АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 грудня 2011 року м. Дніпропетровськ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Дніпропетровської області в складі:

головуючого: Козлова С.П.,

суддів: Тамакулової В.О., Болтунової Л.М.,

при секретарі: Коляда О.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпропетровську апеляційні скарги ОСОБА_2 на рішення Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 05 жовтня 2011 року та додаткове рішення цього ж суду від 31 жовтня 2011 року по цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до Національної металургійної академії України про поновлення на роботі, стягнення заробітної плати за час вимушеного прогулу, моральної шкоди та витрат, -

В С Т А Н О В И Л А:

В серпні 2007 року позивачка звернулася до суду з таким позовом, посилаючись на те, що 23 травня 2006 року рішенням Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська вона була поновлена на роботі у відповідача на посаді доцента кафедри економічної інформатики, а за наказом № 427-1-к від 04.07.2007 року звільнена з роботи у звязку з закінченням строку дії трудового договору за ст.36 п.2 КЗпП України при відсутності укладеного з нею такого строкового трудового договору, чим їй була завдана значна моральна шкода. Вважаючи таке звільнення незаконним позивачка просила суд поновити її на роботі, стягнути середній заробіток за весь час вимушеного прогулу, моральну шкоду та інші витрати по справі.

Справа розглядалася судами неодноразово.

Останнім рішенням Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 17 жовтня 2011 року в задоволенні позову ОСОБА_2 відмовлено.

Додатковим рішенням Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 31 жовтня 2011 року стягнути з ОСОБА_2 витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи у розмірі 30 грн..

В апеляційних скаргах посилаючись на неповне з'ясування судом всіх обставин справи, невідповідність висновків суду обставинам справи, недоведеність обставин, що мають значення для справи, неправильне застосування судом норм матеріального та процесуального права ОСОБА_2 просить скасувати ухвалені рішення суду та постановити нове рішення про задоволення її позовних вимог.

Розглянувши справу в межах доводів скарги колегія суддів не знаходить підстав для її задоволення та скасування рішення суду.

Згідно з ч.3 ст.21 КЗпП України особливою формою трудового договору є контракт, в якому строк його дії, права і обов'язки і відповідальність сторін (у тому числі матеріальна), умови матеріального забезпечення і організації праці працівника, умови розірвання договору, в тому числі дострокового, можуть встановлюватися угодою сторін. Сфера застосування контракту визначається законами України.

Відповідно до ч.3 ст.54 Закону України «Про освіту» педагогічні та науково-педагогічні працівники приймаються на роботу шляхом укладення трудового договору, в тому числі за контрактом. Прийняття на роботу науково-педагогічних працівників здійснюється на основі конкурсного відбору.

Як правильно встановлено судом, позивачка працювала у відповідача з 01 вересня 1995 року на посаді асистента кафедри економічної інформатики і автоматизованих систем управління, а на підставі наказу № 322-1 від 07.08.2002 року з 01 вересня 2002 року була переведена на роботу за укладеним 01 вересня 2002 року між сторонами контрактом та з 01 листопада 2004 року переведена на посаду доцента цієї ж кафедри і оформлена за строковим трудовим договором на роботу на строк до 30 червня 2005 року, після закінчення якого їй відповідачем було запропоновано визначитись у термін не пізніше як за два місяці і повідомити письмово про продовження працювати на займаній посаді на умовах строкового трудового (контракту) чи звільнення після закінчення дії строкового трудового, проте належного волевиявлення на продовження працювати на займаній посаді на умовах строкового трудового договору (контракту) позивачка не виявила, тому наказом № 480-1-к від 30 червня 2005 року була звільнена з займаної посади за п.2 ст.36 КЗпП України через закінчення строку дії контракту. На підставі рішення Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська 23 травня 2006 року за наказом № 337-1-к від 24 травня 2006 року позивачка була поновлена на попередній роботі з 24 травня 2006 року до 30 червня 2007 року на навчальний 2006/2007 рік, з яким вона письмово була ознайомлена, в установленому законом порядку його не оскаржувала і приступила до виконання своїх обов'язків, а в новому навчальному році, будучі попередженою відповідачем про наступне звільнення у зв'язку з закінченням строку договору у разі не надання документів для участі у конкурсі і не прийняття в ньому участі, позивачка ні заяви ні яких документів на участь в конкурсі на заміщення вакантної посади не надавала, тому трудовий контракт на новий термін з нею не укладався і наказом № 427-1-к від 04 липня 2007 року її було звільнено 24 липня 2007 року з займаної посади за п.2 ст.36 КЗпП України.

При розгляді справи порушень відповідачем норм трудового права при звільнені позивачки з роботи судом не встановлено.

За таких обставин, дійшовши правильного висновку про безпідставність заявлених позивачкою позовних вимог суд обґрунтовано на підставі ст.ст.21,23,232,235 КЗпП України та ст.54 Закону України «Про освіту» відмовив в їх задоволенні.

Доводи ОСОБА_2 у скарзі про залишення судом без уваги доказів в підтвердження незаконності її звільнення та наявності підстав для її поновлення на попередній роботі не ґрунтуються на досліджених в судовому засіданні матеріалах справи і нормах діючого законодавства, регулюючого спірні правовідносини, та фактично зводяться до переоцінки тих доказів, яким суд дав належну оцінку у їх сукупності за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтувалися на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому їх дослідженні у судовому засіданні відповідно до вимог ст.212 ЦПК України. В тому числі, судом дана відповідна оцінка встановленим конкретним обставинам відмови позивачки від укладання контракту з відповідачем після її поновлення на роботі за рішенням суду, що нею не оспорювалося в судових засіданнях місцевого і апеляційного суду.

Керуючись ст.ст.307,308 ЦПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А :

Апеляційні скарги ОСОБА_2 відхилити.

Рішення Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 05 жовтня 2011 року та додаткове рішення цього ж суду від 31 жовтня 2011 року залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення і може бути оскаржена у касаційному порядку протягом двадцяти днів.

Судді: