Справа № 22-ц-4545/11 Головуючий у 1 інстанції: Івасівка А. П.
Категорія: 51 Доповідач в 2-й інстанції: ОСОБА_1 Н. М.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 грудня 2011 року колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Львівської області в складі: головуючого-судді: Курій Н.М.,

суддів: Кота І.Н., Бойко С.М.,

за секретаря: Колодки М.І.,

з участю позивача ОСОБА_2, відповідача ОСОБА_3, представника відповідача ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Львові цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 05 липня 2011 року у справі за позовом ОСОБА_2 до відділу освіти виконавчих органів Дрогобицької міської ради, ОСОБА_3 - директора загальноосвітньої школи №8 м. Дрогобич про визнання незаконним наказу про притягнення до дисциплінарної відповідальності,

в с т а н о в и л а :

Рішенням Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 05 липня 2011 року в задоволенні вищезазначеного позову відмовлено.

Рішення суду оскаржив ОСОБА_2.

В скарзі апелянт посилається на те, що районний суд не звернув увагу на зміст наказу № 152 від 10.05.2011р., в якому не було зазначено в чому саме полягало неналежне виконання ним посадових обов'язків.

Апелянт стверджує, що зі змісту листа № 146 від 29.04.2011р незрозуміло, які, на думку відповідача, він вчинив порушення трудової дисципліни, а під час слухання справи в суді першої інстанції відповідачі не зазначили, які конкретні порушення трудової дисципліни ним були допущені, коли вони були вчинені та в чому полягала його вина.

Апелянт не погоджується з висновком районного суду про те, що відсутність в наказі про притягнення до дисциплінарної відповідальності посилання на вчинення конкретних проступків, що стали приводом для накладення дисциплінарного стягнення, не є підставою для скасування оскаржуваного наказу, та вважає, що такий висновок суду суперечить ст.148 КЗпП України.

Апелянт зазначає, що районний суд не звернув уваги на те, що він є керівником гуртка Захист Вітчизни (стрільба з пневматичної зброї, загальнофізична та психологічна підготовка), а не гуртка Прикладна фізична підготовка.

Позивач просить скасувати рішення суду та ухвалити нове, яким визнати незаконним наказ № 152 від 10.05.2011 року про притягнення його до дисциплінарної відповідальності.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення учасників процесу, перевіривши в межах доводів апеляційної скарги та пред'явлених позовних вимог законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції, матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення з наступних підстав.

Статтями 10, 60 ЦПК України встановлено, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін і, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі.

Відповідно до ст. 212 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Відповідно до ч. 1 ст. 303 ЦПК України, під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Відповідно до ст. 308 ЦПК України, апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Не може бути скасоване правильне по суті і справедливе рішення суду з одних лише формальних міркувань.

Згідно з вимогами ч. 3 ст. 54 Закону України Про освітувід 23.05.1991р., педагогічні та науково-педагогічні працівники приймаються на роботу шляхом укладення трудового договору, в тому числі за контрактом. Прийняття на роботу науково-педагогічних працівників здійснюється на основі конкурсного відбору.

Відповідно до ч. 3 ст. 24 КЗпП України, укладення трудового договору оформляється наказом чи розпорядженням власника або уповноваженого ним органу про зарахування працівника на роботу.

Суд першої інстанції встановив, що наказом відділу освіти виконавчих органів Дрогобицької міської ради № 581 від 08.12.2008 року ОСОБА_2 призначено на посаду вчителя предмету Захист Вітчизниз неповним тижневим навантаженням та 0,5 ставки гурткової роботи Захист вітчизниЗШО №8 з 09.12.2008 р. (а.с.28).

Відповідно до ст. 139 КЗпП України, працівники зобов'язані працювати чесно і сумлінно, своєчасно і точно виконувати розпорядження власника або уповноваженого ним органу, додержуватися трудової і технологічної дисципліни, вимог нормативних актів про охорону праці, дбайливо ставитися до майна власника, з яким укладено трудовий договір.

У відповідності до ст.142 зазначеного Кодексу, трудовий розпорядок на підприємствах, в установах, організаціях усіх форм власності визначається правилами внутрішнього трудового розпорядку, затвердженими в установленому порядку.

У відповідності з ч. 1 ст. 147 КЗпП України, за порушення трудової дисципліни до працівника може бути застосовано тільки один з таких заходів стягнення догана або звільнення.

Відповідно до ст. 147-1 КЗпП України, дисциплінарні стягнення застосовуються органом, якому надано право прийняття на роботу (обрання, затвердження і призначення на посаду) працівника.

З наказу № 152 від 10.05.2011 року Про притягнення до дисциплінарної відповідальності ОСОБА_2Й., виданого заступником начальника відділу освіти виконавчих органів Дрогобицької міської ради, встановлено, що приводом та підставою для накладення дисциплінарного стягнення на позивача були подання директора школи та акти про незадовільну роботу з учнями (а.с.4).

Правилами внутрішнього розпорядку ЗШО №8 м. Дрогобич (а.с.39-41) передбачено, що працівник школи зобов'язаний: працювати сумлінно, дотримуватись навчального режиму, виконувати вимоги статуту школи і правил внутрішнього розпорядку, дотримуючись дисципліни праці; готувати поурочні плани - конспекти, виконувати усі вимоги програм навчальних дисциплін, зокрема пам'ятати, що усі заняття в школі проводяться тільки під керівництвом учителів, керівників цих занять, виконувати вимоги з охорони праці, додержуватись педагогічної етики, моралі, поважати гідність людини та ін. Із означеними Правилами внутрішнього розпорядку позивач був ознайомлений, що підтверджується його особистим підписом (а.с.42).

Порушення працівником трудової дисципліни визнається дисциплінарним проступком і є підставою для застосування дисциплінарної відповідальності. Механізм її застосування базується на правових нормах, визначених Кодексом законів про працю України.

Порушенням трудової дисципліни є невиконання чи неналежне виконання працівником без поважних причин обов'язків, покладених на нього трудовим договором або правилами внутрішнього трудового розпорядку.

Відповідно до ст. 149 КЗпП України, до застосування дисциплінарного стягнення власник або уповноважений ним орган повинен витребувати від порушника трудової дисципліни письмові пояснення. За кожне порушення трудової дисципліни може бути застосовано лише одне дисциплінарне стягнення. При обранні виду стягнення власник або уповноваженим ним органом повинен враховувати ступінь тяжкості вчиненого проступку і заподіяну ним шкоду, обставини, за яких вчинено проступок, і попередню роботу працівника.

Задовольняючи позов, суд першої інстанції правильно виходив з того, що відповідачем не порушена процедура притягнення особи до дисциплінарної відповідальності, обставини, за яких було накладено дисциплінарне стягнення є підставою для притягнення особи до дисциплінарної відповідальності, а доказів, на спростування обставин, з підстав, яких було накладено дисциплінарне стягнення позивачем не представлено. При цьому суд першої інстанції врахував, що відповідачем при застосуванні до ОСОБА_2 дисциплінарного стягнення за порушення трудової дисципліни у виді догани, перевірено та ретельно оцінено обставини із врахуванням доведеності його вини, ступеня тяжкості вчинених проступків, що носять систематичний характер, та їх наслідки, а також відмову позивача надати пояснення щодо зазначених обставин та мотивів його поведінки, про що свідчать акти (а.с.31 -33) й те, що ОСОБА_2 не є членом профспілкової організації (а.с.67).

Суд першої інстанції правильно не взяв до уваги твердження позивача ОСОБА_2 про неповноту оскаржуваного наказу про застосування дисциплінарного стягнення, оскільки відсутність у наказі про притягнення до дисциплінарної відповідальності посилання на вчинення конкретних проступків, що стали приводом для накладення такого, самі по собі не є підставою для скасування такого наказу.

Відповідно до вимог ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін. Особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

Виходячи з цих вимог процесуального закону, суд першої інстанції на підставі наданих сторонами доказів дійшов правильного висновку щодо недоведеності позовних вимог ОСОБА_2 про визнання недійсним наказу про притягнення до дисциплінарної відповідальності.

На підтвердження доводів апеляційної скарги про те, що апелянт не веде гуртка Прикладна фізична підготовка, ОСОБА_2Й доказів не надано та не спростовано твердження відповідача про те, що в обовязки апелянта входить ведення гуртка Захист Вітчизни (стрільба з пневматичної зброї, загальнофізична та психологічна підготовка), який охоплює і прикладну фізичну підготовку. Не надано також ОСОБА_2 доказів про те, що гурток Прикладна фізична підготовкаведе в школі будь-яка інша особа.

Інші доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують та не впливають на законність ухваленого рішення.

Ураховуючи наведене, колегія суддів вважає, що судом правильно встановлено фактичні обставини справи, зібраним доказам дана оцінка, правильно застосований матеріальний закон та дотримана процедура розгляду справи, передбачена ЦПК України, тому колегія суддів доходить висновку, що рішення відповідає вимогам закону й підстави для його скасування відсутні.

Керуючись ст. 303, п.1 ч.1 ст. 307, ст. 308, п.1 ч.1 ст. 314, ст. 315 ЦПК України, колегія суддів

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити.

Рішення Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 05 липня 2011 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили ухвалою апеляційного суду.

Головуючий: /підпис/

Судді: /підписи/

З оригіналом згідно:

Суддя апеляційного суду Львівської області Курій Н.М.