Справа № 2-2507/11
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 березня 2011 року Рівненський міський суд

в особі головуючого судді Головчак М.М. ,

при секретарі Редько К.О.,

з участю позивача ОСОБА_1,

розглянувши в судовому засіданні в м.Рівне цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Відділення «Рівненське Регіональне управління»акціонерне товариство «Родовід Банк»про стягнення суми вкладу та відшкодування моральної шкоди,

встановив:

В січні 2011 року ОСОБА_1 звернувся в суд з позовом до Рівненського відділення АТ №3 «Родовід Банк»про зобов»язання повернути йому вкладені кошти в сумі 10 400 грн. 00 коп., збитки за неотриманий дохід в сумі 24 % річних за період з 26.12.2010 року по 27.01.2011 року - 226 грн. 00 коп., моральну шкоду в сумі 2500 грн. 00 коп.

Ухвалою суду в якості належного відповідача залучено відділення «Рівненське РУ»АТ «Родовід Банк».

В процесі розгляду справи ОСОБА_1 збільшив розмір позовних вимог. Просив стягнути з відповідача пеню в розмірі 0,1% від суми вкладу за кожен день прострочення в сумі 104 грн. 00 коп.

В судовому засіданні ОСОБА_1 позов підтримав. Пояснив,що 23.12.2009 року уклав із відповідачем договір про строковий банківський вклад на суму 10 400 грн. 00 коп. строком на 12 місяців та 2 дні під 24 % річних від суми вкладу. У звязку із закінченням строку дії договору на його заяву про повернення суми депозиту ОСОБА_2 17.01.2011 року повідомив,що кошти в повному обсязі були перераховані на банківський вклад на вимогу для подальшої їх виплати. Фактично кошти переведені не були,тому просить позов задовольнити і стягнути суму вкладу 10400 грн. 00 коп., проценти за період з 26.12.2010 року по 27.01.2011 року на суму 226 грн. 00 коп.,пеню в сумі 104 грн. 00 коп. та на відшкодування моральної шкоди 2500 грн. 00 коп.

Представник відповідача в судове засідання не з»явився, подали письмові заперечення проти позову,згідно яких позов не визнали. Вказували,що після закінчення терміну дії депозитного договору кошти в повному обсязі були перераховані на банківський вклад на вимогу для їх подальшої виплати. Для одержання позивачем коштів ОСОБА_1 необхідно було подати заяву про їх перерахування на картковий або платіжний рахунок, про що неодноразово ОСОБА_1 було повідомлено,однак останнім таких дій вчинено не було. В зв»язку з цим відсутні і підстави для задоволення позову в частині стягнення відсотків з 25.12.2010 року. Що стосується вимог про відшкодування моральної шкоди, то позивачем не наведено підстав,в чому полягає така шкода. Окрім того Закон України «Про захист прав споживачів»не поширює свою дію на вимоги про повернення банківського вкладу.

Заслухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення частково з наступних підстав.

Судом встановлено, що 23.12.2009 року між ПАТ «Родовід Банк»та ОСОБА_1 було укладено договір №ДРГ.529.ДВ+12-627/12-2009 про строковий банківський вклад «Довіра+», відповідно до якого ОСОБА_2 прийняв від вкладника грошові кошти в сумі 10 400 грн. 00 коп. строком на 12 місяців та 2 дні та зобов»язується повернути вкладникові суму вкладу 25.12.2010 року і проценти за ним на умовах та в порядку, встановлених цим ОСОБА_2.

Як вбачається із заяви від 17.12.2010 року, адресованої тимчасовому адміністратору АТ «Родовід Банк»,ОСОБА_1 просив у зв»язку із закінченням терміну вкладу 25.12.2010 року повернути всю суму 10400 грн. 00 коп.

Листом від 17.01.2011 року ОСОБА_1 повідомлено,що після закінчення терміну дії договору кошти в повному обсязі були перераховані на банківський вклад на вимогу для подальшої їх виплати.

Разом з цим Банком письмових підтверджень виплати ОСОБА_1 суми вкладу надано не було.

Як вбачається із заяви на видачу готівки №1360 26, лише 28.02.2011 року ОСОБА_1 було виплачено 8 000 грн. 00 коп.

Згідно письмових заперечень відповідача,останні вказували,що ОСОБА_1 сума вкладу повернута не була,оскільки останнім необхідно було подати заяву про їх перерахування на картковий або платіжний рахунок, про що неодноразово ОСОБА_1 було повідомлено,однак останнім таких дій вчинено не було.

Згідно ст.60 ЦПК України, кожна сторона зобов»язана довести ті обставини,на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Разом з тим, письмових підтверджень попередження ОСОБА_1 про необхідність написання даної заяви Банком суду надано не було,окрім письмових заперечень інших письмових документів на підтвердження своїх заперечень не надано.

Статті 1058, 1060 ЦК України встановлено, що за договором банківського вкладу (депозиту) одна сторона (банк), що прийняла від другої сторони (вкладника) або для неї грошову суму (вклад), що надійшла, зобовязується виплачувати вкладникові таку суму та проценти на неї або дохід в іншій формі на умовах та в порядку, встановлених договором. За договором банківського вкладу незалежно від його виду банк зобовязаний видати вклад або його частину на першу вимогу вкладника, крім вкладів, зроблених юридичними особами на інших умовах повернення, які встановлені договором. Умова договору про відмову від права на одержання вкладу на першу вимогу є нікчемною.

Також ст.ст. 526 та 629 ЦК України передбачено, що зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Договір є обовязковим для виконання сторонами.

Таким чином з врахуванням того,що ОСОБА_1 виплачено лише 8000 грн. 00 коп. замість 10 400 грн. 00 коп., задовольняє вимоги ОСОБА_1 в частині стягнення з Банку 2 400 грн. 00 коп. Дані вимоги суд вважає в повній мірі обґрунтованими і законними.

Як вбачається із абз.4 п.2.3 ОСОБА_2 №ДРГ.ДВ+12-627/12-2009, у разі невитребування вкладником вкладу зі спливом строку,встановленого п.1.1 ОСОБА_2, Банк нараховує та виплачує Вкладнику проценти в розмірі,встановленому Банком в такий період часу для банківських вкладів на вимогу,починаючи з 25.12.2010 року до дня,який передує поверненню вкладу вкладником або списанню його з рахунку з інших підстав.

Таким чином,за період часу з 26.12.2010 року по 27.01.2011 року ОСОБА_1 вірно зроблено розрахунок процентів,сума яких складає 226 грн. 00 коп. і дана сума підлягає стягненню на користь позивача.

Правомірними суд вважає і вимоги позивача щодо стягнення пені.

Згідно п.5.1 ОСОБА_2 несе перед Вкладником відповідальність за невиконання та(або) неналежне виконання умов цього ОСОБА_2 в порядку,встановленому ОСОБА_2 та чинним законодавством України. Згідно п.5.2 ОСОБА_2 у разі порушення Банком строку повернення Вкладу, вказаного у вимозі вкладника,ОСОБА_2 сплачує на вимогу вкладника пеню у розмірі 0,1% від суми вкладу за кожний день прострочки,але не більше 1% від суми вкладу.

Таким чином до стягнення на користь позивача є 104 грн. 00 коп. пені.

Щодо вимог ОСОБА_1 про стягнення моральної шкоди,то згідно діючого законодавства особа несе відповідальність за заподіяну моральну шкоду у випадках, коли право на її відшкодування безпосередньо передбачено нормами Конституції України або у випадках, передбачених відповідними статтями Цивільного кодексу України, а також іншими нормами законодавства, які встановлюють відповідальність за заподіяння моральної шкоди.

Оскільки правовідносини,що виникли між сторонами є договірними і відшкодування моральної шкоди у випадку порушення їх законом не передбачено, суд вважає за необхідне в цій частині вимог відмовити.

Згідно ч.2 ст.88 ЦПК України, якщо сторону,на користь якої ухвалено рішення,звільнено від оплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб,що їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог.

Тому до стягнення з відповідача підлягає сума судового збору 51 грн. 00 коп. та 120 грн. 00 коп. витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи.

На підставі вищевикладеного, ст.ст.526,629,1058,1060 ЦК України, керуючись ст.ст. 8, 88, 208, 209, 212-215, 218, 223,292, 294 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_1 до Відділення «Рівненське Регіональне управління»акціонерне товариство «Родовід Банк» про стягнення суми вкладу та відшкодування моральної шкоди задовольнити частково.

Стягнути із Відділення «Рівненське Регіональне управління»акціонерне товариство «Родовід Банк»на користь ОСОБА_1 за договором №ДРГ.529.ДВ+12-627/12-2009 від 23.12.2009 року про строковий банківський вклад - 2400 грн. 00 коп.,проценти з 25.12.2010 року по 27.01.2011 року в сумі 226 грн. 00 коп.,пеню в сумі 104 грн. 00 коп.,а всього 2730 грн. 00 коп. (дві тисячі сімсот тридцять грн. 00 коп.).

В решті вимог відмовити.

Стягнути з Відділення «Рівненське Регіональне управління»акціонерне товариство «Родовід Банк»на користь місцевого бюджету витрати по сплаті судового збору в сумі 51 грн. 00 коп.(п»ятдесят одна грн. 00 коп.) та на користь державного бюджету витрати по сплаті витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи в сумі 120 грн. 00 коп.(сто двадцять грн. 00 коп.)

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Рівненської області через Рівненський міський суд поданням в десятиденний строк з дня його проголошення апеляційної скарги. Особи,які брали участь у справі,але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення,можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення,якщо його не скасовано,набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя Рівненського

міського суду ОСОБА_3