АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 жовтня 2011 року м. Дніпропетровськ

Апеляційний суд Дніпропетровської області в складі:

Головуючого судді: Повєткіна В.В.

суддів: Рудь В.В., Куценко Т.Р.

при секретарі: Коляді О.І.

Розглянув у відкритому судовому засіданні в м. Дніпропетровську цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2

на рішення Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 03 червня 2011 року

за позовом ОСОБА_2 до Публічного акціонерного товариства «СЕБ Банк» та Індустріального Відділу Державної виконавчої служби Дніпропетровського міського управління юстиції про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, третя особа: приватний нотаріус Дніпропетровського міського нотаріального округу ОСОБА_3, -

В с т а н о в и в :

30 березня 2011 року ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом до ПАТ «СЕБ Банк», Індустріального ВДВС Дніпропетровського МУЮ про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню посилаючись на те, що 27 грудня 2010 року приватним нотаріусом ОСОБА_3 було вчинено виконавчий напис на договорі іпотеки на суму 95465,03 доларів США та 18379,72 грн. про звернення стягнення на нерухоме майно квартиру АДРЕСА_1 корпус 5 у м. Дніпропетровськ. Позивач вважає, що виконавчий напис не підлягає виконанню, оскільки ФОП ОСОБА_2 було визнано банкрутом і все майно, що належить ОСОБА_2 буде реалізовуватися у ліквідаційній процедурі ліквідатором. Просив визнати виконавчий напис нотаріуса ДМУЮ ОСОБА_3 № 10007 від 27 грудня 2010 року про звернення стягнення на предмет іпотеки на суму 95465,03 доларів США та 18379,72 грн. а усього у гривневому еквіваленті 778424,55 грн. про звернення стягнення на нерухоме майно квартиру АДРЕСА_1 корпус 5 у м. Дніпропетровськ на користь ПАТ «СЕБ Банк» таким, що не підлягає виконанню, зобов'язати Індустріальний відділ ДВС ДМУЮ закінчити всі виконавчі провадження, в яких боржником виступає ОСОБА_2, зобов'язати Індустріальний відділ ДВС ДМУЮ зняти всі арешти, заборони та інші обмеження щодо розпорядження майном, яке належить ОСОБА_2С, витрати по справі покласти на відповідачів (а.с. 2-4).

Рішенням Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 03 червня 2011 року у задоволенні позовних вимог ОСОБА_2 - відмовлено (а.с.69-71).

В апеляційній скарзі (а.с.80-83) ОСОБА_2 просить рішення суду скасувати, як ухвалене з порушенням норм матеріального права, та ухвалити нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги:

- згідно ч.5 ст.48 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» з дня прийняття господарським судом постанови про визнання громадянина підприємця банкрутом і відкриття ліквідаційної процедури припиняється стягнення за всіма виконавчими документами, а тому посилання суду на те, що виконавчий напис здійснено відносно фізичної особи, а не фізичної особи підприємця не є законними;

- суд невірно зазначив, що позивач посилається на недотримання нотаріусом діючого законодавства при вчиненні виконавчого напису, оскільки позивач зазначав, що виконавчий напис нотаріус не підлягає виконанню у звязку з банкрутством ФОП ОСОБА_2;

- зупинення провадження у справі про банкрутство не зупиняє наслідки визнання боржника банкрутом;

- відповідно п.1 ст.23 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» з дня прийняття господарським судом постанови про визнання боржника банкрутом і відкриття ліквідаційної процедури скасовується арешт, накладений на майно боржника, визнаного банкрутом, чи інші обмеження щодо розпорядження майном такого боржника;

- в Індустріальному суді є справа за позовом ПАТ «СЕБ Банк», предметом якого є спірна квартира, у задоволенні якого позивачу відмовлено.

Перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції у межах доводів апеляційної скарги і вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що скарга є необґрунтованою і не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відмовляючи у задовольнені позову, суд першої інстанції встановив, що 06 жовтня 2008 року між ОСОБА_4 та ПАТ «СЕБ Банк» укладено кредитний договір, виконання якого забезпечено договором іпотеки, укладеним з позивачем ОСОБА_2, предметом якого є належна позивачу квартира; 27 грудня 2010 року приватним нотаріусом ДМНО ОСОБА_3 вчинено виконавчий напис № 10007 про стягнення заборгованісті за кредитним договором шляхом звернення стягнення на нерухоме майно, що є предметом іпотеки.

Колегія суддів вважає, що такий висновок суду першої інстанції відповідає вимогам закону та матеріалам справи.

Як вбачається з матеріалів справи, на підставі виконавчого напису постановою від 16 лютого 2011 року Державною виконавчоюї службою відкрите виконавче провад-ження про звернення стягнення на іпотеку (а.с.9-10).

Відповідно до ч.5 ст.48 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» з дня прийняття господарським судом постанови про визнання громадянина підприємця банкрутом і відкриття ліквідаційної процедури припиняється стягнення за всіма виконавчими документами.

Також згідно з п.8 ч.1 ст.37 Закону України «Про виконавче провадження» ви-конавче провадження підлягає обовязковому зупиненню у випадках порушення госпо-дарським судом провадження у справі про банкрутство боржника, якщо відповідно до закону на вимогу стягувача поширюється дія мораторію, запровадженого господарським судом, крім випадків перебування виконавчого провадження на стадії розподілу стя-гнутих з боржника грошових сум (у тому числі одержаних від реалізації майна борж-ника), а також у разі звернення стягнення на заставлене майно та виконання рішень у немайнових спорах.

Зазначені норми встановлюють правові підстави припиняється стягнення за всіма виконавчими документами, в тому числі і за виконавчим написом нотаріуса.

Тому права позивача не потребують окремого захисту шляхом визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню.

Відповідно до ч.4 ст.39 Закону України «Про виконавче провадження» протягом строку, на який виконавче провадження зупинено, виконавчі дії не провадяться, накладений державним виконавцем арешт на майно боржника, у тому числі на кошти на рахунках і вкладах боржника у банках та інших фінансових установах, не знімається.

Підстави закінчення виконавчого провадження передбачені в ст.49 Закону України «Про виконавче провадження».

Відповідно до цієї норми закону порушення господарським судом провадження у справі про банкрутство громадянина підприємця не є підставою для закінчення виконавчих проваджень, в яких ОСОБА_2 виступає боржником.

Крім того відповідно до п.8 ч.1 ст.37 Закону України «Про виконавче провадження» у випадках порушення господарським судом провадження у справі про банкрут-ство боржника виконавче провадження не підлягає обовязковому зупиненню у разі звернення стягнення на заставлене майно.

Згідно ч.1 ст.575 ЦК України застава нерухомого майна є іпотекою.

Тому для задоволення позовних вимог ОСОБА_2 правові підстави відсутні.

Не можуть бути прийняті до уваги доводи апеляційної скарги про те, що в Індустріальному суді є справа за позовом ПАТ «СЕБ Банк», предметом якого є спірна квартира, у задоволенні якого позивачу відмовлено, оскільки позовні вимоги заявлені з приводу виконання виконавчого напису про звернення стягнення на предмет іпотеки.

З огляду на це колегія суддів вважає, що доводи апеляційної скарги про необґрунтованість рішення суду першої інстанції є безпідставними.

Суд першої інстанції всебічно і повно дослідив обставини справи, надав належну оцінку доказам, які надані суду сторонами, і постановив законне і обґрунтоване рішення про відмову у задоволенні позову.

Порушень матеріального і процесуального права при ухваленні судового рішення не допущено.

Тому підстав для скасування або зміни рішення суду першої інстанції немає.

У зв'язку з викладеним і керуючись ст.ст.307,308,314,315 Цивільного процесуального кодексу України, апеляційний суд, -

У Х В А Л И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - відхилити.

Рішення Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 03 червня 2011 року залишити без змін.

Ухвала Апеляційного суду Дніпропетровської області набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили.

Головуючий:

Судді: