Справа № 2-н-1301/11
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27.04.2011 р. суддя Суворовського районного суду м. Херсона Біднина О.В., розглянувши заяву міського комунального підприємства «Виробниче управління водопровідно-каналізаційного господарства м.Херсона»до ОСОБА_1 про видачу судового наказу про стягнення заборгованості за оплату житлово-комунальних послуг, -

встановив:

Заявник звернувся до суду з вказаною заявою, в якій просить стягнути з відповідача заборгованість за отримані житлово-комунальні послуги в сумі 1918 грн. 84 коп.

Зазначена у позовній заяві адреса відповідача відноситься по територіальності до Суворовського району м. Херсона. Однак, згідно отриманої судом 26.04.2011 року довідки обласного адресно-довідкового бюро місце проживання відповідача ОСОБА_1 зареєстровано за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_1, дані за 13.02.2008 р., що по територіальності відноситься до Комсомольського району м.Херсона. (згідно рішення ХХХ1 сесії V скликання Херсонської міської ради «про затвердження положень Переліку геометрів міста Херсона, селищних та сільських рад , розташованих на території, яка входить до юрисдикції Херсонської міської ради»від 13.10.2009 року № 1279).

Відповідно до ст. 97 ЦПК України заява про видачу судового наказу подається до суду першої інстанції за загальними правилами підсудності, встановленими цим Кодексом.

Виходячи з положень ч. 1 ст. 109 ЦПК України позови до фізичної особи пред'являються в суд за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем її проживання або за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем її перебування.

Згідно до абзацу 3 ч. 6 ст. 100 ЦПК України у разі якщо за результатами розгляду отриманої судом інформації про зареєстроване у встановленому законом порядку місце проживання (перебування) фізичної особи - боржника буде встановлено, що заява про видачу судового наказу не підсудна цьому суду, суд повертає стягувачу заяву про видачу судового наказу.

Так як зареєстроване у встановленому законом порядку місце проживання (перебування) ОСОБА_1 не відноситься до Суворовського району м. Херсона по територіальності, будь-яких інших підстав розгляду заяви Суворовським районним судом м. Херсона в ній не наведено, то суддя вважає, що заяву має бути повернуто позивачу для звернення до належного суду за підсудністю відповідно до абзацу 3 ч. 6 ст. 100 ЦПК України.

Крім того, відповідно до п. 2 ч. 2 ст. 83 ЦПК України сплачена сума витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи повертається за ухвалою суду у разі повернення заяви або скарги.

Керуючись ст. 97, ч. 1 ст. 109, п. 2 ч. 2 ст. 83, абзацом 3 ч. 6 ст. 100 ЦПК України, суддя, -

ухвалив:

Заяву міського комунального підприємства «Виробниче управління водопровідно-каналізаційного господарства м.Херсона»до ОСОБА_1 про видачу судового наказу про стягнення заборгованості за оплату житлово-комунальних послуг повернути заявнику, роз'яснивши, що для вирішення спору потрібно звернутися до суду за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем проживання (перебування) боржника.

Зобовязати УДК в м.Херсоні повернути міському комунальному підприємству «Виробниче управління водопровідно-каналізаційного господарства м.Херсона» суму сплаченого ІТЗ в розмірі 30 грн. за платіжним дорученням №17264 від 23.03.2011 р.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до апеляційного суду Херсонської області через суд Суворовського району м. Херсона шляхом подачі апеляційної скарги в 5-денний строк з дня отримання ухвали.

СуддяОСОБА_2