АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________
Рішення

іменем України

14 грудня 2011 року м. Харків.

Судова колегія судової палати з цивільних справ апеляційного суду Харківської області у складі:

Головуючого - судді - Яцини В.Б., суддів - Бурлака І.В., Карімової Л.В.,

при секретарі: Гопко А.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу

за апеляційною скаргою Чернечого дому (монастира) ордена Кармелітанок босих римсько-католицької церкви

на рішення Харківського районного суду Харківської області від 30 липня 2010 року по справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про визнання права власності в порядку спадкування, -

ВСТАНОВИЛА:

15 липня 2010 року позивач звернувся до суду із зазначеним позовом, в якому просив взнати за ним право власності на домоволодіння, що складається з будинку літ. «А-1», відсоток готовності внаслідок саморуйнування 65 % готовності, веранди літ. «а», сараю літ. «Б», вбиральні літ. «В», що знаходяться за адресою вул.. Інтернаціональна, 11 в с. Покотилівка Харківського району Харківської області в порядку спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_4, визнати за ним право власності на домоволодіння, що складається з будинку літ. «А-1», відсоток готовності внаслідок саморуйнування 70%, веранди літ. «а», сараїв літ. «Б», «Г», «ИС», вбиральні літ. «Е», огорожі № 1-2, що знаходяться по вул. Пушкіна 19 в с. Рогань Харківського району Харківської області, в порядку спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_5

На обґрунтування позову послався на те, що 15.01.2008 року ОСОБА_4 помер, внаслідок чого відкрилася спадщина за зазначене домоволодіння, яке належало спадкодавцю на підставі договору купівлі-продажу від 02.09.1997 року. Згідно до заповіту від 16.05.2006 року позивач є спадкоємцем цього майна, яке він прийняв шляхом фактичного вступу до його управління та володіння, оскільки постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, свідоцтво про право на спадщину не отримав.

Також вказав, що після смерті ОСОБА_5, яка померла 22.07.2007 року, згідно до заповіту від 03.03.2003 року він є спадкоємцем її домоволодіння по вул. Пушкіна 19 в с. Рогань Харківського району Харківської області, що також фактично було ним прийнято шляхом постійного проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, але свідоцтва на право спадщини він не отримав.

В судовому засіданні представник позивача ОСОБА_6 позов підтримав, відповідач у судове засідання не зявився, проти позову не заперечував

Рішенням Харківського районного суду Харківської області від 30 липня 2010 року позовні вимоги задоволені повністю.

Визнано за ОСОБА_2 право власності на жилий будинок літ. «А-1» готовністю 70 %, сараї літ. «Б», «Г», «Ж», вбиральню літ. «Е», огорожі, що розташовані по вул.. Пушкіна, 19 у с. М. Рогань Харківського району Харківської області

в порядку спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_5, померлої 22.07.2007р.

Визнано за ОСОБА_2 право власності на жилий будинок літ. «А-1» готовністю 65 % сарай літ. «Б», вбиральню літ. «В», що розташовані по вул.. Інтернаціональна, 11 в с. Покотилівка Харківського району Харківської області в порядку спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_7, померлого 15.01.2008р.

Зобов'язано КП «Харківське районне БТІ» зареєструвати за ОСОБА_2 право власності на жилий будинок літ. «А-1» готовністю 65 %, сарай літ. «Б», вбиральню літ. «В», що розташовані по вул.. Інтернаціональна, 11 в смт. Покотилівка Харківського району Харківської області в порядку спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_7, померлого 15.01.2008 року, та зареєструвати за ОСОБА_2 право власності на жилий будинок літ. «А-1» готовністю 70 %, сараї літ. «Б», «Г», «Ж», вбиральню літ. «Е», огорожі № 1-2, що розташовані по вул.. Пушкіна, 19 в с. М. Рогань Харківського району Харківської області в порядку спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_5, померлої 22.07.2007р.

Не погоджуючись з таким рішенням, Чернечий дім (монастир) ордена Кармелітанок босих римсько-католицької церкви в апеляційній скарзі просить зазначене рішення районного суду скасувати і постановити нове рішення про відмову у позові в повному розмірі, посилаючись на недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд вважав встановленими, внаслідок чого ухвалене по справі рішення порушило права апелянта, який на підставі відповідного договору від 29.04.2011 року є власником земельної ділянки, на якій розташоване домоволодіння за адресою вул. Інтернаціональна, 11 в смт. Покотилівка Харківського району Харківської області.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення представника апелянта, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та розглянутого судом позову, судова колегія вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, з наступних підстав.

Відповідно до ч. З ст. 303 ЦПК України Апеляційний суд не обмежений доводами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права, які є обов'язковою підставою для скасування рішення.

За статтями 1216, 1217 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Відповідно до ч. 1 ст. 1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою.

Однак, всупереч вимог ст. 213 ЦПК України про законність і обґрунтованість рішення суду, районний суд при вирішенні спору належним чином не зясував чи помер громадянин ОСОБА_7, внаслідок чого вважав встановленим факт відкриття спадщини після його смерті, що не підтверджено достовірними доказами, безпідставно застосував норми ст.ст. 1233, 1268 ЦК України, які не підлягали

застосуванню та визнав право власності за ОСОБА_2 на домоволодіння ОСОБА_4 в порядку спадкування за заповітом.

За наявної у справі ксерокопії нотаріальним чином посвідченого заповіту від 16 травня 2008 року заповідачем всього свого майна на імя ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, є ОСОБА_7, який народився у м. Хмельницьку ІНФОРМАЦІЯ_2 та зареєстрований у ІНФОРМАЦІЯ_3, корп.. 2, кв. 18, ідентифікаційний номер НОМЕР_1. (а.с. 11). Згідно до договору купівлі-продажу від 22 вересня 1997 року ОСОБА_7 купив у ОСОБА_8 жилий будинок з надвірними будівлями, а саме: деревяний жилий будинок літ. «А-1», сарай літ. «Б», вбиральня літ. «В», який знаходиться за адресою вул. Інтернаціональна, 11 в с. Покотилівка Харківського району Харківської області на земельній ділянці розміром 0,080 кв.м (а.с. 16-17).

Задовольняючи позов щодо спадкування майна після смерті ОСОБА_4, суд всупереч вимогам ст. 213 та положенням п. 1 ч. 1 ст. 214, п. З ч. 1 ст. 215 ЦПК України свої висновки про те, що вказаний спадкодавець помер 15.01.2008 року належними та допустимими доказами не обґрунтував.

Наявна у справі належним чином не посвідчена ксерокопія повідомлення заступника начальника міського відділу реєстрації актів цивільного стану Харківського обласного управління юстиції від 27.04.2010 року (вих.. № 462-2) про наявність по Харківської області актового запису № 3347 від 17 вересня 2008 року про смерть 15 січня 2008 року гр. ОСОБА_7, складеного відділом реєстрації актів цивільного стану Харківського обласного управління юстиції, не містить всіх даних, які є в актовому записі чи у свідоцтві про смерть громадянина, зокрема дату народження померлого, а тому не може вважатися належним та допустимим в розумінні ст.ст. 58, 59 ЦПК України доказом факту смерті спадкодавця (а.с. 13).

При апеляційному провадженні на підставі повідомлення в.о. начальника відділу державної реєстрації актів цивільного стану по м. Харкову реєстрації актів цивільного стану по м. Харкову реєстраційної служби Харківського міського управління юстиції від 19.11.2011 року за № 5060/20.3-07-16 встановлено, що в результаті перевірки облікових даних актового запису про смерть гр.. ОСОБА_7 ІНФОРМАЦІЯ_2 не виявлено (а.с. 61).

Таким чином ОСОБА_2 не довів факт смерті спадкодавця ОСОБА_4 і тому відповідно до положень CT..CT. 1216, 1217 ЦК України відсутні підстави для спадкування за заповітом ОСОБА_4 від 16 травня 2008 року.

Наведене свідчить, що районний суд неповно з'ясував обставини, що мають значення для справи, ухвалив своє рішення при: недоведеності обставин, що мають значення для справи, які суд вважав встановленими; з порушенням та неправильним застосуванням норм матеріального та процесуального права, що відповідно до п.п. 1, 3, 4 ч. 1 ст. 309 ЦПК України є підставами для скасування рішення в частині визнання права власності за ОСОБА_2 в порядку спадкування після смерті ОСОБА_4 та ухвалення в цій частині нового рішення про відмову у задоволенні цього позову, за недоведеністю смерті спадкодавця.

Що стосується рішення в іншій частині, то апелянт не довів, що визнанням права власності за ОСОБА_2 на домоволодіння ОСОБА_5 порушені його цивільні права чи інтереси як власника земельної ділянки для обслуговування житлового будинку і господарських будівель площею 0,1145 га, розташованої по вул.. Інтернаціональній, 11 у смт. Покотилівка Харківського району Харківської області.

Тому апеляційна скарга підлягає лише частковому задоволенню, а рішення районного суду в частині визнання права власності за ОСОБА_2 на домоволодіння ОСОБА_5 в порядку спадкування за заповітом - залишенню без змін.

Керуючись ст.ст. 303, 304, п. 2 ч. 1 ст. 307, п.п. 1, 2, 4 ч. 1 ст. 309, ст.ст. 313, 316, 317, 319-324, 327 ЦПК України, судова колегія -

ВИРІШИЛА:

Апеляційну скаргу Чернечого дому (монастира) ордена Кармелітанок босих римсько-католицької церкви задовольнити частково.

Рішення Харківського районного суду Харківської області від 30 липня 2010 року в частині задоволення позову ОСОБА_2 про визнання за ним права власності на жилий будинок літ. «А-1» готовністю 65%, сарай літ. «Б», вбиральню літ. «В», що розташовані по вул.. Інтернаціональна, 11 у с. Покотилівка Харківського району, Харківської області в порядку спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_7, померлого 15.01.2008 року, - скасувати і у задоволенні цього позову ОСОБА_2 відмовити.

В іншій частині рішення Харківського районного суду Харківської області від 30 липня 2010 року залишити без змін.

Рішення апеляційного суду набирає законної сили з моменту його проголошення, однак протягом двадцяти днів з дня набрання ним законної сили може бути оскаржено в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Головуючий :

Судді: