АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № Справа № 22ц-4760/11 Головуючий у 1 й інстанції - ОСОБА_1 Доповідач - Котушенко С.П.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 квітня 2011 року колегія суддів судової палати з цивільних справ апеляційного суду Дніпропетровської області в складі:

головуючого Котушенко С.П.

суддів Петренко І.О., Романюк М.М.

при секретарі Солодовій І.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Дніпропетровську цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Магдалинівського районного суду Дніпропетровської області від 28 січня 2011 року за позовом ОСОБА_2 до товариства з обмеженою відповідальністю сільськогосподарського підприємства «Фермер» про розірвання договору оренди земельної ділянки та стягнення заборгованості, -

ВСТАНОВИЛА:

В грудні 2010 року ОСОБА_2 звернувся з позовом ТОВ сільськогосподарське підприємство «Фермер» про розірвання договору оренди земельної ділянки, стягнення заборгованості по орендній платі, пені, інфляції, річних. Позивач вказував на те, що 30 вересня 2006 року уклав з відповідачем договір оренди земельної ділянки №284 площею 5,200 га., що належить йому на праві власності на підставі Державного акту РІ № 128705 від 30 липня 2002 року. Згідно п.2.2. договору та додатку №1 до договору відповідач зобовязався проводити виплату орендної плати в грошовій або натуральній формі з серпня по 31 грудня поточного року.

Відповідно до Указу Президента України від 19 серпня 2008 року орендна плата встановлена в розмірі не менше 3% вартості земельної ділянки. Вартість його земельної ділянки в 2009 році складала 94101,50 грн., а в 2010 році - 99653,49 грн. Таким чином розмір орендної плати в 2009 році повинен складати 2823,04 грн., а в 2010 році 2989,60 грн., проте відповідач виплатив йому в зазначені роки по 2400 грн.

Посилаючись на порушення умов договору та діючого законодавства, позивач просив розірвати зазначений договір, стягнути з ТОВ СП «Фермер» заборгованість по орендній платі в розмірі 1012,64 грн., пеню - 145,52 грн., суму інфляції - 40,18 грн., річні - 11,93 грн., а всього 1210,27 грн. і витрати по справі.

Рішенням Магдалинівського районного суду Дніпропетровської області від 28 січня 2011 року в задоволенні позову відмовлено.

В апеляційній скарзі позивач ставить питання про скасування рішення та ухвалення нового, посилаючись на невідповідність висновків суду обставинам справи, неповне їх зясування, порушення судом норм матеріального та процесуального права.

Вивчивши доводи скарги, перевіривши їх матеріалами справи, колегія суддів не вбачає передбачених законом підстав для задоволення апеляційної скарги.

Відповідно до ч.1,2 ст.651 ЦК України зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом.

Договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом.

Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору.

Судом встановлено, що 30 вересня 2006 року між сторонами укладено договір оренди земельної ділянки №284 площею 5,200 га., що належить ОСОБА_2 на підставі Державного акту про право приватної власності на землю РІ № 128705 від 30 липня 2002 року, строком на 7 років.

Згідно з ч.1 ст.32 Закону України «Про оренду землі», який є спеціальним законом і має пріоритет перед іншими законами в застосуванні щодо даних правовідносин, на вимогу однієї із сторін договір оренди землі може бути достроково розірваний за рішенням суду в разі невиконання сторонами обовязків, передбачених ст.ст.24, 25 цього Закону та умовами договору, в разі випадкового знищення чи пошкодження обєкта оренди, яке істотно перешкоджає передбаченому договором використанню земельної ділянки, а також на підставах, визначених Земельним кодексом України та іншими законами України.

Як вбачається із справи, ОСОБА_2, заявляючи позов, посилалася на те, що ТОВ СП «Фермер» не переглянуло розмір орендної плати і безпідставно відмовляється збільшити її до 3% від проіндексованої вартості земельної ділянки згідно Указу Президента України від 19 серпня 2008 року. При цьому останній не посилався на невиконання відповідачем обовязків орендаря, які передбачені ст.25 Закону України «Про оренду землі».

Між тим, пунктом 2.2 договору, передбачена орендна плата у розмірі 1199,99 грн. (1200грн.) за кожен календарний рік терміну дії договору відповідно до розрахунків, викладених в ч.1 додатку №1, який є невідємною частиною договору та у формі, склад якої визначається відповідно до ч.1 додатку №1 і викладено в ч.2 додатку №1, який також є невідємною частиною договору.

В договорі також зазначено, що розмір орендної плати визначається за домовленістю між сторонами, вказується в розрахунку(може коригуватися згідно індексації грошової оцінки землі та вимог чинного законодавства) і не може бути меншим від розміру, встановленого чинним законодавством.

Пунктом 3 договору передбачено, що зміна умов договору здійснюється лише у письмовій формі за взаємною згодою сторін. Розірвання договору в односторонньому порядку не допускається.

Таким чином, розмір та умови оплати, зазначені у договорі від 30 вересня 2006 року, укладеного сторонами в період дії Указу Президента України від 02 лютого 2002 року №830 «Про додаткові заходи щодо соціального захисту селян-власників земельних ділянок та земельних часток (паїв)», яким мінімальний розмір орендної плати встановлений у 1,5%, визначено відповідно до законодавства вартості земельної ділянки. В договорі також визначена можливість коригування розміру орендної плати згідно індексації грошової оцінки землі та вимог чинного законодавства, а також зазначено, що її розмір не може бути меншим від розміру, встановленого чинним законодавством.

Указом Президента України від 19 серпня 2008 року №725 «Про додаткові заходи щодо соціального захисту селян-власників земельних ділянок та земельних часток (паїв)» внесені зміни до Указу Президента України від 02 лютого 2002 року №830 та збільшено мінімальний розмір орендної плати до 3%. Указ є обовязковим з дня набрання чинності, в тексті Указу відсутні посилання на те, що його дія розповсюджується на договори, укладені до набрання ним чинності, а тому зміна розміру орендної плати можлива тільки за згодою сторін.

Із протоколу зборів орендодавців ТОВ СП «Фермер» від 18 грудня 2010 року вбачається, що виплата орендної плати з 2011року буде здійснюватися згідно Указу Президента України від 19 серпня 2008 року у розмірі не менше 3% від нормативної грошової оцінки земельного паю (станом на 1 грудня 2010 року вона становить 2870,78 грн. з урахуванням ПДФО, пайщик отримає на руки 2440,11 грн.).

Доказів, які б свідчили про порушення відповідачем права ОСОБА_2 на отримання визначеного договором розміру орендної плати, як і доказів того, що мала місце зміна умов договору у передбаченому договором та законом порядку на його вимогу за взаємною згодою у спірний період, останній не надав.

Таким чином, встановивши вказані обставини та докази в їх підтвердження, суд прийшов до правильного висновку про відмову в задоволенні позову ОСОБА_2, оскільки останній не ґрунтується на законі.

Доводи апеляційної скарги про невідповідність висновків суду обставинам справи та неповне їх зясування, порушення судом норм матеріального та процесуального права безпідставні. Рішення суду першої інстанції відповідає встановленим обставинам та вимогам закону, що регулює зазначені правовідносини, доказам у справі дана оцінка відповідно до вимог ст.212 ЦПК України, підстав для скасування судового рішення не встановлено.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 308, 313, 315 ЦПК України, колегія суддів,-

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити.

Рішення Магдалинівського районного суду Дніпропетровської області від 28 січня 2011 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення і може бути оскаржена в касаційному порядку протягом двадцяти днів.

ГОЛОВУЮЧИЙ:

СУДДІ: