АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 22ц-1226/11 Головуючий у 1-й інстанції Крикливий В.В. Доповідач ап. інст. ОСОБА_1
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 квітня 2011 року м. Полтава

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Полтавської області в складі:

Головуючого: Антонова В.М.

Суддів: Мартєва С.Ю., Чічіля В.А.

при секретарі: Колодюк О.П.

розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Полтаві апеляційну скаргу ОСОБА_2

на рішення Комсомольського міського суду Полтавської області від 14 січня 2011 року

по справі за позовом ОСОБА_2 до Відкритого акціонерного товариства «Промсантехніка» про стягнення заборгованості по заробітній платі , середнього заробітку та час затримки розрахунку та відшкодування моральної шкоди, -

В С Т А Н О В И Л А :

Рішенням Комсомольського міського суду Подлтавської області від 14 січня 2011 року в задоволенні позову ОСОБА_2 відмовлено.

З рішенням не погодився позивач. В своїй апеляційній скарзі просив рішення місцевого суду скасувати, посилаючись на порушення судом норм матеріального і процесуального права.

Перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів приходить до висновку, що скаргу слід відхилити.

Відповідно до ст. 308 ЦПК України, апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Як встановлено судом першої інстанції, ОСОБА_2 працював на ВАТ «Промсантехніка» на посаді заступника генерального директора з виробництва і був звільнений 25 березня 2010 року наказом № 62/к від 25.03.2010 року за згодою сторін.

В день звільнення позивач не працював, а перебував на лікарняному, що підтверджується відповідним листком непрацездатності.

Місцевим судом також встановлено, що на день звільнення позивача підприємство мало перед ним заборгованість по заробітній платі в розмірі 14590,71 грн.

З матеріалів справи вбачається, що відповідач повідомляв позивача відповідними листами про депонування заборгованості по заробітній платі а також нарахованих індексації та компенсації втрати частини доходів, та про можливість їх отримання в касі підприємства.

Відповідно до ч. 1 ст. 116 КЗпП України, при звільненні виплата всіх сум, що належить йому від підприємства , установи, організації, проводиться в день звільнення. Якщо прауцівник в день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після предявлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. Про нараховані суми, належні працівникові при звільненні , власник або уповноважений ним орган повинен письмово повідомити працівника перед виплатою зазначених сум.

З матеріалів справи вбачається, що відповідач вжив всі необхідні, та передбачені законодавством заходи, щодо повідомлення позивача про можливість отримання ним заборгованості по заробітній платі, проте, позивач не звернувся на підприємство для отримання цих коштів.

З наведеного вбачається, що місцевий суд, при повному та всебічному дослідженні обставин справи, прийшов до вірного висновку щодо відмови в задоволенні позовних вимог ОСОБА_2.

Відповідно до ч. 1 ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Згідно ч. 1 ст. 58 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.

Позивачем не було надано жодного належного і допустимого доказу на підтвердження порушення відповідачем його законних прав та інтересів.

Крім того, згідно Положення про проведення операцій у національній валюті України, затвердженого Постановою Правління НБУ від 15.12.2004 року № 637, депонована заробітна плата не є заборгованістю підприємства перед працівником.

Отже, оскільки місцевим судом вірно встановлено відсутність винних дій або бездіяльності ВАТ «Промсантехніка» щодо невиплати заборгованості по заробітній платі позивачу, то відсутні і підстави стягнення но його користь моральної шкоди.

Доводи апеляційної скарги не містять у собі нових фактів чи засобів доведення, які б спростовували висновки суду першої інстанції.

За таких обставин колегія суддів вважає, що рішення суду першої інстанції постановлено з додержанням вимог матеріального та процесуального права, підстав для його скасування не вбачається.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст., 303, 307, 308, 314, 315, 317 ЦПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити.

Рішення Комсомольського міського суду Подлтавської області від 14 січня 2011 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена до суду касаційної інстанції протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили.

Головуючий: підпис

Судді: підписи

З оригіналом згідно: