Кагарлицький районний суд Київської області
Справа № 2-0-18/11
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 березня 2011 року Кагарлицький районний суд Київської області

в складі: головуючого судді - Шевченко І.І.

та народних засідателів - Прохоренко Л.М. та Невдобенко А.М.

при секретарі - Губенко А.П.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кагарлик справу за заявою ОСОБА_1, заінтересована особа: орган опіки та піклування виконкому Кагарлицької міської ради Київської області про визнання громадянина недієздатним та призначення опікуна, -

в с т а н о в и в:

заявник просить суд визнати ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця та жителя ІНФОРМАЦІЯ_2 недієздатним, призначити її, ОСОБА_1, рідну матір ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця та жителя ІНФОРМАЦІЯ_3 Ковпака, З 9, його опікуном, посилаючись на те, що на протязі з дня народження до даного часу на її утриманні, перебуває її рідний повнолітній син - ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, який зареєстрований та проживає спільно з нею та іншими членами сімї в м. Кагарлику Київської області по вул.Ковпака,39.

Син є інвалідом 1 групи з дитинства, який потребує постійного стороннього догляду, з дитинства хворіє на олігофренію в степені імбіцильності.

На даний час, на протязі з 1983 року, син перебуває на обліку у психоневрологічному кабінеті Кагарлицької ЦРЛ. Він неодноразово - лікувався, про те стан його психічного здоров'я не покращився та визнаний таким, що відповідає критеріям інвалідності і з 01 березня 1991 року визнаний інвалідом і згідно висновку спеціалізованої МСЕК від 10 квітня 1991 року йому безстроково встановлена 1 група інвалідності з дитинства та він визнаний непрацездатним та таким, що потребує постійного стороннього догляду.

Він не розуміє наслідків своєї поведінки, не може правильно орієнтуватися та оцінювати прості життєві ситуації, забуває, що з ним сталося в минулому і суть його власного життя.

Внаслідок психічної хвороби не може розуміти значення своїх дій і керувати ними.

В даний час Управлінням праці та соціального захисту населення кагарлицької РДА її сину призначена соціальна допомога, як інваліду з дитинства, але самостійно розпоряджатися грошовими коштами, які йому призначені як допомога, він не може, а тому необхідно його визнати як особу недієздатною, а без звернення до суду вказаного здійснити неможливо.

Згідно з частино 1 статті 39 ЦК України, фізична особа може бути визнана судом недієздатною, якщо вона внаслідок хронічного, стійкого психічного розладу не здатна усвідомлювати значення своїх дій та (або) керувати ними, а частиною 2 даної статті передбачено, що порядок визнання фізичної особи недієздатною встановлюється Цивільним процесуальним кодексом України.

Частиною 1 статті 41 ЦК України визначено, що над недієздатною фізичною особою встановлюється опіка.

Відповідно до частини 1 статті 60 ЦК України визначено, що опіку над фізичною особою у разі визнання її недієздатною встановлює і призначає опікуна суд, за поданням органу опіки та піклування.

Заінтересована особа в особі органу опіку і піклування Кагарлицької міської ради Київської області в судове засідання не зявилася, належним чином повідомлена, причини неявки не повідомила, а тому суд вважає справу розглянути у відсутність представника заінтересованої особи.

Суд, вислухавши заявницю та вивчивши матеріали справи, вважає за необхідне заяву заявника задовольнити.

Суд встановив наступні обставини та відповідні правовідносини.

На протязі з дня народження до даного часу на її утриманні, перебуває її рідний повнолітній син - ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, який зареєстрований та проживає спільно з нею та іншими членами сімї в м. Кагарлику Київської області по вул. Ковпака, 39.

Син є інвалідом 1 групи з дитинства, який потребує постійного стороннього догляду, з дитинства хворіє на олігофренію в степені імбіцильності.

ОСОБА_2 є сином заявника та перебуває на її утримання.

Починаючи з 1983 року, ОСОБА_2 перебуває на обліку у психоневрологічному кабінеті Кагарлицької ЦРЛ. Він неодноразово - лікувався, про те стан його психічного здоров'я не покращився та визнаний таким, що відповідає критеріям інвалідності і з 01 березня 1991 року визнаний інвалідом і згідно висновку спеціалізованої МСЕК від 10 квітня 1991 року йому безстроково встановлена 1 група інвалідності з дитинства та він визнаний непрацездатним та таким, що потребує постійного стороннього догляду.

Він не розуміє наслідків своєї поведінки, не може правильно орієнтуватися та оцінювати прості життєві ситуації, забуває, що з ним сталося в минулому і суть його власного життя.

Внаслідок психічної хвороби не може розуміти значення своїх дій і керувати ними.

В даний час Управлінням праці та соціального захисту населення Кагарлицької РДА сину заявника призначена соціальна допомога, як інваліду з дитинства, але самостійно розпоряджатися грошовими коштами, які йому призначені як допомога, він не може, а тому необхідно його визнати як особу недієздатною, а без звернення до суду вказаного здійснити неможливо.

Згідно з частино 1 статті 39 ЦК України, фізична особа може бути визнана судом недієздатною, якщо вона внаслідок хронічного, стійкого психічного розладу не здатна усвідомлювати значення своїх дій та (або) керувати ними, а частиною 2 даної статті передбачено, що порядок визнання фізичної особи недієздатною встановлюється Цивільним процесуальним кодексом України.

Частиною 1 статті 41 ЦК України визначено, що над недієздатною фізичною особою встановлюється опіка.

Відповідно до частини 1 статті 60 ЦК України визначено, що опіку над фізичною особою у разі визнання її недієздатною встановлює і призначає опікуна суд, за поданням органу опіки та піклування.

Згідно ч. 3 ст. 237 ЦПК України заява про визнання фізичної особи недієздатною може бути подана членами її сімї, близькими родичами, незалежно від їх спільного проживання, органом опіки та піклування, психіатричним закладом.

Згідно ч. 2 ст. 63 ЦК України опікун або піклувальник призначаються переважно з осіб, які перебувають у сімейних, родинних відносинах з підопічним, з урахуванням особистих стосунків між ними, можливості особи виконувати обовязки опікуна чи піклувальника.

Згідно висновку комплексної судової психолого психіатричної експертизи № 123 від 02 лютого 2011 року було встановлено, що ОСОБА_2 страждає на хронічний психічний розлад помірну розумову відсталість у ступені імбецильності наслідок органічного ураження головного мозку натального ґенезу. Ступінь виразності психічного недорозвинення у ОСОБА_2 такий, що він не може усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними. ОСОБА_2, з урахуванням своїх вікових особливостей, емоційного стану, рівня розумового розвитку, усвідомлювати реальний зміст власних дій та свідомо керувати ними і передбачати їх наслідки не здатний, а тому вимоги заявника в цій частині суд задовольняє і визнає ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_4, уродженця та жителя ІНФОРМАЦІЯ_5 недієздатним.

Згідно ч.1 ст.60 ЦК України, суд встановлює опіку на фізичною особою у разі визнання її недієздатною, а тому суд і в цій частині вимог заявника задовольняє і призначає ОСОБА_1 опікуном над недієздатним ОСОБА_2, 01.03.1975 року, що проживає в ІНФОРМАЦІЯ_6.

На підставі викладеного та керуючись ч.1 ст.60 ЦК України, ст.ст. 10, 60, 212, 213, 214, 215, 218 ЦПК України суд, -

в и р і ш и в :

Заяву ОСОБА_1, заінтересована особа: орган опіки та піклування виконкому Кагарлицької міської ради Київської області про визнання громадянина недієздатним та призначення опікуна - задовольнити.

Визнати ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_4, уродженця та жителя ІНФОРМАЦІЯ_5 недієздатним.

Призначити ОСОБА_1 опікуном над недієздатним ОСОБА_2, 01.03.1975 року, що проживає в ІНФОРМАЦІЯ_6.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Київської області через Кагарлицький районний суд протягом десяти днів з дня проголошення, а особами , які брали участь у справі і не були присутніми в судовому засіданні протягом 10 днів з дня отримання копії рішення.

Суддя підпис ОСОБА_3

Народні засідателі: підпис ОСОБА_4

підпис ОСОБА_5