АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Категорія 27 ( 1 ) Доповідач Братіщева Л.А.
У Х В А Л А

Іменем України

«23» листопада 2011 року колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді - Братіщевої Л.А.

суддів - Савіної Г.О., Турік В.П.

при секретарі - Алісовій Т.С.

за участю : відповідача - ОСОБА_1 та її представника ОСОБА_2

представника правонаступника ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кривому Розі цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Центрально-Міського районного суду м. Кривого Рогу від 16 грудня 2010 року за позовом ОСОБА_4 до Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Володимирський» про захист прав споживачів та за зустрічним позовом Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Володимирський» до ОСОБА_4, ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором кредиту, -

В С Т А Н О В И Л А :

У травні 2009 року ОСОБА_4 звернувся із позовом до відкритого акціонерного товариства «Комерційний банк «Володимирський» про захист прав споживача і в обґрунтування позову зазначив, що 26.12.2007р. між ним та АКБ «Європейський» був укладений договір кредиту за яким ним отримано грошові кошти. 07.10.2008р. був укладений додатковий договір, в якому більш детально встановлений порядок погашення його зобовязань перед Банком. У квітні 2009 року від ВАТ «Володимирський» він отримав повідомлення про відступлення права вимоги АКБ «Європейський» на користь ВАТ КБ «Володимирський».

У звязку із неналежним повідомлення його з боку відповідача вважає, що має право не здійснювати виконання обовязку до відповідача як новому кредитору, а тому просив суд визнати за ним право не виконувати ПАТ КБ «Володимирський» обов,язок за договором кредиту між ним та АКБ «Європейський» до надання ПАТ КБ «Володимирський» доказів переходу прав АКБ «Європейський» по одержанню платежів за договором кредиту між ним та АКБ «Європейський» до ПАТ «КБ «Володимирський».

У серпні 2009 року ВАТ «КБ «Володимирський», який в наступному змінив свою назву на ПАТ «КБ «Володимирський» звернувся із зустрічним позовом до ОСОБА_4 та ОСОБА_1 в якому зазначив, що згідно кредитного договору від 26.12.2007р. ОСОБА_4 був наданий кредит в сумі 161400 дол. США на строк до 25.12.2017р. і в цей же день з ОСОБА_1 укладено договір поруки та іпотечний договір.

Оскільки відповідачем ОСОБА_4 зобов,язання по кредитному договору не виконувалось, тому станом на 18.08.2009р. виникла заборгованість в розмірі 221961,80 дол. США, яка складається із заборгованості за кредитом 152985,04 дол. США; заборгованості за процентами 23466,92 дол. США; пені 45509,84 дол. США.

Уточнивши позовні вимоги позивач просив суд стягнути в солідарному порядку з ОСОБА_4 та ОСОБА_1 заборгованість за кредитним договором в сумі 2041243,38грн., судовий збір в сумі 1700грн. та витрати на ІТЗ розгляду справи в сумі 120грн.

Рішенням Центрально-Міського районного суду м. Кривого Рогу від 16 грудня 2010 року ОСОБА_4 у задоволенні позову до ПАТ «КБ «Володимирський» про захист прав споживачів відмовлено, зустрічний позов ПАТ «КБ «Володимирський» задоволено та стягнуто в солідарному порядку з ОСОБА_4 і ОСОБА_1 заборгованість в сумі 2041243,38грн., судовий збір в сумі 1700грн. та 120грн. витрат на ІТЗ розгляду справи.

Ухвалою колегії суддів апеляційного суду Дніпропетровської області від 09 червня 2011 року апеляційна скарга ОСОБА_4 відхилена, і рішення суду першої інстанції залишено без змін.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 ставить питання про скасування рішення суду та просить відмовити ПАТ КБ «Володимирський» у позові до неї з тих підстав, що судом не були досліджені обставини справи відносно поруки. Зокрема, судом не зясовано про існування поруки між нею та АКБ «Європейський» після 01.11.2008р. та чи перейшло право вимоги до неї як до поручителя; судом не враховано, що на підставі ст. 559 ЦК України порука припиняється у разі зміни зобовязання без згоди поручителя, внаслідок чого збільшується обсяг її відповідальності, а вона не надавала згоди на збільшення відсоткової ставки за кредитом і тому вважає, що порука припинилась з 01.11.2008р., тобто з моменту підвищення відсоткової ставки.

Перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги і заявлених позовних вимог, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Як встановлено судом та вбачається з матеріалів справи, 26.12.2007р. між ОСОБА_4 та АКБ «Європейський» був укладений кредитний договір № К/057/0302 на суму 161400грн. на строк до 25.12.2017р. (а.с. 4, 5). Також в цей же день між АКБ «Європейський» і ОСОБА_1 був укладений договір поруки, згідно якого у випадку невиконання боржником та поручителем зобовязання забезпеченого порукою відповідати перед кредитодавцем, як солідарні боржники (а.с. 49).

25 березня 2009 року між АКБ «Європейський» та ВАТ КБ «Володимирський» укладено договір про відступлення прав вимоги за кредитними договорами (а.с. 165-167) і саме з цього дня до ВАТ «КБ «Володимирський» перейшли всі права вимоги до ОСОБА_4 за договорами застави, іпотеки та поруки.

У звязку із тим, що ОСОБА_4В взяті на себе зобовязання належним чином не виконував, станом на 27.10.2009р. утворилась заборгованість в сумі 2041243,38грн.

Під час розгляду справи в апеляційному суді ТОВ «Юридична компанія «Лігал Едвайс» звернулось із заявою про залучення товариства в якості правонаступника ПАТ «КБ «Володимирський» у звязку із укладенням договору №09/11/51 від 29.08.2011р. про відступлення прав вимоги (а.с. 22, 23 т.2).

Зазначена заява задоволена і ТОВ «Юридична компанія «Лігал Едвайс» залучено по даній справі правонаступником ПАТ «КБ «Володимирський».

Задовольняючи зустрічні позовні вимоги ПАТ «КБ «Володимирський» та стягуючи з відповідачів солідарно суму заборгованості за кредитним договором, суд першої інстанції виходив з того, що відповідачами не належним чином виконувались взяті зобовязання по кредитному договору.

Колегія суддів погоджується з висновком суду з наступних підстав.

Статтею 526 ЦК України передбачено, що зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

Згідно ст. 553 ЦК України - за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов'язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов'язання боржником.

Відповідно до ст. 554 ЦК України - у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя.

Суд першої інстанції правильно встановив, що у відповідачів у звязку з невиконанням кредитних зобовязань перед позивачем виникла заборгованість в сумі 2041243,38грн. і дана сума повинна бути стягнута з відповідачів солідарно.

Доводи в апеляційній скарзі проте, що після відступлення Банком «Європейським» прав вимоги ПАТ «КБ «Володимирський» до неї не перейшли вимоги як до поручителя є безпідставними, оскільки згідно п.1.3 Договору про відступлення прав вимоги (купівлі-продажу боргових зобовязань) за кредитними договорами від 25.03.2009р. до нового кредитора, тобто ПАТ «КБ «Володимирський» перейшли права вимоги за договорами застави, іпотеки, поруки, з врахуванням всіх раніше внесених сторонами змін та доповнень до них (а.с. 22 т. 1).

Колегія не приймає до уваги посилання в апеляційній скарзі на те, що порука за договором кредиту припинилась з моменту підвищення відсоткової ставки, оскільки нею не надавалась згода на збільшення обсягу її відповідальності, виходячи з наступного.

Частина 1 ст. 559 ЦК України передбачає, що порука припиняється, зокрема, у разі зміни зобовязання без згоди поручителя, внаслідок чого збільшується обсяг його відповідальності.

З матеріалів справи убачається, що відповідно до п. 2.8 кредитного договору у разі, якщо під час дії цього договору змінюється порядок або умови надання Банком кредиту, в т.ч. зміни тарифів (процентних ставок) внаслідок рішень НБУ, інших державних органів України, кредитодавець має право на зміну процентів згідно з умовами договору, про що повідомляє позичальника протягом 7 робочих днів, до дати початку нарахування процентів відповідно до нових тарифів та надає для укладення додаткову угоду про внесення відповідних змін до цього договору (а.с. 4 т.1)..

А згідно п. 1.1 договору поруки від 26.12.2007р. поручитель зобовязується перед кредитодавцем відповідати за виконання боржником умов щодо сплати суми кредиту, процентів за користування кредитом, комісійних, а також можливих неустойок та інших витрат у розмірі, в строк та на умовах, передбачених договором кредиту, а п. 1.2 зазначає, що поручитель ознайомлений з умовами договору кредиту і ніяких заперечень, а також непорозумінь до його умов не має (а.с. 49 т.1), тобто, укладаючи договір поруки ОСОБА_1 погодилась із його умовами та з умовами кредитного договру, не оскаржила умови кредитного договору і свої застереження ніяким чином не виклала.

Таким чином, закон повязує припинення договору поруки із зміною основного зобовязання за відсутності згоди поручителя на таку зміну та за умови збільшення обсягу відповідальності поручителя, а не із зміною будь-яких умов основного зобовязання забезпеченого порукою.

Інші доводи відповідача, викладені в апеляційній скарзі, не можуть бути взяті до уваги, оскільки вони фактично зводяться до переоцінки доказів та незгодою з висновками суду по їх оцінці.

Вирішуючи даний спір, суд першої інстанції в достатньо повному обсязі встановив права і обовязки сторін, обставини по справі, перевірив доводи і дав їм належну правову оцінку, ухвалив рішення, яке відповідає вимогам закону. Висновки суду достатньо обґрунтовані і підтверджені письмовими матеріалами справи та поясненнями учасників процесу.

За таких обставин підстав для задоволення апеляційної скарги та скасування рішення суду колегія суддів не вбачає.

Суд не допустив порушень матеріального або процесуального закону, які могли б бути підставою для скасування рішення суду.

Керуючись ст. ст. 303, 307, 308, 313 315 ЦПК України, колегія суддів,

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_5 відхилити.

Рішення Центрально-Міського районного суду м. Кривого Рогу від 16 грудня 2010 року в частині відмови в задоволенні позову ОСОБА_4 та в частині задоволення зустрічного позову та стягнення на користь Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Володимирський», правонаступником якого є Товариство з обмеженою відповідальністю «Юридична компанія «Лігал Едвайс», з ОСОБА_1 солідарно заборгованості за кредитним договором в сумі 2041243,38грн., судових витрат за сплату судового збору в сумі 1700грн. та витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи в сумі 120грн. залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, але може бути оскаржена у касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили.

Головуючий:

Судді: