Дата документу Справа №
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 22-4810 Головуючий у 1 інстанції: Білоусова О.М.
2011 р. Суддя-доповідач: ОСОБА_1
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

„24 жовтня 2011 року м. Запоріжжя

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Запорізької області у складі:

головуючого: Савченко О.В.

суддів: Стрелець Л.Г., Кочеткової І.В.

при секретарі: Мосіній О.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою Закритого акціонерного товариства „Страхова компанія „Інгосстрах в особі представника ОСОБА_2 на рішення Бердянського міськрайонного суду Запорізької області від 16 червня 2011 року у справі за позовом Закритого акціонерного товариства „Страхова компанія Інгосстрах до ОСОБА_3, третя особа: ОСОБА_4, про стягнення суми витрат, повязаних зі сплатою страхового відшкодування в сумі 9 172 грн. 62 коп., -

В С Т А Н О В И Л А:

У березні 2011 року ЗАТ „Страхова компанія „Інгосстрах звернулось до суду з позовом до ОСОБА_3, третя особа: ОСОБА_4, про стягнення суми витрат, повязаних зі сплатою страхового відшкодування.

У позові зазначало, між страховою компанією та ОСОБА_4, в порядку виконання ОСОБА_4 укладеного з ПриватБанком договору застави автомобіля, був укладений договір страхування наземного транспортного засобу від 12.04.2007 року. Термін дії зазначеного договору, переукладеного 12.04.2009 року, складав 12 місяців і був встановлений на період з 12.04.2009 року по 11.04.2010 року. За умовами договору страхова компанія зобовязувалась у разі настання страхового випадку відшкодувати страхувальнику ОСОБА_4 або вигодонабувачу в особі ПриватБанку збитки у межах страхової суми, у порядку та на умовах, передбачених договором.

Обєктом страхування за даним договором являлися майнові інтереси, повязані з володінням, користуванням та розпорядження транспортним засобом - автомобілем ЗАЗ 11030742, кузов номер Y6D6812, державний номер НОМЕР_1.

09.06.2009 року, в результаті ДТП, яка сталася з вини відповідача ОСОБА_3, застрахований автомобіль ОСОБА_4 було пошкоджено. У відповідності до складеному ТОВ „Оперейтор звіту про оцінку вартості майнової шкоди, заподіяної ушкодженням транспортного засобу, розмір шкоди складає 9 114 грн. 82 коп. Сума страхового відшкодування страхувальнику , з урахування визначеної договором страхування франшизи, на підставі страхового акту від 25.06.2009 року складає 8989 гр. 66 коп. та була виплачена вигодонабувачеві КБ „ПриватБанк в повному розмірі, а також позивачем були понесені витрати у сумі 100 гр. на проведення експертизи, 83 гр.- у звязку із отриманням довідки ДАІ.

Посилаючись на те, що після настання страхового випадку, страхове відшкодування було виплачено страхувальнику в особі вигодонабувача в повному обсязі, просило в порядку ст. 27 Закону України „Про страхування, ст. 933 ЦК України стягнути з відповідача у рахунок відшкодування витрат, повязаних зі сплатою страхового відшкодування та витрат на експертизу і за отримання довідки ДАІ, 9 172 грн. 62 коп. та стягнути судові витрати.

Рішенням Бердянського міськрайонного суду Запорізької області від 16 червня 2011 року в задоволені позову відмовлено.

В апеляційній скарзі ЗАТ „Страхова компанія „Інгосстрах в особі представника ОСОБА_2, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить скасувати рішення суду та ухвалити нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.

Заслухавши у засіданні апеляційного суду доповідача, пояснення учасника процесу, перевіривши матеріали справи та доводи скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню частково з наступних підстав.

На підставі ст. 307 ЦПК України за наслідками розгляду апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції апеляційний суд має право скасувати рішення суду пршої інстанції і ухвалити нове рішення по суті позовних вимог або змінити рішення.

Згідно ст. 309 ЦПК України підставами для скасування рішення суду першої інстанції і ухвалення нового рішення або зміни рішення є неповне зясування судом обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд вважає встановленими; невідповідність висновків суду обставинам справи; порушення або неправильне застосування норм матеріального або процесуального права.

Відповідно до положень ст. 990 ЦК України та ч.1 ст. 25 Закону України від 07.03.1996 року „Про страхування, здійснення страхових виплат і виплата страхового відшкодування проводиться страховиком згідно з договором страхування на підставі заяви страхувальника (його правонаступника або третіх осіб, визначених умовами страхування) і страхового акта (аварійного сертифіката), який складається страховиком або уповноваженою ним особою(аварійним комісаром) у формі, що визначається страховиком.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом, за заявою ОСОБА_4 між ним, як страхувальиком, та ЗАТ СК „Інгосстрах був укладений договір страхування наземного транспортного засобу - автомобіля ЗАЗ 1103074, 2006 року випуску, держаний № АР 4388АТ, на строк з 12.04.2009 року по 11.04.2010 року(а.с.4). Вигодонабувачем за вказаним договором призначався ПриватБанк, враховуючи, що застрахований транспортний засіб знаходився у застві за договором від 12.04.2007 року.

За умовами договору страхування між ОСОБА_4 та ЗАТ „СК „Інгосстрах, страховик зобовязаний у випадку настання страхового випадку здійснити страхове відшкодування страхувальнику або вигодонабувачу ПАТ КБ „ПриватБанк(п.4.2).

Страховим випадком є пошкодження транспортного засобу внаслідок дорожньо-транспортної пригоди(п.7.1.1.)

09 червня 2009 року на трасі Бердянськ-Андріївка з вини ОСОБА_3сталася дорожньо-транспортна пригода, внаслідок якої застрахований автомобіль, яким керував ОСОБА_4, зазнав механічних пошкоджень, що підтверджується довідкою ДАІ, постановою Бердянського міськрайонного суду Запорізької області від 03.07.2009 року про притягнення ОСОБА_3 до адміністративної відповідальності за ст. 124 КпАП України(а.с.16), і зазначені факти визнавались відповідачем.

Страховим актом № И-8930 від 25.06.2009 року зазначена дорожньо-транспортна пригода була визнана страховим випадком та відповідно до звіту № 001-2868 від 18.06.2009 року, здійсненого субєктом оціночної діяльності ТОВ „Оперейтор, визначено розмір збитків, завданих автомобілю ЗАЗ 1103074, держаний № АР 4388АТ, а саме 9114 гр. 82 коп.(а.с.17).

30.06.2009 року ЗАТ „Страхова компанія „Інгосстрах страхове відшкодування у сумі 8989 гр. 66 коп.( 9114 гр. 82 коп. за вирахуванням безумовної франшизи у сумі 125 гр.16 коп.) за заявою ОСОБА_4 було виплачено вигодонабувачу за договором страхування - ПАТ КБ „ПриватБанк(а.с. 6, 18).

Згідно ст. 933 ЦК України та ст. 27 Закону України „Про страхування, до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, в межах фактичних затрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за заподіяний збиток.

Відмовляючи ЗАТ „Страхова компанія „Інгосстрах у задоволенні позову про стягнення з відповідача, з вини якого був пошкоджений застрахований автомобіль, спричиненої матеріальної шкоди, суд виходив з того, що позивач не надав суду належних доказів суми заподіяного збитку, оскільки надана суду в якості доказу кольорова ксерокопія звіту про оцінку матеріальної шкоди, спричиненої належному ОСОБА_4 автомобілю ЗАЗ 110304-42, завірена страховою компанією і не є оригіналом зазначеного звіту.

З вказаним висновком суду погодитися не можна, оскільки суд дійшов його з порушенням норм матеріального та процесуального права.

За вимогами ст. 12 , 9 Закону України від 12.07.2001 року, звіт про оцінку майна є документом, що містить висновки про вартість майна та підтверджує виконані процедури з оцінки майна субєктом оціночної діяльності субєктом господарювання відповідно до договору. Звіт підписується оцінювачами, які безпосередньо проводили оцінку майна і скріплюється печаткою та підписом керівника субєкта оціночної діяльності.

Методичне регулювання оцінки майна здійснюється у відповідних нормативно-правових актах з оцінки майна: положеннях (національних стандартах) оцінки майна, що затверджуються Кабінетом Міністрів України, методиках та інших нормативно-правових актах, які розробляються з урахуванням вимог положень (національних стандартів) і затверджуються Кабінетом Міністрів України або Фондом державного майна України.

Як передбачено п.п.5.1, 5.2 Методики товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів, затвердженої наказом Мімістерства юстиції України № 142/5/2092 від 24.11.2003 року, технічнийц огляд КТЗ оцінювачем(експертом) являє собою початковий етап дослідження, який дає змогу органолептичними методами визначити ідентифікаційні дані КТЗ; його комплектність, укомплектованість; технічний стан, обсяг і характер пошкоджень; пробіг за одометром, інші показники на момент технічного огляду, необхідні для оцінки майна.

У разі потреби виклик заінтересованих осіб для технічного огляду із зазначенням дати, місця та часу проведення огляду КТЗ (після їх узгодження з виконавцем дослідження) здійснюється зматовником дослідження шляхом вручення відповідного виклику під розписку особі, що викликається, або телеграмою з повідомленням про вручення її адресату.

Згідно ст. 57 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обгрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третх осіб, показань свідків, висновків експертів, речових, письмових доказів. При цьому у розумінні ч.1 ст. 64 ЦПК України письмовими доказами є будь-які документи, акти, довідки, листування службового або особистого характеру або витяги з них, що містять відомості про обставини, які мають значення для справи.

Як вбачається з наданої позивачем кольорової ксерокопії звіту ТОВ „Оперейтор про проведення оцінки вартості спричиненої автомобілю ОСОБА_4 шкоди, зазначена оцінка здійснювалася вказаним товариством, як субєктом оціночної діяльності, відповідно до договору з ЗАТ „СК „Інгосстрах від 04.01.2009 року(а.с.70-85). Зазначена ксерокопія звіту оцінки, що була проведена на замовлення страхової компанії, завірена безпосередньо зазначеною страховою компанією і була надана суду 14.06.2011 року за клопотанням відповідача.

Визнаючи, що звіт скріпленний печаткою та містить підпис керівника ТОВ „Оперейтор, суд при цьому відмовив у визнанні зазначеного документу, як допустимого доказу для справи, пославшись на те, що за клопотанням представника відповідача суд вимагав від позивача подання належно завіреної копії звіту або оригіналу, який у судове засідання 16.06.2011 року представником позивача наданий не був.

Суд не звернув уваги на те, що згідно з ч.2 ст. 64 ЦПК України, письмові докази, як правило, подаються в оригіналі. Якщо подано копію письмового доказу, суд за клопотанням осіб, які беруть участь у справі, має право вимагати подання оригіналу.

Між тим, клопотання про необхідність надання оригіналу звіту після надходження до суду його кольорової ксерокопії, відповідачем та його представником у судовому засіданні 16.06.2011 року не заявлялось, справа була розглянута по суті за відсутності представника позивача, який надав заяву про розгляд справи за його відсутності(а.с.86) і необхідність його участі для надання оригіналу звіту суд за потрібне не визнав.

Крім того, відповідач та його представник у судовому засіданні 16.06.2011 року про фальшивість чи недостовірність наданого звіту не заявляли, факт пошкодження застрахованого автомобіля внаслідок дорожньо-транспортної пригоди не заперечували, а з висновком щодо розміру матеріальної шкоди у сумі 9114 гр. 82 коп. не погоджувались з тих підстав, що проведене ТОВ „Оперейтор на замовлення ЗАТ „СК „Інгосстрах дослідження щодо оцінки розміру спричиненої шкоди, за результатами якого був складений звіт № 001-2868, відбулося без виклику ОСОБА_3, як заінтересованої особи, на технічний огляд пошкодженого автомобіля, а також посилалися на те, що на відшкодування спричиненої шкоди відповідач вже сплатив 4000 гр. безпосередньо ОСОБА_4

Частиною 3 ст. 10 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Між тим, будь-яких доказів на спростування виявлених пошкоджень автомобіля та розміру матеріального збитку, що був визначений у звіті № 001-2868 ТОВ „Оперейтор, яке є субєктом оціночної діяльності, відповідач не надав, клопотань про проведення судової автотоварознавчої експертизи з цього приводу не заявляв, отже заперечень щодо незгоди з розміром виплаченого ЗАТ „Страхова компанія „Інгосстрах страхового відшкодування за пошкоджений з його вини автомобіль ЗАЗ 11030742 нічим не довів.

Виходячи з наведеного, колегія суддів вважає, що припущені судом порушення норм матеріального та процесуального права, зокрема, ст. 212 ЦПК України, призвели до неправильного вирішення справи, а тому рішення по сраві підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення, яким позвні вимоги ЗАТ „Страхова компаніяІнгосстрах про стягнення в порядку регресу з відповідача ОСОБА_3 виплаченого страхового відшкодування у сумі 8989 гр. 66 коп. підлягають задоволенню, оскільки є доведеними.

Вимоги позивача про стягнення 100 гр., як витрат по проведенню експертизи, та 83 гр. витрат, понесених у звязку із отриманням виданої на імя ОСОБА_4 довідки ДАІ(а.с.18) документально не підтверджені, а тому задоволенню не підлягають.

Відповідно до ст. 88 ЦПК України понесені позивачем витрати по сплаті судового збору за розгляд справи у суді першої та апеляційної інстанцій підлягають стягненню з ОСОБА_3 у сумі 134 гр. 83 коп.(89гр.89 коп.+44 гр.94 коп.), а також підлягають стягненню витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи у сумі 240 гр.

Керуючись ст.ст. 307, 309, 314, 317 ЦПК України, колегія суддів,

ВИРІШИЛА:

Апеляційну скаргу Закритого акціонерного товариства „Страхова компанія „Інгосстрах в особі представника ОСОБА_2 задовольнити частково.

Рішення Бердянського міськрайонного суду Запорізької області від 16 червня 2011 року по даній справі скасувати та ухвалити нове рішення наступного змісту:

„ Позов ЗАТ „Страхова компанія „Інгосстрах задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь Закритого акціонерного товариства „Страхова компанія „Інгосстрах матеріальну шкоду у сумі 8989 ( вісім тисяч девятсот вісімдесят девять) гр. 66 коп.- за пошкоджений автомобіль, а також судові витрати: судовий збір у сумі 134 гр. 83 коп., витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи у суді першої інстанції та суді апеляційної інстанції у сумі 240 гр.

У задоволенні решти вимог- відмовити.

Рішення набирає законної сили з моменту проголошення, проте може бути оскаржено до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий:

Судді: