АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 22-ц/490/2340/11 Справа № 22ц-9790/11 Головуючий у 1 й інстанції - ОСОБА_1 Доповідач - Тамакулова В.О.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 жовтня 2011 року м. Дніпропетровськ

31 жовтня 2011 року колегія суддів судової палати з цивільних справ Апеляційного суду Дніпропетровської області в складі:

головуючого-судді - Тамакулової В.О.

суддів: Болтунової Л.М., Козлова С.П.

при секретарі: Коляді О.І.,

яка розглянула в відкритому судовому засіданні в м. Дніпропетровську апеляційну скаргу представника відповідача ОСОБА_2 - ОСОБА_3 на рішення Заводського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 06 червня 2011 року по цивільній справі за позовом Прокурора Заводського району м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області, в інтересах держави, в особі Фонду загальнообовязкового державного соціального страхування на випадок безробіття Дніпродзержинського міського центру зайнятості Дніпропетровської області до ОСОБА_2 про стягнення суми, -

В С Т А Н О В И Л А:

Прокурор Заводського району м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області звернувся з позовом до суду, в інтересах держави, в особі Фонду загальнообовязкового державного соціального страхування на випадок безробіття Дніпродзержинського міського центру зайнятості Дніпропетровської області до ОСОБА_2 про стягнення 2346,64 гривень та судових витрат. В обґрунтування позовних вимог позивач посилався на те, що 08 червня 2007 року відповідач була зареєстрована в Дніпродзержинському міському центрі зайнятості Дніпропетровської області, як особа, що шукає роботу. 15 червня 2007 року, згідно заяви відповідача, Дніпродзержинський міський центр зайнятості Дніпропетровської області надав ОСОБА_2 статус безробітного з виплатою допомоги по безробіттю. Під час одержання допомоги, ОСОБА_2 одночасно працювала в публічному акціонерному товаристві «Комерційний банк «ПриватБанк». Однак, у заяві про надання статус безробітного, відповідач вказала, що не зареєстрована, як субєкт підприємницької діяльності, трудовою діяльністю не займається, пенсію не отримує. Прокурор просив стягнути незаконно отриману в Дніпродзержинському міському центрі зайнятості Дніпропетровської області грошову суму.

Дніпродзержинський міський центр зайнятості Дніпропетровської області позов підтримав.

Відповідач заперечувала проти заявлених вимог, посилалася на те, що в трудових відносинах з ПАТ «Комерційний банк «ПриватБанк» не знаходилася, а запропоновані виплати сум отримувала за залучення нових клієнтів, тобто ці суми не є заробітною платою. Вважає, що її правовідносини з ПАТ «Комерційний банк «ПриватБанк» слід розглядати як публічну обіцянку винагороди без оголошення конкурсу, тому підстави для задоволення позову та стягнення сум відсутні.

Рішенням суду І інстанції від 06 червня 2011 року позов задоволено.

В апеляційній скарзі апелянт вказує на неправильне застосування матеріального Закону, порушення процесуальних норм та неповне зясування обставин, що мають значення для справи, які спричинили постановлення незаконного рішення. Просить рішення суду скасувати та постановити нове рішення, яким відмовити в задоволенні позову.

Колегія суддів, дослідила матеріали справи, перевірила доводи, які наведені в скарзі та дійшла до висновку, що апеляційна скарга підлягає частиковому задоволенню, а рішення скасуванню з закриттям провадження по справі за непідвідомчістю спору з наступних підстав.

Судом встановлено, що 08 червня 2007 року відповідач була зареєстрована в Дніпродзержинському міському центрі зайнятості Дніпропетровської області, як особа, що шукає роботу згідно картки персонального обліку № 60800003 (а.с. 7).

15 червня 2007 року, згідно заяви відповідача, Дніпродзержинський міський центр зайнятості Дніпропетровської області надав ОСОБА_2 статус безробітного з виплатою допомоги по безробіттю (а.с. 6).

Заявлений позов на суму 2346,64 гривень складається з: суми допомоги по безробіттю - 1141,36 гривень; матеріальної допомоги в період професійного навчання -304,03 гривень; вартості професійного навчання - 901,25 гривень.

Відповідно до ст. 46 Конституції України, ст. 8 Закону України «Про загальнообовязкове державне соціальне страхування на випадок безробіття» держава забезпечує застрахованих осіб наданням їм соціальних послуг.

Згідно ст. 15 ЦПК України суди розглядають в порядку цивільного судочинства справи про захист порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів що виникають із цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин, а також з інших правовідносин, крім випадків, коли розгляд таких справ проводиться за правилами іншого судочинства.

Пунктом 4 ст. 17 КАС України передбачено,що компетенція адміністративних судів поширюється на спори за зверненням субєкта владних повноважень у випадках, що встановлені Законом.

Стаття 18 Закону України «Про зайнятість населення» визначає державні органи та їх компетенцію для реалізації державної політики зайнятості населення, професійної орієнтації, підготовки і перепідготовки, працевлаштування та соціальної підтримки громадян, які тимчасово не працюють, в порядку встановленому законодавством.

Згідно ч. 3 ст. 36 Закону України «Про загальнообовязкове державне соціальне страхування на випадок безробіття» сума виплаченого забезпечення та вартості наданих соціальних послуг застрахованій особі внаслідок умисного невиконання нею своїх обовязків та зловживання ними, стягується з цієї особи, відповідно до законодавства України, з моменту виникнення обставин, що впливають на умови виплати їх забезпечення та надання соціальних послуг.

Предметом спору є відшкодування шкоди, яку завдано незаконним отриманням допомоги по безробіттю. В цих правовідносинах центр зайнятості здійснює владні адміністративні функції на основі наведеного законодавства. Спір між сторонами є публічно-правовим і він має вирішуватися на підставі п. 4 ч. 1 ст. 17 КАС України в порядку адміністративного судочинства.

За таких обставин рішення суду І інстанції підлягає скасуванню з закриттям провадження в справі за непідвідомчістю.

Керуючися ст. ст. 303, 307, 310, 314 ЦПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу представника відповідача ОСОБА_2 - ОСОБА_3 - задовольнити частково.

Рішення Заводського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 06 червня 2011 року по цивільній справі за позовом Прокурора Заводського району м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області, в інтересах держави, в особі Фонду загальнообовязкового державного соціального страхування на випадок безробіття Дніпродзержинського міського центру зайнятості Дніпропетровської області до ОСОБА_2 про стягнення суми - скасувати, провадження по справі - закрити.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення і може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання нею чинності.

Головуючий:

С у д д і: