Дата документу Справа №
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 22-4921 Головуючий у 1 інстанції: Рибалко Н.І.
2011 р. Суддя-доповідач: ОСОБА_1
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

„31 жовтня 2011 року м. Запоріжжя

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Запорізької області у складі:

головуючого: Савченко О.В.

суддів: Стрелець Л.Г., Кочеткової І.В.

при секретарі: Мосіній О.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 27 липня 2011 року у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3, ОСОБА_4 про відшкодування шкоди, -

В С Т А Н О В И Л А:

У лютому 2011 року ОСОБА_2 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_3, ОСОБА_4 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої внаслідок ДТП.

У позові зазначала, що 16 листопада 2010 року, о 08-15 годині на вул. Перемоги, з боку вул. Яценка в напрямку вул. Клари Цеткін у м. Запоріжжі, з участю автомобіля Chevrolet Niva, державний номер НОМЕР_1, яким керував відповідач ОСОБА_3 і який належить на праві приватної власності відповідачу ОСОБА_4, та автомобіля Nissan Note, державний номер НОМЕР_2, під її керуванням, сталась дорожньо-транспортна пригода.

В результаті зіткнення автомобілі отримали пошкодження, а винним в ДТП визнано відповідача ОСОБА_3

Внаслідок ДТП її автомобілю завдано матеріальну шкоду в розмірі 72 916 грн. 24 коп.

Частково завдану шкоду позивачці сплатила страхова компанія „Інвестсервіс, з якою у неї 17.09.2010 року був укладений договір добровільного страхування наземного транспортного засобу № 0093-032-10-21-802, страхова виплата становила 52 240 грн. 17 коп., отже різниця між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою становить 20 676 грн. 07 коп..

Крім того, їй та її неповнолітній дитині, яка знаходилась в автомобілі в якості пасажира, завдано моральної шкоди.

Посилаючись на те, що діями відповідачів їй спричинено матеріальні збитки та моральну шкоду, просила суд стягнути солідарно з відповідачів матеріальну шкоду в розмірі 20 676 грн. 07 коп., моральну шкоду задану їй в розмірі 3 000 грн., моральну шкоду завдану неповнолітній доньці Анастасії в розмірі 7 000 грн. та стягнуті судові витрати по справі.

Ухвалою Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 18 травня 2011 року залучено до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору - СК „УІС „Інвестсервіс.

Рішенням Орджонікідлзевського районного суду м. Запоріжжя від 27 липня 2011 року позов задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 моральну шкоду - 5 000 грн., судові витрати - 171 грн., всього стягнуто 5 171 грн.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить рішення суду змінити та стягнути на її користь матеріальну шкоду, завдану внаслідок ДТП, у розмірі 20 676 грн. 07 коп., в частині стягнення моральної шкоди рішення не оскаржує.

Заслухавши у засіданні апеляційного суду доповідача, пояснення учасників процесу, перевіривши матеріали справи та доводи скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає відхиленню з наступних підстав.

Згідно п.1 ч.1 ст. 307 ЦПК України за наслідками розгляду апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції апеляційний суд має право постановити ухвалу про відхилення апеляційної скарги і залишення рішення без змін.

Відповідно до 308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Не може бути скасоване правильне по суті і справедливе рішення суду з одних лише формальних міркувань.

Відповідно до ст. 979 ЦК України за договором страхування одна сторона (страховик) зобовязується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобовязується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору.

Згідно ст. 988 ЦК України страхова виплата за договором майнового страхування не може перевищувати розміру реальних збитків.

Страхова виплата за договором майнового страхування здійснюється страховиком у межах страхової суми, яка встановлюється у межах вартості майна на момент укладання договору.

Відповідно до ч.1 ст. 990 ЦК України страховик здійснює страхову виплату відповідно до умов договору на підставі заяви страхувальника (його правонаступника) або іншої особи, визначеної договором, і страхового акта (аварійного сертифіката).

Судом встановлено, що 16 листопада 2010 року, з вини ОСОБА_5, який керував належним ОСОБА_4 автомобілем Chevrolet Niva, державний номер НОМЕР_1, сталася дорожньо-транспортної пригоди, в результаті якої застрахований на суму 112000 гр. за договором від 17.09.2010 року № 0093-032-10-21-802 автомобіль позивачки зазнав ушкоджень(а.с.15-16), тобто настала страхова подія.

За висновком експертного товарознавчого дослідження від 29.11.2010 року, проведеного за зверненням страхової компанії, вартість відновлюваного ремонту автомобіля Nissan Note, державний номер НОМЕР_2, складає 72916 гр.24 коп., ринкова вартість автомобіля на момент ДТП становила 110876 гр. 14 коп.( а.с.77-80).

Технічний огляд пошкодженого транспортного засобу проводився за участю як ОСОБА_3, так і позивачки(а.с.85).

07.12.2010 року ОСОБА_2 звернулася до СК „УІС „Інвестсервіс з заявою про виплату страхового відшкодування(а.с.76), на підставі якої страхове відшкодування із страхової суми 112000 гр., з вирахуванням франшизи, було виплачено позивачці у сумі 52240 гр. 17 коп., оскільки ліквідні залишки пошкодженого автомобіля у сумі 48859 гр. 89 коп. залишилися у розпорядженні ОСОБА_2, а не передані страховику(а.с.70,72). Вказані дії страхової компанії по сплаті страхового відшкодування у відповідності до ст. 26 Закону України від 07.03.1996 року „Про страхування позивачкою у судовому порядку не оскаржувались

Отже, відмовляючи за вказаних обставин у задоволенні позову ОСОБА_2 про стягнення різниці між встановленою експертною оцінкою сумою відновлюваного ремонту та отриманого з її згоди страхового відшкодування за умови залишення у її розпорядженні ліквідних залишків пошкодженого автомобіля, без передачі їх страховику, суд обгрунтовано послався на недоведеність настання реальних збитків, які б виходили за межі страхової суми, а тому мали відшкодовуватися особою, винною у скоєнні ДТП.

Висновок суду погоджується з положеннями ст. 1192 ЦК України , згідно якої розмір збитків визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі, враховуючи також, що питання про передачу пошкодженого автомобіля як страховику, так і ОСОБА_3 позивачкою не ставилось.

Сторони не заперечували, що сума франшизи була сплачена відповідачем ОСОБА_3 у добровільному порядку(а.с.41).

Наведені в апеляційній скарзі доводи про те, що заподіяні ОСОБА_2Є внаслідок ДТП збитки у звязку з пошкодженням автомобіля перевищували ліміт відповідальності страхової компанії СК „УІС „Інвестсервіс за договором добровільного страхування наземного транспортного засобу від 17.09.2010 року, не відповідають фактичним обставинам справи і не грунтуються на доказах.

Інші доводи скарги також не дають підстав для висновку про порушення судом першої інстанції норм матеріального або процесуального права, які являються безумовною підставою для скасування судового рішення.

Керуючись ст.ст. 307, 308, 314, 317 ЦПК України, колегія суддів,

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити.

Рішення Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 27 липня 2011 року по даній справі в оскарженій частині залишити без зміни.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення, проте може бути оскаржена до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий:

Судді: