АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Категорія 27 (1)ОСОБА_1
Доповідач Соколан Н.О.
У Х В А Л А

Іменем України

15 листопада 2011 року колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді Соколан Н.О.

суддів Митрофанової Л. В., Михайлів Л. В.,

при секретарі Бондаренко І.В.

В звязку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється на підставі ч. 2 ст. 197 ЦПК України.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кривому Розі цивільну справу за апеляційною скаргою представника позивача ОСОБА_2 на рішення Центрально-Міського районного суду м. Кривого Рогу від 25 травня 2011 року по справі за позовом ОСОБА_3 до Відкритого акціонерного товариства «ОСОБА_4 Розвитку та Партнерства, правонаступником якого є Публічне акціонерне товариство «Банк Перший», про визнання кредитного договору недійсним, -

В С Т А Н О В И Л А :

В жовтні 2010 року ОСОБА_3 звернувся до суду з позовом про визнання кредитного договору недійсним. Позивач просив визнати недійсним кредитний договір, оскільки його укладення у валюті, відмінній від валюти України, та використання іноземної валюти як засобу платежу суперечить вимогам законодавства. Крім того, просив визнати недійсним і договір застави.

Рішенням Центрально-Міського районного суду м. Кривого Рогу від 25 травня 2011 року у задоволенні позовних вимог ОСОБА_3 відмовлено.

В апеляційній скарзі представник позивача ОСОБА_2 ставить питання про скасування рішення суду першої інстанції з ухваленням нового рішення про задоволення позову в повному обсязі, посилаючись на незаконність на необгрутнованість рішення. Вважає, що суд першої інстанції не прийняв до уваги, що відповідач під час укладення договору поставив позивальника у невигідне положення, що є способом зловживання правом; відповідачем не було отримано індивідуальної ліцензії на здійснення валютних операції для укладання договору.

Вивчивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що 14.05.2008 року між сторонами укладено кредитний договір №048-С-08/КрФ, відповідно до умов якого позивач отримав кредитні кошти в іноземній валюті у розмірі 17 000,00 доларів США, які зобовязався повернути до 13.05.2011 року, та щомісяця сплачувати 16% річних за користування кредитними коштами.

Одночасно, з метою забезпечення виконання зобовязань за кредитним договором, між тими самими сторонами було укладено договір застави автомобіля №048-С-08/КрФ/1.

Відмовляючи в задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з відсутності підстав для задоволення позову, оскільки при укладенні кредитного договору в іноземній валюті відповідачем не порушено вимог діючого законодавства України.

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду першої інстанції з наступних підстав.

Як вбачається з позовної заяви предметом вимог ОСОБА_3 є визнання укладеного кредитного договору недійсним з тих підстав, що він укладений з грубим порушенням законодавства України.

З аналізу положень ст.ст. 203, 215 ЦК України вбачається, що підставою визнання договору недійсним є недодержання закону саме в момент його укладення.

Обґрунтовуючи свої позовні вимоги, позивач послався на те, що відповідач надав йому кредит в іноземній валюті за відсутності в нього індивідуальної банківської ліцензії на здійснення банківських операції в іноземній валюті, тим самим вчинивши правочин, який не відповідає вимогам ст. 227 ЦК України.

Однак, на підтвердження своїх доводів позивачем, в порушення ч.1 ст. 60 ЦПК України, не надано доказів недійсності вчиненого правочину й не пояснено який же правочин тоді сторони насправді вчинили, уклавши оспорюваний кредитний договір.

Не встановлено колегією суддів й порушень чинного законодавства відповідачем при укладенні 14.05.2008 року між сторонами кредитного договору № №048-С-08/КрФ щодо використання іноземної валюти при видачі кредиту, оскільки укладаючи цей договір Відкритого акціонерного товариства «ОСОБА_4 Розвитку та Партнерства» діяло на підставі виданої Національним банком України ліцензії № 140 від 26.01.1994 року, якою передбачено право на виконання банківських операцій, визначених ст. 47 Закону України «Про банки і банківську діяльність» від 07.12.2000 року, а також на підставі дозволу № 140-5 від 04.10.2001 року , яким передбачено право здійснення валютних операцій, у тому числі операцій щодо залучення та розміщення іноземної валюти на валютному ринку України.

Отже, при укладенні кредитного договору, здійснивши кредитну операцію в іноземній валюті (доларах США), відповідач діяв у відповідності до ст.ст. 2, 47, 49 Закону України «Про банки та банківську діяльність», ст. 2 Декрету Кабінету Міністрів України «Про систему валютного регулювання і валютного контролю», а також п.2.3 Положення про порядок видачі банкам банківських ліцензій, письмових дозволів та ліцензій на виконання окремих операцій, затвердженого Постановою Правління Національного Банку України № 275 від 17.07.2001 року.

Тому доводи апеляційної скарги щодо надання відповідачем кредиту в іноземній валюті за відсутності у нього індивідуальної ліцензії на її використання безпідставні й спростовуються матеріалами справи.

За таких обставин, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про відповідність укладеного договору чинному законодавству й відсутність у звязку з цим підстав для визнання його недійсним .

Інші доводи апеляційної скарги не спростовують законних та обґрунтованих висновків судового рішення.

Оскільки доводи апеляційної скарги не спростовують правильності висновків суду першої інстанції, колегія суддів апеляційну скаргу відхиляє, а рішення суду першої інстанції залишає без змін згідно ст. 308 ЦПК України.

Керуючись ст. ст. 303, 307, 308, 313 - 315 ЦПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу представника позивача ОСОБА_2 відхилити.

Рішення Центрально-Міського районного суду м. Кривого Рогу від 25 травня 2011 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення але може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ протягом 20 днів з дня набрання нею законної сили.

Головуючий:

Судді: