Печерський районний суд міста Києва ОСОБА_1
Справа № 2-1138/11
У Х В А Л А

21 лютого 2011 року суддя Печерського районного суду м. Києва, ОСОБА_1. розглянувши заяву представника позивача ОСОБА_2 про забезпечення позову Публічного акціонерного товариства «Старокиївський банк» до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся з позовом до відповідача про стягнення заборгованості за кредитним договором № 02/980/ПК/021 від 06.03.2008 року у розмірі 1 674 956,04 грн.

Крім того, представником позивача було подано заяву про забезпечення позову шляхом накладення арешту на земельні ділянки з кадастровими номерами:

:02:001:0046 площею 0,221 га, що розташована на території Колонщинської сільської ради Макарівського району Київської області;

:01:011:0015 площею 0,2391 га, що розташована на території Козичанської сільської ради Макарівського району Київської області;

:03:022:0008 площею 2,4373 га, що розташована на території Андріївської сільської ради Макарівського району Київської області;

:04:006:0007 площею 0,4766 га, що розташована на території Андріївської сільської ради Макарівського району Київської області;

:02:001:0012 площею 0,2500 га, що розташована на території Андріївської сільської ради Макарівського району Київської області;

:02:001:0013 площею 0,2423 га, що розташована на території Андріївської сільської ради Макарівського району Київської області, які на праві власності належать ОСОБА_3 (АДРЕСА_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_1).

Відповідно до ст. 151 ЦПК України суд за заявою осіб, які беруть участь у справі, може вжити заходи забезпечення позову. Забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Частина 3 статті 152 ЦПК України імперативно встановлює, що види забезпечення прозову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами. Аналізуючи зміст заявлених вимог та співставляючи їх з обраним видом забезпечення позову, вбачається, що він є неспівмірним із заявленими позовними вимогами і в сукупності з тією обставиною, що представником позивача в заяві не доведено достатніх причин, у звязку з якими потрібно забезпечити позов шляхом накладення арешту на майно, що, як вказує представник позивача, належить відповідачу, обґрунтування його необхідності та не надано інші відомостей, які потрібні для обрання даного виду забезпечення позову, зокрема представником позивача не надано належних документів на підтвердження того, що майно, на яке представник позивача просить накласти арешт, належить відповідачеві на праві приватної власності, у суду відсутні достатні підстави вважати, що не прийняття заходів забезпечення позову може утруднити, чи зробити неможливим виконання рішення суду, а від так, заява представника позивача про забезпечення позову шляхом накладення арешту на майно, що належить відповідачеві, не підлягає задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.151, 152, 153 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

В задоволенні заяви представника позивача ОСОБА_2 про забезпечення позову Публічного акціонерного товариства «Старокиївський банк» до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитним договором відмовити.

Апеляційна скарга на ухвалу подається протягом пяти днів з дня отримання її копії до Апеляційного суду міста Києва через Печерський районний суд міста Києва.

Суддя ОСОБА_1