Справа № 2-658/11
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 квітня 2010 року

Новоград-Волинський міськрайонний суд Житомирської області

в складі : головуючого судді Гичко М.Г.,

при секретарі Медяній І.В.,

з участю позивачки ОСОБА_1

відповідача ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у місті Новоград-Волинський справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на неповнолітню дитину,

ВСТАНОВИВ:

24.03.2011 року позивачка ОСОБА_1 звернулася з позовом про стягнення з відповідача на її користь аліменти на утримання неповнолітньої дитини сина ОСОБА_3, 30.01.2003 р. нар., в розмірі 1/4 частини від його доходів (заробітку) щомісячно, починаючи з дня подачі позовної заяви і до повноліття сина ОСОБА_3. Свої вимоги мотивує тим, що вона перебуває з відповідачем в зареєстрованому шлюбі з 07.09.2002 року, від якого в них народилася дитина син ОСОБА_3, 30.01.2003 р. нар., батьком якого в свідоцтві про народження значиться відповідач. Зазначає, що з вини відповідача їх сімя розпалася, вони проживають окремо в різних будинках села. Син ОСОБА_3 з дитинства є інвалідом і потребує не лише нормального уходу (харчування, одяг), але й постійного медичного нагляду з лікуванням. Відповідач в добровільному порядку матеріальну допомогу на утримання дитини не надає, працює станковим в ДП Новоград-Волинського ДЛМГ, отримує середньомісячну заробітну плату в розмірі 1700 грн., інших дітей в нього немає, стягнень по виконавчим документам з нього не проводиться, а тому має можливість надавати матеріальну допомогу, в звязку з чим позивачка просить суд стягувати аліменти з відповідача в примусовому порядку.

В судовому засіданні позивачка підтримала позов з підстав та в обсязі, зазначених у позовній заяві.

Відповідач в судовому засіданні визнав позов в повному обсязі. Пояснив, що не надавав матеріальну допомогу на утримання свого сина, оскільки позивачка не просила його про неї.

Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи та давши їм належну оцінку, суд приходить до наступного висновку.

З копії свідоцтва про одруження (а.с. 3) вбачається, що 07.09.2002 року між сторонами Наталівською сільською радою Новоград-Волинського району Житомирської області зареєстрований шлюб. Від цього шлюбу у них народилася неповнолітня дитина син ОСОБА_4, 30.01.2003 р. нар., батьком якого записаний відповідач ОСОБА_2, що підтверджується копією свідоцтва про народження (а.с. 4).

Згідно ст. 51 ч. 2 Конституції України та ст. 180 Сімейного Кодексу України батьки зобовязані утримувати дітей до їх повноліття.

Як встановлено в судовому засіданні, відповідач ОСОБА_2 перестав надавати матеріальну допомогу на утримання дитини в добровільному порядку, син ОСОБА_3 знаходиться на повному утриманні позивачки, що підтверджується довідкою виконавчого комітету Наталівської сільської ради Новоград-Волинського району Житомирської області № 360 від 06.05.2010 року (а.с. 5).

Судом встановлено, що відповідач є здоровим, працездатним, офіційно працює в ДП «Новоград-Волинське досвідне лісомисливське господарство»№ 1 станковим та щомісячно отримує там заробітню платню, що підтверджується довідкою про доходи (а.с. 16), а тому має можливість надавати матеріальну допомогу на утримання свого неповнолітнього сина.

При вирішення питання розміру частки аліментів, яка підлягає стягненню з відповідача, суд враховує, що дитина повністю знаходяться на утриманні позивачки, її майновий стан, стан здоровя дитина, яка є інвалідом дитинства, що підтверджується копією посвідчення (а.с. 6), а тому потребує постійного догляду та медичного лікування, а також те, що відповідач може надавати матеріальну допомогу, оскільки офіційно працює, отримує заробітну плату, достатню для сплати аліментів в розмірі, який просить позивачка, однак не надає матеріальної допомоги в добровільному порядку, стягнення аліментів на користь інших осіб з нього не проводиться, а також той факт, що відповідач визнав заявлений до нього позов, приходить до висновку про необхідність задоволення позову в повному обсязі. Суд вважає, що задоволення позову відповідає фактичним обставинам справи, а отже вимогам розумності та справедливості.

У відповідності до вимог ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь позивачки підлягають стягненню документально підтверджені понесені останньою судові витрати (а.с.9), а також на користь держави судовий збір та збір за інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи.

Керуючись ст. 51 ч. 2 Конституції України, ст. ст. 11, 15, 57 - 60, 84, 88, 212 - 215, 294 , 367 ЦПК України, ст. ст. 180, 182, 183, 191 Сімейного Кодексу України, Постановою Пленуму Верховного Суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів»від 15.05.2006 року № 3, - -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Стягувати з ОСОБА_2, який народився 25.02.1977 року в м. Новоград-Волинський, Житомирської області, на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання неповнолітньої дитини сина ОСОБА_4, 30.01.2003 р. нар., в розмірі 1/4 частини всіх видів його доходів (заробітку), але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня подачі позовної заяви до суду, тобто з 24.03.2011 року і до повноліття дитини, тобто до 30.01.2021 року.

Допустити негайне виконання рішення суду в межах суми платежу за 1 місяць.

Стягнути з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_1 понесені останньою та документально підтверджені судові витрати на правову допомогу в сумі 100 грн. 00 коп..

Стягнути з ОСОБА_2 судовий збір в доход держави у розмірі 51 грн. та збір за інформаційно-технічне забезпечення судового процесу в сумі 120 грн.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Головуючий