Справа № 2-1658/11
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

"23" листопада 2011 р.

Дніпровський районний суд м. Києва у складі:

Головуючого судді САВЛУК Т.В.

при секретарях Зелді Є.С., Шпіньовій А.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Дніпровського районного суду міста Києва цивільну справу за позовом Акціонерного банку Банк регіонального розвиткудо ОСОБА_1, ОСОБА_2 з обмеженою відповідальністю Інвестиційно-будівельна корпорація Місто, третя особа ОСОБА_2 з обмеженою відповідальністю Л-Сервіспро визнання правочину відчуження транспортного засобу недійсним та зобовязати здійснити перереєстрацію транспортного засобу,

в с т а н о в и в:

Акціонерний банк Банк регіонального розвитку, звертаючись з позовом до ОСОБА_1 та ОСОБА_2 з обмеженою відповідальністю Інвестиційно-будівельна корпорація Місто, просить визнати недійсним правочин щодо відчуження ОСОБА_2 з обмеженою відповідальністю Інвестиційно-будівельна компанія корпорація Місто на користь ОСОБА_1 автомобіля марки Тоyота, моделі Сamri 2,4 І, 2006 року випуску, чорного кольору, кузов №JTBE30K103055679, тип ТЗ седан легковий, реєстраційний №АА5082ВІ (після перереєстрації АА 6989 КЕ). Зобовязати органи УДАІ ГУ МВС України перереєструвати автотранспортний засіб автомобіль марки Тоyота, моделі Сamri 2,4 І, 2006 року випуску, чорного кольору, кузов №JTBE30K103055679, тип ТЗ седан легковий, реєстраційний №АА6989КЕ з власника ОСОБА_1 на колишнього власника ОСОБА_2 з обмеженою відповідальністю Інвестиційна-будівельна корпорація Місто, та відшкодувати за рахунок відповідачів судові витрати по сплаті судового збору та витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи, що є предметом позову.

Представник позивача ОСОБА_3 в судовому засіданні підтримав позовні вимоги, просив позов задовольнити, пояснив, що 26 червня 2007 року між Акціонерним банком Банк регіонального розвитку та ОСОБА_2 з обмеженою відповідальністю Л-Сервіс було укладено кредитний договір за №14/10-94, відповідно до предмету договору Банк відкриває Позичальнику відновлювальну кредитну лінію без безумовних зобовязань щодо надання грошових коштів, з можливістю надання Позичальнику в її межах кредитів, ліміт кредитної лінії на час укладення кредитного договору складав 16 000 000,00 грн., в подальшому були укладені додаткові угоди, якими було передбачено збільшення ліміту кредитування. Для забезпечення виконання умов кредитного договору, 25 грудня 2007 року між Акціонерним банком Банк регіонального розвиткута ОСОБА_2 з обмеженою відповідальністю Інвестиційно-будівельна корпорація Місто укладено договір застави, предметом застави за цим договором є належне Заставодавцю на праві власності рухоме майно, серед іншого, автомобіль марки Тоyота, моделі Сamri 2,4 І, 2006 року випуску, чорного кольору, кузов №JTBE30K103055679, тип ТЗ седан легковий, реєстраційний №АА5082ВІ (після перереєстрації АА 6989 КЕ). У звязку з неналежним виконанням ТОВ Л-Сервісумов кредитного договору, приватним нотаріусом КМНО ОСОБА_4 було вчинено виконавчий напис на договорі застави та запропоновано звернути стягнення на автомобіль марки Тоyота, моделі Сamri 2,4 І, 2006 року випуску, чорного кольору, кузов №JTBE30K103055679, тип ТЗ седан легковий, реєстраційний №АА5082ВІ, за рахунок коштів отриманих від реалізації вказаного автомобіля запропоновано задовольнити вимоги позивача до третьої особи на 1243890,41 грн.. В подальшому, позивач предявив виконавчий напис до виконання, у звязку з чим 14 червня 2010 року Відділом державної виконавчої служби Дніпровського РУЮ у м. Києві було винесено постанову про відкриття виконавчого провадження. Однак, 07 жовтня 2010 року ОСОБА_2 з обмеженою відповідальністю Інвестиційно-будівельна корпорація Містобез згоди позивача зняла з реєстраційного обліку транспортний засіб, який був предметом застави, та зареєстрований по тимчасовому реєстраційному талону за новим власником ОСОБА_1, також було змінено держаний реєстраційний номер автомобіля з №АА5082ВІ на №АА6989КЕ. Представник позивача вважає, що згідно договору застави позивачу належить право застави на автомобіль марки Тоyота, моделі Сamri 2,4 І, 2006 року випуску, чорного кольору, кузов №JTBE30K103055679, тип ТЗ седан легковий, реєстраційний №АА5082ВІ, який був відчужений у власність відповідача ОСОБА_1 без погодження з позивачем, тобто з порушенням вимог ст.17 Закону України Про заставу, п.2.3 Договору застави, ст.ст. 586,659 Цивільного кодексу України, що є підставою для звернення з даним позовом до суду про визнання недійсним договору, укладеного між відповідачами по справі.

Представник відповідача ОСОБА_1 - ОСОБА_5 в судовому засіданні проти позову заперечував, просив в позові відмовити з підстав, викладених у письмових запереченнях на позов, додатково пояснив, що маючи намір придбати автомобіль через мережу Інтернет підібрав автомобіль марки Тоyота, моделі Сamri 2,4 І, 2006 року випуску, чорного кольору, кузов №JTBE30K103055679, тип ТЗ седан легковий, який був виставлений на продаж ОСОБА_2 з обмеженою відповідальністю Інвестиційно-будівельна корпорація Місто, узгодивши питання щодо ціни та процедури оформлення, ОСОБА_1 придбала даний автомобіль та у вставленому порядку здійснила реєстрацію транспортного засобу в органах ДАІ, сплативши всі необхідні витрати, повязані з його переоформленням, тому представник відповідача вважає, що відповідач ОСОБА_1 є добросовісним набувачем транспортного засобу, а заявлені вимоги про визнання недійсним правочину є безпідставними та не підлягають задоволенню.

Представники відповідача ОСОБА_1 - ОСОБА_6 та ОСОБА_7, в судовому засіданні проти позову заперечували, просили в позові відмовити з підстав, викладених у письмових запереченнях на позов, які залучено до справи. (а.с.78-80)

Представник відповідача ОСОБА_2 з обмеженою відповідальністю Інвестиційно-будівельна корпорація Містов судове засідання не зявився, про час та місце слухання справи повідомлений належним чином, подав до суду письмові заперечення на позов, просить в позові відмовити з підстав, викладених у письмових запереченнях на позов, які приєднано до матеріалів справи. (а.с.76-77)

Третя особа ОСОБА_2 з обмеженою відповідальністю Л-Сервіс, в судове засідання не зявилась, про час та місце слухання справи повідомлена належним чином, про причини неявки суд не повідомила, правом надати письмові пояснення по суті предмету позову не скористались.

Заслухавши пояснення представника позивача ОСОБА_3, представників відповідача ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, дослідивши матеріли справи , оцінивши наявні у справі докази, суд приходить до наступного.

Судом встановлено, що 26 червня 2007 року між Акціонерним банком Банк регіонального розвитку та ОСОБА_2 з обмеженою відповідальністю Л-Сервісбуло укладено кредитний договорі за №14/10-94, відповідно до предмету договору Банк відкриває Позичальнику відновлювальну кредитну лінію без безумовних зобовязань щодо надання грошових коштів, з можливістю надання Позичальнику в її межах кредитів, що надалі іменуються Кредити, а Позичальник зобовязується використати Кредит на цілі, зазначені в п.1.5 цього Договору, своєчасно та у повному обсязі виплачувати Банку проценти за користування Кредитами, виконати інші умови цього договору і своєчасно повернути Кредити Банку. Ліміт кредитної лінії складає 16 000 000,00 грн. Розмір процентів за користування кожним з Кредитів та сума кредиту визначається в додатковій угоді, на підставі якої цей кредит надається. Позичальник зобовязаний повернути Банку всі Кредити, надані в межах кредитної лінії не пізніше 25 червня 2010 року включно (в подальшому період від дати укладення цього Договору до цієї дати визначається як строк дії Кредитної лінії). Кредит надається на поповнення оборотних коштів.

Для забезпечення виконання зобовязань за кредитним договором, 25 грудня 2007 року між Акціонерним банком Банк регіонального розвиткута ОСОБА_2 з обмеженою відповідальністю Інвестиційно-будівельна корпорація Містоукладено договір застави, відповідно до предмету договору, для забезпечення своєчасного та належного виконання зобовязань в подальшому, які випливають та можуть виникнути в майбутньому з кредитного договору №14/10-94 від 26 червня 2007 року, згідно з яким Іпотекодержатель надає ОСОБА_2 з обмеженою відповідальністю Л-Сервіскредит у вигляді відновлювальної кредитної лінії з лімітом кредитування в сумі 21 000 000,00 грн. кредиту строком до 25 червня 2010 року, зі сплатою річних відсотків. Розмір відсотків за користування кредитом визначається сторонами додатково, про що укладається додаткова угода до Кредитного договору, у звязку з чим розмір основного зобовязання відповідно змінюється, при цьому внесення змін до цього договору не є обовязковим.

Як передбачено п.1.2 Договору застави, предметом застави за цим договором є належне Заставодавцю на праві власності рухоме майно, серед іншого, автомобіль марки Тоyота, моделі Сamri 2,4 І, 2006 року випуску, чорного кольору, кузов №JTBE30K103055679, тип ТЗ седан легковий, реєстраційний №АА5082ВІ (після перереєстрації АА 6989 КЕ).

03 червня 2010 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу ОСОБА_4, на підставі статті 87 Закону України Про нотаріатта пункту 1 Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.99 №1172, видано виконавчий напис про звернення стягнення на заставлене майно, в тому числі на автомобіль марки Тоyота, моделі Сamri 2,4 І, 2006 року випуску, чорного кольору, кузов №JTBE30K103055679, тип ТЗ седан легковий, реєстраційний №АА5082ВІ. (а.с.53-54)

Як зазначено у виконавчому написі, за рахунок коштів, отриманих від реалізації вищевказаних автомобілів, запропоновано задовольнити вимоги Акціонерного банку Банк регіонального розвиткуу розмірі 1243890,00 грн. 41 коп. по відсотках за користування кредитом згідно з кредитним договором №14/10-94 від 26 червня 2007 року, укладеним між Акціонерним банком Банк регіонального розвиткута ОСОБА_2 з обмеженою відповідальністю Л-Сервіс; 12 438 грн.90 коп. розмір плати, сплаченої Акціонерним банком Банк регіонального розвиткуза вчинення даного виконавчого напису.

14 червня 2010 року державним виконавцем Відділу державної виконавчої служби Дніпровського районного управління юстиції у місті Києві ОСОБА_8 винесено постанову про відкриття виконавчого провадження щодо примусового виконання виконавчого напису №1036 виданого 03 червня 2010 року, який вчинено приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу ОСОБА_4, про звернення стягнення на заставлене майно, в тому числі на автомобіль марки Тоyота, моделі Сamri 2,4 І, 2006 року випуску, чорного кольору, кузов №JTBE30K103055679, тип ТЗ седан легковий, реєстраційний №АА5082ВІ. (а.с.58-60)

21 вересня 2010 року державним виконавцем Відділу державної виконавчої служби Дніпровського районного управління юстиції у місті Києві ОСОБА_8 винесено постанову про закінчення виконавчого провадження щодо примусового виконання виконавчого напису №1036 виданого 03 червня 2010 року, який вчинено приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу ОСОБА_4, про звернення стягнення на заставлене майно, в тому числі на автомобіль марки Тоyота, моделі Сamri 2,4 І, 2006 року випуску, чорного кольору, кузов №JTBE30K103055679, тип ТЗ седан легковий, реєстраційний №АА5082ВІ, на підставі п.9 ст. 37 Закону України Про виконавче провадження, у звязку з надходженням заяви стягувача Акціонерного банку Банк регіонального розвиткупро закінчення виконавчого провадження, у звязку з розглядом господарської справи №32/476 в Господарському суді міста Києва.

Як зясовано судом, підтверджується наданими на вимогу суду Управлінням державної автомобільної інспекції Головного управління МВС України в місті Києві на вимогу суду доказами, на підставі заяви ОСОБА_2 з обмеженою відповідальністю Інвестиційно-будівельна корпорація Містовід 23 вересня 2010 року ВРЕР-4 УДАІ в м. Києві було знято з реєстраційного обліку транспортний засіб - автомобіль марки Тоyота, моделі Сamri 2,4 І, 2006 року випуску, чорного кольору, кузов №JTBE30K103055679, тип ТЗ седан легковий, реєстраційний №АА5082ВІ, для реалізації.

07 жовтня 2010 року ОСОБА_1 звернулась до ВРЕР-11 УДАІ в м. Києві із заявою щодо реєстрації транспортного засобу автомобіля марки Тоyота, моделі Сamri 2,4 І, 2006 року випуску, чорного кольору, кузов №JTBE30K103055679, тип ТЗ седан легковий, реєстраційний №АА5082ВІ та отримання свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу.

Процедура державної реєстрації (перереєстрації), зняття з обліку автомобілів, автобусів, а також самохідних машин, сконструйованих на шасі автомобілів, мотоциклів усіх типів, марок і моделей, причепів, напівпричепів, мотоколясок, інших прирівняних до них транспортних засобів та мопедів регламентується Порядком державної реєстрації (перереєстрації), зняття з обліку автомобілів, автобусів, а також самохідних машин, сконструйованих на шасі автомобілів, який затверджений Постановою Кабінету Міністрів України від 07 вересня 1998 року за №1388 (далі по тексту Порядок), та Інструкцією про порядок здійснення підрозділами Державтоінспекції МВС державної реєстрації, перереєстрації та обліку транспортних засобів, затверджена наказом МВС 11.08.2010 р за №379 та зареєстрована в Міністерстві юстиції України 27 січня 2011 р. за N 123/18861.

Порядок державної реєстрації (перереєстрації), зняття з обліку автомобілів, автобусів, а також самохідних машин, сконструйованих на шасі автомобілів є обов'язковим для всіх юридичних та фізичних осіб, які є власниками транспортних засобів, виробляють чи експлуатують їх. Представники власників транспортних засобів виконують обов'язки та реалізують права таких власників у межах наданих їм повноважень.

Відповідно до п.8 Порядку передбачено, що державна реєстрація транспортних засобів проводиться на підставі заяв власників, поданих особисто, і документів, що посвідчують їх особу, підтверджують правомірність придбання, отримання, ввезення, митного оформлення транспортних засобів, оцінку їх вартості (проводиться спеціалістом, що пройшов необхідну підготовку в порядку, встановленому МВС, Мін'юстом, Мінпромполітики, Держмитслужбою та Фондом державного майна, і має відповідні документи), відповідність конструкції транспортних засобів установленим вимогам безпеки дорожнього руху, а також вимогам, які є підставою для внесення змін до реєстраційних документів.

Документами, що підтверджують правомірність придбання транспортних засобів, їх складових частин, що мають ідентифікаційні номери, є засвідчені підписом відповідної посадової особи, що скріплений печаткою:

- довідка-рахунок, видана суб'єктом господарювання, діяльність якого пов'язана з реалізацією транспортних засобів та їх складових частин, що мають ідентифікаційні номери;

- договори та угоди, укладені на товарних біржах на зареєстрованих у Департаменті Державтоінспекції бланках, інші засвідчені в установленому порядку документи, що встановлюють право власності на транспортні засоби;

- копія рішення суду, засвідчена в установленому порядку, із зазначенням юридичних чи фізичних осіб, які визнаються власниками транспортних засобів, марки, моделі, року випуску таких засобів, а також ідентифікаційних номерів їх складових частин; та інше.

Для державної реєстрації транспортних засобів, що перебували в експлуатації і зняті з обліку в підрозділах Державтоінспекції, крім зазначених у цьому пункті документів, що підтверджують правомірність їх придбання, подається свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу (технічний паспорт) та копія реєстраційної картки, що додається до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу на пластиковій основі, з відміткою підрозділу Державтоінспекції про зняття транспортного засобу з обліку. Перед відчуженням, передачею зазначені транспортні засоби повинні бути зняті з обліку в підрозділах Державтоінспекції.

Згідно ст.7 Закону України "Про заставу", заміна предмета застави може бути здійснена тільки за згодою заставодержателя, якщо інше не встановлене договором або законом.

Згідно ст.17 Закону України "Про заставу" заставодавець зберігає право розпорядження заставленим майном, якщо інше не передбачено законом чи договором. Заставодавець може відчужувати заставлене майно тільки за згодою заставодержателя.

Згідно зі ст. 658 ЦК України право продажу товару, крім випадків примусового продажу та інших випадків, встановлених законом. Належить власникові товару. Якщо продавець товару не є його власником, покупець набуває право власності лише у випадках, якщо власник не має права вимагати його повернення.

Відповідно до положень статі 328 Цивільного кодексу України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлено судом.

Відповідно до положень ч.1 ст.388 ЦК України якщо майно за відплатним договором придбане в особи, яка не мала права його відчужувати, про що набувач не знав і не міг знати (добросовісний набувач), власник має право витребувати це майно від набувача лише у разі, якщо майно: було загублене власником або особою, якій він передав майно у володіння; було викрадене у власника або особи, якій він передав майно у володіння; вибуло з володіння власника або особи, якій він передав майно у володіння, не з їхньої волі іншим шляхом.

Отже, право особи, яка вважає себе власником майна, не підлягає захисту шляхом задоволення позову про визнання недійсною угоди, стороною в якій така особа не є, тобто із застосування правового механізму, встановленого ч.1 ст. 216 ЦК України, незалежно від того чи відповідає спірна угода закону.

Як зясовано судом, позивач, в межах даного спору, просить визнати недійсним правочин щодо відчуження ОСОБА_2 з обмеженою відповідальністю Інвестиційно-будівельна компанія корпорація Містона користь ОСОБА_1 автомобіля марки Тоyота, моделі Сamri 2,4 І, 2006 року випуску, чорного кольору, кузов №JTBE30K103055679, тип ТЗ седан легковий, реєстраційний №АА5082ВІ (після перереєстрації АА 6989 КЕ), при цьому письмовий договір про відчуження транспортного засобу між відповідачами у справі укладено не було, що унеможливлює надати оцінку правовідносинам, які виникли між сторонами у справі, в тому числі щодо природи укладеного договору, його форми, змісту та обсягу прав та обовязків сторін договору.

Правочин - правомірна, тобто не заборонена законом, вольова дія суб'єкта цивільних правовідносин, що спрямована на встановлення, зміну чи припинення цивільних прав та обов'язків. Правомірність є конститутивною ознакою правочину як юридичного факту. Презумпція правомірності правочину закріплена у ст. 204 ЦК та може бути спростована насамперед нормою закону, яка містить відповідну заборону.

В той же час, відповідно до положень ст. 204 Цивільного кодексу України правочин вважається правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або він не визнаний судом недійсним.

Згідно положень ст. 215 Цивільного кодексу України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частиною першою-третьою, п'ятою, шостою статті 203 цього Кодексу. Статтею 203 ЦК України встановлені загальні вимоги, додержання яких є необхідним для чинності правочину.

Загальними вимогами чинності правочину є такі: зміст правочину не може суперечити ЦК України та іншим актам цивільного законодавства, а також моральним засадам суспільства; особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності; волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі; правочин має вичинятися у формі, встановленій законом; правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним; не може суперечити правам та інтересам осіб. Правочин може визнаватись недійсним за наявності дефектів у будь- якому елементі правочину.

Враховуючи викладене, суд, діючи в межах заявлених позовних вимог, що відповідає положенням ч.1 ст.11 Цивільного процесуального кодексу України, приходить до висновку, що позовні вимоги Акціонерного банку Банк регіонального розвиткущодо визнання недійсним правчину щодо відчуження ОСОБА_2 з обмеженою відповідальністю Інвестиційно-будівельна компанія корпорація Містона користь ОСОБА_1 автомобіля марки Тоyота, моделі Сamri 2,4 І, 2006 року випуску, чорного кольору, кузов №JTBE30K103055679, тип ТЗ седан легковий, реєстраційний №АА5082ВІ (після перереєстрації АА 6989 КЕ), не підлягають задоволенню, оскільки не ґрунтуються на нормах цивільного законодавства, яким регулюється питання щодо укладення та виконання цивільно-правових договорів, однак всупереч положень ст. 60 Цивільного процесуального кодексу України, позивачем не надано доказів, які мали підтвердити заявлені позовні вимоги, також протягом розгляду судової справи з боку позивача не подавались заяви про зміну та доповнення позовних вимог в порядку ст. 31 Цивільного процесуального кодексу України, в частині конкретизації види договору, який укладено між відповідачами, дати його укладення, як і не наведено правових підстав для визнання недійсним оспорюваного правочину, як і не доведено факт вчинення з боку відповідачів протиправних дій, які слугували б підставою для визнання недійсним правочину з підстав наведених позивачем.

Крім того, суд не вбачає підстав для задоволення позовних вимог про зобовязання органів УДАІ ГУ МВС України перереєструвати автотранспортний засіб - автомобіль марки Тоyота, моделі Сamri 2,4 І, 2006 року випуску, чорного кольору, кузов №JTBE30K103055679, тип ТЗ седан легковий, реєстраційний №АА6989КЕ з власника ОСОБА_1 на колишнього власника ОСОБА_2 з обмеженою відповідальністю Інвестиційна-будівельна корпорація Місто, оскільки ці вимоги є похідними та безпосередньо повязані з вирішенням питання про визнання недійсним правочину, в той же час проведення процедури перереєстрації транспортного засобу безпосередньо регулюється Порядком державної реєстрації (перереєстрації), зняття з обліку автомобілів, автобусів, а також самохідних машин, сконструйованих на шасі автомобілів, який затверджений Постановою Кабінету Міністрів України від 07 вересня 1998 року за №1388.

Відповідно до ст.1 Цивільного процесуального кодексу України завданнями цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтереси юридичних осіб, інтересів держави.

За нормою статті 4 Цивільного процесуального кодексу України визначено, що здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України.

Відповідно до частини першої ст. 15 Цивільного кодексу України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

З огляду на викладене, суд приходить до висновку, що позов Акціонерний банк Банк регіонального розвитку до ОСОБА_1, ОСОБА_2 з обмеженою відповідальністю Інвестиційно-будівельна корпорація Місто, третя особа ОСОБА_2 з обмеженою відповідальністю Л-Сервіспро визнання правочину відчуження транспортного засобу недійсним та зобовязати здійснити перереєстрацію транспортного засобу є необґрунтованим, та таким, що не підлягає задоволенню в повному обсязі.

В порядку ст.88 Цивільного процесуального кодексу України відсутні підстави для розподілу судових витрат, враховуючи, що судом винесено рішення про відмову в задоволенні позову в повному обсязі.

На підставі викладеного та керуючись ст. 15, 16, 203, 204, 215, 216, 328, 388, 658 Цивільного кодексу України, ст.ст.7, 17 Закону України Про заставу, Порядком державної реєстрації (перереєстрації), зняття з обліку автомобілів, автобусів, а також самохідних машин, сконструйованих на шасі автомобілів, який затверджений Постановою Кабінету Міністрів України від 07 вересня 1998 року за №1388, ст.ст. 1, 3, 4, 10, 11, 57, 60, 213, 215, 218 Цивільного процесуального кодексу України, суд

в и р і ш и в:

В задоволенні позову Акціонерний банк банк регіонального розвиткудо ОСОБА_1, ОСОБА_2 з обмеженою відповідальністю Інвестиційно-будівельна корпорація Місто, третя особа ОСОБА_2 з обмеженою відповідальністю Л-Сервіспро визнання правочину відчуження транспортного засобу недійсним та зобовязати здійснити перереєстрацію транспортного засобу відмовити.

На рішення суду може бути подана апеляційна скарга, яка подається до Апеляційного суду міста Києва через Дніпровський районний суд міста Києва протягом десяти днів з дня проголошення рішення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

С у д д я