Справа № 22-ц-1288/2011 Головуючий у I інстанції Коверзнев В.О.
Категорія цивільна Доповідач - Страшний М. М.
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 квітня 2011 року 28 квітня 2011 року
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРНІГІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ у складі:

головуючого - суддіОСОБА_1,
суддів:ОСОБА_2, ОСОБА_3
при секретарі:ОСОБА_4
за участю:позивача ОСОБА_5, відповідачки ОСОБА_6, її представника ОСОБА_7

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду апеляційну скаргу ОСОБА_5 на рішення Деснянського районного суду м. Чернігова від 18 березня 2011 року у справі за позовом ОСОБА_5 до ОСОБА_6 про встановлення факту проживання однією сімєю без реєстрації, визнання права спільної сумісної власності на майно, поділ спільного сумісного майна та витребування майна з чужого незаконного володіння,

в с т а н о в и в:

Рішенням Деснянського районного суду м. Чернігова від 18 березня 2011 року в задоволенні позову ОСОБА_5 відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_5 просить скасувати зазначене рішення суду та ухвалити нове рішення про відмову у задоволенні позовних вимог, посилаючись на те, що судове рішення ухвалене з порушенням та неправильним застосуванням судом норм матеріального та процесуального права, а висновки суду не відповідають обставинам справи. Апелянт вказує, що суд позбавив його можливості надати докази факту проживання однією сімєю із відповідачкою, оскільки ним було відмовлено в задоволенні клопотання про допит свідків ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10 та ОСОБА_11, які б могли підтвердити зазначений факт. Апелянт наполягає на тому, що все майно, перелічене у позовній заяві, було придбано під час проживання з відповідачкою у період з квітня 2008 року по травень 2010 року, проте всі документи на майно залишились в квартирі відповідачки. На думку апелянта, суд безпідставно не прийняв як доказ постанову про відмову в порушенні кримінальної справи, в якій був встановлений факт їх спільного проживання з відповідачкою.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення учасників судового засідання, дослідивши матеріали справи, апеляційний суд приходить до висновку про необхідність відхилення апеляційної скарги, враховуючи наступне.

Відмовляючи в задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з того, що позивачем не було доведено факт проживання з відповідною однією сімєю в період з квітня 2008 року по травень 2010 року, придбання саме в цей період спірного майна.

Такі висновки суду відповідають встановленим по справі обставинам та вимогам закону, що регулюють спірні правовідносини.

Дійсно, відповідно до ст. 74 СК України якщо жінка та чоловік проживають однією сімєю, але не перебувають у шлюбі між собою або в будь-якому іншому шлюбі, майно, набуте ними за час спільного проживання, належить їм на праві спільної сумісної власності подружжя, якщо інше не встановлено письмовим договором між ними. Тобто, факт проживання однією сімєю чоловіка та жінки без шлюбу є підставою для виникнення у осіб права спільної сумісної власності.

Згідно з ч. 2 ст. 3 СК України сімю складають особи, які спільно проживають, повязані спільним побутом, мають взаємні права та обовязки.

При встановлені факту наявності у осіб спільного побуту доцільно враховувати ознаки, визначені у понятті домогосподарства, закріпленому у ст. 1 Закону України „Про Всеукраїнський перепис населення, згідно з яким домогосподарством є сукупність осіб, які спільно проживають в одному житловому приміщенні або його частині, забезпечують себе всім необхідним для життя, ведуть спільне господарство, повністю або частково обєднують та витрачають кошти.

Взаємність прав та обовязків передбачає наявність як у жінки, так і у чоловіка особистих немайнових і майнових прав та обовязків, які можуть випливати, зокрема, із нормативно-правових актів, договорі, укладених між ними, звичаїв.

Суд першої інстанції, розглядаючи справу, прийшов до обґрунтованого висновку, що позивачем не було доведено належними доказами факт проживання з відповідачкою однією сімєю без шлюбу. Досліджені обставини свідчать про те, що відносини між ними носили епізодичний характер, при цьому ознаки сімї були відсутні.

Також судом зроблено вірний висновок про відсутність підстав для задоволення позову в частині визнання права спільної сумісної власності на майно.

Доводи апеляційної скарги про порушення судом першої інстанції вимог закону при відхиленні клопотання про допит свідків не знайшли свого підтвердження в ході апеляційного розгляду справи.

Оскаржуване рішення ґрунтується на повно та всебічно досліджених доказах, оцінка яких проведена у відповідності до положень ст. ст. 57-66 ЦПК України і доводи апеляційної скарги їх не спростовують та не містять передбачених законом підстав для скасування вірного по суті рішення.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 312, 313-315, 317, 319 ЦПК України, апеляційний суд

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_5 відхилити.

Рішення Деснянського районного суду м. Чернігова від 18 березня 2011 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення і може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий:Судді: