Рівненський міський суд Рівненської області
справа №2-4590/11р.
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04 жовтня 2011 року м. Рівне

Рівненський міський суд Рівненської області

в особі головуючого судді Кучиної Н.Г.

при секретарі Цимбалюк А.І.

з участю позивача ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Рівне цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визначення часток у праві спільної сумісної власності на землю.

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 про визначення часток у праві спільної сумісної власності на землю, зазначаючи, що він, є сином померлої ОСОБА_3. ОСОБА_3 померла 30.12.2010 року. Відповідно до закону позивач та відповідач є спадкоємцями першої черги. Визначений законом строк ОСОБА_1 звернувся до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини. До спадкового майна належить земельна ділянка площею 0,0475 га в м. Рівне, вул. Чебишева, 12, цільове призначення - для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд, що підтверджується державним актом на право власності на земельну ділянку серії ЯЕ № 235305 від 15.01.2008 року. Відповідно до Державного акту земельна ділянка належить на праві спільної сумісної власності трьом співвласникам: ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3.

В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримав і просить суд, Визнати право спільної часткової власності шляхом визначення часток за кожним із суб'єктів на земельну ділянку площею 0,0475 га в м. Рівне, вул. Чебишева, 12, цільове призначення - для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд, що належить на підставі державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯЕ № 235305 від 15.01.2008 року : ОСОБА_1 1/3, ОСОБА_2 1/3, ОСОБА_3 1/3.

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не зявилась, однак на адресу суду надійшла заява, в якій остання просить суд, справу розглядати у її відсутність, позовні вимоги визнала, проти задоволення позову не заперечує.

Розглянувши подані позивачем документи і матеріали, заслухавши пояснення сторін, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд вважає, що позовні вимоги підлягають до задоволення.

Судом встановлено, що ОСОБА_1, є сином померлої ОСОБА_3. ОСОБА_3 померла 30.12.2010 року. Відповідно до закону позивач та відповідач є спадкоємцями першої черги. Визначений законом строк ОСОБА_1 звернувся до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини. До спадкового майна належить земельна ділянка площею 0,0475 га в м. Рівне, вул. Чебишева, 12, цільове призначення - для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд, що підтверджується державним актом на право власності на земельну ділянку серії ЯЕ № 235305 від 15.01.2008 року.

Відповідно до Державного акту земельна ділянка належить на праві спільної сумісної власності трьом співвласникам: ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3. У визначений законом строк, з метою отримання свідоцтва про право на спадщину за законом на частину земельної ділянки, позивач звернувся до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини. Однак свідоцтво про право на спадщину за законом позивач отримати не має можливості, оскільки, земельна ділянка знаходиться у спільній сумісній власності і частки співвласників не визначені, а відповідно до вимог цивільного законодавства для оформлення свідоцтва про право на спадщину частки в спільному майні мають бути визначені.

Відповідно до ст. 10 ч. 3 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Відповідно до ст. 86 ЗК України земельна ділянка може знаходитись у спільній власності з визначенням частки кожного з учасників спільної власності (спільна часткова власність) або без визначення часток учасників спільної власності (спільна сумісна власність).

Майно, що знаходиться в спільній сумісній власності, має особливий правовий режим та повязане з наявністю певних додаткових обмежень щодо його розпорядження, спадкування, тощо.

Згідно ст. 89 ЗК України володіння, користування та розпорядження земельною ділянкою спільної сумісної власності здійснюються за договором або законом.

Співвласники земельної ділянки, що перебуває у спільній сумісній власності, мають право на її поділ або на виділення з неї окремої частини.

Поділ земельної ділянки, яка є у спільній сумісній власності, з виділенням частини співвласника, може бути здійснено за умови попереднього визначення розміру земельних часток, які є рівними, якщо інше не передбачено законом або не встановлено судом.

Відповідно до абз. 3 п. 5 постанови Пленуму Верховного суду України «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності» за №20 від 22 грудня 1995 року частка учасника спільної сумісної власності визначається при поділі майна, виділі частки з спільного майна, зверненні стягнення на майно учасника спільної власності за його боргами, відкритті після нього спадщини.

За наведених обставин, оцінкою досліджених доказів у відповідності до положень чинного законодавства, суд вважає позовні вимоги обґрунтованим і такими, що підлягають до задоволення в повному обсязі та слід визначити, що ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 належить по 1/3 частки кожному, в праві спільної сумісної власності на земельну ділянку, 0,0475 га в м. Рівне, вул. Чебишева, 12, цільове призначення - для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд, що підтверджується державним актом на право власності на земельну ділянку серії ЯЕ № 235305 від 15.01.2008 року.

Відповідно до п. 12 Постанови пленуму Верховного суду України від 30.05.2008 року № 7: «у разі смерті співвласника приватизованого будинку (квартири) частки кожного із співвласників у праві спільної власності є рівними, якщо інше не було встановлено договором між ними (частина друга статті 370, частина друга статті 372 ЦК). Частка померлого співвласника не може бути змінена за рішенням суду. Для оформлення права на спадщину закон не вимагає рішення суду про визначення частки спадкодавця.

За таких обставин, суд вважає позовні вимоги щодо визначення частки обґрунтованими, а тому вони підлягають задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 10, 11, 60, 209, 212, 213, 214, 215 ЦПК України, суд,

В И Р І Ш И В :

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визначення часток у праві спільної сумісної власності на землю задовольнити.

Визнати, що ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 належить по 1/3 частки кожному, в праві спільної сумісної власності на земельну ділянку, 0,0475 га в м. Рівне, вул. Чебишева, 12, цільове призначення - для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд, що підтверджується державним актом на право власності на земельну ділянку серії ЯЕ № 235305 від 15.01.2008 року.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя Н.Г.Кучина