Справа № 1407/2-1451/11
РІШЕННЯ

іменем України

"09" листопада 2011 р. Вознесенський міськрайонний суд Миколаївської області в складі головуючої судді Ротар М.М., при секретарі Попенко О.В.,

За участю позивача ОСОБА_1, відповідача ОСОБА_2

Третьої особи, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Вознесенську цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, Комунального підприємства Вознесенське міжміське бюро технічної інвентаризації, треті особи, що не заявляють самостійних вимог на предмет спору ОСОБА_4, ОСОБА_5, про застосування наслідків нікчемного правочину,

ВСТАНОВИВ:

29.07.2011 року позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до відповідачів ОСОБА_2, КП Вознесенське МБТІ, Універсальної товарно-сировинної біржі про застосування наслідків нікчемного правочину. Свої позовні вимоги позивач обґрунтовував тим, що 02.10.1997 року між ним та ОСОБА_6 був укладений договір купівлі-продажу житлового будинку №64 по вул.Ткачука в м.Вознесенську. В даному будинку постійно проживають дочка позивача ОСОБА_2 (ОСОБА_7О.) зі своєю сімєю. 03.05.2001 року між позивачем ОСОБА_1 та його зятем ОСОБА_8 був укладений договір купівлі-продажу даного будинку з метою оформлення ОСОБА_8 підприємництва в м.Вознесенську. 05.02.2011 року ОСОБА_8 помер, спадкоємицею після його смерті стала його дружина та старша дочка позивача ОСОБА_2 Посилаючись на те, що договір був укладений на Вознесенській Універсальній товарно-сировинній біржі в письмовій формі та не був посвідчений нотаріально, фактично в будинку так і проживає його молодша дочка, тому реєстрація права власності за ОСОБА_8 на будинок №64 по вул.Ткачука в м.Вознесенську в КП Вознесенське МБТІбула незаконною, позивач просив позов задовольнити, застосувати наслідки нікчемного правочину, а саме: зобовязати КП Вознесенське МБТІскасувати реєстрацію права власності на будинок за ОСОБА_8, зобовязати Вознесенську Універсальну товарно-сировинну біржу повернути позивачу оригінал правовстановлюючого документу на будинок, зобовязати КП Вознесенське МБТІзареєструвати за позивачем право власності на будинок.

Ухвалою суду від 23.09.2011 року до участі у справі в якості третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог, були залучені спадкоємці померлого ОСОБА_8 - ОСОБА_4 та ОСОБА_5

Ухвалою суду від 09.11 2011 року провадження по справі в частині позовних вимог до Універсальної товарно-сировинної біржі про зобовязання повернути оригінал правовстановлюючого документу на будинок було закрито на підставі п.7 ст.205 ЦПК України (у звязку з ліквідацією юридичної особи).

В судовому засідання позивач ОСОБА_1 повністю підтримав свої позовні вимоги, надав пояснення аналогічні викладеним у позовній заяві.

Відповідач ОСОБА_2 в судовому засідання не заперечувала проти задоволення позовних вимог.

Представник відповідача КП Вознесенське МБТІв судове засідання не зявився, надав суду заяву про розгляд справи у його відсутності, вирішення позовних вимог залишив на розсуд суду.

Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог, ОСОБА_3 в судовому засіданні підтримала позовну заяву.

Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог, ОСОБА_4 в судове засідання не зявилася, надала суду заяву про розгляд справи у її відсутності та визнання позовних вимог у повному обсязі.

Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог, ОСОБА_5 в судове засідання не зявився, надав суду заяву про розгляд справи у його відсутності та визнання позовних вимог у повному обсязі.

Вислухавши сторони, дослідивши письмові докази по справі суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню.

Судом встановлено, що 03 травня 2001 року позивач ОСОБА_1 продав ОСОБА_8 житловий будинок № 64 по вул.. Ткачука в м. Вознесенську. Вказаний житловий будинок належав позивачу на підставі договору купівлі-продажу будинку від 02.10.1997 року, посвідчений приватним нотаріусом Вознесенського міського нотаріального округу.

Договір купівлі-продажу житлового будинку позивач ОСОБА_1 та ОСОБА_8 уклали у простій письмові формі та зареєстрували його в Універсальній Товарно-сировинній біржі за № 358.

ОСОБА_8 помер 05 лютого 2011 року. Спадкоємцями, які прийняли спадщину після його смерті є відповідач ОСОБА_2, треті особи ОСОБА_5 та ОСОБА_4

Відповідно до ст. 657 ЦК України договір купівлі - продажу земельної ділянки, єдиного майнового комплексу, житлового будинку (квартири) або іншого нерухомого майна укладається в письмовій формі і підлягає нотаріальному посвідченню та державній реєстрації.

В судовому засіданні сторони не надали суду доказів укладення договору відповідно до ст.657 ЦК України.

Згідно ч. 1 ст. 220 ЦК України у разі недодержання сторонами вимоги закону про нотаріальне посвідчення договору, такий договір є нікчемним.

Відповідно до ч.2 ст.215 ЦК України недійсним є правочин, якщо його недійсність встановлена законом ( нікчемний правочин). У цьому разі визнання такого правочину недійсним судом не вимагається.

Згідно ст. 216 ЦК України, недійсний правочин не створює юридичних наслідків, крім тих, що повязані з його недійсністю. У разі недійсності правочину кожна із сторін зобовязана повернути другій стороні у натурі все, що вона одержала на виконання цього правочину.

Викладені вище обставини відповідно до положень ст. 220 ЦК України свідчать про недійсність правочину вчиненого сторонами, так як він не посвідчений нотаріально. В ході розгляду справи відповідачі вимоги про визнання дійсним вказаного договору не заявили.

Також суд, враховує розяснення, що містяться у пункті 5 постанови Пленуму Верховного Суду України від 06 листопада 2009 року № 9 Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними, згідно з якими вимога про встановлення нікчемності правочину підлягає розгляду в разі наявності відповідного спору.

З урахуванням положень статті 216 ЦК у разі недійсності правочину кожна із сторін зобовязана повернути другій стороні у натурі все, що вона одержала на виконання цього правочину. Правові наслідки недійсності нікчемного правочину, які встановлені законом, не можуть змінюватися за домовленістю сторін. Вимога про застосування наслідків недійсності нікчемного правочину може бути предявлена будь-якою заінтересованою особою.

Враховуючи викладене, а також ст.16 ЦК України, яка передбачає, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу і обраний позивачем спосіб захисту відповідає вимогам закону, суд приходить до висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 про визнання правочину нікчемним та застосування наслідків нікчемного правочину, саме скасування державної реєстрації про право власності за ОСОБА_8 на житловий будинок № 64 по вул.. Ткачука в м. Вознесенську обґрунтовані та підлягають задоволенню.

Керуючись ст.ст. 10, 11, 60, 88, 169, 209, 212-215 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В :

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2, Комунального підприємства Вознесенське міжміське бюро технічної інвентаризації, треті особи, що не заявляють самостійних вимог на предмет спору ОСОБА_4, ОСОБА_5, про встановлення нікчемності правочину та застосування наслідків недійсності нікчемного правочину задовольнити повністю.

Встановити нікчемність договору купівлі-продажу житлового будинку, укладеного 03 травня 2001 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_8 та зареєстрованого в Універсальній товарно-сировинній біржі за № 358.

Зобовязати Комунальне підприємство Вознесенське міжміське бюро технічної інвентаризаціїскасувати реєстрацію права власності в Державному реєстрі прав власності на нерухоме майно за ОСОБА_8 на житловий будинок № 64 по вул.. Ткачука в м. Вознесенську, що була здійснена 21 травня 2001 року за р.№ 6760.

Зобовязати Комунальне підприємство Вознесенське міжміське бюро технічної інвентаризаціїзареєструвати право власності на житловий будинок № 64 по вул.. Ткачука в м. Вознесенську в Державному реєстрі прав власності на нерухоме майно за ОСОБА_1 на підставі договору купівлі-продажу від 02 жовтня 1997 року, посвідченого приватним нотаріусом Вознесенського міського та районного нотаріального округу Миколаївської області.

Рішення може бути оскаржене в апеляційний суд Миколаївської області через міськрайонний суд шляхом подачі апеляційної скарги протягом 10 днів з дня проголошення рішення.

Суддя М.М. Ротар