АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № Справа № 22ц-2823/11 Головуючий у 1 й інстанції - ОСОБА_1 Доповідач - Городнича В.С.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 лютого 2011 року м. Дніпропетровськ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Дніпропетровської області в складі:

головуючого - Городничої В.С.

суддів - Глущенко Н.Г., Баранніка О.П.,

при секретарі Лещинській О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпропетровську апеляційну скаргу ОСОБА_2

на рішення Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 30 жовтня 2009 року

по справі за позовом Відкритого акціонерного товариства Нікопольський завод феросплавів» до Дочірнього підприємства з іноземними інвестиціями «Техінвест», ОСОБА_3, ОСОБА_2 про визнання недійсними договорів купівлі-продажу та визнання права власності на нерухоме майно,

ВСТАНОВИЛА:

ОСОБА_2 звернувся до суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 30 жовтня 2009 року в повному обсязі та визнати недійсним договір №1072 від 11.04.1996 про сумісну діяльність між ВАТ «Нікра» та ВАТ «Нікопольський завод феросплавів» по використанню водно-спортивної бази ВАТ «Нікра».

Зазначеним рішенням позовні вимоги ВАТ «Нікопольський завод феросплавів» задоволено частково.

Визнано за ВАТ «Нікопольський завод феросплавів» право власності на обєкти нерухомого майна розташовані на території водноспортивної бази, по вул. Набережна, 1 м. Нікополь: будинок мобільний «М», тіньовий навіс «И,И,И», навіс біля тренерської «З.З», тренерська «Е», арочний бокс (елінг) з вбудованими приміщеннями «В», клас підготовки аквалангістів з навісом «Ж.Ж», будинок мобільний «Ж», адміністративна будівля «А», причал «Південний», південний пірс ІІІ, південний пірс ІV, вагончик побутовий «К», стоянка для автомобілів «Д», альтанка металева «Н», тенісний корт 1, вбиральня «Г», будиночок для тенісистів, тіньова бесідка.

Визнано частково недійсним, в частині вищевказаного майна, договір купівлі-продажу на майно водно-спортивної бази з будівлями та спорудами за адресою: м. Нікополь, вул. Набережна, 1, укладений 16 жовтня 2006 року між Дочірнім підприємством з іноземними інвестиціями «Техінвест» м. Дніпропетровськ та ОСОБА_3.

Визнано частково недійсним, в частині вищевказаного майна, договір купівлі-продажу на майно водно-спортивної бази з будівлями та спорудами за адресою: м. Нікополь, вул. Набережна, 1, укладений 16 травня 2007 року між ОСОБА_3 та ОСОБА_2.

Додатковим рішенням суду від 29 грудня 2009 року в задоволенні іншої частини позовних вимог відмовлено та вирішено питання про розподіл судових витрат/т.3, а.с. 204-205/.

Як на підстави апеляційної скарги ОСОБА_2 посилається на те, що рішення є незаконним, оскільки ухвалене з порушенням норм матеріального та процесуального права. Висновки суду не відповідають фактичним обставинам справи/т.3, а.с.214-218/..

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та заявлених вимог, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає відхиленню, а рішення суду залишенню без змін з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що 11.04.1996 року між ВАТ «Нікра» і ВАТ «Нікопольський завод феросплавів» було укладено договір про використання водноспортивної бази ВАТ «Нікра». Договір підписаний Головою правління ВАТ «Нікопольський завод феросплавів» ОСОБА_4 і головою правління ВАТ «Нікра» ОСОБА_5, строк дії договору 25 років з дня підписання. Пункт ІІІ-а-3 договору передбачає в тому числі і будівництво ВАТ «Нікопольський завод феросплавів» нових обєктів на території водно-спортивної бази за власний рахунок/т.3, а.с. 165/.

Починаючи з 1996 року ВАТ «Нікопольський завод феросплавів» побудував на території бази будиночок мобільний «М», тіньовий навіс «И,И,И», навіс біля тренерської «З,З», тренерська «Е», арочний бокс (елінг) з вбудованими приміщеннями «В», клас підготовки аквалангістів з навісом «Ж.Ж», будинок мобільний «Ж», адміністративна будівля «А», причал «Південний», південний пірс ІІІ, південний пірс ІV, вагончик побутовий «К», стоянка для автомобілів «Д», альтанка металева «Н» тенісний корт 1, вбиральня «Г», будиночок для тенісистів, тіньова бесідка. В підтвердження ВАТ «НЗФ» надав копії проектів будівництва вказаних обєктів, виконаних спеціалістами ВАТ «НЗФ», проект будівництва яхт-клуба погоджений 14.02.1998 року з головою правління «Нікра» ОСОБА_5Ф./т.4,а.с.1-26/.

22 березня 2000 року на підставі рішення виконкому Нікопольської міської ради ВАТ «Нікра» одержало свідоцтво про право власності на будівлі та споруди по вул. Набережній, 1 в м. Нікополі: Літ «А», «Б», «В», «Г», «в», «Д», «Д-1» (а.с.7 Т-1). Право власності на майно на яке претендує ВАТ «НЗФ» не було визначене за ВАТ «Нікра».

ВАТ «Нікра» продало базу Дочірньому підприємству з іноземними інвестиціями «Техінвест» уклавши договір купівлі-продажу 07.06.2001 року/т.1, а.с. 5-6/. При реєстрації договору КП «Нікопольське МБТІ» відмовило ДП ІІ «Техінвест» в реєстрації права власності на обєкти нерухомого майна, а саме: елінг, тенісний корт з баскетбольним майданчиком, сторожка, суддівська, учбовий клас, літній учбовий клас, тренерська, будиночок для відпочинку яхтсменів, навіс, будиночок для відпочинку аквалангістів, туалет, вказавши, що на зазначене майно ВАТ «Нікра» не має свідоцтва про право власності, крім того в матеріалах архівної справи є довідка керівництва ВАТ «Нікра» щодо відсутності даних про знаходження на балансі підприємства зазначених обєктів/т.1, а.с.39/. Перераховане майно і інші обєкти що знаходяться на території водноспортивної бази знаходяться на балансі ВАТ «НЗФ», що підтверджується представленими ВАТ «НЗФ» інвентарними карточками, відомостями (а.с.41-59 Т-3).

Рішенням Нікопольського міськрайонного суду від 15.07.2004 року було визнано дійсним договір купівлі-продажу спірної водноспортивної бази від 07.06.2001 року укладений між ВАТ «Нікра» і Дочірнім підприємством з іноземними інвестиціями «Техінвест» та визнано право власності за ДП ІІ «Техінвест» на водноспортивну базу в цілому, в тому числі і на майно, на яке претендує ВАТ «НЗФ»/т.3, а.с. 88-985/. Дане рішення скасовано за нововиявленими обставинами 08 серпня 2008 року/т.2,а.с. 128/.

Також судом першої інстанції було встановлено, що 16 жовтня 2006 року між ДП ІІ «Техінвест» м. Дніпропетровська та ОСОБА_3 був укладений договір купівлі продажу водно-спортивної бази (а.с.28,29 Т-3), а 16 травня 2007 року ОСОБА_6 продав ОСОБА_2 233/485 частин водно-спортивної бази (а.с.32-33 Т-3).

За таких обставин суд першої інстанції прийшов до висновку, що позовні вимоги ВАТ «НЗФ» підлягають частковому задоволенню в силу ст.331 ЦК України.

Виходячи з наведеного колегія суддів вважає, що суд першої інстанції вірно прийшов до висновку прочасткове задоволення позовних вимог, оскільки будівництво обєктів на які претендує позивач було здійснено ним на підставі договору від 11.04.1996 року укладеного між ВАТ «Нікра» і ВАТ «НЗФ» про використання водоспортивної бази ВАТ «Нікра» який передбачав у тому числі і будівництво ВАТ «НЗФ» нових обєктів на території яхт клубу за свій рахунок. ВАТ «Нікра» продало спірну водноспортивну базу в цілому ДП ІІ «Техінвест», уклавши договір від 07.06.01, в якому не було визначено власників всіх обєктів, розташованих на території водноспортивної бази, між тим, частина обєктів на момент укладання вказаного договору знаходилась на балансі ВАТ «НЗФ», що підтверджується інвентарними карточками та відомостями.

За таких обставин, судова колегія вважає, що доводи апеляційної скарги не є суттєвими і не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального чи процесуального права, які призвели або могли призвести до неправильного вирішення справи.

Вирішуючи даний спір суд першої інстанції повно та правильно зясував характер спірних правовідносин, правильно застосував зазначені норми матеріального права, що підлягали застосуванню, висновки суду про встановлені обставини й правові наслідки є вичерпаними, відповідають дійсності та підтверджуються достовірними доказами, дослідженими в судовому засіданні.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 308, 313 ЦПК України, колегія суддів,

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити.

Рішення Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 30 жовтня 2009 року залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Судді: