справа № 2-315/2011
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 грудня 2011 року. смт. Приазовське

Приазовський районний суд Запорізької області

у складі головуючого: судді Діоба Г.О.,

при секретарі Цукановій Л.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Приазовського районного суду Запорізької області цивільну справу за позовом

ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу;

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернулась до суду з позовом, в якому вказує, що 12 грудня 1992 року вона уклала шлюб з ОСОБА_2, який зареєстрований Степанівською Першою сільською радою Приазовського району Запорізької області, актовий запис № 12. Спільне життя з відповідачем не склалося. Спільних дітей вони не мають. Шлюбні відносини між ними припинені. Подальше спільне проживання та збереження шлюбу неможливі. Спору про поділ майна, що є спільною власністю, поки немає. Просить суд розірвати зазначений шлюб.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_1 підтримала позовні вимоги за обставинами викладеними в заяві і пояснила, що між нею та відповідачем почуття взаємоповаги та любові втрачені. В наданий судом строк примирення між ними не наступило і його настання не можливе, оскільки стосунки останнім часом взагалі стали складними. Збереження шлюбу суперечить її інтересам, тому просить його розірвати.

Відповідач ОСОБА_2 в судовому засіданні позов не визнав і пояснив, що незважаючи на те, що в наданий судом строк примирення між ним і позивачкою не настало, збереження шлюбу можливе, оскільки вони проживають в одному будинку. На розірвання шлюбу він не згодний, оскільки за час шлюбу він витратив багато коштів та власних зусиль на ремонт та облаштування будівлі, а відповідачка має намір його вигнати, нічого не відшкодувавши йому за це.

Вислухавши сторони, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню.

Відповідно до ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається.

Статтею 56 СК України передбачено, що кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом.

Згідно зі ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них.

Судом встановлено, що 12 грудня 1992 року сторони уклали шлюб, який зареєстрований Степанівською Першою сільською радою Приазовського району Запорізької області, актовий запис № 12. В вересні 2011 року позивачка звернулась до суду з зазначеним позовом у зв'язку з припиненням між нею і відповідачем шлюбних відносин. В наданий судом строк примирення між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 не наступило. Позивачка наполягає на розірванні шлюбу в зв'язку з неможливістю настання примирення з відповідачем та навпаки ускладненням останнім часом стосунків між ними. Вказані обставини свідчать про те, що збереження шлюбу неможливе, оскільки суперечить інтересам ОСОБА_1, в зв'язку з чим суд дійшов висновку про необхідність задоволення позовних вимог.

У відповідності до ст. 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.

Керуючись ст. 10, 11, 14, 88, 209, 212, 214, 215, 218 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу задовольнити.

Розірвати шлюб між ОСОБА_2 і ОСОБА_1, зареєстрований 12 грудня 1992 року Степанівською Першою сільською радою Приазовського району Запорізької області, актовий запис № 12.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судові витрати по сплаті судового збору та витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи загальним розміром 47 (сорок сім) гривень.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Запорізької області через Приазовський районний суд шляхом подачі в 10-денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги.

Суддя Г.О. Діоба