Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14.06.2011 Справа №2-5231/11

Тернопільський міськрайонний суд в складі :

-головуючої судді Сливки Л.М.

-при секретарі Заплітному Б.З.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Тернополі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ПП Тернопільська фірма Будівельникпро визнання майнового права щодо обєкта нерухомості,-

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до відповідача ПП Тернопільська фірма Будівельникпро визнання майнового права на двохкімнатну квартиру №19 загальною площею 61.14 кв.м., що знаходиться на другому поверсі по вул.Пулюя,23 в м.Тернополі .

Свої позовні вимоги обґрунтовує тим, що 31.12.2005 року між ним та відповідачем було укладено договір про пайове будівництво квартири вартістю на момент підписання договору 220 347 грн. та повністю сплачено відповідачу вартість квартири та виконано умови даного договору, тому позивач набув права на майнові права на вказану квартиру. Однак відповідач не виконав умови договору, не здав в експлуатацію зазначений будинок та не передав у власність квартири. У звязку з цим просить визнати за ним майнове право на вищевказане нерухоме майно.

У судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав з мотивів викладених в позовній заяві та просив позов задовольнити.

У судовому засіданні представник відповідача позову не визнав, пояснив, що дійсно між ПП Тернопільська фірма Будівельникта ОСОБА_1 був укладений договір про дольову участь на будівництво квартири та у позивача виникло майнове право у момент сплати коштів, яке не потребує додаткового визнання в судовому порядку. У звязку з тим, що позивачем не доведено жодних обставин про порушення прав, просить відмовити у задоволенні позову.

Дослідивши та оцінивши докази по справі, суд вважає, що позов підставний та підлягає до задоволення, виходячи з наступних підстав:

31 грудня 2005 року між ПП ТФ Будівельникта ОСОБА_1 укладено договір відповідно до умов якого ПП ТФ Будівельникприймає ОСОБА_1 у пайове будівництво на двохкімнатну квартиру №19 загальною площею 61.14 кв.м., що знаходиться на другому поверсі по вул.Пулюя,23 в м.Тернополі .

Планове закінчення будівництва та здача будинку в експлуатацію 2008 р. Попередня базова вартість квартири становить 220 347 грн.

Позивачем було повністю сплачено відповідачу вартість квартири в сумі 220 347 грн., що не заперечувалося сторонами та підтверджено квитанцією від 01.06.2006р.

Таким чином, суд вважає, що зі сторони позивача договір від 31 грудня 2005 року виконано повністю.

Згідно ч. 3 ст. 10 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Однак, відповідачем не подано доказів про закінчення будівництва квартири та здачу будинку в експлуатацію в запланований строк 2008 рік та виконання таким чином умов договору.

Встановлено, що відповідач порушив взяті на себе договірні зобовязання, оскільки по даний час не завершив будівництво квартири, не здійснив дії по прийняттю в експлуатацію зазначеного будинку та не передав квартиру позивачу, чим прострочив виконання взятих на себе зобовязань.

Відповідно до змісту ст.ст. 509, 526, 629 ЦК України, зобовязання повинні виконуватися належним чином, в установлений строк відповідно до вказівок договору і не допускається одностороння відмова від виконання зобовязання та одностороння зміна умов договору, за винятком випадків, передбачених законом (договір є обовязковим для виконання сторонами).

Відповідно до змісту ст. 190 ЦК України та Закону України Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні, майновими правами, які можуть оцінюватись, визнаються будь-які права, повязані з майном, відмінні від права власності, у тому числі права, які є складовими частинами права власності (права володіння, розпорядження, користування), а також інші специфічні права (права на провадження діяльності, використання природних ресурсів тощо) та права вимоги.

Враховуючи наведене, суд вважає, що позивач набув майнових прав на спірну квартиру, а саме право вимоги передачі у власність даної квартири після завершення будівництва.

Враховуючи вищенаведені обставини, суд приходить до висновку про порушення прав позивача відповідачем, які підлягають захисту, а позов до задоволення шляхом визнання за позивачем майнового права на двохкімнатну квартиру №19 загальною площею 61.14 кв.м., що знаходиться на другому поверсі по вул.Пулюя,23 в м.Тернополі згідно договору від 31 грудня 2005 року та стягнення з відповідача в користь позивача 51 грн. судового збору та 120 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи в суді, а також в користь держави 1649 грн. судового збору .

Керуючись ст.ст. 10, 60, 212, 294 ЦПК України, ст.ст. 190, 208, 509, 526, 629, 654 Цивільного кодексу України, ст. 3 Закону України Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні, суд,-

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 майнове право на двохкімнатну квартиру №19 загальною площею 61.14 кв.м., що знаходиться на другому поверсі по вул.Пулюя,23 в м.Тернополі відповідно до сплачених коштів згідно договору від 31 грудня 2005 року, укладеного з Приватним підприємством Тернопільська фірма Будівельник.

Стягнути з Приватного підприємства Тернопільська фірма Будівельникв користь ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 51 грн. та 120 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи в суді,

Стягнути з Приватного підприємства Тернопільська фірма Будівельникв користь держави 1649 грн. судового збору .

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційну скаргу на рішення суду може бути подано протягом десяти днів з дня його проголошення до апеляційного суду Тернопільської області через Тернопільський міськрайонний суд.

Головуючий суддяОСОБА_2