Справа № 22-ц-1502/11 Головуючий у 1 інстанції: Бойко О. М.
Доповідач в 2-й інстанції: ОСОБА_1 Д. І.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 грудня 2011 року колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Львівської області в складі:

головуючого - судді Зубарєвої К.П.,

суддів: Монастирецького Д.І., Бакуса В.Я.,

секретаря Купчак О.В.,

з участю ОСОБА_2 та його адвоката ОСОБА_3, представника ПАТ Львівський хімічний заводОСОБА_4,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Сихівського районного суду м. Львова від 01 грудня 2010 року у справі за позовом ОСОБА_2 до ВАТ Львівський хімічний завод, профспілкової організації ВАТ Львівський хімічний завод, Управління комунальної власності департаменту економічної політики Львівської міської ради про визнання незаконними наказу та свідоцтв про право власності, визнання недійсними рішень, визнання права на отримання житла та зобовязання забезпечення житлом,-

в с т а н о в и л а:

Рішенням Сихівського районного суду м. Львова від 01 грудня 2010 року в задоволенні позову ОСОБА_2 до ВАТ Львівський хімічний завод, профспілкової організації ВАТ Львівський хімічний завод, Управління комунальної власності департаменту економічної політики Львівської міської ради про визнання незаконними наказу та свідоцтв про право власності, визнання недійсними рішень, визнання права на отримання житла та зобовязання забезпечення житлом відмовити.

Рішення суду оскаржив ОСОБА_2

В апеляційній скарзі просить скасувати рішення Сихівського районного суду м. Львова та ухвалити нове по суті позовних вимог, зазначаючи, що судом неправильно застосовано норми матеріального права, не враховано норми житлового законодавства. Крім того, при винесенні рішення не було враховано, що на ВАТ Львівський хімічний заводіснує квартирна черга та те, що квартири повинні були бути розподілені між черговиками заводу.

Представник ВАТ Львівський хімічний заводу своїх запереченнях на скаргу її доводи не визнала, вказавши на безпідставність скарги, законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції.

Вислухавши суддю-доповідача, пояснення ОСОБА_2 та його адвоката ОСОБА_3 на підтримання апеляційної скарги, представника ПАТ Львівський хімічний заводОСОБА_4, яка заперечує проти неї, перевіривши матеріали справи, межі та доводи скарги, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу слід відхилити, виходячи з наступного.

Згідно з ч. 1 ст. 303 ЦПК України під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Відповідно до ст. 212 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що грунтується на всебічному, повному, обєктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жоден доказ не має для суду наперед встановленого значення.

Частинами першою та другою статті 319 ЦК України передбачено, що власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд та має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону.

Судом встановлено, що ОСОБА_2 з сімєю в складі 5 осіб (ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_6В.) зареєстровані та проживають в ІНФОРМАЦІЯ_1. Квартира складається з двох кімнат, житловою площею 26,4 кв.м. Позивач з 17.09.1964 р. по 01.08.2008 р. працював на Львівському державному хімічному заводі, який згідно наказу Міністерства промисловості України від 29.11.1993 року № 315 перетворений у відкрите акціонерне товариство.

Згідно протоколу № 14 від 15 грудня 1992 року ОСОБА_2 був поставлений на загальну чергу для отримання житла у складі сімї з 4-х осіб та перебував на квартирному обліку громадян, які потребують поліпшення житлових умов на Львівському державному хімічному заводі, а в подальшому, у звязку з перетворенням заводу у ВАТ, перебуває на квартирному обліку в ВАТ Львівський хімічний завод.

Зазначені обставини стверджуються довідкою з місця проживання, витягом з протоколу засідання профкому ЛХЗ № 14 від 15.12.1992 р., списком працівників ВАТ Львівський хімічний завод, прийнятих на облік по отриманню житлової площі, копією трудової книжки позивача, статутом ВАТ Львівський хімічний заводта не оспорюється сторонами.

Станом на 01.01.2009 року позивач в цьому Списку працівників перебував на загальній черзі під № 11.

Згідно договору від 19.12.1992 р. Львівський хімічний завод брав дольову участь у фінансуванні будівництва будинку по вул. Келдиша (тепер Трильовського). Згідно акту державної приймальної комісії про прийняття в експлуатацію закінченого будівництвом обєкту від 19.05.2008 р. будинок № 2 по вул. Трильовського в м. Львові завершений будівництвом та зданий в експлуатацію. Відповідно до розрахунку розподілу квартир у житловому будинку № 2 на вул. Трильовського у м. Львові, ВАТ Львівський хімічний заводбуло виділено 16 квартир, в тому числі 1 однокімнатна, 10 двокімнатних, 5 трикімнатних, зокрема були виділені квартири № 1-15 та кв. № 37 у вказаному будинку.

Як вбачається із протоколу № 34 від 29.01.2009 року спільного засідання адміністрації і профкому ВАТ Львівський хімічний заводбуло прийнято рішення про розподіл житла (семи квартир) в будинку № 2 по вул. Трильовського в м. Львові, зокрема, одну квартиру було надано ОСОБА_8, який перебував на обліку для позачергового отримання житла, одну квартиру було надано ОСОБА_9, яка перебувала на обліку для першочергового отримання житла, пять квартир надано черговикам загальної черги ОСОБА_10, ОСОБА_11, ОСОБА_12, ОСОБА_13 та ОСОБА_14, які перебували на квартирному обліку за № 1-5.

Отже розподіл цих семи квартир між черговиками здійснено у відповідності до ст. ст. 42, 43, 45, 46 ЖК України.

Відповідно до Закону України Про господарські товаристваакціонерні товариства є господарськими товариствами, створюються і діють на підставі статуту.

Стаття 12 зазначеного Закону передбачає, що товариство є власником майна, переданого йому учасниками у власність як вклад до статутного (складеного) капіталу; продукції, виробленої в результаті господарської діяльності; одержаних доходів; іншого майна, набутого на підставах, не заборонених законом.

Пунктом 4 Положення про порядок оформлення права власності на обєкти нерухомого майна, затвердженого рішенням Львівської міської ради № 114 від 27.02.2009 р., передбачено, що оформлення права власності на обєкти нерухомого майна приватної форми власності проводиться районними відділами приватизації державного житлового фонду за місцем знаходження обєкта нерухомого майна з видачею свідоцтва про право власності на підставі наказу управління комунальної власності департаменту економічної політики. При цьому, зазначеним Положенням передбачений вичерпний перелік документів, які подаються до заяви про оформлення права власності.

Як було встановлено судом, ВАТ Львівський хімічний заводбрав дольову участь у фінансуванні будівництва житлового будинку на вул. Трильовського, 2, який був зданий в експлуатацію у вересні 2008 року згідно акту державної приймальної комісії про прийняття в експлуатацію закінченого будівництвом обєкта, затвердженого рішенням виконавчого комітету Львівської міської ради № 938 від 02.09.2008 року, яким також виділено ВАТ Львівський хімічний завод16 квартир. 04 листопада 2009 року ВАТ Львівський хімічний заводзвернувся до Управління комунальної власності з проханням оформити право власності на 9 квартир у зазначеному будинку.

25 листопада 2009 р. управлінням комунальної власності Департаменту економічної політики Львівської міської ради видано наказ № 2411-Ж-С Про оформлення права власності на квартири в будинку № 2 на вул. К. Трильовського. При цьому, як встановлено судом, до звернення ВАТ Львівський хімічний заводбули додані рішення Львівської міської ради від 20.10.1988 р. № 352 Про надання дозволу підприємствам на проектування та будівництво житлових будинків, договір про дольову участь у фінансуванні будівництва, копії технічних паспортів вказаних квартир, копію статуту, договір оренди землі від 04.08.2008 р., акт приймання-передачі обєкта оренди від 21.11.2008 р., розрахунок розподілу квартир, рішення виконавчого комітету Львівської міської ради від 02.09.2008 р. № 938 Про затвердження акта державної приймальної комісії про прийняття в експлуатацію закінченого будівництвом обєкта 50ти квартирного житлового будинку на вулиці К.Трильовського, 2 (корпуси № 262, № 262а за генпланом), розпорядження Галицької районної адміністрації від 12.10.1995 року № 714 Про присвоєння будинкових номерів у мікрорайоні Сихів-22та часткову зміну нумерації будинків в рішенні райвиконкому № 201 від 11.04.1989 року.

На підставі вказаного наказу управління комунальної власності Департаменту економічної політики Львівської міської ради № 2411-Ж-С від 25.11.2009 р. Про оформлення права власності на квартири в будинку № 2 на вул. К. Трильовського, ВАТ Львівський хімічний заводбули видані свідоцтва про право власності на квартири в будинку № 2 по вул. Трильовського у м. Львові згідно вищезазначеного законодавства, а саме № С-03352 від 25.11.2009 р. на квартиру № 1, № С 03353 від 25.11.2009 р. на квартиру № 3, № С 03354 від 25.11.2009 р. на квартиру № 5, № С 03355 від 25.11.2009 р. на квартиру № 6, № С-03356 від 25.11.2009 р. на квартиру № 11, № С-03357 від 25.11.2009 р. на квартиру № 13, № С-03358 від 25.11.2009 р. на квартиру № 14, № С-03359 від 25.11.2009 р. на квартиру № 15, № С 03360 від 25.11.2009 р. на квартиру № 37. Право власності на квартири було зареєстровано в електронному Реєстрі прав власності на нерухоме майно 03.12.09 р., що стверджується відповідною відміткою на бланках свідоцтв.

З огляду на зазначене, суд першої інстанції прийшов до правильного висновку, що наказ управління комунальної власності Департаменту економічної політики Львівської міської ради № 2411-Ж-С від 25.11.2009 р. Про оформлення права власності на квартири в будинку № 2 на вул. К. Трильовськогобув прийнятий у відповідності до чинного законодавства та в межах наданих повноважень, при наявності усіх необхідних документів передбачених Положенням про порядок оформлення права власності на обєкти нерухомого майна, відтак, свідоцтва про право власності на квартири № № 1, 3, 5, 6, 11, 13, 14, 15, 37 були видані ВАТ Львівський хімічний заводвідповідно до вимог вищевказаних нормативно-правових актів, тобто правомірно, а тому правові підстави для визнання недійсним наказу та свідоцтв про право власності відсутні.

Як вбачається із статуту ВАТ Львівський хімічний заводдо компетенції загальних зборів товариства віднесено утворення правління, обрання і відкликання голови правління, його заступників та членів правління Товариства. Правління є виконавчим органом Товариства, який здійснює керівництво його поточною діяльністю. Роботою правління керує голова правління, який наділений повноваженнями, передбаченими п. 7. 21 Статуту. Зокрема, до компетенції правління належить прийняття рішень про укладення правочинів на суму від 50 % до 100 % розміру статутного фонду Товариства; голова правління має право приймати рішення про укладення правочинів на суму, що не перевищує 50 % розміру статутного фонду Товариства, розпоряджатися коштами та майном Товариства в межах, визначених Статутом, рішеннями загальних зборів та наглядової ради.

Реалізовуючи зазначені повноваження, правління ВАТ Львівський хімічний завод, як його виконавчий орган, на засіданні від 08.12.2009 р. прийняло рішення про укладення договорів купівлі-продажу квартир по вул. Трильовського, 2 в м. Львові. На спільному засіданні профкому та адміністрації ВАТ Львівський хімічний заводвід 10.12.2009 р. було погоджено рішення правління відчужити зазначені квартири шляхом їх продажу.

На виконання вказаного рішення головою правління 11.12.2009 року був укладений договір купівлі-продажу квартири № 13 з ОСОБА_15, та договір купівлі-продажу квартири № 37 з ОСОБА_16, 21.12.2009 р. укладений договір купівлі-продажу квартири № 6 з ОСОБА_17 та договір купівлі-продажу квартири № 1 з ОСОБА_18, 23.12.2009 року укладений договір купівлі-продажу квартири № 11 з ОСОБА_19 та договір купівлі-продажу квартири № 3 з ОСОБА_20, 25.12.2009 р. укладений договір купівлі-продажу квартири № 14 з ОСОБА_21 та договір купівлі-продажу квартири № 15 з ОСОБА_22, а 29.12.2009 року укладений договір купівлі-продажу квартири № 5 з ОСОБА_23.

Зважаючи на вказані обставини, суд першої інстанції підставно зазначив, що підстави для визнання недійсними рішення від 08.12.2009 р. правління ВАТ Львівський хімічний заводта рішенням від 10.12.2009 р. спільного засідання профкому та адміністрації ВАТ Львівський хімічний заводпро укладення договорів купівлі-продажу квартир по вул. Трильовського, 2 у м. Львові відсутні, а тому зазначені позовні вимоги не підлягають до задоволення.

Також вірно зазначено районним судом, що покликання позивача на безпідставне позачергове надання житла ОСОБА_18, ОСОБА_20, ОСОБА_23, ОСОБА_17, ОСОБА_19, ОСОБА_15, ОСОБА_21, ОСОБА_22 та ОСОБА_16 не приймається до уваги, оскільки вказаним особам квартири не були надані в користування відповідно до норм житлового законодавства, а відчужені за договорами купівлі-продажу.

Як доведено в суді першої інстанції, і це підтверджується матеріалами справи, ОСОБА_2 в листопаді 1997 року, під час попереднього розподілу квартир у будинку № 2 на вул. К. Трильовськогов м. Львові, адміністрацією і профкомом ВАТ Львівський хімічний заводпропонувалась трикімнатна квартира житловою площею 44 кв.м. на сімю з чотирьох чоловік (він, дружина, син, дочка) з поверненням Товариству двокімнатної квартири, у якій він проживає для подальшого її розподілу між черговиками, проте він відмовився (т. 1, а.с. 57-58). При розподілі квартир у вищезазначеному будинку в порядку черговості, позивач перебував на обліку потребуючих поліпшення житлових умов під № 13, а для розподілу між черговиками було виділено лише сім квартир, які й були надані працівникам підприємства в порядку черговості (т. 1, а.с. 61-62).

Крім того, суд першої інстанції правильно зазначив, що станом на 01.06.2010 р. позивач перебуває на обліку в загальній черзі списку працівників ВАТ Львівський хімічний заводпід № 1 для забезпечення житлом, відтак, його право на забезпечення житлом ніким не оспорюється.

Що стосується позовних вимог ОСОБА_2 про визнання за його сімєю права на благоустроєне житло у вигляді двокімнатної квартири у новозбудованому житловому будинку в м. Львові та зобовязання відповідача придбати для його сімї таке житло, то такі не ґрунтуються на нормах житлового законодавства, які підлягають застосуванню до правовідносин, які склались між сторонами. Судом не встановлено обставин підтвердження того, що між сторонами існують цивільно-правові відносин, які в силу ст. 509 ЦК України (на яку покликається позивач), покладали б на відповідача обовязок щодо придбання для позивача житла.

З огляду на вказані обставини, районний суд прийшов до вірного висновку, що позовні вимоги є необґрунтовані, жодними доказами не підтверджуються, тому в задоволенні позову відмовив підставно.

Будь яких інших належних та допустимих доказів для спростування рішення суду першої інстанції, передбачених статтями 57, 58, 59 ЦПК України, які б мали доказове значення та заслуговували на увагу, чи порушень норм процесуального права, які можуть бути підставою для скасування або зміни рішення відповідно до ч. 3 ст. 309 ЦПК України, ОСОБА_2 не представлено як у суді першої, так і апеляційної інстанцій.

Відповідно до ст. 308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням вимог матеріального і процесуального права.

Розглядаючи спір, колегія суддів вважає, що районний суд повно і всебічно дослідив і оцінив обставини у справі, подані сторонами докази та правильно визначив характер спірних правовідносин.

Рішення відповідає вимогам закону і зібраним по справі доказам, доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують, тому підстав для її задоволення немає.

Керуючись ст. ст. 303, 304, ч. 1 п. 1 ст. 307, ч. 1 ст. 308, ст. 313, ч. 1 п. 1 ст. 314, ст. ст. 315, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів, -

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити.

Рішення Сихівського районного суду м. Львова від 01 грудня 2010 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили.

Головуючий: Монастирецький Д.І.

Судді: Зубарєва К.П.

ОСОБА_24