Києво-Святошинський районний суд Київської області
Справа № 2-446/11
РІШЕННЯ

Іменем України

31.01.2011 року Києво-Святошинський районний суд Київської області в складі головуючої судді Медвідь Н.О.

при секретарі Кулієвій Ю.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа: Управління юстиції Києво-Святошинського району Київської області про визнання права власності, усунення перешкод у користуванні власністю, виселення., -

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1 звернувся в суд з позовом до відповідачки ОСОБА_2 про визнання права власності, усунення перешкод у користуванні власністю шляхом виселення, посилаючись на те, що 12.06.2010 року помер ОСОБА_3 , батько позивача.

Померлому на праві власності належала однокімнатна квартира АДРЕСА_1. Позивач є єдиним його єдиним сином, єдиним спадкоємцем першої черги, якій своєчасно звернувся до нотаріальної контори для прийняття спадку, однак не може отримати спадок, оскільки документи, що підтверджують право власності спадкодавця, знаходяться у відповідачки.

ОСОБА_2 з 2004 року мешкала разом із померлим, однак у зареєстрованому шлюбі вони не перебували.

Вважає, що ніяких підстав зміни черговості нема, батько працював майже до останнього часу, помер у Києво-Святошинській центральній районній лікарні м. Боярка,куди потрапив із інсультом 02.06.2010 року і де помер 12.06.2010 року. До моменту своєї хвороби не потребував ні стороннього догляду, ні утримання.

Однак до цього часу відповідачка, перешкоджає позивачу у отриманні спадщини через нотаріальну контору, не передає позивачу документів, що підтверджують право власності батька на спіну квартиру.

Просив визнати за ним право власності на кв.3 буд.43. по вул. Білогородській в м. Боярка, як за спадкоємцем першої черги.

Усунути перешкоди в користуванні кв.3 буд.43. по вул.Білогородській в м. Боярка шляхом виселення відповідачки.

В судовому засіданні представники позивача позов підтримали.

Відповідачка та представник відповідачки позов визнали частково,оскільки в 1998 році відповідачка з померлим спільно проживали однією сім'єю в місті Києві по АДРЕСА_2, вели спільне господарство, мали спільні заощадження, Позивачка продала успадковану після смерті батьків квартиру за 8000 доларів США, а ОСОБА_3 продав у грудні 2003 року належну йому, його сину та першій дружині, з якою він розвівся у 1992 році, трьохкімнатну квартиру. У 2004 році вони разом вклали їх кошти в купівлю спірної квартири. Придбавши спірну квартиру, вони спільно проживали там до смерті ОСОБА_3, якого вона самостійно поховала, відповідачка визнає позов частково, вважає, що позивач може претендувати лише на 1/4 частину спадкового майна, спірну квартиру вважає спільною сумісною власністю згідно зі статтею 368 ЦК України. Заперечуючи проти позову , посилаються на ст. 74 СК України, вважає, що її частка повинна становити 3/4 частини спірної квартири.

Суд вислухавши осіб, які приймали участь у розгляді справи, вивчивши матеріали справи, позов задовольняє з таких підстав:

Судом встановлено, що 12.06.2010 року помер ОСОБА_3 , батько позивача ОСОБА_1.

Померлому на праві власності належала однокімнатна квартира АДРЕСА_3. Позивач є єдиним спадкоємцем першої черги, однак не може отримати спадок, оскільки документи, що підтверджують право власності спадкодавця, знаходяться у відповідачки, яка мешкала разом померлим, однак у зареєстрованому шлюбі вони не перебували.

За правилами ст. 1258 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово.

Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 цього Кодексу

Згідно ст. 1259 ч. 2 ЦК України фізична особа, яка є спадкоємцем за законом наступних черг , може за рішенням суду одержати право на спадкування разом їз спадкоємцями тієї черги , яка має право на спадкування за умови , що вона протягом тривалого часу опікувалася , матеріально забезпечувала , надавала іншу допомогу спадкодавцеві , який через похилий вік , тяжку хворобу або каліцтво був в безпорадному стані.

Але, як пояснили представники позивача ніяких підстав зміни черговості нема, померлий працював майже до останнього часу, помер у Києво-Святошинській центральній районній лікарні м. Боярка,куди потрапив із інсультом 02.06.2010 року і де помер 12.06.2010 року, тобто до моменту своєї хвороби не потребував ні стороннього догляду, ні утримання, що не змогла спростувати відповідачка в судовому засіданні, більше того пояснила, що померлий не мав інвалідності , працював, лежачим хворим не був, також підтвердила, що на даний час користується спірною квартирою, що свідчить про перешкоди позивачеві в користуванні ним спірною квартирою.

Згідно ст.. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця...

За таких обставин, суд вважає, що відповідачка безпідставно користується спадковим майном, перешкоджає позивачу оформити свої права як спадкоємця .

Тому суд визнає за позивачем право власності на кв.3 буд.43. по вул. Білогородській в м. Боярка, як за спадкоємцем першої черги, та усуває перешкоди в користуванні цією квартирою шляхом виселення відповідачки.

Те, що відповідачка проживала разом з померлим, не оспорювалося в судовому засіданні, але ця обставина не дає підстави для визнання за нею права на спадкування разом їз спадкоємцем першої черги , тобто позивачем, якій має право на спадкування . оскільки померлий не потребував сторонньої допомоги, працював, що підтверджується довідкою № 60 від 20.10.2010 року, а тому посилання відповідачки на те, що вона має право на частину спадкової квартири не мають під собою ніякого правового підґрунтя.

Згідно ст. ст. 15, 16 ЦК України передбачено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути: визнання права.

Згідно ст.391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

Відповідно до ст.60 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Отже, суд, оцінюючи докази в їх сукупності, дійшов висновку про обґрунтованість та доведеність вимог позивача, оскільки вони відповідають вимогам ст. ст.57-59 ЦПК України.

За таких обставин вимоги позивача суд знаходить обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Згідно ст.. 88 ЦПК України судові витрати суд покладає на відповідачку.

Враховуючи вищевикладене та керуючись ст.ст. 391,1258,1261,1270,1264 ЦК України, ст. 10, 11, 209, 212-214, 215 ЦПК України , суд, -

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на квартиру АДРЕСА_4.

Усунути ОСОБА_1 перешкоди в користуванні квартирою №3 будинку №43 по вул..Білогородській м.Боярка Києво-Святошинського району Київської області.

Виселити ОСОБА_2 з квартири АДРЕСА_4.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судовий збір в сумі 1700 грн. та 120 грн. витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи, а всього 1820 грн.

Рішення суду може бути оскаржено до Апеляційного суду Київської області через Києво-Святошинський районний суд протягом десяти днів з дня його проголошення.

Суддя: