Справа № 22-ц-2244/2011 Головуючий у I інстанції Цибенко І.В.
Категорія цивільна Доповідач - Горобець Т. В.
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 вересня 2011 року

АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРНІГІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ у складі:

головуючого - суддіОСОБА_1,
суддів:ОСОБА_2, ОСОБА_3 ,
при секретарі:ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Чернігові цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_5 на рішення Новозаводського районного суду м. Чернігова від 6 липня 2011 року по справі за позовом Публічного акціонерного товариства Комерційний банк „ПриватБанк до ОСОБА_5 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

в с т а н о в и в:

В апеляційній скарзі ОСОБА_6 просить рішення скасувати та ухвалити нове про відмову у задоволенні позовних вимог в повному обсязі.

Рішенням Новозаводського районного суду м. Чернігова від 6 липня 2011 року позовні вимоги задоволено. Стягнуто з ОСОБА_5 як солідарного боржника з ТОВ « Нью Трейд» , на користь ПАТ КБ „ПриватБанк заборгованість за кредитним договором № KL-31-07 від 21 червня 2007 року, борг у сумі 1 529898 грн. 48 коп., 1700 грн. судового збору та 120 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процессу.

Доводи апеляційної скарги зводяться до того, що рішення суду ухвалене з неповним зясуванням обставин, що мають значення для справи, з порушенням норм процесуального та матеріального права, а висновки не відповідають обставинам справи.

Апелянт вказує, що суд, безпідставно залишив поза увагою пункти 2.3.1 та 2.4 укладеного між сторонами Договору, які передбачають обовязок банку направити на адресу поручителя письмової вимоги про невиконання боржником своїх зобовязань по кредитному договору, тобто, не врахував його право на добровільне виконання зобовязання, крім того, безпідставно послався у рішенні на те, що позивачем не порушено зазначених умов договору, оскільки у матеріалах справи є лист Банку до відповідача ( а.с.19). Висновок суду про те , що саме відповідач мав довести у суді неотримання ним такої вимоги від банку, апелянт вважає необґрунтованим.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд знаходить, що апеляційна скарга підлягає відхиленню, а рішення суду залишенню без змін, виходячи з наступного.

Відповідно до ст.ст. 1048-1052, 1054 ЦК України, позичальник зобовязаний повернути позикодавцю позику та сплатити відсотки за користування коштами у строк та у порядку, що встановлені договором.

Судом по справі встановлено і це підтверджується матеріалами справи, що 21 червня 2007 р. між ЗАТ КБ „ПриватБанк та ТОВ „Нью Трейд було укладено кредитний договір № KL-31-07, відповідно до якого останньому було надано кредит в розмірі 1500000 грн. з кінцевим строком повернення 20 червня 2010 року, зі сплатою відсотків у розмірі 18 % річних.

В забезпечення виконання взятих зобовязань, що випливають з кредитного договору, 21 червня 2007 року був укладений договір поруки між ЗАТ КБ „ПриватБанк та ОСОБА_5, відповідно до якого поручитель взяв на себе зобовязання перед банком відповідати по зобовязанням ТОВ „Нью Трейд.

В установлені графіком терміни позичальником не було повернуто належні кошти, у звязку з чим сума боргу становила 1529898 грн. 48 коп., з них 1482200 грн. борг за кредитом, 40544 грн. 94 коп. борг за несплаченими відсотками за користування кредитом, 6993 грн. 10 коп. пеня за прострочення сплати кредиту, 160 грн. 44 коп. пеня за прострочення сплати відсотків, яку і слід стягнути з відповідача. З даним висновком апеляційний суд погоджується в повному обсязі.

Відповідно до ч.1 ст.526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно ч.1, 2 ст.553 ЦК України, за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов'язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов'язання боржником. Порукою може забезпечуватися виконання зобов'язання частково або у повному обсязі.

Статтею 554 ЦК України передбачено, що у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки.

Враховуючи вищенаведені правові норми, суд першої інстанції обґрунтовано задовольнив позові вимоги в частині стягнення з ОСОБА_5 як з поручителя по кредитному договору № KL-31-07, від 21 червня 2007 року, укладеного між позивачем та ТОВ „Нью Трейд заборгованості в сумі 1529898 грн. 48 коп. Підстав для скасування рішення суду апеляційним судом не встановлено, оскільки рішення суду повністю відповідає нормам цивільного законодавства.

Доводи апеляційної скарги про те, що судом першої інстанції було порушено вимоги ч.1 ст. 628 та ст. 629 ЦК України, а саме, що ОСОБА_5 не був належним чином повідомлений про невиконання боржником своїх обовязків, як те передбачено п.2.3.1 Договору, тобто, йому не було надано право на добровільне виконання зобовязання, а зазначений позов предявлений передчасно, не заслуговують на увагу, оскільки в матеріалах справи міститься копія листа - вимоги кредитора від 11 червня 2010 року на адресу ОСОБА_5, з доказом його направлення відповідачу 11 червня 2010 року рекомендованою кореспонденцією( а.с.19 та 19 звор.) Зазначені докази є належними та допустимими у розуміння ст.58,59 ЦК України.

В той же час, за змістом ч.1 та ч.3 ст.60 ЦПК України кожна сторона у справі повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог чи заперечень , а доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін виник спір. Отже, заперечуючи проти доводів та доказів позивача щодо виконання останнім умов п.2.3.1. Договору поруки, ОСОБА_5 мав спростувати їх , надавши суду належні докази , що спростовують докази позивача. Таких доказів ні у суді першої інстанції ні апеляційному суду відповідач не надав.

Таким чином, суд першої інстанції повно та всебічно, у обсязі, необхідному для вирішення спору на підставі належної оцінки наданих сторонами доказів, зясував та встановив всі обставини у справі, вірно визначив характер спірних правовідносин, правильно застосував закон, що регулює ці правовідносини, ухваливши законне та обґрунтоване рішення.

За таких обставин, виходячи з правил ст. 303 ЦПК України та перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції у межах доводів апеляційної скарги апеляційний суд приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає відхиленню, а рішення суду залишенню без змін.

Керуючись ст.ст. 209, 218, 303, 308, 313, 315, 317, 319 ЦПК України, апеляційний суд, -

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_5 відхилити.

Рішення Новозаводського районного суду м. Чернігова від 6 липня 2011 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили.

Головуючий:Судді: