Справа № 2-429/11
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

07 грудня 2011 року Індустріальний районний суд м. Дніпропетровська

в складі: головуючого судді: Слюсар Л.П.,

при секретарі: Шевченко В.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Дніпропетровська цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1, ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про захист прав споживача та повернення грошових коштів, -

ВСТАНОВИВ:

У квітні 2010 року позивачі звернулися до суду з позовом до відповідача про захист прав споживача та повернення грошових коштів. У позовній заяві та в уточнених позовних заявах ( а.с.3-4,144-145,192,196) позивачі посилалися на те, що їх донька ОСОБА_4 у травні 2007 року звернулася до юридичної консультації Амур-Нижьодніпровського району м. Дніпропетровська з проханням надання юридичної допомоги та здійснення представництва їх (позивачів) інтересів під час розгляду в Індустріальному районному суді м. Дніпропетровська цивільної справи за їх позовом про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, спричиненої залиттям квартири. В юридичній консультації порадили звернутися з цього питання до адвоката ОСОБА_3, та вже на попереднє судове засідання у зазначеній вище цивільній справі 16.07.2007 року позивачка ОСОБА_1 разом з донькою ОСОБА_4 зявилися із адвокатом. У попередньому судовому засіданні адвокат заявила клопотання щодо уточнення позовних вимог, які вона виклала в уточненій позовній заяві, за дану роботу їй було заплачено 320 грн. За участь у розгляді цивільної справи адвокатові було сплачено 1500 грн. На пропозицію укласти в письмовій формі договір про надання юридичних послуг та документи, які підтверджують сплату ними адвокату грошових коштів, відповідачка відповіла різким зауваженням, що вона сама знає що робити та відмовилась від подальшого спілкування. Того ж дня адвокатом було подано до канцелярії суду заяву про забезпечення позову, проте ухвалою суду від 17.07.2007 року в задоволенні заяви було відмовлено. Зазначена ухвала була оскаржена адвокатом в апеляційному порядку, за цю роботу їй було сплачено 457 грн., утім ухвалою апеляційного суду Дніпропетровської області подана адвокатом апеляційна скарга була залишена без розгляду через те, що в апеляційному порядку зазначена ухвала оскарженню не підлягає. Після цього позивачка захворіла, та адвокат запропонувала ОСОБА_4, яка діяла в їх (позивачів) інтересах за довіреністю, власноручно написати заяву про відвід судді. Оскільки вона не знала як діяти, вона звернулася за порадою до свого сина ОСОБА_5, який запропонував зустрітися із адвокатом та зясувати напрямок дій та навіщо це робити, утім адвокат уникала подальших зустрічей з ними та відмовлялася від спілкування взагалі. Після звернення до юридичної консультації АНД району м. Дніпропетровська їм повідомили, що адвокат ОСОБА_3 не буде приймати участь у подальшому розгляді справи. На вимогу повернути сплачені кошти за надання правової допомоги, копії договору про надання юридичних послуг та повернути документи по справі, які знаходились у адвоката, їм було відмовлено. При ухваленні рішення по зазначеній цивільній справі було ухвалено повернути витрати на правову допомогу лише у розмірі 320 грн. Таким чином, позивачами було сплачено за надання правової допомоги 1500 грн. та 457 грн.; 120 грн. сплачено витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи в Індустріальному районному суді; 120 грн. - сплачено витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи в апеляційному суді Дніпропетровської області від 17.09.2010 року; 970 грн. 69 коп. та 165 грн. 13 коп. витрати повязані з поданням позову; 1021 грн. 89 коп. витрати на лікування; додатково витрати на лікування 98 грн. 28 коп. і на ксерокс 3 грн.30 коп. та на лікування 401 грн. 48 коп. і ксерокс 20 грн.10 коп. Також діями відповідачки позивачам було завдано моральну шкоду, яка виразилась погіршенні стану здоровя та погіршенні стосунків в родині. Моральну шкоду вони оцінюють в 5000 грн. Просили стягнути з відповідача ОСОБА_3 на їх користь матеріальну шкоду заподіяну в результаті порушення зобовязання - 1500 грн.; зайво сплачені кошти 457 грн. за безпідставно подану апеляційну скаргу; витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи в Індустріальному районному суді 120 грн.; витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи в апеляційному суді Дніпропетровської області від 17.09.2010 року; матеріальну шкоду 970 грн.69 коп. та 165грн. 13 коп. за витрати повязані з поданням позову; витрати на лікування 1521 грн. 65 коп.; витрати на ксерокс 23 грн. 40 коп., моральну шкоду в розмірі 5000 грн., а також витрати по сплаті судового збору та витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи.

Представник позивачів у судовому засіданні підтримала уточнені позовні вимоги і просила задовольнити їх у повному обсязі.

Відповідачка у судове засідання зявилася, просила позов залишити без розгляду. Вказала, що позовна заява не ґрунтується на законі. Вона дійсно надавала правову допомогу позивачам та отримала гонорар за свою роботу.

Суд, заслухавши сторони, вивчивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги задоволенню не підлягають з наступних підстав.

Судом встановлено наступні факти та обставини. Відповідачка ОСОБА_3 є адвокатом ОСОБА_6 обласної колегії адвокатів, працює в юридичній консультації Амур-Нижньодніпровського району м. Дніпропетровська ( а.с.22).

У 2007 році ОСОБА_3 відповідно до ордеру №45 від 17.05.2007 року виданого Юридичною консультацією Амур-Нижньодніпровського району надавала правову допомогу ОСОБА_1 ( а.с.21).

Між сторонами склалися відносини, які регулюються Законом України Про адвокатуру, а не Законом України Про захист прав споживачівна який посилаються позивачі.

Відповідно до ст.59 Конституції України кожен має право на правову допомогу. У випадках, передбачених законом, ця допомога надається безоплатно. Кожен є вільним у виборі захисника своїх прав.

Встановлено, що в проваджені Індустріального районного суду м. Дніпропетровська з січня 2007 року знаходилася цивільна справа за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_7, ОСОБА_8 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди. ОСОБА_3 було складено та подано до суду уточнену позовну заява про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, де в якості позивачів було зазначено ОСОБА_1 та її чоловіка ОСОБА_2 ( а.с.103-105) і їй було оплачено за складання уточненого позову 320 грн. (а.с.18). Крім того відповідно до квитанції №813 від 17.05.2007 року ОСОБА_9 було оплачено ОСОБА_10 1500 грн. за ведення справи в суді ( а.с.19).

Як встановлено в судовому засіданні і про що не заперечували сторони ОСОБА_3 приймала участь у одному судовому засіданні, яке відбувалося 16.07.2007 року і після чого між сторонами виникли розбіжності в правових позиціях.

Відповідно до ч.1 ст.61 ЦПК України, обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі не підлягають доказуванню.

Крім уточненої позовної заяви ОСОБА_3 було складено ухвалу про забезпечення позову, за складання якої, як вказують позивачі було оплачено 457 грн., однак квитанція щодо оплати суду не надана.

Рішенням Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 22 січня 2008 року позовні вимоги ОСОБА_1, ОСОБА_2 були задоволені частково: стягнуто з ОСОБА_7, ОСОБА_8 солідарно на користь ОСОБА_1, ОСОБА_2 суму матеріальної шкоди у розмірі 4385 грн. 64 коп., суму моральної шкоди у розмірі 1000 грн., сплачені судові витрати у розмірі 89 грн. 50 коп., витрати на правову допомогу у розмірі 320 грн., а всього 5795 грн. 14 коп.; в іншій частині позову відмовлено. При ухвалені рішення встановлено, що відповідно до ст. 84 ЦПК України підлягають стягненню з відповідачів солідарно на користь позивачів документально підтверджені витрати на правову допомогу у розмірі 320 грн., а саме витрати на складання позовної заяви (а. с. 93). Щодо задоволення вимоги про стягнення з відповідачів витрат на оплату послуг адвоката по веденню справи у суді, суд вимушений був відмовитися, оскільки за заявою адвоката, договір про надання правової допомоги між нею та позивачами було розірвано і адвокат участь у справі не приймала ( а.с. 16-17). При ухвалені рішення було враховано, що 10.01.2008 року ОСОБА_3 було подано на імя головуючої судді по справі заява про розірвання нею угоди з позивачами, в звязку з подачею ними скарг на її роботу ( а.с.23).

Ухвалою колегії суддів судової падати з цивільних справ апеляційного суду ОСОБА_6 від 13 жовтня 2008 року рішення Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 22 січня 2008 року залишено без змін.

В звязку з скаргою ОСОБА_4 на дії ОСОБА_3 в Дисциплінарну палату ОСОБА_6 обласної кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури Постановою від 03 грудня 2009 року в порушені дисциплінарного провадження відносно адвоката ОСОБА_3 відмовлено ( а.с.14-15).

Як вказала в судовому засіданні відповідачка оскільки нею було здійснені запити в МБТІ щодо зясування кому належить на праві власності квартира з якої було спричинено залиття, її балансова вартість, вона брала участь в судовому засіданні і надавала правову допомогу двом позивачам, тобто на кожного приходиться 750 грн. витрат на її участь у справі, позивачами було оплачено її послуги, тобто їм була добре відома сума її гонорару, яка не є значною.

З наявних матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_3 зі своєї сторони надавалися послуги по правовій допомозі по цивільній справі. Оплата праці адвоката за участь у цивільному процесі регулюється як Законом України Про адвокатурутак і нормами ст.84,85 ЦПК України , Правилами адвокатської етики. Стаття 12 Закону передбачає , що оплата праці адвоката здійснюється на підставі угоди між громадянином та юридичною особою, адвокатським обєднанням, чи адвокатом особисто. Оскільки праця адвоката вимагає багато додаткових зусиль від адвоката, не тільки розумових, а й матеріальних, творчість адвоката при підготовці до кожної конкретної справи, зумовлена тим, що не можне бути двох однакових справ, оскільки навіть подібні правовідносини, що регулюються одним законом, мають суттєві субєктивні ознаки сторін, правовий спір між якими вирішується судом, а будь-яку творчу працю, що базується на розумовій діяльності людини, оцінити практично неможливо.

Законом передбачається, якщо договір розривається достроково, оплата праці проводиться за фактично виконану роботу.

Згідно ст.ст.525-526 ЦК України зобовязання повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог закону. Одностороння відмова від зобовязання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Оскільки договір між сторонами не укладався, сторонами не були визначені обєми та види робіт адвоката, не визначена вартість окремого виду робіт по договору, умовами договору не зазначалися, тобто не обговорювалися: вартість ознайомлення адвоката зі справою, аналіз адвокатом нормативної бази, підготовка процесуальних документів - заяв на звернення до суду, різних клопотань, участь у судових засіданнях, і т.д., і підставою для вступу в справу був ордер адвокатського обєднання, оплата проведена 17.05.2007 року до ознайомлення з матеріалами справи та судового засідання, що позбавляє суд можливості здійснити розрахунок фактично виконаної роботи відповідачки, а також те, що вартість послуг адвоката по представленню інтересів в суді була визначена домовленістю сторін у розмірі 1500 грн., а зі свого боку відповідачка також частково виконала умови договору, то суд не вбачає підстав для задоволення позовних вимог щодо стягнення відповідачки 1500 грн.

Щодо заявлених вимог про стягнення матеріальної шкоди за витрати на лікування позивачки ОСОБА_9 в розмірі 1021 грн.89 коп. , 98 грн.28 коп. та 401 грн.48 коп. то суд не вбачає законних підстав для їх стягнення із відповідачки, оскільки заявлені вимоги не ґрунтуються на законі. ОСОБА_1 є людиною похилого віку ІНФОРМАЦІЯ_1, хворіє та знаходиться на обліку в Поліклініці №1 ( а.с.66).

Позивачами заявлені вимоги щодо відшкодування матеріальної шкоди 970 грн.69 коп. та 165 грн. 13 коп. за витрати повязані з поданням позову, оформлення довіреностей, та витрат на ксерокс в розмірі 23 грн. 40 коп. Оскільки позивачам відмовлено в задоволені позову то суд не вбачає підстав для їх відшкодування.

Позивачами заявлено вимоги щодо стягнення моральної шкоди в розмірі 5000 грн.

Оскільки норми Закону України Про захист прав споживачівна спірні правовідносини не поширюються, в задоволені позову відмовлено то стягнення моральної шкоди є безпідставним.

Також, відповідно до ст.88 ЦПК України суд не вбачає підстав для стягнення із відповідачки понесених позивачами витрат на інформаційно-технічне забезпечення в розмів 240 грн.

Відповідно до ст.88 ЦПК України з позивачів підлягає стягненню на користь держави судовий збір в розмірі 188 грн. 20 коп.

Керуючись: Законом України Про захист прав споживачів, ст.ст. 16, 626, 627, 629 ЦК України, ст.ст. 3, 7, 11, 15, 30, 88, 212-215 ЦПК України, суд , -

ВИРІШИВ:

В задоволенні позовних вимог ОСОБА_1, ОСОБА_2 відмовити.

Стягнути із ОСОБА_1, ОСОБА_2 на корись держави судовий збір в розмірі 188 грн. 20 коп.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку через суд першої інстанції шляхом подачі протягом десяти днів з дня проголошення рішення апеляційної скарги.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя: Л.П.Слюсар