Броварський міськрайонний суд Київської області
РІШЕННЯ

Іменем України

15 листопада 2011 року м. Бровари

Броварський міськрайонний суд Київської області у складі:

головуючого суддіОСОБА_1,
при секретарі ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за позовом ОСОБА_3 в інтересах малолітнього сина ОСОБА_4 до ОСОБА_5 третя особа: орган опіки та піклування виконавчого комітету Ірпінської міської ради Київської області про відібрання дитини від батька і визначення її місця проживання,

в с т а н о в и в :

У серпні 2011 року позивачка звернулась до суду з названим позовом, з врахуванням уточнених позовних вимог просила суд визначити місце проживання малолітнього сина ОСОБА_4 за місцем її проживання та відібрати ОСОБА_4 від батька ОСОБА_5 і повернути дитину за попереднім місцем проживання.

В обґрунтування позовних вимог позивачка посилається на те, що з відповідачем перебувала у зареєстрованому шлюбі від якого мають двох дітей: дочку - ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1 та сина - ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2.

26 лютого 2008 року шлюб між нею та відповідачем було розірвано. Ще до розірвання шлюбу, починаючи з грудня 2006 року, перестали вести спільне господарство, підтримувати шлюбні відносини, стали проживати окремо один від одного. Вона, разом із своїми дітьми, стала проживати спільно із своїми батьками: матірю - ОСОБА_7 та вітчимом - ОСОБА_8 у приватному будинку № 47 по вулиці Ворошилова у смт. Ворзель, Ірпінського району Київської області.

27 липня 2011 року біля 22 години 40 хвилин відповідач спільно з дочкою ОСОБА_9 та двома чоловіками в міліцейській формі по невідомій їй причині, без її відома та попередження, самовільно забрав малолітнього сина ОСОБА_10 до себе, тим самим змінив його місце проживання. На прохання повернути малолітнього сина відповідач не відреагував.

Позивач зазначила, що її малолітній син ОСОБА_10 з дня свого народження постійно проживав з нею і повністю перебував на її утриманні, а відповідач ухилявся від виконання своїх прямих батьківських обовязків, не цікавився його здоровям, вихованням, матеріальної допомоги не надавав, аліменти на утримання сина не сплачував в результаті чого утворився борг по сплаті аліментів. Будь яких претензій з приводу неналежного виховання дитини відповідач їй не предявляв.

Просить суд задовольнити її позовні вимоги в повному обсязі.

У судовому засіданні позивач та її представник позов підтримали повністю та просили суд задовольнити їх, а також зазначили, що позивач перебувала в зареєстрованому шлюбі з відповідачем від якого мають двох малолітніх дітей: дочку ОСОБА_9, ІНФОРМАЦІЯ_1 та сина ОСОБА_10, ІНФОРМАЦІЯ_2.

26 лютого 2008 року шлюб між нею та відповідачем розірвано. Ще до розірвання шлюбу вони перестали підтримувати шлюбні відносини, вести спільне господарство, стали проживати окремо один від одного. Вона разом із своїми дітьми стала проживати у приватному будинку своїх батьків: матері ОСОБА_7 та вітчима ОСОБА_11 у смт. Ворзель Ірпінського району Київської області по вулиці Ворошилова, 47, в якому 4/5 частини житлового будинку належить на праві власності останньому. Починаючи з грудня 2006 року відповідач вихованням дітей не цікавився, матеріальної допомоги не надавав, аліменти в розмірі 1/3 частини з всіх видів заробітку (доходу) на утримання дітей ОСОБА_9 та ОСОБА_10, починаючи з 01 серпня 2008 року по теперішній час, відповідач не сплачував в звязку з чим утворилась заборгованість в розмірі 20916 грн. 06 коп. Будь яких перешкод у спілкуванні та вихованні дітей відповідачу вона не створювала. Проживаючи у смт. Ворзель, дочка ОСОБА_9 ходила в школу, а син ОСОБА_10 в Ірпінський дошкільний заклад № 11 «Берізка». У вихованні дітей завжди надавали допомогу її батьки.

У жовтні 2007 року відповідач забрав до себе до дому дочку ОСОБА_9, яка виявила бажання надалі проживати разом з батьком, мотивуючи це ти тим, що у м. Броварах, де вона навчалась у школі, залишились її однокласники та подружки, за якими вона тужить. Крім того дочці не подобався, як на її думку, контроль та вимогливість з приводу її поведінки та навчання в школі, як з материної сторони, так і зі сторони діда ОСОБА_8, тому вона, як мати не заперечувала проти проживання дочки по місцю проживання її батька у м. Броварах. В свою чергу орган опіки та піклування Броварської міської ради визначив за доцільне проживання дочки з батьком. Вона неодноразово просила дочку повернутись назад, але остання виявила бажання проживати з батьком. Вважає, що проживання дочки з батьком негативно вплинуло на поведінку дочки і успішність у навчанні. Таке ставлення дочки до неї вважає через розповсюдження відповідачем відносно матері брудних пліток.

27 липня 2011 року біля 22 години 40 хвилин відповідач ОСОБА_5 спільно із дочкою ОСОБА_9 та двома чоловіками в міліцейській формі по невідомій їй причині, без її відома та згоди, самовільно забрав малолітнього сина ОСОБА_10 до себе додому, тим самим змінив його місце проживання. На її прохання повернути малолітнього сина відповідач не відреагував. Проживаючи спільно із своїм малолітнім сином, вона будь яких перешкод у вихованні та утриманні сина ОСОБА_5 не чинила. Відповідач зі своєї сторони не цікавився долею малолітнього сина і ніколи не предявляв претензій з приводу неналежного виховання дитини та бажання змінити місце проживання сина. Дії відповідача визначає, як такі, що порушують її права - як матері дитини, та такі, що порушують її право на спільне вирішення питання виховання дитини, право на спільне визначення місця проживання дитини.

Крім цього позивач пояснила, що вона з 01 листопада 2007 року і по теперішній час працює у ТОВ «Крокус» на посаді майстра педикюру та манікюру, її середньомісячний заробіток становить 7000 грн., позитивно характеризується, має задовільний стан здоровя, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, спиртними напоями не зловживає. Малолітній син ОСОБА_10 являється вихованцем дошкільного навчального закладу № 11 «Берізка», де позитивно характеризується, має хороші успіхи у дошкільній підготовці, розумово розвинутий добре, вміє читати і рахувати. Проживають вони у приватному будинку її батьків, в якому, як зазначила вище 4/5 частин належить на праві власності її вітчиму ОСОБА_12 Згідно витягу та технічного паспорту на житловий будинок 4/5 частин будинку , загальною площею 165 кв. м., обладнані двома окремими виходами і складається з трьох житлових кімнат, одна із яких облаштована для малолітнього сина, двох кухонь. На даний час прибудована ще одна житлова кімната для сина ОСОБА_10. Будинок облаштований, теплопостачанням, водопостачанням, є ванна кімната і туалет. Вважає, що у зазначеному житловому будинку є всі умови для проживання і належного розвитку та виховання дитини. У сина задовільний стан здоровя, протягом останніх пяти років звертався в поліклініку 03 лютого 2009 року та 06 грудня 2010 року з гострою вірусною інфекцією.

З приводу повернення малолітньої дитини зверталась з заявою до Броварської міжрайонної прокуратури, на яку її було повідомлено листом від 16 вересня 2011 року заступника міського голови Броварської міської ради, що 14 вересня 2011 року її заяву було розглянуто на засіданні комісії з питань захисту права дитини і ОСОБА_5, батьку дитини було рекомендовано повернути їй сина. В разі не виконання рішення органу опіки та піклування Ірпінської міської ради їй рекомендовано звернутись до суду. Відповідач рішення органу опіки і піклування та рекомендації комісії з питань захисту права дитини не виконав, тому вона змушена з відповідним позовом звернутись до суду.

Відповідач та його представник у судовому засіданні позовні вимоги не визнали та просили суд відмовити у задоволенні позову, а також зазначили, що дійсно відповідач з позивачем перебували в зареєстрованому шлюбі від якого мають двох малолітніх дітей: дочку ОСОБА_9 та сина ОСОБА_10. Перебуваючи в шлюбі вони проживали в чотирьохкімнатній квартирі, № 42, загальною площею 60 кв. м., що розташована по вул. Гагаріна, 14, у м. Броварах Київської області. Після припинення шлюбних відносин позивачка з грудня 2006 року разом із дітьми стала проживати окремо у смт. Ворзель, Ірпінського району Київської області по вулиці Ворошилова, 47 в житловому будинку її батьків, в якому 4/5 частини будинку належить її вітчиму ОСОБА_12

В жовтні 2007 року, в звязку з бажанням дочки ОСОБА_9 проживати спільно з ним та погіршенням її стану здоровя, забрав дочку від позивача до себе до дому та зайнявся її лікуванням. З цього часу позивач перестала підтримувати стосунки з дочкою.

26 лютого 2008 року шлюб між ним та позивачем розірвано.

Відповідно до висновку органу опіки і піклування Броварської міської ради від 27 листопада 2007 року було визначено місце проживання дочки разом з ним, а не з матірю ОСОБА_3, за адресою: АДРЕСА_1. До серпня 2011 року позивач перешкоджала йому приймати участь у вихованні малолітнього сина ОСОБА_10, постійно погрожувала йому і його матері фізичною розправою, зверталась з безпідставними заявами до органів внутрішніх справ, що начебто він їй погрожує. Оскільки позивачка була зареєстрована у квартирі, 42, по вул. Гагаріна у м. Броварах, яка належить на праві приватної спільної часткової власності йому, його матері ОСОБА_13 та ОСОБА_14, починаючи з грудня 2006 року не проживала в ній, участі в оплаті комунальних та додаткових послуг не приймала, тому був змушений звернутись до суду із позовною заявою про визнання позивачки такою, що втратила право користування житловим приміщення, внаслідок чого судом було задоволено позовні вимоги. Зі слів дочки ОСОБА_9 йому стало відомо, що малолітній син ОСОБА_10 проживаючи спільно із позивачкою у смт. Ворзель, знаходиться у тяжких умовах, що ОСОБА_8 - вітчим позивача постійно знущається над його сином, а мати позивача ОСОБА_7 часто вживає алкоголь. Сама позивачка постійно відсутня за місцем свого проживання і вихованням сина не займається. Покращувати належні побутові умови сину відмовляється. На пропозиції провести сину медичний огляд позивачка відмовилась, стверджуючи, що він здоровий. Оскільки батьки позивача ОСОБА_15 та ОСОБА_7 постійно зловживають спиртними напоями, а відповідачка взагалі не займається вихованням дитини, тому він 27 липня 2011 року біля 22 години 40 хвилин забрав малолітнього сина ОСОБА_10 від ОСОБА_3 матері дитини до себе додому. На даний час вихованням та утриманням обох дітей займається він. З часу проживання у нього, малолітній син ОСОБА_10 дошкільний заклад не відвідує, постійно знаходиться в нього вдома і він його лікує.

Представник третьої особи: Органу опіки і піклування виконавчого комітету Ірпінської міської ради Київської області у судовому засіданні позов підтримала та не заперечувала проти його задоволення, а також підтримала висновок органу опіки і піклування Ірпінської міської ради Київської області від 12 серпня 2011 року № 01-20/2946 про визначення місця проживання малолітнього ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, яким визначено за доцільне визначити місце проживання малолітньої дитини з матірю ОСОБА_3.

Заслухавши пояснення осіб, які беруть участь у справі, свідків, дослідивши матеріали справи, суд встановив такі факти та відповідні їм правовідносини:

Згідно із свідоцтвом про шлюб серії і- ОК № 039926 між позивачем та відповідачем 16 березня 1996 року зареєстровано шлюб, актовий запис № 74.

Із свідоцтва про народження ОСОБА_4, який народився 19 жовтня 2006 року у м. Бровари, видно, що його батьком є відповідач ОСОБА_5, матірю позивач ОСОБА_3.

Згідно із свідоцтвом про розірвання шлюбу серії І ОК № 038555 шлюб між ОСОБА_5 та ОСОБА_3 розірвано, про що в Книзі реєстрації розірвань шлюбів 26 лютого 2008 року зроблено відповідний актовий запис за № 85.

Із характеристики вихованця Ірпінського дошкільного навчального закладу № 11 «Берізка» від 29 липня 2001 року ОСОБА_4 видно, що він дитячий садок відвідує з 1 року 8 місяців, завжди охайно одягнений, розумово розвинений добре, вміє читати, рахувати, гарно контактує з однолітками, по характеру спокійний, слухняний. Вихованням дитини займається його мати ОСОБА_3 та баба ОСОБА_7, які вчасно приводили дитину в садок та забирали. За час перебування в дошкільному навчальному закладі рідний батько малолітнього ОСОБА_4 жодного разу не зявлявся.

Із характеристики малолітнього ОСОБА_4 наданої психологом ДНЗ № 17 «Веселка» відділу освіти Ірпінської міської ради Київської області видно, що під час спілкування яке відбулося 04 серпня 2011 року у Броварській дитячій лікарні, де перебував з ініціативи батька, ОСОБА_4 був засмучений непорозумінням, яке виникло між батьками. Але хлопчик, в той же час розповідав про свою сімю та друзів, з якими товаришував у дитячому садку в смт. Ворзель. При подальшому спілкуванні за місцем проживання батька, ОСОБА_4 поводив себе більш розкуто, показував свої іграшки, вільно спілкувався та розповідав про себе.

Відповідно до виписки амбулаторної карти малолітнього ОСОБА_4 виданої Ворзельською амбулаторією Ірпінської центральної лікарні, вбачається, що ОСОБА_4 знаходиться під наглядом Ворзельської амбулаторії і протягом пяти останніх років звертався в поліклініку 03 лютого 2009 року та 06 грудня 2010 року в результаті чого було встановлено діагноз «гостра вірусна інфекція».

Згідно акта Депутата Ворзельської селищної ради від 28 липня 2011 року, вбачається, що малолітній син ОСОБА_4 проживає спільно з позивачем у смт. Ворзель по вул. Воршилова, 47, умови в житловому будинку придатні для життя, також є підтримка зі сторони діда ОСОБА_8 та баби ОСОБА_7 у вихованні онука.

Відповідно до довідок від 05 вересня 2011 року, виданих Броварською поліклінікою ОСОБА_3 на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває.

Із листа відділу державної виконавчої служби Броварського міськрайонного управління юстиції від 03 серпня 2011 року № 1746, видно, що заборгованість відповідача ОСОБА_5 по сплаті на користь ОСОБА_3 аліментів на утримання дітей: дочки ОСОБА_9, ІНФОРМАЦІЯ_1 та сина ОСОБА_10, ІНФОРМАЦІЯ_2, за період з 01 серпня 2008 року по 01 липня 2011 року становить 20916 грн. 06 коп.

З висновку від 12 серпня 2011 року № 01- 20/2946 видно, що орган опіки і піклування Ірпінської міської ради вважає за доцільне визначити місце проживання малолітнього ОСОБА_4 з матірю ОСОБА_3, у звязку тим, що малолітній ОСОБА_4 з дня народження завжди знаходився на повному утриманні і вихованні матері і проживав за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_3 у батьків матері, де дитині були створені всі умови для життя, здоровя та розвитку, відвідував дошкільний заклад № 11 «Берізка» з 1 року 8 місяців і відповідно, характеристики завжди був охайно вдягнений, чистий, розумово добре розвинений, вміє читати, рахувати, добре мислить і контактує з однолітками, по характеру спокійний. Батька в дитячій установі жодного разу не бачили. За місцем проживання згідно актів обстеження житлово побутових умов у смт. Ворзель в кімнаті чисто, охайно, багато іграшок, для дитини створені всі умови для виховання та утримання дитини. Мати дитини - ОСОБА_3 працює в ТОВ «Крокус» майстром педикюру та манікюру, де характеризується позитивно, користується повагою та авторитетом. В результаті відвідування малолітнього ОСОБА_4 за місцем його проживання у батька встановлено, що умови проживання задовільні. В квартирі проживають: ОСОБА_5, батько дитини, його теперішня дружина - ОСОБА_16, дочка ОСОБА_9, та мати відповідача - ОСОБА_13. Зі слів дитини, ОСОБА_4 він спить в одному ліжку з батьком та його теперішньою дружиною. В спілкуванні дитина комунікабельна, прояви хворобливості у неї відсутні. Під час спілкування малолітній ОСОБА_4 стверджує, що проживав у циган. В його присутності, членами родини відповідача, постійно ведуться зневажливі розмови про матір, ОСОБА_3, його постійно налаштовують проти рідних, які виховували і матеріально забезпечували малолітнього з дня народження, що є фактором негативного впливу на психіку дитини.

Згідно витягу з реєстру прав власності на нерухоме майно № 7566181 від 21 червня 2005 року та технічного паспорту на будинковолодіння № 47 по вул. Ворошилова у смт. Ворзель, Ірпінського району, Київської області вбачається, що право власності на 4/5 частин будинковолодіння зареєстроване Ірпінським бюро технічної інвентаризації Київської області за ОСОБА_8. Згідно витягу та технічного паспорту на житловий будинок 4/5 частин будинку, загальною площею 165 кв. м., обладнані двома окремими виходами і складається з трьох житлових кімнат, двох кухонь. Житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами складається з житлового будинку, двох сараїв, вбиральні, душа, альтанки та огорожі.

Із листа виконавчого комітету Броварської міської ради Київської області № 2- 15/2844 від 16 вересня 2011 року на імя ОСОБА_3 вбачається, що за дорученням прокурора Броварської міжрайонної прокуратури було розглянуто її заяву на засіданні комісії з питань захисту права дитини 14 вересня 2011 року, на якому батьку дитини - ОСОБА_5 було рекомендовано повернути сина матері дитини ОСОБА_3

Із характеристики від 07 вересня 2011 року наданої директором Броварської загальноосвітньої школи І-ІІІ ступеню № 9 на ученицю 8 - «Д» класу вбачається, що ОСОБА_6 навчається в школі з пятого класу. За останній рік навчання мала багато пропусків уроків в звязку з хворобою, що і вплинуло на її успішність у навчанні.

Відповідно до табелю успішності та поведінки із особової справи учениці школи ОСОБА_6 за період з 2006 року по 2010 рік видно, що за 2006 - 2007 навчальний рік середній бал успішності ОСОБА_9 становить 6.1, а за 2009 2010 навчальний рік середній бал успішності знизився до 3.6.

Із акта обстеження умов проживання від 28 липня 2011 року, проведеного на підставі заяви ОСОБА_5, житлового будинку, 47 по вул. Ворошилова у смт. Ворзель, Київської області видно, що стан будинку задовільний, проводиться капітальний ремонт, який на момент огляду знаходиться в стадії завершення. В будинку проживають і мають постійне місце проживання ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_3 (без реєстрації) стосунки між якими теплі, родинні, доброзичливі.

Відповідно до постанови про відмову в порушенні кримінальної справи від 16 серпня 2011 року видно, що працівниками Броварського МВ ГУ МВС України в Київській області проводилась перевірка по заяві ОСОБА_16, ІНФОРМАЦІЯ_4 по факту нанесення 09 серпня 2011 року їй та малолітній ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1, тілесних ушкоджень ОСОБА_3 у палаті № 14 Броварської дитячої лікарні. В результаті проведеної перевірки відносно позивачки ОСОБА_3 в порушенні кримінальної справи відмовлено за відсутністю в її діях складу злочину передбаченого ст. 296 КК України.

Із консультативного висновку від 02 серпня 2011 року, довідки центру компютерної діагностики нетрадиційної сімейної медицини «Здоровя», консультаційного висновку від 05 серпня 2011 року стоматологічного центру Національного медичного університету імені ОСОБА_17 та довідки від 04 серпня 2011 року, виданої районним кардіорематологом ОСОБА_18, видно, що ОСОБА_4 проходив медичне обстеження.

Із акта № 12 обстеження житлово побутових умов від 05 серпня 2011 року проведеного депутатом Броварської міської ради Київської області видно, що відповідач ОСОБА_5 зареєстрований та проживає ІНФОРМАЦІЯ_5 спільно зі своєю матірю - ОСОБА_13, ІНФОРМАЦІЯ_6, дружиною ОСОБА_16, ІНФОРМАЦІЯ_7, малолітньою дочкою ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1 та малолітнім сином ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2.

Із виписки медичної карти хворого малолітнього ОСОБА_4 видно, що він перебував на стаціонарному лікуванні у Броварській дитячій лікарні з 29 липня 2011 року по 09 серпня 2011 року в результаті чого встановлено діафон: ФНЖ, ПМКС з мінімальною мітральною неостаточністю, астенічний синдром, сколіотична осанка, плоскостопіє - І ст., аскарародоз, лямбліоз.

Згідно консультативного висновку від 12 жовтня 2007 року Української дитячої спеціалізованої лікарні «Охмадит» вбачається, що ОСОБА_6 встановлений діагноз: аскаридоз, функціональне порушення шлунку, дискенезія жовчних протоків на фоні деформації жовчного міхуря, синдром вегетативної дисфункції, непостійний неорганічний енурез, пояснична дистонія лівої нирки, астигматизм.

У судовому засіданні свідок ОСОБА_8 пояснив, що перебуває у зареєстрованому шлюбі із ОСОБА_7 матірю позивачки і проживають ІНФОРМАЦІЯ_8 та згідно свідоцтва про право власності має право на 4/5 частини житлового будинку з надвірними будівлями та спорудами. В грудні 2006 року дочка дружини ОСОБА_3 разом зі своїми дітьми з їхньої згоди стали проживати спільно з ними та стали надавати їй допомогу у вихованні дітей: дочки ОСОБА_9 та сина ОСОБА_10. ОСОБА_9 прожила спільно з ними майже один рік, а потім її забрав до себе проживати її батько ОСОБА_5, оскільки онука була незадоволена контролем за навчанням зі сторони матері ОСОБА_3 та з його сторони. З грудня 2006 року ОСОБА_5 до свого малолітнього сина ОСОБА_10 не приїздив, його життям і здоровям не цікавився, матеріальної допомоги на утримання дитини не надавав. 27 липня 2011 року близько 22 години 40 хвилин відповідач спільно зі своєю дочкою ОСОБА_9 та двома чоловіками в міліцейській формі та жінки, яка представилась працівником органів опіки, нічого не пояснюючи, сплячим, забрав з собою свого малолітнього сина ОСОБА_10. На прохання, не забирати самовільно дитину без згоди матері, він не реагував.

У судовому засіданні свідок ОСОБА_19 пояснила, що вона працює вихователем дитячого садка Ірпінського дошкільного навчального закладу № 11 «Берізка» і знає малолітнього ОСОБА_4 на протязі останніх двох років, а з вересня 2010 року являється безпосередньо його вихователем. До дитячого садка його постійно приводять і забирають вчасно мати - ОСОБА_3 та баба - ОСОБА_7, рідше приводить і забирає його дід - ОСОБА_8. Малолітній ОСОБА_4 завжди охайно одягнений, чистий, розумово добре розвинутий, вміє читати та рахувати, завжди відвідує дитячий садок, хворів рідко. Батька дитини вона ніколи не бачила у дитячому садку.

У судовому засіданні свідки ОСОБА_20, ОСОБА_21, ОСОБА_22, пояснили, що за місцем проживання у позивачки по вулиці Ворошилова, 47 у смт. Ворзель бувають часто і спілкуються з всіма членами їх родини ОСОБА_3, ОСОБА_7, ОСОБА_8, малолітнім ОСОБА_4 і ОСОБА_9, коли остання проживала спільно з ними. Їм відомо, що з грудня 2006 року позивачка разом із своїми дітьми приїхала проживати до своїх батьків у смт. Ворзель, оскільки її чоловік ОСОБА_5 разом із дітьми вигнав із дому та замінив у вхідних дверях замки. У жовтні 2007 року ОСОБА_5 забрав дочку проживати до себе, оскільки остання була незадоволена контролем за навчанням зі сторони матері та діда ОСОБА_8, а відповідач контроль за навчанням дочки не здійснює. Малолітній син ОСОБА_10 ходив в дитячий садок, його вихованням займались всі, він завжди був охайним чистим, спокійним, майже не хворів. Батько дитину не провідував, з Днем народження не вітав. ОСОБА_3 будь яких перешкод відповідачу у спілкуванні з малолітнім сином не створювала. ОСОБА_7 та ОСОБА_8 характеризують з позитивної сторони, як порядних добрих людей, спиртними напоями не зловживають.

У судовому засіданні свідок ОСОБА_23 пояснила, що за місцем проживання позивачки буває часто і добре знає її батьків - ОСОБА_7 та ОСОБА_8. Знає їх з позитивної сторони, як добрих відзивчивих людей, які постійно допомагають ОСОБА_3 у вихованні її дітей, спиртними напоями не зловживають. ОСОБА_3 стала проживати у них приблизно з грудня 2006 року. Дочку ОСОБА_9 в кінці 2007 року забрав до себе жити батько ОСОБА_5, оскільки ОСОБА_9 не подобався контроль за навчанням з боку матері та діда ОСОБА_8. 27 липня 2011 року, як їй стало відомо ОСОБА_24 забрав з дому ОСОБА_3 малолітнього сина до себе додому. У серпні 2011 року в день розгляду опікунською радою питання про визначення місця проживання малолітнього ОСОБА_4 вона намагалась пояснити ОСОБА_9, про неправильність поведінки щодо матері, на що ОСОБА_9 повідомила їй, що у матері будуть проблеми, та те, що ОСОБА_3 могла б віддати їм половину будинку в якому проживає. Також була свідком під час конфлікту, який виник у Броварській дитячій лікарні між позивачкою ОСОБА_3, яка хотіла забрати дитину і ОСОБА_3. Н.М., ОСОБА_6 та ОСОБА_13 які стали кричати і перешкоджати забрати дитину, одночасно стали його трясти і ховати від позивачки, а потім ОСОБА_13 стала виштовхувати її із палати. Крім цього мати ОСОБА_5І виштовхувала і її разом із ОСОБА_22. О.В. коли вони стояли у дверях палати від чого у них залишились крововиливи в районі грудей.

У судовому засіданні свідок ОСОБА_22 дала суду пояснення аналогічні з поясненнями ОСОБА_23 з приводу подій які відбувались 09 серпня 2011 року у Броварській дитячій лікарні.

У судовому засіданні свідок ОСОБА_25 пояснив, що знає відповідача декілька років. Приблизно чотири року тому він з відповідачем працював на обєкті у с. Блиставиця біля смт. Ворзель і декілька разів в період з травня по вересень місяць відповідач провідував свою колишню дружину разом із двома дітьми у смт. Ворзель. ОСОБА_5 заходив до магазину, а потім приїжджав до їх будинку і заходив з полиетиленовими пакетами до них, а він залишався чекати на вулиці.

У судовому засіданні свідок ОСОБА_26 пояснила, що 09 серпня 2011 року вона була очевидцем конфлікту, який виник у Броварській дитячій лікарні між позивачкою ОСОБА_3 та родичами відповідача: його дружиною ОСОБА_16, дочкою ОСОБА_6, матірю ОСОБА_13 Позивачка хотіла забрати свого малолітнього сина ОСОБА_10, а ОСОБА_16, ОСОБА_6 і ОСОБА_13 перешкоджали їй в цьому ховаючи дитину від неї, при цьому не бачила, щоб позивач наносила будь кому тілесні ушкодження. Під час цього конфлікту у палаті виник обоюдний крик, також кричав і малолітній ОСОБА_4.

Згідно із ч.3 ст.10, ч. 1 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Відповідно до вимог ст.150 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти.

Згідно зі ст. 157 СК України питання виховання дитини вирішується батьками спільно.

Відповідно до вимог ст. 160 СК України місце проживання дитини, яка не досягла десяти років, визначається за згодою батьків.

У ст. 161 СК України передбачено, якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватися органом опіки та піклування або судом.

Під час вирішення спору щодо місця проживання дитини суд бере до уваги ставлення батьків до виконання своїх батьківських обовязків, особисту прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоровя та інші обставини, що мають істотне значення.

Орган опіки та піклування або суд не можуть передати дитину для проживання з тим із батьків, хто не має самостійного доходу, зловживає спиртними напоями або наркотичними засобами, може своєю аморальною поведінкою зашкодити розвиткові дитини.

Відповідно до вимог ст. 162 СК України, якщо один з батьків або інша особа самочинно, без згоди другого з батьків чи інших осіб, з яким на підставі закону або рішення суду проживала малолітня дитина, або дитячого закладу (установи), в якому за рішенням органу опіки та піклування або суду проживала дитина, змінить її місце проживання, у тому числі способом її викрадення, суд за позовом заінтересованої особи має право негайно постановити рішення про відібрання дитини і повернення її за попереднім місцем проживання.

Декларація прав дитини прийнята резолюцією 1386 (ХІV) Генеральної Асамблеї ООН від 20 листопада 1959 року містить принцип 6, за яким малолітня дитина не повинна, крім тих випадків, коли є виключні обставини, бути розлученою зі своєю матірю.

Відповідач ОСОБА_5 в силу ст.ст. 58, 59 ЦПК України не надав до або під час попереднього судового засідання ні до початку судового розгляду справи по суті належних та допустимих доказів того, що позивач та її батьки ОСОБА_7, ОСОБА_8 зловживають спиртними напоями, грубі в поведінці з дитиною, ведуть аморальний спосіб життя, який негативно впливає на виховання дитини, відсутність у них постійного заробітку, фактів перешкоджання йому в підтриманні будь яких стосунків із малолітнім сином ОСОБА_10, фактів погроз фізичною розправою йому та його матері ОСОБА_13 із сторони позивача і її знайомих.

Посилання відповідача в запереченні проти позовної заяви та у судовому засіданні, що зі слів своєї малолітньої дочки ОСОБА_9 з приводу проживання малолітнього сина ОСОБА_10 у тяжких умовах та знущання над ним з боку вітчима позивачки - ОСОБА_15, частого вживання алкогольних напоїв матірю позивачки ОСОБА_7 та постійної відсутності вдома самої позивачки на думку суду є неналежним та допустимим доказом того, що їх поведінка може негативно вплинути на виховання та розвиток малолітнього сина ОСОБА_10.

Оцінивши досліджені у судовому засіданні докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що відповідач ОСОБА_5 ухилявся від виконання своїх обовязків по вихованню малолітнього сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, тому суд вважає за доцільне визначити місце проживання дитини з матірю позивачем по справі, яка проявляє більше уваги і турботи про дитину і має кращі можливості для створення належних умов для її виховання та розвитку та відібрати дитину у батька ОСОБА_5 і передати дитину до матері ОСОБА_3

Приймаючи таке рішення, суд враховує не тільки матеріально побутові умови позивача і відповідача, а також і їхні позитивні особисті і моральні якості.

Відповідно до вимог п.5 ч.1 ст. 367 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про відібрання дитини і повернення її тому, з ким вона проживала.

На підставі ст.ст. 19, 150, 157, 160 162 СК України, Декларації прав дитини прийнятої резолюцією 1386 (ХІV) Генеральної Асамблеї від 20.11.1959 року, керуючись ст.ст. 10, 58- 60, 213- 215, 367 ЦПК України, суд -

в и р і ш и в :

Позов задовольнити.

Визначити місце проживання малолітнього ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, за місцем проживання його матері ОСОБА_3 за адресою: Київська область, смт. Ворзель, вул. Ворошилова, 47.

Відібрати малолітнього ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2 від батька ОСОБА_5, який проживає ІНФОРМАЦІЯ_9 та передати дитину до матері ОСОБА_3, яка проживає ІНФОРМАЦІЯ_10 для подальшого проживання та виховання.

Рішення в частині відібрання малолітнього ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2 від батька ОСОБА_5, проживаючого ІНФОРМАЦІЯ_9 та передачі дитини до матері ОСОБА_3, яка проживає ІНФОРМАЦІЯ_11 - допустити до негайного виконання.

Рішення може бути оскаржено до Апеляційного суду Київської області через Броварський міськрайонний суд шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя Телепенько А.Д.