Справа № 2-409/11
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09 листопада 2011 року Білоцерківський міськрайоний суд у складі:

головуючого судді Дмитренко А. М. ,

при секретарі Вангородська О. С.,

розглянувши в відкритому судовому засіданні в місті Білій Церкві залі суду № 1 справу за позовом ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 до Биковогребельської сільської ради Білоцерківського району Київської області про визнання права власності на спадкове майно,-

В С Т А Н О В И В :

Позивачі звернулися до суду з вказаним позовом мотивуючи тим, що 08.07.2008 року померла їхня мати ОСОБА_4, яка залишила заповіт на все належне їй майно на імя позивачів, всі вони прийняли спадщину в установлений законом строк і отримали свідоцтва про право на спадщину за заповітом на земельну ділянку площею 2,7000 га на території Биковогребельської сільської ради, після смерті матері також залишився житловий будинок по вул..Набережній,19 в с.Бикова Гребля, але нотаріусом відмовлено в оформленні спадкових прав на будинок із-за відсутності правовстановлюючих документів на нього, позивачі просили суд визнати за ними право на отримання у власність в порядку спадкування за заповітом житлового будинку по вул..Набережній,19 в с.Бикова Гребля Білоцерківського району, що залишився після смерті ОСОБА_4

В суді позивач ОСОБА_1 і одночасно як представник за довіреністю ОСОБА_3 уточнив позовні вимоги і просив суд визнати за позивачами право власності на вказаний будинок як за спадкоємцями за заповітом після смерті матері ОСОБА_4- по 1/3 частині за кожним.

ОСОБА_2 до суду 09.11.2011 року не зявилася, про час розгляду справи повідомлялася належним чином, надала до суду письмову заяву щодо розгляду справи без її участі, в якій вказала на те, що позов підтримує.

Представник відповідача в судове засідання не зявився, але до суду надано листа, в якому вказано на те, що Биковогребельська сільська рада не заперечує проти задоволення позову і просить розглядати справу без участі їхнього представника.

За ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Так, по справі встановлено, що 8 липня 2008 року померла ОСОБА_4 Дорофіївна-мати позивачів, що стверджується копією свідоцтва про її смерть.

З матеріалів справи також вбачається, що ОСОБА_4 залишила заповіт на все належне їй майно на імя позивачів, що стверджується копією заповіту, посвідченого 21.11.1996 року секретарем виконавчого комітету Биковогребельської сільської ради і зареєстрованого в реєстрі за № 15.

Згідно ст.1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті.

У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу.

Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини.

За ст.1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.

Не допускається прийняття спадщини з умовою чи із застереженням.

Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Згідно зі ст.1269 ЦК України, спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини.

Заява про прийняття спадщини подається спадкоємцем особисто.

Особа, яка досягла чотирнадцяти років, має право подати заяву про прийняття спадщини без згоди своїх батьків або піклувальника.

Заяву про прийняття спадщини від імені малолітньої, недієздатної особи подають її батьки (усиновлювачі), опікун.

За ч.1 ст.1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

Як встановлено судом, 13.08.2011 року позивачам державним нотаріусом Білоцерківської районної державної нотаріальної контори ОСОБА_5 було видано свідоцтва про право на спадщину за заповітом у розмірі 1/3 частини кожному на спадкове майно після смерті ОСОБА_4, що складається з земельної ділянки площею 2,7000 га, яка розташована на території Биковогребельської сільської ради, що належала померлій на підставі державного акту на право власності на земельну ділянку від 27.10.2004 року, цільове призначення-для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що слідує з копій свідоцтв про право на спадщину, зареєстрованих в реєстрі за № 2-2414, № 2-2418, № 2-2410, спадкова справа № 571/2008.

Як вбачається з постанови державного нотаріуса Білоцерківської районної державної нотаріальної контори ОСОБА_5 від 10.08.2011 року, в установлений законом строк із заявами про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_4 до нотаріальної контори звернулися ОСОБА_1, ОСОБА_2 і ОСОБА_3, але їм відмовлено у оформленні спадкових прав та видачі свідоцтв про право на спадщину за заповітом на житловий будинок по вул..Набережній,19 в с.Бикова Гребля в звязку з відсутністю правовстановлюючого документа на житловий будинок на імя спадкодавця.

Судом встановлено, що ОСОБА_4 проживала і була зареєстрована в ІНФОРМАЦІЯ_1 до дня смерті, згідно земельно-кадастрової книги Биковогребельської сільської ради саме ОСОБА_4 була виділена земельна ділянка орієнтовною площею 0,50 га для будівництва житлового будинку та господарських будівель і споруд та для ведення особистого селянського господарства, що стверджується довідками Биковогребельської сільської ради, витягом із земельно-кадастрової книги /запис під № 312/.

Також згідно рішення виконавчого комітету Биковогребельської сільської ради від 10.07.2007 року за № 39, на підставі записів в по господарській книзі під № 216 за ОСОБА_4 визнано право власності на житловий будинок по вул. Набережній № 19 в с.Бикова Гребля Білоцерківського району, що стверджується копією цього рішення.

В судовому засіданні встановлено, що на спірний житловий будинок Білоцерківським МБТІ 22.04.2011 року було оформлено технічний паспорт, згідно якого рік побудови житлового будинку -1972, копія технічного паспорта є в матеріалах справи.

Відповідно до ст..12 Закону України «Про власність», який був діючим на час будівництва будинку, у приватній власності громадян можуть перебувати жилі будинки, збудовані на відведеній у встановленому порядку земельній ділянці або придбані на законних підставах, наприклад за договором купівлі-продажу, міни, дарування, за правом спадщини.

Як розяснено в п.9 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 04.10.1991 року за № 7 «Про практику застосування судами законодавства, що регулює право приватної власності громадян на жилий будинок» /зі змінами/, право власності на жилий будинок, збудований громадянином на відведеній йому в установленому порядку земельній ділянці і прийнятий в експлуатацію, виникає з часу його реєстрації у виконкомі місцевої ради.

Як вказано вище в рішенні, ОСОБА_6 було відведено земельну ділянку орієнтовною площею 0,50 га для будівництва житлового будинку та господарських будівель і споруд та для ведення особистого селянського господарства, також за рішенням виконавчого комітету Биковогребельської сільської ради за ОСОБА_4 визнано право власності на житловий будинок по вул..Набережній,19 в с.Бикова Гребля.

З матеріалів оглянутої в суді інвентаризаційної справи на вказане домоволодіння встановлено, що на підставі рішення Білоцерківської районної ради від 15.03.1988 року за № 35 на імя ОСОБА_4 було оформлено свідоцтво про право власності на будинок по вул..Набережній,19 в с. Бикова Гребля , копії свідоцтва і заключення про реєстрацію домоволодіння надані суду.

Таким чином, суд вважає, що спадкодавець набула права власності на спірний будинок у встановленому законом порядку, але спадкоємці позбавлені можливості оформити свої спадкові права на будинок із-за відсутності у них правовстановлюючих документів, а саме-свідоцтва про право власності на будинок, яке втрачено.

За ст.392 ЦК України власник майна може предявити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Відповідно до п.23 наведеної вище в рішенні Постанови Пленуму Верховного Суду України, у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

Згідно ст.1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Як встановлено судом і вказано вище, спадкодавець набула права власності на спірний будинок по вул.Набережній,19 в с.Бикова Гребля у визначеному законом порядку, але документ, який засвідчує її право власності, втрачений, а тому суд вважає за можливе визнати право власності на цей будинок за спадкоємцями ОСОБА_4, оскільки нотаріусом їм було відмовлено в оформленні їхніх спадкових прав на спірний будинок.

Керуючись ст.ст. 392, 1218, 1223, 1268, 1269, 1270 ЦК України, ст.ст.10,60,79,88, 174, 209, 212-215 ЦПК України, суд-

В И Р І Ш И В :

Позов задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 право власності по 1/3 частині за кожним із спадкоємців на спадкове майно на підставі успадкування за заповітом після смерті ОСОБА_4, яка померла 8 липня 2008 року, а саме: на житловий будинок з господарськими та побутовими будівлями і спорудами за № 19 по вулиці Набережній в селі Бикова Гребля Білоцерківського району Київської області.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Київської області через Білоцерківський міськрайонний суд протягом десяти днів з дня проголошення рішення.

Суддя ОСОБА_7