БРОВАРСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
провадження № 2/1007/2142/11, cправа № 2-2142/11
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(заочне)

«02» листопада 2011 року м.Бровари Київської області

Броварський міськрайонний суд Київської області в складі:

головуючого - судді Василишина В.О.,

при секретарі Лобко А.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про припинення сервітуту й визнання таким, що втратив право на користування житлом,

в с т а н о в и в:

У травні 2011 року ОСОБА_1 звернулася до суду із зазначеним вище позовом, який обґрунтовувала тим, що їй на підставі договору купівлі-продажу від 20 листопада 2003 року належить на праві власності квартира АДРЕСА_1. 06 серпня 2005 року вона уклала шлюб із відповідачем ОСОБА_2, у якому перебувала до грудня 2009 року. Відповідач із січня 2006 року зареєстрований у наголошеній квартирі, однак із серпня 2009 року в ній не проживає. Просить суд припинити сервітут ОСОБА_2 й визнати його таким, що втратив право на користування квартирою 12 у будинку 6-А по вулиці Олімпійській у місті Броварах Київської області.

У судовому засіданні позивач ОСОБА_1 позов підтримала й просила його задовольнити.

У судове засідання відповідач ОСОБА_2 не зявився. Про день, час та місце розгляду справи повідомлений відповідно до вимог цивільного процесуального законодавства. Причини не явки не повідомив.

За таких обставин, й враховуючи думку позивача, суд прийшов до висновку, що зазначена цивільна справа може бути розглянута на підставі наявних в ній доказів. При цьому позивач наполягає на тому, що перешкоди для вирішення справи в такому порядку відсутні.

Заслухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного.

Судом встановлено, що ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, на підставі договору купівлі-продажу від 20 листопада 2003 року на праві приватної власності належить квартира 12 у будинку 6/А по вулиці Олімпійській в місті Броварах Київської області (а.с. 7, 26).

Із 06 серпня 2005 року по 09 грудня 2009 року ОСОБА_1 перебувала у зареєстрованому шлюбі із ОСОБА_2 (а.с. 8, 9). Шлюб між ними розірвано 09 грудня 2009 року.

Як вбачається із копії довідки комунального підприємства «Служба замовника» від 21 квітня 2011 року № 144 у квартирі 12 будинку 6/А по вулиці Олімпійській в місті Броварах Київської області із 26 січня 2006 року зареєстрований ОСОБА_2 (а.с.11).

Із копії Акту обстеження житлово-побутових умов від 26 квітня 2011 року, складеного депутатом Броварської міської ради ОСОБА_3, видно, що ОСОБА_2 не проживає у квартирі 12 будинку 6/А по вулиці Олімпійській в місті Броварах Київської області (а.с.12).

У судовому засіданні позивач ОСОБА_1 зазначила, що відповідач ОСОБА_2 не проживає у належній їй квартирі.

За змістом статей 316, 317, 319 Цивільного кодексу України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном. Власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону.

Статтею 383 ЦК України передбачено, що власник житлового будинку, квартири має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сімї, інших осіб і не має права використовувати його для промислового виробництва.

Відповідно до статті 405 Цивільного кодексу України члени сімї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Житлове приміщення, яке вони мають право займати, визначається його власником. Член сімї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сімї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.

За змістом статей 401, 406 ЦК України право користування чужим майном (сервітут) може бути встановлене щодо земельної ділянки, інших природних ресурсів (земельний сервітут) або іншого нерухомого майна для задоволення потреб інших осіб, які не можуть бути задоволені іншим способом. Сервітут припиняється у разі припинення обставини, яка була підставою для встановлення сервітуту. Сервітут може бути припинений за рішенням суду на вимогу власника майна за наявності обставин, які мають істотне значення.

З огляду на те, що, як було встановлено у судовому засіданні, відповідач, хоча й зареєстрований у спірній квартирі з дозволу його власника, однак вже тривалий час не проживає в цьому помешканні, квартира на праві приватної власності належить ОСОБА_1 й відповідач не є членом її сім'ї, а тому суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 209, 212 215 ЦПК України Броварський міськрайонний суд Київської області,

в и р і ш и в:

Позов задовольнити.

Припинити сервітут ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, щодо користування квартирою № 12 у будинку № 6/А по вулиці Олімпійській в місті Броварах Київської області, яка на праві приватної власності належить ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Визнати ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, таким, що втратив право на користування квартирою № 12 у будинку № 6/А по вулиці Олімпійській в місті Броварах Київської області.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідачів, поданою протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Позивачем рішення може бути оскаржене до Апеляційного суду Київської області через Броварський міськрайонний суд Київської області шляхом подачі заяви про апеляційне оскарження протягом десяти днів з дня проголошення рішення та подання після цього протягом двадцяти днів апеляційної скарги, копія якої одночасно надсилається до суду апеляційної інстанції, або в порядку, передбаченому ч.4 ст.295 ЦПК України.

Суддя В.О.Василишин