Справа № 2-1150/11
РІШЕННЯ

Іменем України

"18" серпня 2011 р.

Новоград-Волинський міськрайонний суд Житомирської області

в складі : головуючого судді Гичко М.Г.,

при секретарі Медяній І.В.,

з участю позивачки ОСОБА_1,

відповідача ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у місті Новоград-Волинський справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини,

ВСТАНОВИВ:

20.07.2011 року позивачка ОСОБА_1 звернулася з позовом про стягнення з відповідача на її користь аліменти на утримання неповнолітньої дитини сина ОСОБА_3 в розмірі 1/4 частини від його доходів (заробітку) щомісячно, ален не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня подачі позовної заяви і до повноліття дитини. Свої вимоги мотивує тим, що вона перебуває з відповідачем в зареєстрованому шлюбі з 21.11.2009 року, від якого в них народилася неповнолітня дитина син ОСОБА_4, 01.11.2010 р. нар.., батьком якої в свідоцтві про народження значиться відповідач. Зазначає, що на протязі останнього часу вона з відповідачем практично припинили подружні відносини, останній не проявляє до неї поваги і тому вона втратила до нього почуття любові та поваги і стала проживати окремо від нього. Їй тяжко одній утримувати дитину, оскільки вона ніде не працює і не має ніяких доходіів. Відповідач в добровільному порядку матеріальну допомогу на утримання дитини не надає, хоча працює в Новоград-Волинському МВ УМВС, регулярно отримує доволі велику заробітну плату, а тому має можливість надавати матеріальну допомогу, в звязку з чим просить суд стягувати аліменти з відповідача в примусовому порядку.

В судовому засіданні позивачка підтримала позов з підстав та в обсязі, зазначених у позовній заяві. Пояснила, що стягнень з відповідача по виконавчих листах на користь інших осіб з відповідача не проводиться.

Відповідач в судовому засіданні визнав позов в повному обсязі, не заперечує проти задоволення позову в обсязі, який просить позивачка.

Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи та давши їм належну оцінку, суд приходить до наступного висновку.

З копії свідоцтва про укладення шлюбу (а.с. 5) вбачається, що 21.11.2009 року між сторонами міським відділом реєстрації актів цивільного стану Новоград-Волинського міськрайонного управління юстиції Житомирської області зареєстрований шлюб. Від цього шлюбу у них народилася неповнолітня дитина син ОСОБА_4, 01.11.2010 р. нар., батьком якої записаний відповідач ОСОБА_1, що підтверджується копією свідоцтва про народження (а.с. 4).

Згідно ст. 51 ч. 2 Конституції України та ст. 180 Сімейного Кодексу України батьки зобовязані утримувати дітей до їх повноліття.

Як встановлено в судовому засіданні, відповідач перестав надавати матеріальну допомогу на утримання дитини в добровільному порядку, син ОСОБА_3 знаходиться на повному утриманні позивачки, що підтверджується довідкою комунального підприємства Новоград-Волинської міської ради «Новоград-Волинськжитлосервіс" № 3170 від 08.07.2011 року (а.с. 6)

Судом встановлено, що відповідач є здоровим, працездатним, офіційно працює на посаді інспектора ПС в Новоград-Волинському МВ УМВС з 07.09.2009 року та щомісячно отримує там заробітню платню, що підтверджується довідкою про доходи (а.с. 15), а тому має можливість надавати матеріальну допомогу на утримання свого неповнолітнього сина.

При вирішення питання розміру частки аліментів, яка підлягає стягненню з відповідача, суд враховує, що дитина повністю знаходяться на утриманні позивачки; те, що відповідач може надавати матеріальну допомогу, оскільки офіційно працює, отримує заробітну плату, достатню для сплати аліментів в розмірі, який просить позивачка, однак не надає матеріальної допомоги в добровільному порядку; стягнення аліментів на користь інших осіб з відповідача не проводиться, а також той факт, що відповідач визнав заявлений до нього позов.

Оцінюючи ці обставини в їх сукупності, суд приходить до висновку про необхідність задоволення позову, оскільки таке рішення відповідатиме фактичним обставинам справи, а отже вимогам розумності та справедливості.

У відповідності до вимог ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь держави підлягають стягненню судовий збір та збір за інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи.

Керуючись ст. 51 ч. 2 Конституції України, ст. ст. 11, 15, 57 - 60, 84, 88, 212 - 215, 294 , 367 ЦПК України, ст. ст. 180, 182, 183, 191 Сімейного Кодексу України, Постановою Пленуму Верховного Суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів»від 15.05.2006 року № 3, - -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Стягувати з ОСОБА_2, який народився 24.04.1988 року в м. Новоград-Волинський, Житомирської області, на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання неповнолітньої дитини сина ОСОБА_4, 01.11.2010 р. нар., в розмірі 1/4 частини всіх видів його доходів (заробітку) щомісячно, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня подачі позовної заяви до суду, тобто з 20.07.2011 року і до повноліття дитини, тобто до 01.11.2028 року.

Допустити негайне виконання рішення суду в межах суми платежу за 1 місяць.

Стягнути з ОСОБА_2 судовий збір в доход держави у розмірі 51 грн. та збір за інформаційно-технічне забезпечення судового процесу в сумі 120 грн.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Апеляційного суду Житомирської області через Новоград-Волинський міськрайонний суд Житомирської області протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Головуючий