Справа № 2-541/11
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 листопада 2011 року Білоцерківський міськрайоний суд у складі:

головуючого судді Дмитренко А. М. ,

при секретарі Вангородська О. С.,

розглянувши в попередньому судовому засіданні в місті Білій Церкві справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,-

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернувся до суду з вказаним позовом мотивуючи тим, що з 11.10.2008 року перебуває в зареєстрованому шлюбі з відповідачкою, від якого дітей не мають, сімейне життя не склалося, оскільки між ними відсутнє взаєморозуміння, вони мають різні характери та погляди на сімейне життя, припинили шлюбні відносини, спільного господарства не ведуть, проживають окремо, а тому він вважає подальше збереження шлюбу неможливим і просить суд шлюб між ними розірвати.

В судовому засіданні позивач підтримав позовні вимоги.

Відповідач позов визнала, щодо розірвання шлюбу не заперечує.

За п.4 ст.130 ЦПК України ухвалення у попередньому судовому засіданні судового рішення в разі визнання позову проводиться в порядку, передбаченому ст.174 ЦПК України.

Згідно з ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Так, судом встановлено, що сторони з 11.10.2008 року перебувають в зареєстрованому шлюбі, від якого дітей не мають, що стверджується копією свідоцтва про одруження, поясненнями сторін.

Відповідно до ч.1 ст.24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка.

За ч.3 і ч.4 ст.56 СК України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини, примушування до припинення шлюбних відносин чи до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на особисту свободу.

Згідно ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

Судом встановлено, що між сторонами відсутнє взаєморозуміння, подружніх стосунків вони не підтримують, спільного господарства не ведуть, проживають окремо, наміру зберігати сімю не мають, майнові спори між ними відсутні.

Враховуючи те, що сторони проживають окремо, не мають взагалі наміру зберігати їхній шлюб, суд вважає за недоцільне надавати сторонам строк для примирення, оскільки за даних обставин подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам обох сторін.

Отже, судом приймається до уваги визнання позову відповідачем, оскільки це не суперечить закону, не порушує права, свободи та інтереси інших осіб.

Відповідно до ст.113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у звязку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище.

Після розірвання шлюбу відповідачка бажає відновити дошлюбне прізвище-Хаврук.

За згодою позивача суд вважає за можливе витрати по сплаті судового збору з позовної заяви про розірвання шлюбу в розмірі 8 грн.50 коп. та по сплаті судового збору за реєстрацію розірвання шлюбу в органах РАЦС в розмірі 17 грн. покласти на нього.

Судовий збір стягується в розмірах, встановлених Декретом КМ України Про державне мито, оскільки позовна заява надійшла до суду 06.10.2011 року.

Враховуючи наведене та керуючись ст.ст. 24,56, 110,112,113 Сімейного Кодексу України, ст.ст.10,60,88,130,174, 212-215 ЦПК України, суд-

В И Р І Ш И В :

Позов задовольнити.

Шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2, зареєстрований 11.10.2008 року у виконкомі Ковалівської сільської ради Васильківського району Київської області, актовий запис № 145, - розірвати.

Після розірвання шлюбу ОСОБА_2 відновити дошлюбне прізвище-Хаврук.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в розмірі 17 грн. за реєстрацію розірвання шлюбу в органах РАЦС та судовий збір в розмірі 8 грн.50 коп. з позовної заяви про розірвання шлюбу.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Київської області через Білоцерківський міськрайонний суд протягом десяти днів з дня проголошення рішення.

Суддя ОСОБА_3