Дата документу Справа №
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 22-299/2011 р. Головуючий у 1-й інстанції: Парій О.В.
Суддя-доповідач: ОСОБА_1
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 січня 2011 року м. Запоріжжя

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Запорізької області у складі:

головуючого: Онищенка Е.А.

суддів: Маловічко С.В.

ОСОБА_2

при секретарі: Бабенко Т.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною ска- ргою ОСОБА_3 на ухвалу Бердянського міськрайонного суду Запорізької області від 14 червня 2010 року про забезпечення позову по справі за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_5 про стягнення суми боргу,-

В С Т А Н О В И Л А:

У червня 2010 року ОСОБА_4 звернувся в суд з позовом до ОСОБА_5 про стягнення суми боргу та заявою про забезпечення цього позову.

Ухвалою Бердянського міськрайонного суду Запорізької області від 14 червня 2010р. задоволено заяву ОСОБА_4 про забезпечення позову. Накладено арешт на приналежну на праві власності ОСОБА_5 квартиру АДРЕСА_1.

В апеляційній скарзі ОСОБА_3, посилаючись на порушення судом норм мате- ріального і процесуального права, та, зокрема, на приналежність арештованої квартири їй за рішенням суду, просить ухвалу суду першої інстанції від 14 червня 2010р. скасувати, звільнивши з-під арешту її майно.

Заслухавши у засіданні апеляційного суду доповідача, перевіривши доводи апеляційної скарги та надані до неї докази приналежності майна, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга ОСОБА_3 підлягає задоволенню з таких підстав.

Відповідно до ст. 151 ЦПК України суд за заявою осіб, які беруть участь у справі, може вжити передбачені ст. 152 цього кодексу заходи забезпечення позову, зокрема, у вигляді накладення арешту на майно, що належить відповідачеві.

Оскаржуваною ухвалою забезпечено позов ОСОБА_4 шляхом накладення арешту

на об"єкт нерухомого майна, який суд вважав приналежним відповідачу ОСОБА_5

Проте на момент постановлення цієї ухвали ОСОБА_5 вже не був власником квартири АДРЕСА_2, про що свідчить надане апелянтом рішення Бердянського міськрайонного суду Запорізької області від 03 березня 2010р., яке набрало чинності 19 квітня 2010р., згідно якого припинено право власності ОСОБА_5 на Ѕ частину цієї квартири та визнано право власності на всю квартиру за ОСОБА_6

ОСОБА_5 оскаржував це рішення до Верховного Суду України, але ухвалою від 02 липня 2010р. у відкритті касаційного провадження за його касаційною скаргою було відмовлено.

З огляду на те, що апелянт не змогла зареєструвати право власності на квартиру за собою, оскільки виконанню рішення суду перешкоджає накладений на неї арешт, колегія вважає, що в такому випадку належним доказом переходу права власності на квартиру є рішення суду, а отже забезпеченням позову таким чином порушуються права апелянта.

Суд належним чином не дослідив зазначені обставини, а тому порушив вимоги процесуального закону, незаконно обравши саме такий спосіб забезпечення позову.

Отже, колегія вважає апеляційну скаргу обґрунтованою, а тому у відповідності до вимог п. 2 ч. 1 ст. 312 ЦПК України оскаржувана ухвала підлягає скасуванню з наступною відмовою в задоволенні заяви ОСОБА_4 щодо арешту квартири, яка не належить відповідачеві.

Керуючись ст.ст. 307, 312, 313, 314, 315, 317 ЦПК України, колегія суддів

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 - задовольнити.

Ухвалу Бердянського міськрайонного суду Запорізької області від 14 червня 2010 року про забезпечення позову по справі за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_5 про стягнення суми боргу скасувати.

Зняти арешт з квартири АДРЕСА_3.

Відмовити в задоволенні заяви ОСОБА_4 про забезпечення позову по цій справі шляхом накладення арешту на квартиру АДРЕСА_3.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий:

Судді: