АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 листопада 2011 року м. Дніпропетровськ

Апеляційний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді - Осіяна О.М.,

суддів - Максюти Ж.І., Костюченко Н.Є.,

при секретарі - Коляді О.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Дніпропетровську цивільну справу за апеляційною скаргою Публічного акціонерного товариства «Орджонікідзевський гірничо збагачувальний комбінат»

на рішення Орджонікідзевського міського суду Дніпропетровської області від 05 вересня 2011 року за позовом ОСОБА_2 до Публічного акціонерного товариства «Орджонікідзевський гірничо збагачувальний комбінат» про стягнення суми, -

в с т а н о в и в:

Рішенням Орджонікідзевського міського суду Дніпропетровської області від 05 вересня 2011 року задоволено частково позов ОСОБА_2 до ПАТ «Орджонікідзевський гірничо збагачувальний комбінат» про стягнення суми.

Стягнуто із ПАТ «Орджонікідзевський гірничо - збагачувальний комбінат» м. Орджонікідзе на користь ОСОБА_2 грошові кошти в розмірі 1 919 (одна тисяча дев'ятсот дев'ятнадцять) гривень 52 коп., а також витрати на інформаційно - технічне забезпечення розгляду справи в сумі 120 грн. та витрати по сплаті державного мита в сумі 51 грн. В іншій частині позову відмовлено.

В апеляційній скарзі ПАТ «Орджонікідзевський гірничо збагачувальний комбінат» ставить питання про скасування рішення суду та відмову у задоволенні позову посилаючись на те, що рішення прийняте із порушенням норм матеріального права та без врахування обставин у справі.

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та заявлених вимог, суд вважає, що апеляційну скаргу слід відхилити, а рішення суду залишити без змін із наступних підстав.

Приймаючи рішення про часткове задоволення позову суд першої інстанції обґрунтовано виходив із того, що рішенням Орджонікідзевського міського суду Дніпропетровської області від 02 червня 2011 року було відмовлено ПАТ «Орджонікідзевський гірничо - збагачувальний комбінат» в задоволенні позовних вимог до ОСОБА_2 та до ОСОБА_3 про відшкодування матеріальної шкоди у розмірі 71932,04 грн., а також витрат по справі у розмірі 839,33 грн. Судом було встановлено, що позивачка перебуває у трудових відносинах із ПАТ «ОГЗК» з 19.11.1979 року. Станом на липень 2010 року ОСОБА_2 працювала старшим комірником РМЦ ПАТ «ОГЗК». Позивач, посилаючись на ту обставину, що 30.07.2010 року ним була отримана інформація про недостачу матеріальних цінностей у коморі № 9 РМЦ ВАТ «ОГЗК», провів інвентаризацію ТМЦ. За результатами інвентаризації була виявлена недостача у розмірі 75129,52 грн. Вказана недостача утворилась внаслідок крадіжки товарно-матеріальних цінностей невстановленими особами із проникненням у сховище.

Але ПАТ «ОГЗК» на підставі протесту профкому комбінату 09.09.2010 року видало наказ ОД- 840 «Про внесення змін в наказ № ОД-840 від 25.08.2010 року», відповідно до якого із ОСОБА_2 підлягало утриманню із заробітної плати для відшкодування матеріальної шкоди, заподіяною крадіжкою по 20 % заробітної плати щомісячно. Всього відповідачем із позивачки було утримано 1919,52 грн. для відшкодування шкоди, яка була заподіяна невстановленими особами.

Рішенням Орджонікідзевського міського суду Дніпропетровської області від 02 червня 2011 року, яке набрало законної сили, не була встановлена вина ОСОБА_2 у недостачі товарно-матеріальних цінностей, натомість позовні вимоги ПАТ «ОГЗК» судом були визнанні безпідставними та такими, що не підлягають задоволенню.

07 липня 2011 року позивачка звернулася до відповідача із письмовою заявою про повернення незаконно утриманих коштів в сумі 1919,52 грн. Листом від 18.07.2011 року відповідач відмовив позивачці в поверненні безпідставно утриманих із заробітної плати грошових коштів, посилаючись на те, що вказаним рішенням суду від 02.06.2011 року суд не зобов'язав ПАТ «ОГЗК» повернути їй вказані грошові кошти.

Відповідно до п.3 ст. 127 КЗпП України, відрахування із заробітної плати можуть провадитись при відшкодуванні шкоди, завданої з вини працівника підприємству, установі, організації (стаття 136) тільки у випадках, передбачених законодавством України.

Відповідно до п. 18 постанови Пленуму Верховного суду України № 9 від 01.11.1996 року та ч. 1. 62 Конституції України, яка встановлює принцип презумпції невинуватості, особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню поки її вину не буде доведено в законному порядку.

Представник відповідача в своїх запереченнях посилався на те, що грошові кошти у розмірі 1919,52 грн. були утримані із позивачки відповідно до наказу №ОД-840 «Про недостачу ТМЦ у коморі №9 РМЦ», як сума матеріальної шкоди у розмірі середнього заробітку. Зазначений наказ не був предметом спору по справі №2-81/11 і на даний час є чинним. У зв'язку з чим вважав, що у ПАТ «ОГЗК» відсутні правові підстави повертати суму коштів у розмірі 1919,52 грн.

Суд обґрунтовано не погодився із такими доводами представника відповідача, оскільки відповідно до ст. 1212 Цивільного кодексу України, особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов'язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов'язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала. Суд вважав, що після ухвалення рішення від 02 червня 2011 року у якому суд прийшов до висновку про незаконність та необґрунтованість позовних вимог ПАТ «ОГЗК» щодо стягнення із ОСОБА_2 матеріальної шкоди, ПАТ «ОГЗК» повинно було повернути ОСОБА_2 утримані грошові кошти в розмірі 1919,52 грн., оскільки ці грошові кошти були утриманні без достатньої правової підстави, а тому позовні вимоги позивачки в цій частині суд задовольнив у повному обсязі.

Доводи апеляційної скарги про те що наказ підприємства про утримання грошових коштів із позивачки не скасований, а тому не може бути задоволено позов є безпідставними.

Рішенням Орджонікідзевського міського суду Дніпропетровської області від 02 червня 2011 року було відмовлено ПАТ «Орджонікідзевський гірничо - збагачувальний комбінат» в задоволенні позовних вимог до ОСОБА_2 про відшкодування матеріальної шкоди у розмірі 71932,04 грн., оскільки виявлена недостача у розмірі 75129,52 грн. утворилась внаслідок крадіжки товарно-матеріальних цінностей невстановленими особами із проникненням у сховище.

За таких обставин безпідставним було стягнення відповідачем грошових сум із позивачки на відшкодування шкоди. Наявність наказу підприємства ОД-840 «Про недостачу матеріальних цінностей у коморі № 9 РМЦ ВАТ «ОГЗК» від 25.08.2010 року не може бути підставою для скасування рішення суду першої інстанції, оскільки відсутні правові підстави для стягнення грошових коштів із ОСОБА_2 у звязку із не встановленням її вини у спричиненні недостачі. А тому правомірним є застосування судом вимог ст. 1212 Цивільного кодексу України.

Оскільки висновки суду відповідають обставинам у справі та вимогам законодавства, яке регулює вказані правовідносини, а тому відсутні підстави для зміни чи скасування рішення суду, передбачені ст.309 ЦПК України.

Керуючись ст. ст. 307,308,315 ЦПК України, суд -

у х в а л и в:

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства «Орджонікідзевський гірничо збагачувальний комбінат» відхилити.

Рішення Орджонікідзевського міського суду Дніпропетровської області від 05 вересня 2011 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили із моменту проголошення, але може бути оскаржена в касаційному порядку протягом двадцяти днів.

Судді: