АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № Справа № 22ц-3652/11 Головуючий у 1 й інстанції - ОСОБА_1Ф Доповідач - Городнича В.С.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 лютого 2011 року м. Дніпропетровськ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Дніпропетровської області у складі:

головуючого - Городничої В.С.

суддів - Глущенко Н.Г., Баранніка О.П.,

при секретарі - Лещинській О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпропетровську цивільну справу

по апеляційній скарзі ОСОБА_2

на рішення Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 21 вересня 2010 року

за позовом Публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» до Товариства з обмеженою відповідальністю «Українське фінансове агентство «Верус», ОСОБА_2, ОСОБА_3 про стягнення заборгованості ,-

ВСТАНОВИЛА:

В січні 2010 року позивач звернувся до суду з даним позовом до відповідачів, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що 22.02.2008 року між позивачем та відповідачем ОСОБА_2 було укладено кредитний договір SUC9GA, згідно з яким останньому було надано кредит у сумі 124950,38 дол. США, а відповідач повинен був до 23.02.2028 року сплатити суму наданого кредиту згідно із графіком, та оплатити проценти за користування кредитом. Відповідач ОСОБА_3 уклала договір поруки з позивачем, згідно з яким поручилася, що ОСОБА_2 належним чином буде виконувати договір. Також договір поруки був укладений між позивачем та ТОВ УФА «Верус». Крім того, 11.01.2008 року між позивачем та ОСОБА_2 був укладений кредитний договір № SAMDN2971, за умовами якого, позивач надав, а ОСОБА_2 отримав кредит у розмірі 30000,00 дол. США зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 21,60% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення 11.01.2018 року, зобовязання ОСОБА_2 за цим кредитним договором забезпечені порукою на підставі договору поруки від 12.01.2009 року №467 укладеного між позивачем та ТОВ УФА «Верус». 24.03.2008 року також між позивачем та ОСОБА_2 був укладений кредитний договір № SAMDN3619, згідно з яким останньому було надано кредит у сумі 3400,00 грн., зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36,00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення 30.03.2013 року, зобовязання ОСОБА_2 за цим кредитним договором забезпечені порукою на підставі договору поруки від 12.01.2009 року №467 укладеного між позивачем та ТОВ УФА «Верус». Свої зобовязання ОСОБА_2 належним чином не виконує, в звязку з чим у нього виникла заборгованість. Ніхто з відповідачів не сплачує заборгованість за тілом кредиту, відсоткам. Просили суд стягнути солідарно з відповідачів згідно з доданим розрахунком заборгованість за кредитами, відсотки за користування кредитом, пені за несвоєчасне погашення тіла кредиту та відсотків, судові витрати.

Рішенням Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 21 вересня 2010 року позовні вимоги ПАТ КБ «ПриватБанк» про стягнення заборгованості задоволені частково.

Стягнуто солідарно з ОСОБА_2, ОСОБА_3 на користь ПАТ КБ «ПриватБанк» у рахунок повернення заборгованості за кредитним договором № SUC9GA від 22.02.2008 року 1135817,30грн.

Стягнуто солідарно з ТОВ УФА «Верус», ОСОБА_2, ОСОБА_3 на користь ПАТ КБ «ПриватБанк» у рахунок повернення заборгованості за кредитним договором № SUC9GA від 22.02.2008 року 200грн.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ПАТ КБ «ПриватБанк» у рахунок повернення заборгованості за кредитним договором № SAMDN2971 від 11.01.2008 року 36944,64 грн.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ПАТ КБ «ПриватБанк» у рахунок повернення заборгованості за кредитним договором № SAMDN3619 від24.03.2008 року 4637,09 грн.

Стягнуто солідарно з ТОВ УФА «Верус», ОСОБА_2 на користь ПАТ КБ «ПриватБанк» у рахунок повернення заборгованості за кредитним договором № SAMDN2971 від 11.01.2008 року 200грн.; №SAMDN3619 від 24.03.2008 року 200 грн., а разом 400 грн.

В задоволені іншої частини позовних вимог відмовлено. Також судом вирішено питання про розподіл судових витрат.

Не погодившись з вказаним рішенням відповідач ОСОБА_2 звернувся до суду з апеляційною скаргою, в якій просить рішення суду скасувати та ухвалите нове рішення, яким відмовити позивачу в задоволені його позовних вимог у повному обсязі, мотивуючи тим, що рішення прийнято з порушенням норм процесуального та матеріального права та не відповідає обставинам справи.

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги, заявлених позовних вимог, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає відхиленню, а рішення суду залишенню без змін, з наступних підстав.

Згідно ст.1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти.

Приймаючи рішення про задоволення позовних вимог ПАТ КБ «ПриватБанк» про стягнення кредитної заборгованості суд першої інстанції, виходив з того, що у разі порушення зобовязання настають правові наслідки встановлені договором або законом.

Такий висновок суду відповідає нормам цивільного законодавства, та фактичним обставинам справи.

Відповідно до п.п. 2.2.2 договору № SUC9GA від 22.02.2008 року відповідач має перед позивачем зобовязання щодо своєчасного погашення кредиту та відсотків за користування кредитом, а позивач за умовами п.2.3 за № SUC9GA від 22.02.2008 року договору має право у разі порушення відповідачем будь-якого із зобовязань, передбачених умовами даного договору, на свій розсуд вимагати від останнього дострокового повернення кредиту, сплати відсотків за його користування.

Розділом 5 договору № SUC9GA від 22.02.2008 року, передбачено відповідальність перед позивачем у вигляді сплати пені та штрафних санкцій у відповідних випадках порушення зобовязань, передбачених умовами даного договору.

Відповідно до ч.1ст.553 ЦК України за договором поруки поручитель, поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обовязку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобовязання боржником.

Згідно ст. 554 ЦК України у разі порушення боржником зобовязання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки.

Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

За таких обставин, судова колегія вважає, що доводи апеляційної скарги не є суттєвими і не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального чи процесуального права, які призвели або могли призвести до неправильного вирішення справи. Суд першої інстанції повно та правильно зясував характер спірних правовідносин, правильно застосував зазначені норми матеріального права, що підлягали застосуванню, висновки суду про встановлені обставини й правові наслідки є вичерпаними, відповідають дійсності та підтверджуються достовірними доказами, дослідженнями в судовому засіданні.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 308, 313 ЦПК України, колегія суддів ,

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити.

Рішення Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 21 вересня 2010 року залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення але може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Судді: