Справа № 22-ц-3090/11 Головуючий у 1 інстанції: Леньо С. І.
Доповідач в 2-й інстанції: ОСОБА_1 Н. Л.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 липня 2011 року м.Львів

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Львівської області в складі: головуючого судді - Шумської Н.Л.,

суддів - Крайник Н.П., Шандри М.М.

секретар: Луньо К.А.

з участю представника позивача ОСОБА_2, відповідача ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_4 на рішення Личаківського районного суду м.Львова від 17 березня 2011 року по справі за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_5, ОСОБА_3 про відшкодування майнової шкоди,

В С Т А Н О В И Л А:

Рішенням Личаківського районного суду м.Львова від 17.03.2011року у задоволенні позову ОСОБА_4 до ОСОБА_3, ОСОБА_5 про відшкодування майнової шкоди стягнення вартості металевих сходів в сумі 17 550грн. відмовлено.

Рішення суду оскаржив позивач. У апеляційній скарзі від 28.03.201року просить рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове рішення про задоволення позовних вимог повністю. У мотивах апеляційної скарги зазначає будинок на вул.Ковельській, 80 в м.Львові був обладнаний металевими сходами, що служили входом на мезонін, що належить позивачу. 29.07.2009року ОСОБА_3 ці сходи демонтувала, замість них встановила драбину, якою важко користуватись і не може слугувати входом до приміщень позивача. Іншого входу до мезоніну немає. Такими діями відповідачами було заподіяно шкоди позивачу, що становить вартість нових металевих сходів, які необхідно встановити як вхід до мезоніну. Тому просить суд скасувати рішення суду першої інстанції та постановити нове про відшкодування шкоди на підставі ст.1166 ЦПК України та стягнення з відповідачів солідарно 17550грн.

На судовому засіданні представник апелянта апеляційну скаргу частково підтримала з підстав, вказаних у апеляції. Пояснила суду, що чоловік та його батько, він же батько відповідача ОСОБА_3, встановили залізні сходи на мезонін ще у 1989році. Користувались ними для входу на верхній поверх, де знаходяться їх житлові приміщення. Однак, при проведенні ремонтних робіт, відповідачі демонтували сходи, встановивши залізну драбину, без перил, якою неможливо користуватись як входом на мезонін. Не наполягає на стягненні суми позову, однак просить суд зобовязати відповідачів встановити належні сходи.

Відповідач ОСОБА_3 просила апеляційну скаргу відхилити, рішення суду залишити без змін. Пояснила суду, що після проведення ремонтних робіт обома сімями залізні сходи зламались. Тому їх демонтували та поставили на подвірї, звідки ті потім зникли. Жодної шкоди позивачу не завдавали, оскільки на місці поламаних залізних сходів встановили справні. Вимоги позивача вважає безпідставними, але для врегулювання конфлікту між родичами пропонувала разом надати кошти та встановити міцні і зручні в користуванні сходи, оскільки разом ними користуються для входу в мезонін.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення учасників процесу, розглянувши справу в межах доводів апеляційної скарги, перевіривши законність і обґрунтованість постановленого рішення, колегія дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню.

Судом першої інстанції встановлено, що позивач є власником 63/100 частини житлового будинку №80 по вул..Ковельській в м.Львові, у тому числі приміщення мезоніну. Відповідач ОСОБА_3 є власником 37/100 частини цього будинку. Обом сторонам їх частки були подаровані батьками, частина приміщень мезоніну перебувають у їх спільному користуванні. Доступ до мезоніну обох сторін здійснювався по металевих сходах встановлених у подвірї.

Згідно постанови Личаківського РВ від 05.03.2010року у порушенні кримінальної справи відмовлено, встановлено факт демонтування металевих сходів відповідачами, однак в порушенні кримінальної справи за ст.ст.185, 356 КК України відносно ОСОБА_3 відмовлено на підставі ст.6п.2 КПК України, за відсутності складу злочину.

Оскільки позивач звернулась до суду за захистом порушеного майнового права, оцінивши шкоду, завдану неправомірними діями відповідачів 17550грн. на підставі ст..1166 ЦК України, суд першої інстанції прийшов до обґрунтованого висновку, що металеві сходи не перебували у власності позивача, йому не могла бути завдана матеріальна шкода через їх демонтаж. Крім того, на судовому засіданні сторони не заперечували, що причиною демонтажу сходів слугувало їх непридатність до користування. Сторони проводили ремонтні роботи на мезоніні та на даху будинку, сходи були поламані майстрами.

Майнова шкода, згідно ч.1ст.1166 ЦК України, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю майну фізичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Колегія суддів вважає, що позивач, всупереч ст.60 ЦПК України, не довів приналежність демонтованих металевих сходів до його майна, так само і розмір шкоди заявлено на підставі припущення, без врахування їх дійсної вартості, тому погоджується з висновками суду першої інстанції про відсутність правових підстав для стягнення 17550грн. з відповідачів на користь позивача. Зміна позиції представника позивача на суді апеляційної інстанції правового значення не має, оскільки з позовом про зобовязання до вчинення дій чи іншими позовними вимогами до суду не зверталась.

З огляду на наведені обставини, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції правомірно відмовив у позові ОСОБА_4 Доводи апеляційної скарги не ґрунтуються на законі та обставинах справи, тому колегія суддів підстав для скасування рішення суду не вбачає, оскільки суд першої інстанції дав належну оцінку всім обставинам і доказам по справі в їх сукупності та ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст. 303, п.1 ч.1 ст. 307, ст. 308, п.1 ч.1 ст. 314, ст. 315 ЦПК України, колегія суддів

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_4 відхилити.

Рішення Личаківського районного суду м.Львова від 17 березня 2011 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ шляхом подачі касаційної скарги протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили ухвалою апеляційного суду.

Головуючий:

Судді: