АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Категорія № 52 (1) інстанції ОСОБА_1
Доповідач - Ляховська І.Є.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 вересня 2011 року м. Кривий Ріг

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Дніпропетровської області в складі :

головуючого - судді Ляховської І.Є.,

суддів Зубакової В.П., Остапенко В.О.,

при секретарі Євтодій К.С.,

за участю позивача ОСОБА_2 та її

представника ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кривому Розі цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу від 03 листопада 2010 року по справі за позовом ОСОБА_2 до Комунального підприємства «Криворізька профдезінфекція Дніпропетровської обласної ради» (третя особа ОСОБА_4) про визнання незаконним наказу про звільнення, -

ВСТАНОВИЛА:

У березні 2010 року ОСОБА_2 звернулась до суду з позовом до Комунального підприємства «Криворізька профдезінфекція Дніпропетровської обласної ради» про визнання незаконним наказу про звільнення. В обґрунтування своїх позовних вимог зазначила, що 03 серпня 2009 року її було звільнено на підставі п. 2 ст. 40 Кодексу Законів про працю України з підстав неотримання нею посвідчення та допуску до робіт, повязаних з транспортуванням, зберіганням, застосуванням і торгівлею пестицидами і агрохімікатами. Вважає звільнення незаконним, оскільки воно здійснено без згоди профспілкової організації. Крім того, п. 2 ст. 40 КЗпП України не передбачає звільнення з підстав, зазначених у наказі про звільнення. Тому просила суд поновити строк давності для звернення з позовом, визнати незаконним наказ № 6-к від 03 серпня 2009 року про звільнення і поновити її на роботі.

Рішенням Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу від 03 листопада 2010 року ОСОБА_2 відмовлено в задоволенні її позовних вимог.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 ставить питання про скасування рішення суду та ухвалення нового про задоволення позовних вимог в повному обсязі, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права. Зокрема, на її думку, суд залишив поза увагою, що дозвіл на отримання допуску до робіт, повязаних з транспортуванням, зберіганням, застосуванням і торгівлею пестицидами і агрохімікатами, вона не отримала через те, що відповідач не включив її прізвище до списку для отримання допуску, а також не звернув увагу, що Постановою Кабінету Міністрів України № 9 від 14 січня 2009 року з «Порядку одержання допуску на право роботи, повязаної з транспортуванням, зберіганням, застосуванням і торгівлею пестицидами і агрохімікатами», затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України № 746 від 18 вересня 1995 року, виключені положення, які забороняли особам, які досягли пенсійного віку, здійснювати вказані роботи. Крім того, вважає, що строк звернення до суду пропущено нею з поважних причин, оскільки після звільнення вона зверталась до прокуратури, профспілкового комітету та в комісію по трудовим спорам.

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах заявлених вимог та доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що позивач ОСОБА_2 працювала дезінфектором Комунального підприємства «Криворізька профдезінфекція Дніпропетровської обласної ради».

Наказом №6-к від 03.08.2009 року позивача звільнено на підставі п. 2 ст. 40 Кодексу законів про працю України з підстав того, що вона не отримала посвідчення та допуск до робіт, пов`язаних з транспортуванням, зберіганням, застосуванням і торгівлею пестицидами і агрохімікатами.

Ухвалюючи рішення про відмову в задоволенні позову, суд першої

інстанції виходив із того, що позивачем пропущено як тримісячний строк для звернення до комісії по трудових спорах, так і місячний строк для звернення до суду.

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду з огляду на наступні обставини.

Як убачається із матеріалів справи, позивач відноситься до категорії працівників, які щорічно зобовязані проходити медичний огляд і допускаються до роботи лише за наявності у них допуску на право здійснення робіт з пестицидами і агрохімікатами та посвідчення про проходження спеціальної підготовки з питань безпечного проведення робіт з пестицидами і агрохімікатами, яке видається Державною інспекцією захисту рослин Криворізького району Дніпропетровської області.

Для отримання працівниками допуску та посвідчення відповідач складає список працівників, які підлягають огляду та підготовці, і направляє цей список відповідним установам.

Внаслідок не включення відповідачем у липні 2009 року прізвища

позивача до списку таких працівників ОСОБА_2 не отримала необхідне посвідчення та допуск, у звязку з чим 03 серпня 2009 року її було звільнено на підставі п. 2 ст. 40 КЗпП України, якою передбачено можливість розірвання трудового договору, укладеного на невизначений строк, а також строкового трудового договору до закінчення строку його чинності власником або уповноваженим ним органом у разі виявленої невідповідності працівника займаній посаді або виконуваній роботі внаслідок недостатньої кваліфікації або стану здоров'я, які перешкоджають продовженню даної роботи, а так само в разі скасування допуску до державної таємниці, якщо виконання покладених на нього обов'язків вимагає доступу до державної таємниці.

Звільнення позивача здійснено за попередньою згодою виборного органу первинної профспілкової організації, членом якої є ОСОБА_2, про що свідчить виписка із протоколу зборів членів профспілки від 18 липня 2009 року (а.с. 23 26).

Відповідно до вимог статей 11, 27, 60 ЦПК, суд розглядає справу в межах заявлених позовних вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Особа, яка бере участь у справі, зобовязана надати усі наявні у неї докази та довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Доказуванню підлягають обставини, що мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких виник спір.

Згідно ст.. 225 КЗпП України працівник може звернутися до комісії по трудових спорах у тримісячний строк з дня, коли він дізнався або повинен був дізнатися про порушення свого права, а у спорах про виплату належної йому заробітної плати - без обмеження будь-яким строком.

Відповідно до положень ст.. 233 КЗпП, працівник може звернутися із заявою про вирішення трудового спору безпосередньо до районного, районного у місті, міського чи міськрайонного суду в тримісячний строк з дня, коли він дізнався або повинен був дізнатися про порушення свого права, а у справах про звільнення в місячний строк з дня вручення копії наказу про звільнення або з дня видачі трудової книжки.

Із матеріалів справи вбачається, що позивач отримала свою трудову книжку 10 вересня 2009 року (а.с. 35), до комісії по трудових спорах зі скаргою звернулася 18 січня 2010 року, а до суду із даним позовом 04 березня 2010 року.

Докази на підтвердження поважності причин пропуску позивачем строків, встановлених Кодексом законів про працю України, в матеріалах справи відсутні.

За таких обставин суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про відмову в задоволенні позову ОСОБА_2 про визнання незаконним наказу про звільнення і поновлення на роботі.

Доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують і не містять підстав для скасування рішення суду, тому апеляційну скаргу ОСОБА_2 необхідно залишити без задоволення, а рішення суду без змін.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 308, 313-315 ЦПК України, колегія суддів,

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити.

Рішення Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу від 03 листопада 2010 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, але може бути оскаржена у касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили.

Головуючий : І.Є.Ляховська

Судді: В.П.Зубакова

ОСОБА_5