АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 жовтня 2011 року м. Дніпропетровськ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Дніпропетровської області в складі:

головуючого судді - Волошина М.П.,

суддів - Басуєвої Т.А., Демченко Е.Л.

при секретарі - Качур Л.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 27 січня 2011 року по справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2, третя особа ОСОБА_4 про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини,

В С Т А Н О В И Л А:

У листопаді 2010 року ОСОБА_3 звернулась до суду із позовом та просила стягнути аліменти на своє утримання в розмірі 250 грн., оскільки вона як повнолітня дитина відповідача продовжує навчання.

Рішенням Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 27 січня 2011 року позовні вимоги задоволено частково, стягнуто з відповідача на користь позивачки в розмірі 1/6 частини щомісячного заробітку (доходів).

В апеляційній скарзі відповідач просить рішення суду скасувати та ухвалити нове рішення, яким в задоволені позову відмовити, обґрунтовуючи свої заперечення проти рішення тим, що суд при ухваленні рішення порушив норми матеріального та процесуального права.

Апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 є донькою ОСОБА_2 і навчається на 1 курсі Дніпропетровського національного гірничого університету.

Згідно ст. 199 СК України - якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу.

Статтею 200 СК України передбачено, що суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином.

Задовольняючи частково позов суд першої інстанції врахував ту обставину, що відповідач постійно працює в ПП «КАИ-Центр» та отримує постійний дохід (а.с. 15), а також те, що позивачка ОСОБА_3 навчається на денному відділенні та отримує стипендію (а.с. 10).

Колегія суддів вважає, що суд першої інстанції обґрунтовано стягнув з відповідача аліменти в розмірі 1/6 частин всіх видів його доходів.

Доводи апеляційної скарги, стосовно того, що відповідач немає можливості надавати позивачці матеріальну допомогу, оскільки має недостатній дохід прийняти до уваги неможна з наступних підстав.

Як зазначено в рекомендаціях Пленуму Верховного Суду України викладених в постанові від 15 травня 2006 року N 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» - обов'язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов'язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв'язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу.

З матеріалів справи вбачається, що відповідач працездатний, працює та отримує заробітну платню і тому здатен надавати позивачці матеріальну допомогу.

Також не підлягають задоволенню доводи скарги про те, що відповідач утримує, ще одну дитину, яка навчається на контрактних умовах і тому він немає матеріальної можливості надавати допомогу своїй дочці, оскільки відповідач згідно ст. 198 СК України зобовязаний утримувати своїх дітей в незалежності від умов навчання останньої. Крім того, матеріали справи не містять відомостей, що ОСОБА_5 є сином ОСОБА_2

Інші доводи апеляційної скарги не є суттєвими і не дають підстав для скасування чи зміни рішення суду, у звязку з чим колегія суддів вважає, що згідно ст. 308 ЦПК України рішення суду слід залишити без змін, а апеляційну скаргу відхилити.

Керуючись ст.ст. 307, 308, 315 ЦПК України, колегія суддів,

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити.

Рішення Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 27 січня 2011 року залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду чинна з моменту проголошення та може бути оскаржена до суду касаційної інстанції протягом двадцяти днів.

Судді: