в задоволенні зустрічного позову.

Доводи апеляційної скарги про незаконне застосування ЦК 2003 року до правовідносин, які виникли до 1 січня 2004 року, не можуть бути підставою для її задоволення з огляду на таке.

Відповідно до п.4 Прикінцевих та перехідних положень ЦК 2003 року положення зазначеного кодексу застосовуються до тих прав і обов'язків, що виникли або продовжують існувати після набрання ним чинності. Щодо цивільних відносин, які виникли до набрання чинності ЦК 2003 року, положення цього кодексу застосовуються до тих прав і обов'язків, що виникли або продовжують існувати після набрання ним чинності.

Оскільки правовідносини сторін хоч і виникли до набрання новим Кодексом чинності, але продовжують існувати після цього, суд при розгляді справи обгрунтовано керувався положеннями ЦК 2003 року.

Безпідставними є доводи апеляційної скарги про незаконність акту державної приймальної комісії про прийняття в експлуатацію об'єкту самочинного будівництва та рішення виконавчого комітету Кіровської районної у м.Дніпропетровську ради №396 від 13 червня 2007 року по затвердженню вказаного акту, оскільки суду не надано доказів про те, що вони прийняті на підставі скасованого рішення суду.

Так з пояснень ОСОБА_2 в суді апеляційної інстанції встановлено, що до виконавчого комітету Кіровської районної у м.Дніпропетровську ради він не звертався і на підставі чого були прийняті оскаржені ним документи він не знає.

Інші доводи апеляційної скарги не мають суттєвого значення для вирішення спору і висновки суду не спростовують, рішення суду першої інстанції відповідає встановленим обставинам та вимогам закону, що регулює зазначені правовідносини, підстав для його скасування не встановлено.

Керуючись ст.ст.303, 307, 308, 313, 315 ЦПК України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити.

Рішення Кіровського районного суду м.Дніпропетровська від 21 вересня 2010 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом двадцяти днів.

ГОЛОВУЮЧИЙ:

СУДДІ: