АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Категорія 26 (4) Інстанції ОСОБА_1
Доповідач Соколан Н.О.
Р І Ш Е Н Н Я
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
22 лютого 2011 Колегія суддів судової палати у цивільних справа апеляційного суду Дніпропетровської області у складі:
головуючого судді Соколан Н.О.,
суддів Митрофанової Л.В, ОСОБА_2
при секретарі Бондарі Ю.А.
за участю : представника позивача ОСОБА_3
представника відповідача ОСОБА_4 Фонду ОСОБА_5
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кривому Розі цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_4 виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України в м.Кривому Розі Дніпропетровської області на рішення Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу від 27 травня 2010 року за позовом ОСОБА_6 до Відкритого акціонерного товариства «Криворізький залізорудний комбінат», ОСОБА_4 виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України в м. Кривому Розі, про стягнення недоплачених сум страхових виплат, відшкодування моральної шкоди, -
В С Т А Н О В И Л А:
Рішенням Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу від 27 травня 2010 року позов ОСОБА_6 до Відкритого акціонерного товариства «Криворізький залізорудний комбінат», ОСОБА_4 виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України в м. Кривому Розі, про стягнення недоплачених сум страхових виплат, відшкодування моральної шкоди задоволено частково. З ОСОБА_4 виконавчої дирекції фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України в м. Кривому Розі Дніпропетровської області на користь ОСОБА_6 стягнуто одноразово заборгованість по страховим виплатам за період з 15.04. 2002 року по 01. 05. 2010 року у розмірі 28918 гривень 76 коп., а також постановлено стягувати виплати у розмірі 580 грн.78 коп., починаючи з 01.05.2010 року до виникнення обставин, які потребують перерахунок або припинення страхових виплат, стягнуто витрати на правову допомогу в сумі 2770 грн., та користь держави витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду цивільної справи.

В іншій частині позову відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_4 Фонду ставить питання про скасування рішення суду і ухвалення нового рішення, яким відмовити в задоволенні позовних вимог в повному обсязі, оскільки судом порушені норми матеріального і процесуального права. Зокрема на думку скаржника, суд не перевірив чи відбулося фактичне підвищення заробітної плати, не витребував відомості про нарахування та отримання заробітної плати за професією позивача за оспорюваний період; необґрунтовано відкоригував суму відшкодування шкоди на коефіцієнти росту тарифних ставок, окладів; не дав належної оцінки економічному обґрунтуванню застосування або не застосування коефіцієнтів підвищення тарифних ставок і окладів, та неправильно застосував п.28 «Правил відшкодування шкоди, оскільки із червня 1994 року по червень 1999 року відбулася лише зміна структури заробітної плати; неправомірно стягнув з відповідача витрати на правову допомогу 2770 грн., оскільки адвокат був представником інтересів позивача згідно договору, а не надавав йому правову допомогу.

Перевіривши законність і обгрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги і заявлених вимог, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено,що позивач працював з 1980 року електрослюсарем шахти «Батьківщина» ім. Карла Лібкнехта обєднання «Кривбасруда», на теперішній час - Відкрите акціонерне товариство «Криворізький залізорудний комбінат». У звязку з профзахворюванням, висновком МСЕК від 27.02.1995 року позивачеві було вперше встановлено 60 % втрати професійної працездатності, який при повторних оглядах змінювався, та з 13.02.2004 року встановлено 70% втрати професійної працездатності і встановлена 2 група інвалідності.

З матеріалів справи вбачається, що у звязку з ушкодженням здоровя згідно наказу по шахті «Батьківщина» обєднання «Кривбасруда» № 110 від17 03.1995 року у добровільному порядку позивачеві провадилися виплати у рахунок відшкодування шкоди виходячи із середнього заробітку за три календарні місяці роботи по лютий 1995 року, розрахований належним чином на час постановлення наказу , який становив 5961940 крб. в місяць.

Проте, задовольняючи позов, суд першої інстанції виходив з того, що Відкрите акціонерне товариство «Криворізький залізорудний комбінат» не застосувало позивачеві коефіцієнт 3 підвищення тарифних ставок та посадових окладів, передбаченого Постановою КМУ від 08.02.1995 року № 102 та спільної постанови адміністрації і профкомів ВО «Кривбасруда» від 27.02.2005 року № 2/24/7 через що сталося заниження його середнього заробітку та сум відшкодування шкоди (страхових сум).

Колегія суддів з висновком суду першої інстанції, щодо наявності підстав для перерахування щомісячних сум відшкодування шкоди, погодитись не може, оскільки змінюючи розмір щомісячних виплат, суд не взяв до уваги зазначений вище наказ № 110 та дійшов невірного висновку. Як вбачається з наказу по підприємству за № 110 при визначенні розміру середньомісячного заробітку позивача для відшкодування шкоди, підприємство брало фактичний розмір заробітної плати позивача, в тому числі за лютий 1995 року, тому підстав для застосування К 3 не має.

Відповідно до п.2 ч.3 ст. 79 та ст. 84 ЦПК України витрати, повязані з оплатою правової допомоги адвоката, є витратами, повязаними з розглядом справи. На підставі ч.1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею судові витрати. За змістом зазначених норм закону витрати, повязані з оплатою участі у справі представника сторони не відносяться до судових витрат і не підлягають розподілу між сторонами в порядку, передбаченому ст. 88 ЦПК України.

Саме як представника позивача вказано процесуальний статус адвоката ОСОБА_3 в журналах судового засідання .

Суд на зазначене уваги не звернув і стягнув з відповідача за надання правової допомоги представником позивача ОСОБА_3 2770 грн., що призвело до неправильного вирішення справи в цій частині.

Крім того, оскільки в задоволенні позову відмовлено, підстави для стягнення судових витрат відповідно ст.88 ЦПК України відсутні.

Таким чином, висновок суду не відповідає обставинам справи, що призвело до неправильного вирішення справи і відповідно до п.3 ч.1 ст. 309 ЦПК України є підставою для скасування судового рішення та ухвалення в цій частині нового рішення про відмову ОСОБА_6 в задоволенні позовних вимог.

Оскільки в задоволенні позову відмовлено, підстави для стягнення судових витрат відповідно ст.88 ЦПК України відсутні.

Керуючись ст.ст. 303, 307, п.3 ч.1 ст. 309 , 313-314, 316 ЦПК України, колегія суддів, -

В И Р І Ш И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_4 виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України в м. Кривому Розі Дніпропетровської області - задовольнити

Рішення Дзержинського районного суду м. Кривого Рога від 27 травня 2010 року скасувати, ухвалити нове рішення про відмову в задоволенні позову.

Рішення набирає законної сили з моменту проголошення, але може бути оскаржене у касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня набрання ним законної сили.

Головуючий:

Судді: