Дата документу Справа №
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа №22ц-1851/2011 Головуючий у 1 інстанції: Носик М.А.
Суддя-доповідач: ОСОБА_1
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

„09 серпня 2011 року м. Запоріжжя

Колегія суддів судової палати з цивільних справ апеляційного суду Запорізькій області у складі:

головуючого: Бондаря М.С.

суддів: Полякова О.З.

ОСОБА_2

при секретарі: Семенчук О.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_3на рішення Василівського районного суду Запорізької області від 07 лютого 2011 року по справі за позовом ОСОБА_3до Закритого акціонерного товариства «Запорізький залізорудний комбінат», третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача голова правління Закритого акціонерного товариства «Запорізький залізорудний комбінат» ОСОБА_4, про стягнення середньої заробітної плати за час вимушеного прогулу, поновлення на роботі та стягнення моральної шкоди, -

ВСТАНОВИЛА:

У грудні 2010 року ОСОБА_3 з позовом до ЗАТ «ЗЗРК», зазначивши в обґрунтування позову, що з 01 серпня 1993 року він працював машиністом електровозу підземної дільниці внутрішахтного транспорту в шахті «Експлуатаційна» ЗАТ «ЗЗРК».

04 листопада 2010 року наказом №387-К від 03 листопада 2010 року був звільнений за п.2 ст.40 КЗпП України у зв'язку із виявленою невідповідністю виконуваній роботі за станом здоров'я.

З наказом про звільнення позивач був ознайомлений 26 листопада 2011 року.

01 грудня 2010 року ОСОБА_3 викликали у відділ кадрів ЗАТ «ЗЗРК», де ознайомили з наказом №426-К від 30 листопада 2010 року «Про внесення змін до наказу №387-К «Про звільнення ОСОБА_3С».

Позивач вважав накази №387-К від 03 листопада 2010 року та №426-К від 30 листопада 2010 року про звільнення незаконними, оскільки з 04 листопада по 25 листопада 2010 року він знаходився на лікарняному, висновки ЛКК про неможливість ним виконувати покладені на нього трудові обов'язки на іншій роботі без спуску до шахти та роботи з рухомими механізмами не заперечують можливість виконувати іншу підходящу роботу.

Крім того, позивача не запрошували до профспілкового комітету для вирішення подання адміністрації підприємства на його звільнення. Тому позивач просив суд поновити його на посаді машиніста електровозу підземної дільниці внутрішахтного транспорту в шахті «Експлуатаційна» ЗАТ «ЗЗРК», визнавши накази №387-К від 03 листопада 2010 року та №426-К від 30 листопада 2010 року незаконними. Стягнути з відповідача середню заробітну плату за час вимушеного прогулу починаючи з 04 листопада 2010 року по день постановлення рішення суду, відшкодувати моральну шкоду у сумі 10000 грн. та стягнути на його користь витрати на правову допомогу адвоката у сумі 1500 грн.

Рішенням Василівського районного суду Запорізької області від 07 лютого 2011 року відмовлено у задоволенні позову ОСОБА_3 до ЗАТ «ЗЗРК», третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача голова правління ЗАТ «ЗЗРК» ОСОБА_4, про стягнення середньої заробітної плати за час вимушеного прогулу, поновлення на роботі та стягнення моральної шкоди.

Судові витрати віднесено на рахунок держави.

Не погоджуючись з рішенням суду ОСОБА_3 подав апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просить скасувати рішення та ухвалити нове, яким задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.

Заслухавши у засіданні апеляційного суду суддю-доповідача, пояснення учасників

апеляційного розгляду, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Відповідно до ст.308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Не може бути скасоване правильне по суті і справедливе рішення суду з одних лише формальних міркувань.

Як вбачається з матеріалів справи з 01 серпня 1993 року позивач працював машиністом електровозу підземної дільниці внутрішахтного транспорту в шахті «Експлуатаційна» ЗАТ «ЗЗРК».

04 листопада 2010 року наказом №387-К від 03 листопада 2010 року був звільнений за п.2 ст.40 КЗпП України у зв'язку із виявленою невідповідністю виконуваній роботі за станом здоров'я.

В справі є висновок № 2069 від 20 жовтня 2010 року зроблений ЛКК Дніпрорудненьскої міської лікарні про не можливість виконання позивачем роботи підземного машиністу електровозу.

За вказаним висновком ЛКК позивач потребує постійного працевлаштування без спуску у шахту, без роботи в нахил та біля працюючих механізмів.

Інших медичних документів яки б свідчили про зміну стану здоровя позивача в справі не має.

Довідками відповідача підтверджено, що як на час звільнення так і на момент розгляду справи відсутні вільні вакансії на підприємстві яки б могли бути запропоновані позивачу за його станом здоровя.

Підприємством у відповідності до вимог ст..43 КЗПП України отримана згода профспілкового комітету на звільнення ОСОБА_3 з роботи за п.2 ст.40 КЗПП України.

Згідно довідки УПФУ в Василівському районі Запорізької області позивач отримує пенсію ,розмір якої складає 3505 грн. 81 коп..

Також підприємством виконані вимоги КЗПП України в частині виплати вихідної допомоги при звільненні в розмірі 4099 грн.74 коп..

Таким чином ,матеріалами справи підтверджено, що при звільненні позивача з роботи порушень трудового законодавства з боку відповідача не було.

На підставі вищенаведеного,судова колегія вважає,що доводи апеляційної скарги суттєвими не являються і не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального чи процесуального права,які призвели або могли призвести до неправильного вирішення справи.

Керуючись ст. ст. 307,308,317 ЦПК України, колегія суддів

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 відхилити.

Рішення Василівського районного суду Запорізької області від 07 лютого 2011 року по цій справі залишити без зміни.

Ухвала набирає законної сили негайно, але може бути оскаржена до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий:

Судді: