АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Категорія № 26 ( 1 ) інстанції ОСОБА_1
Доповідач Соколан Н.О.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 вересня 2011 року колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді Соколан Н.О.

суддів Митрофанової Л. В., Савіної Г. О.

при секретарі Алісовій Т. С.

за участю: представника позивача ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кривому Розі цивільну справу за апеляційною скаргою Публічного акціонерного товариства «ЄВРАЗ ОСОБА_3» на заочне рішення Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу від 07 липня 2010 року за позовом ОСОБА_4 до Відкритого акціонерного товариства «Суха Балка» про стягнення моральної шкоди, -

В С Т А Н О В И Л А:

В березні 2011 року позивач ОСОБА_4 звернувся до суду із позовом до Відкритого акціонерного товариства «Суха Балка» (надалі ВАТ «Суха Балка») про стягнення з відповідача моральної шкоди в розмірі 173 800 грн.

Заочним рішенням Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу від 07 липня 2010 року частково задоволено позов ОСОБА_4 до ПАТ «ЄВРАЗ» ОСОБА_3 про стягнення моральної шкоди; стягнуто на його користь з відповідача у відшкодування моральної шкоди 25000 гривень. В іншій частині позову відмовлено.

В апеляційній скарзі відповідач, який нині змінив назву на Публічне акціонерне товариство «ЄВРАЗ ОСОБА_3», ставить питання про скасування рішення суду та ухвалення нового рішення про відмову в задоволенні позовних вимог, оскільки вважає рішення є незаконним та необґрунтованим, ухваленим з порушення норм матеріального і процесуального права; судом не зазначено правового обгрунтування ухваленого рішення; не враховано, що шкідливі умови праці законодавчо дозволені; не встановлена вина відповідача у виникненні професійного захворювання; помилково застосовані положення ст. ст. 153, 173 та 237' КЗпП України, ст. 1167 ЦК України, які не поширюються на спірні правовідносини; не враховано, що належним відповідачем по справі має бути Відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України в м. Кривому Розі Дніпропетровської області, а не підприємство; не зясовано, що позивач добровільно погодився працювати у шкідливих умовах, і така робота законодавчо дозволена; не обгрунтовано факт спричинення та розмір моральної шкоди; не була застосована позовна давність.

Перевіривши матеріали справи, законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги та заявлених вимог, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

ОСОБА_3 встановлено, що ОСОБА_4 в період з 19.05.1989 року по 01.11.2007 року працював підземним підземним гірничим робітником на шахті «Ювілейна» ВАТ «Суха Балка». Внаслідок роботи у шкідливих умовах правці отримав професійне захворювання.

Згідно висновку МСЕК від 12.09.2007 року, позивачеві було вперше встановлено 50% втрати професійної працездатності та визнано інвалідом ІІІ групи, переоглядом від 28.08.2008 року процент втрати професійної працездатності на група інвалідності залишені без змін.

Задовольняючи частково позовні вимоги, суд першої інстанції правильно виходив з того, що п. 19 Акту розслідування хронічного професійного захворювання №43 від 07.07.2007 року встановлено, що винним у виникненні професійного захворювання позивача є адміністрації шахти «Ювілейна» ВАТ «Суха Балка» у звязку з порушенням ст. 153 КзПП України та ст. 13 Закону України «Про охорону праці». П. 17 цього ж Акту встановлено, що професійне захворювання виникло внаслідок дії шкідливих факторів під час виконання позивачем трудових обовязків.

Факт спричинення моральної шкоди позивачу у звязку з професійним захворюванням підтверджується матеріалами справи. Позивач переносить моральні страждання, повязані з постійним лікуванням та неможливістю вести повноцінний спосіб життя.

Доводи відповідача про незаконність стягнення моральної шкоди на користь позивача є безпідставними.

Доводи відповідача про відсутність обовязку підприємства відшкодовувати моральну шкоду завдану позивачу не можуть прийняті до уваги з тих підстав, що останній є субєктом страхування від нещасного випадку на виробництві, суперечать нормам діючого законодавства. Законом України про Державний бюджет України на 2007 рік дія абз. 4 ст. 1, п.п. «є» ч. 1 ст. 21, ч. з ст. 28 Закону України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності» від 23 вересня 1999 року № 1105-XIV в частині відшкодування моральної шкоди застрахованим і членам їх сімей моральної (немайнової) шкоди, отриманої внаслідок ушкодження здоровя застрахованим і членам їх сімей моральної (немайнової) шкоди, отриманої внаслідок ушкодження здоровя за рахунок Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України була зупинена.

Колегія суддів вважає, що висновок суду про відшкодування моральної шкоди ВАТ «Суха Балка» відповідає Рішенню Конституційного ОСОБА_3 України від 08.10.2008 року № 20-рп/2008р. відповідно до якого, статтею 237-1 КЗпП України громадянам, що потерпіли від нещасного випадку або професійного захворювання, надано право на відшкодування моральної шкоди за рахунок власника або уповноваженого ним органу.

На думку колегії суддів розмір моральної шкоди визначений судом з урахуванням розяснень п.9 Постанови Пленуму Верховного ОСОБА_3 України від 31.03. 1995 року, з подальшими змінами « Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» відповідно до якого, розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає в межах заявлених вимог залежно від характеру та обсягу заподіяних позивачеві моральних страждань,з урахуванням в кожному конкретному випадку ступеня вини відповідача та інших обставин. Зокрема враховується характер і тривалість страждань, стан здоровя потерпілого, істотність вимушених змін у його життєвих стосунках, конкретних обставин по справі, характер моральних страждань і наслідків, що наступили. Суд при постановлені рішення врахував характер професійного захворювання позивача, повязаних з ним фізичних і моральних страждань, їх тривалість і тяжкість, істотність вимушених змін у його життєвих стосунках, конкретних обставин по справі і наслідків, що наступили.

Доводи апеляційної скарги відповідача про те, що в даному випадку саме на органи МСЕК покладений обовязок встановлення факту заподіяння моральної шкоди позивачу є безпідставними та такими, що суперечать вищевказаному «Порядку встановлення медико-соціальними експертними комісіями ступеня втрати професійної працездатності у відсотках працівникам, яким нанесене ушкодження здоров'я, повязане з виконанням трудових обовязків», затвердженого наказом Міністерства охорони здоров'я України від 22.11.1995 р. №212, оскільки МСЕК встановлює даний факт щодо потерпілих на виробництві, яким не було встановлено стійку втрату професійної працездатності, в той час як позивачу з 12.09.2007 року встановлено стійку втрату професійної працездатності.

Щодо строку позовної давності, слід зазначити наступне. Відповідно до ст. 9 ЦК України положення цього Кодексу застосовуються до трудових відносин, якщо вони не врегульовані іншими актами законодавства. Таким чином, виходячи з положень п.3 ч.1 ст.268 ЦК України позовна давність не поширюється на вимогу про відшкодування шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоровя або смертю.

На підставі викладеного колегія суддів вважає, що рішення суду необхідно залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

Керуючись ст. ст. 303, 307, 308, 313 - 315 ЦПК України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства «ЄВРАЗ ОСОБА_3» - відхилити.

Заочне рішення Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу від 07 липня 2010 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, але може бути оскаржена у касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ протягом 20 днів з дня набрання нею законної сили.

Суддя: Н. О. Соколан