АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________
Категорія: позика Доповідач Кірсанова Л.І.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 жовтня 2011 року судова колегія судової палати у цивільних справах апеляційного суду Харківської області у складі:

головуючого судді: Кірсанової Л.І.

суддів: Пилипчук О.В. ,Трішкової І.Ю.,

при секретарі Ашуровій К.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Харкові цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Первомайського міськрайонного суду Харківської області від 01 червня 2011 року по цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3, ОСОБА_1, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6 про стягнення боргу за розпискою, -

В С Т А Н О В И Л А:

В жовтні 2010 року позивач звернувся до суду з вказаним позовом В обґрунтування позовних вимог зазначив, що між ним та відповідачами ОСОБА_3, ОСОБА_1, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6 були укладені угоди, згідно яких відповідачам надано позику у сумі 4000 грн, кожному, про що було складено розписки, в яких відповідачі зобов'язалися погасити борг позивачу до 30 серпня 2007 року, але до даного часу борг не повернули. Також позивач просить стягнути з відповідачів на його користь витрати понесені при зверненні з вказаним позовом до суду. Також позивач вказує на те, що у зв'язку зі своєю хворобою, він порушив строк звернення до суду. Просить поновити його, оскільки він був порушений з поважної причини, а саме, у зв'язку з тим, що він є інвалідом другої групи та постійно перебуває на лікуванні.

Відповідачі та представник відповідачів в судове засідання не з'явилися, були повідомлені належним чином. На протязі минулих судових засідань позов не визнавали. Посилаючись на сплив строків позовної давності, просили відмовити позивачу в задоволенні позову. Крім того з позовними вимогами не погодилися, так як вважали що, написані відповідачами розписки не є договорами позики. Також пояснювали, що дані суми, відповідно до договору позики були погашені в частині орендної плати за земельні ділянки, які знаходилися в оренді TOB СВП « Агро-Прогрес».

Рішенням Первомайського міськрайонного суду м. Харкова від 01 червня 2011 року вказані позовні вимоги задоволені. Вирішено поновити позивачу строк звернення до суду.

Стягнуто з ОСОБА_3, ОСОБА_1, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6 на користь ОСОБА_2, борг в сумі по 4000 грн., судовий збір в сумі по 51 грн., витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи по 120 грн. з кожного.

Не погодившись з цим рішенням ОСОБА_1 , посилаючись на невідповідність висновків суду обставинам справи, неповне зясування обставин, що мають значенні у справі, порушення норм матеріального та процесуального права, просить рішення скасувати та постановити нове рішення про відмову в задоволенні позовних вимог . В обґрунтування доводів апеляційної скарги посилається на ті ж обставини, що і в суді першої інстанції.

Вислухавши учасників процесу, дослідивши матеріали справи, перевіривши доводи апеляційної скарги, судова колегія вважає, що скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 303 ЦПК України під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Ст. 60 ЦПК України передбачено, що кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Матеріали справи свідчать, що 18 серпня 2007 року, між сторонами були укладені договори позики. А саме відповідачі ОСОБА_3, ОСОБА_1, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6 отримали у позивача гроші у сумі по 4000 грн. кожний, як позику під залог актів на право власності земельних ділянок, що належать кожному з відповідачів окремо. Вище зазначені суми вони зобов»ячалися повернути до 30 серпня 2007 року, про що були складені розписки, які приєднані до матеріалів справи, (а.с. 82, 87, 88, 89, 90). Отримання грошей в цей період і в даних сумах не заперечується відповідачами по справі.

Згідно ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості.

Відповідності до ч.І ст. 1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Твердження відповідачів, що вони не укладали з позивачем договір позики та що данні суми, відповідно до договору позики були погашені в частині орендної плата за земельні ділянки, які знаходилися в оренді TOB СВП « Агро- Прогрес », суд першої інстанції правильно та відповідно до норм закону визнав такими, що не відповідають дійсності так як вони не були підтвердженими жодними доказами в процесі розгляду справи. Таких доказів відповідачі не надали і апеляційному суду.

За таких обставин судова колегія дійшла висновку що судом першої інстанції обґрунтовано та на підставі вимог закону задоволені вимоги позивача.

Посилання відповідачів та їх представника на сплив строків позовної давності безпідставні.

Відповідно до ст. ст. 2356, 257 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки.

Згідно ч.5 ст. 267 ЦК України якщо суд визнає поважними причини пропущення позовної давності, порушене право підлягає захисту.

Матеріали справи свідчать, що строк повернення боргу згідно розписок 30 серпня 2007 року. З вказаним позовом позивач звернувся до суду 25.10.2010 року.

Судова колегія знаходить, що районний суд обґрунтовано вирішив поновити позивачу строк звернення до суду, так як позивач пропустив строк позовної давності з поважних причин. Позивач є інвалідом другої групи. В зв»язку з станом здоров»я він постійно перебуває на лікуванні в Харківському обласному клінічному онкологічному центрі. Цей факт був підтверджений копіями виписки з медичної картки, медичними довідками та лікарняними листами ( а.с. 95-123).

Доводи апеляційної скарги не знайшли свого підтвердження в судовому засіданні суду апеляційної інстанції, вони фактично повторюють доводи викладені відповідачем ОСОБА_1 та її представником в судовому засіданні суду першої інстанції та висновки районного суду не спростовують.

З огляду на вказане судова колегія знаходить, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи, його рішення відповідає вимогам матеріального і процесуального права, що відповідно до ст. 308 ЦПК України є підставою для залишення апеляційної скарги без задоволення, а рішення суду без змін.

Керуючись ст.ст. 303, 304, п. 1 ч. 1 ст. 307, ст. 308, 313, 314, 315, 317, 319 ЦПК України, судова колегія, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 відхилити.

Рішення Первомайського міськрайонного суду Харківської області від 01 червня 2011 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, але може бути оскаржена у касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у 20- денний термін з дня набрання законної сили.

Головуючий: Судді: