Справа № 2-249/11
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 травня 2011 р.

Богуславський районний суд Київської області в складі:

головуючого судді ТітоваМ.Б.

при секретарі Зеленько О.Д.

з участю позивача ОСОБА_1

представника відповідача ОСОБА_2

третьої особи ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Богуславі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до публічного акціонерного товариства «АЕС Київобленерго», третя особа що не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору ОСОБА_3, про відшкодування майнової і моральної шкоди заподіяної незаконним відключенням споживача від постачання електричної енергії, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1 звернувшись з даним позовом до публічного акціонерного товариства «АЕС Київобленерго» просить стягнути із відповідача 5840 гривень за заподіяну майнову шкоду та 5000 гривень за моральну шкоду.

В обгрунтування своїх вимог позивач посилається на те, що згідно договору про користування електричною енергією від 11 жовтня 2000 року він користувався електричною енергією, яка постачалась до його будинку по вул. Набережній, 12 в с. Яцюки Богуславського району Київської області. 16.10.2009 року працівник Богуславського районного підрозділу ЗАТ «А.Е.С. Київобленерго» ОСОБА_3, зайшовши в сарай, де знаходився електролічильник відключив електропостачання до будинку. Внаслідок цього зіпсувалися продукти харчування, які знаходились в морозильних камерах, на загальну суму 2240 гривень, що підтверджується актом від 21.10.2009 року. 15.11.2010 року працівники Богуславського районного підрозділу ЗАТ «А.Е.С. Київобленерго» вдруге відключили електропостачання до будинку, внаслідок чого зіпсувалися продукти харчування, які знаходились в морозильних камерах на суму 3600 гривень, що підтверджується актом від 22.11.2010 року. Про відключення від електропостачання його не було попереджено в установленому порядку. Дії відповідача були неправомірними, що потягло за собою заподіяння йому моральної шкоди, яку він оцінює в 5000 гривень.

В судовому засіданні позивач позов підтримав в повному обсязі, посилаючись на вищевказані факти та докази.

Представник відповідача ОСОБА_2 в судовому засіданні позов не визнала і пояснила, що договір про користування електричною енергією із ОСОБА_1 було складено 11 жовтня 2000 року, але даний договір не містить підпису споживача ОСОБА_1 та не є належним доказом наявності письмового договору, на який посилається позивач. Але, якщо вважати, що письмовий договір все-таки укладено, він є таким, що припинив свою дію, оскільки відповідно до п.6.1 даного договору він укладається на три роки, набирає чинності з дня його підписання та вважається продовженим щорічно, якщо за місяць до закінчення терміну його дії жодна із сторін не висловила наміру внести до нього зміни або доповнення.

10 вересня 2010 року ЗАТ «А.Е.С.Київобленерго» Богуславський районний підрозділ повідомив ОСОБА_1 про розірвання договору про користування електричною енергією з 11 жовтня 2010 року, а тому з цієї дати договір про користування електричною енергією припинив свою дію.

Договір від 01.10.2010 року, на який посилається у позовній заяві позивач не єукладеним, оскільки не містить підпису уповноваженої особи ЗАТ «А.Е.С.Київобленерго».

Щодо обставин відключення споживача ОСОБА_1від електропостачання, представник відповідача зазначила, що 10 вересня 2010 року до Богуславського РП ЗАТ «А.Е.С.Київобленерго» звернулася ОСОБА_4 про укладення договору про користування електроенергією, в звязку з тим, що за рішенням суду будинок по вул.Набережна, 12 в с.Яцюки розділений на дві квартири і вона являється власником сараю-гаража, в якому знаходиться електролічильник. При цьому вона додала пакет документів, що підтверджує її право власності на будівлі (витяг про реєстрацію права власності на нерухоме майно, копію рішення суду першої та апеляційної інстанції).

Тому після розірвання договору з ОСОБА_1, 25 жовтня 2011 року було укладено договір про користування електроенергією з ОСОБА_4 Після укладення договору споживач ОСОБА_4 подала заяву до Богуславського РП ЗАТ «А.Е.С.Київобленерго» про відключення електроенергії до частини будинку за адресою с.Яцюки, вулиця Набережна, 12. Просила виконати відключення з 27.10.2010 року. На виконання заяви споживача, за нарядом на відключення, 15 листопада 2010 року було проведено відключення електроустановки споживача ОСОБА_4

Стосовно можливої перерви в електропостачанні у 2009 році, а саме 16.10.2009 року, представник відповідача пояснила, що роботи по відключенню будинку ОСОБА_1 16.10.2009 року не проводилися. Ніяких нарядів на даний вид робіт по будинку в с. Яцюки, вулиця Набережна, 12 не видавалося. Відключення чи підключення обєктів споживачів проводяться лише за нарядами на виконання певної роботи.

Оскільки ЗАТ «А.Е.С.Київобленерго» діяло в межах діючого законодавства, його дії не можуть визнаватися неправомірними. Крім того відсутня шкода як така, що заподіяна неправомірними діями, немає причинного звязку між шкодою та неправомірними діями та відсутня вина ЗАТ «А.Е.С.Киїобленерго».

Третя особа ОСОБА_3 в судовому засіданні щодо позовних вимог ОСОБА_1 про стягнення майнової і моральної шкоди із ЗАТ «А.Е.С. Київобленерго» зазначив, що позивач безпідставно звинувачує його, як працівника відповідача, в тому що він причетний до відключення споживача ОСОБА_1 від електропостачання 16.10.2009 року. Цього дня після 9.00 години ранку він закінчив чергування в Богуславському районному підрозділі ЗАТ «А.Е.С. Київобленерго» і на роботі не знаходився. Після роботи він допомагав ОСОБА_4, яка є матірю його дружини, забирати її речі із господарства по вул. Набережна, 12 в с. Яцюки. Оскільки ОСОБА_1 добровільно не виконував рішення суду про поділ майна, то в цей день рішення суду виконувалось примусово за участю державного виконавця. Жодних дій направлених на припинення електропостачання будинку та господарських будівель він не вчиняв і вважає, що позивач безпідставно звинувачує його, надавши суду неправдиві докази, а саме сфальсифікований акт від 16.10.2009 року, який складений без участі уповноважених осіб органів місцевого самоврядування чи представників енергопостачальника. Пояснення свідків не можливо прийняти до уваги, оскільки вони знаходячись на вулиці не могли бачити, чи відключався електролічильник чи ні. Також викликають великі сумніви акти щодо заподіяної шкоди позивачу внаслідок псування продуктів харчування в морозильних камерах, оскільки ціни на продукти взяті із довідки директора Богуславського ринку, яка бала отримана значно пізніше, ніж відбулося складання самих актів.

Суд, заслухавши позивача, представника відповідача, третю особу та дослідивши письмові докази по справі, вважає за необхідне позов залишити без задоволення виходячи із наступних підстав.

Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини.

Позивач ОСОБА_1 являється співвласником житлового будинку і господарських будівель, що розташовані в с. Яцюки Богуславського району Київської області по вул. Набережна, 12 разом із колишньою дружиною ОСОБА_4, їх частки становлять відповідно 3/5 та 2/5 частини, що підтверджується рішенням Богуславського районного суду Київської області та ухвалою апеляційного суду Київської області. За рішенням апеляційного суду вказаний будинок розділений на дві квартири. ОСОБА_4 із господарських будівель виділено сарай-гараж, в якому знаходиться електролічильник.

Договір про користування електричною енергією між відповідачем та ОСОБА_1 було укладено 11 жовтня 2000 року, що підтверджується копією зазначеного договору.

10 вересня 2010 року ЗАТ «А.Е.С.Київобленерго» Богуславський районний підрозділ повідомив ОСОБА_1 про розірвання вищевказаного договору про користування електричною енергією з 11 жовтня 2010 року, що підтверджується копією повідомлення №206 та квитанцією про відправлення адресованого листа, а тому на думку представника позивача з цієї дати договір про користування електричною енергією припинив свою дію.

Натомість суд вважає, що договір про користування електричною енергією укладений між сторонами 11 жовтня 2000 року втратив свою чинність з 1 січня 2006 року, оскільки згідно прикінцевих положень Закону України «Про житлово-комунальні послуги» від 24.06.2004 року із мінами та доповненнями п. 1 визначено, що договори про надання житлово комунальних послуг, укладені до набрання чинності цим Законом, мають бути приведені у відповідність із ним до 1 січня 2006 року. Договори, що не приведені у відповідність із цим Законом у зазначений строк, втрачають чинність.

Згідно положень пункту першого статті 19 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» відносини між учасниками договірних відносин у сфері житлово-комунальних послуг здійснюються виключно на договірних засадах.

Договір від 01.10.2010 року, на який посилається у позовній заяві позивач не є укладеним, оскільки не містить підпису уповноваженої особи ЗАТ «А.Е.С.Київобленерго».

Як пояснила в судовому засіданні представник відповідача договір не був підписаний, оскільки ОСОБА_1 не надав пакет документів, що підтверджує його право власності на будівлі по вул. Набережній, 12 в с. Яцюки, зокрема, витяг про реєстрацію права власності на нерухоме майно, копію рішення суду першої та апеляційної інстанції.

Відповідно до пункту 3 Правил користування електричною енергією для населення, затвердженими Постановою Кабінету Міністрів України від 26.07.1999 року № 1357(з змінами та доповненнями) споживання електричної енергії здійснюється на підставі договору про користування електричною енергією між споживачем і енергопостачальником, що розробляється енергопостачальником згідно з Типовим договором про користування електричною енергією і укладається на три роки.

Відповідно до пункту 35 Правил енергопостачальник має право відключити споживача у разі самовільного підключення до електричної мережі.

Самовільним підключенням до електромережі згідно пункту 2 Правил є споживання електричної енергії без укладення з енергопостачальником договору про користування електричною енергією або підключення з порушенням Правил.

З огляду на викладене суд приходить до висновку, що відповідач діяв в межах діючого законодавства і його дії були правомірними, що дає суду підстави відмовити в позові ОСОБА_1, який не виконав зобовязання укласти договір із енергопостачальником, що передбачено п. 3 п.п. 1) ст. 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» від 24.06.2004 року із мінами та доповненнями, та як наслідок самовільно користувався електричною енергією.

Окрім того, дії відповідача були продиктовані позицією другого співвласника будинку №12 по вул. Набережній в с. Яцюки ОСОБА_4, яка 25 жовтня 2011 року уклала договір про користування електроенергією. Після укладення договору споживач ОСОБА_4 подала заяву до Богуславського РП ЗАТ «А.Е.С.Київобленерго» про відключення електроенергії до частини будинку за адресою с.Яцюки, вулиця Набережна, 12. Просила виконати відключення з 27.10.2010 року. На виконання заяви споживача, за нарядом на відключення, 15 листопада 2010 року було проведено відключення електроустановки споживача ОСОБА_4

Стосовно можливої перерви в електропостачанні у 2009 році, а саме 16.10.2009 року, то позивач не довів в судовому засіданні, що роботи по відключенню будинку проводилися працівниками відповідача за розпорядженням адміністрації.

Відповідно до пункту 49 Правил у разі порушення енергопостачальником умов договору споживач викликає представника енергопостачальника для складання та підписання акта-претензії споживача, в якому зазначаються терміни, види, відхилення показників з надання послуг тощо. Пункт 50 Правил визначає, що акт-претензія складається споживачем та енергопостачальника і скріплюється їхніми підписами.

Позивач не викликав представника енергопостачальника і не склав відповідний акт-претензію, що як наслідок не дає суду підстав прийняти до уваги інші докази, в тому числі акт від 16.10.2009 року, що був складений без представника енергопоставальника.

Також відсутні достовірні докази, що таке відключення могла виконати третя особа ОСОБА_3, оскільки акт від 16.10.2009 року складений без участі уповноважених осіб органів місцевого самоврядування чи представників енергопостачальника.

Крім того, у суду викликають сумніви акти щодо заподіяної шкоди позивачу внаслідок псування продуктів харчування в морозильних камерах, оскільки ціни на продукти взяті із довідки директора Богуславського ринку, яка бала отримана значно пізніше, ніж відбулося складання самих актів. Акти складені без представників енергопостачальника. Тобто відсутні достовірні докази про заподіяну позивачу шкоду як 16.10.2009 року так і 15.11.2010 року.

З урахуванням викладеного та керуючись ст.ст. 10, 11, 57, 58, 59, 60, 61, 62, 209, 212, 214, 215, 218 ЦПК України, ст. ст.1166, 1167 ЦК України, п.п. 2, 3, 35, 49, 50 правил користування електричною енергією для населення, затвердженими постановою Кабінету Міністрів України від 26.07.1999 року із змінами та доповненнями, ст. 20 п. 3 підпункт 1) Розділом УІІІ п.1Прикінцевих положень Закону України «Про житлово-комунальні послуги» від 24.06.2004 року із мінами та доповненнями, суд -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до публічного акціонерного товариства «АЕС Київобленерго» про відшкодування майнової шкоди в розмірі 5840 гривень та моральної шкоди в розмірі 5000 гривень залишити без задоволення за безпідставністю позовних вимог.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Київської області через Богуславський районний суд протягом 10 днів з моменту проголошення рішення, а особами, які не були присутні у судовому засіданні під час проголошення рішення, протягом 10 днів з дня отримання копії рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Головуючий: суддя ОСОБА_5