Дата документу Справа №
Апеляційний суд Запорізької області
Справа №22ц-5397/2011 Головуючий у 1 інстанції:
Доповідач: Кримська О.М.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 листопада 2011 року м. Запоріжжя

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Запорізької області у складі:

головуючого: Бєлки В.Ю.

суддів: Кримської О. М.,

ОСОБА_2

при секретарі: Карацюпі О.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу

за апеляційною скаргою ОСОБА_3

на заочне рішення Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 22 липня 2011 року в справі за позовом прокурора Василівського району Запорізької області в інтересах держави в особі Приморської сільської ради Василівського району Запорізької області до ОСОБА_3 (3-я особа -Відділ Держкомзему у Василівському районі Запорізької області) про відшкодування шкоди,

ВСТАНОВИЛА:

Прокурор Василівського району Запорізької області звернувся до суду з позовом в інтересах держави в особі Василівської районної державної адміністрації до ОСОБА_3 ( 3-я особа - Відділ Держкомзему у Василівському районі Запорізької області) про відшкодування шкоди.

В позові зазначається, що проведеною прокурорською перевіркою Василівського району Запорізької області із залученням спеціалістів Відділу Держкомзему у Василівському районі встановлено, що ОСОБА_4 всупереч вимог ст.ст.116, 125, 126, 168 ЗК України, ст.35 Закону України «Про охорону земель», ст.16 Закону України «Про оренду землі», самовільно, без відповідних документів на право власності чи користування (в тому числі на умовах оренди) земельної ділянки, здійснив земляні роботи з відкриттям мережі зрошуваль-ної системи на земельній ділянці площею 0,3075 га, яка належить до земель сільськогосподарського призначення Приморської сільської ради.

Факт самовільного захоплення відповідачем земельної ділянки підтверджується актом перевірки дотримання вимог земельного законодавства від 12.07.2010 р., приписом про усунення порушень № 18 від 16.07.2010 р., актом обстеження земельної ділянки № 12 від 16.07.2010 р., протоколом про адміністративне правопорушення № 12 від 16.07.2010 р. та постановою про накладення адміністративного стягнення № 12 від 16.07.2010 р.

На підставі Методики визначення розміру шкоди, заподіяної внаслідок самовільного зайняття ділянок, використання земельних ділянок не за цільовим призначенням, зняття ґрунтового покриву (родючого шару ґрунту) без спеціального дозволу, затвердженої постановою Кабінету Міністрів України від 25.07.2007 р. № 963 третьою особою здійснено розрахунок розміру шкоди, завданої позивачу відповідачем внаслідок самовільного зайняття земельної ділянки, використання земельної ділянки не за цільовим призначенням, зняття ґрунтового покриття (родючого шару ґрунту) без спеціального дозволу.

Згідно вказаного розрахунку, самовільним зайняттям земельної ділянки, використанням не за цільовим призначенням, зняттям ґрунтового покриву (родючого шару ґрунту) без спеціального дозволу відповідачем завдано шкоди позивачу на суму 8220 грн.23 коп.

Відповідно до п.2.1 Методичних рекомендацій щодо застосування Методики визначення розміру шкоди, заподіяної внаслідок самовільного зайняття земельних ділянок, використання земельних ділянок не за цільовим призначенням, зняття ґрунтового покриву (родючого шару ґрунту) без спеціального дозволу, затверджених Наказом Державної інспекції з контролю за використанням і охороною земель №110 від 12 вересня 2007 року, шкода, що заподіяна на земельних ділянках державної та комунальної власності, які не надані у користування та не передані у власність, внаслідок їх самовільного зайнятті, використання не за цільовим призначенням, зняття ґрунтового покриву (родючого шару ґрунту) без спеціального дозволу, повинна бути відшкодована державі та територіальній громаді.

Відповідно до ст. 80 ЗК України суб'єктом права власності на землі комунальної власності є територіальні громади, які реалізують це право безпосередньо або через органи місцевого самоврядування.

Відповідно п.12 прикінцевих положень ЗК України до розмежування земель державної та комунальної власності повноваження щодо розпорядження землями в межах населених пунктів здійснюють відповідні сільські, селищні, міські ради, а за межами населених пунктів - відповідні органи виконавчої влади.

У зв'язку з зазначеними обставинами прокурор Василівського району Запорізької області в інтересах держави в особі Василівської районної державної адміністрації звернувся до суду для відшкодування шкоди в примусовому порядку.

Згодом позовні вимоги було уточнено та просили стягнути заподіяну відповідачем шкоду на користь Приморської сільської ради Василівського району Запорізької області ( а.с.27).

Заочним рішенням Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 22 липня 2011 року позов прокурора Василівського району Запорізької області в інтересах держави в особі Приморської сільської ради Василівського району Запорізької області до ОСОБА_4 (3-я особа - Відділ Держкомзему у Василівському районі Запорізької області) про відшкодування шкоди задоволено.

Стягнуто з ОСОБА_4 на користь Приморської сільської ради Василівського району Запорізької області 8220 грн. 23 коп. в рахунок відшкодування шкоди, заподіяної державі.

Ухвалою Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 15 вересня 2011 року відмовлено в задоволенні заяви ОСОБА_4 про скасування заочного рішення по вказаній справі.

Не погоджуючись з заочним рішенням суду ОСОБА_4 подав апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просить скасувати рішення та ухвалити нове, яким відмовити в задоволенні позову.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції та доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Відповідно до ст. 308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права. Не може бути скасоване правильне по суті і справедливе рішення суду з одних лише формальних міркувань.

Встановлено, ОСОБА_3 за відсутності документів на використання земельної ділянки на території Приморської сільскої ради Запорізької області проведено земляні роботи щодо прориття траншей, чим було порушено поверхневий ґрунтовий покрив на ділянці розміром 0,3075га, яка належить до земель сільськогосподарського призначення, факт правопорушення зафіксовано у акті перевірки дотримання вимог земельного законодавства від 12 липня 2010 року та у акті обстеження земельної ділянки № 12 від 16 липня 2010 року ( а.с.5,9)

Постановою відділу держкомзему у Василівському районі Запорізької області № 12 від 16 липня 2010 року ОСОБА_3 притягнуто до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу, який відповідачем було сплачено.

Названу постанову ОСОБА_3 не оскаржив у встановленому законом порядку.

Позивачем у відповідності до вимог діючого законодавства щодо визначення розміру заподіяної шкоди, надано розрахунок спричиненої діями відповідача шкоди, яка складає -8228 грн. 23 коп.., який не спростовано відповідачем.

Відповідно до норм процесуального права передбачається, що обставини цивільних справ з'ясовуються судом на засадах змагальності , в межах заявлених позовних вимог і на підставі наданих сторонами доказів.

Щодо обов'язку доказування і подання доказів, то відповідно до ст.. 10 ЦПК України , кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень.

Відповідачем на час вирішення спору, не надано жодного належного та допустимого доказу у розумінні ст.ст. 58, 59 ЦПК України, щодо правомірності вчинених ним дій.

Отже, суд першої інстанції задовольняючи позові вимоги повно і всебічно дослідив обставини справи, надані сторонами докази в їх сукупності, правильно визначив правовідносини сторін і закон, який їх регулює та прийшов до правильного висновку про те, що відповідач самовільно здійснював роботи на земельній ділянці, яка належить Приморській сільській ради та заповідяв шкоду, яка підлягає стягненню з відповідача.

При цьому районний суд навів у рішенні відповідні доводи з посиланням на надані по справі докази та положення закону.

За таких обставин, колегія суддів вважає, що рішення суду першої інстанції ухвалено з додержанням норм матеріального та процесуального права, доводи апеляційноїскарги не спростовують його законність, підстав для його скасування не вбачається.

Керуючись ст. ст. 303, 308, 313, 317 ЦПК України, колегія суддів

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 - відхилити.

Заочне рішення Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 22 липня 2011 року по цій справі - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення, але може бути оскаржена до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий:

Судді: