АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 22ц-1357/11 Номер провадження 22-ц/1506/11Головуючий у 1-й інстанції Яковенко Н.Л. Доповідач ап. інст. ОСОБА_1
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 червня 2011 року м. Полтава

Колегія суддів судової палати з цивільних справ Апеляційного суду Полтавської області в складі:

Головуючого судді: Гальонкіна С.А.,

Суддів: Корнієнка B.I., Абрамова П.С.

при секретарі: Коротун І.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Полтава цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4

на рішення Київського районного суду м. Полтави від 15 лютого 2011 року

за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_5 про відшкодування моральної шкоди, спричиненої приниженням честі, гідності та ділової репутації, треті особи ОСОБА_6, ОСОБА_7 ,-

ВСТАНОВИЛА:

В вересні 2010 року ОСОБА_2 звернувся в суд з позовом про відшкодування моральної шкоди, спричиненої приниженням честі, гідності та ділової репутації.

В позовній заяві позивач вказав, що він працює адвокатом. ОСОБА_6 є його клієнтом, і від останнього йому стало відомо, що ОСОБА_5 в розмовах з ним принижував ділову репутацію позивача як спеціаліста в галузі права, його честь та гідність, як колишнього співробітника міліції.

Посилаючись на те, що своїми діями відповідач спричинив йому моральні страждання, просив тягнути з останнього відшкодування моральної шкоди.

Рішенням Київського районного суду м. Полтави від 15 лютого 2011 року в задоволенні позовних вимог ОСОБА_2 до ОСОБА_5 про відшкодування моральної шкоди, спричиненої приниженням честі, гідності та ділової репутації відмовлено.

З рішенням суду не погодилися ОСОБА_2, ОСОБА_7, ОСОБА_6 та подали на нього апеляційні скарги.

Просить скасувати рішення районного суду від 15 лютого 2011 року та постановити нове про задоволення позовних вимог ОСОБА_2 до ОСОБА_5 в повному обсязі.

Апелянт вважає рішення суду першої інстанції незаконним та необґрунтованим, постановленим з неповним дослідженням та оцінкою доказів, які мають значення для справи

Перевіривши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення за наступних підстав.

Відповідно п.1 ч.1 ст.307 ЦПК України, за наслідками розгляду апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції апеляційний суд має право постановити ухвалу про відхилення апеляційної скарги і залишення рішення без змін.

Згідно ч. 1 ст. 308 ЦПК України, апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Судом першої інстанції вірно встановлено, що відповідно до свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю №230, виданого КДКА Полтавської області від 28 лютого 1995 року ОСОБА_5 є адвокатом.

В 2009 році ОСОБА_5 виступав захисником ОСОБА_7 на досудовому слідстві.

Статтею 1 Закону України «Про інформацію» поняття інформації визначено, як документовані або публічно оголошені відомості про події та явища, що відбуваються у суспільстві, державі й навколишньому природному середовищі.

Частиною 1 ст. 277 ЦК України передбачено, що фізична особа, особисті немайнові права якої порушено внаслідок поширення про неї та ( або) членів її сім»ї недостовірної інформації, має право на відповідь, а також на спростування цієї інформації.

В постанові Пленуму Верховного Суду України №1 від 27.02.2009 року «Про судову практику у справах про захист гідності та честі фізичної особи, а також ділової репутації фізичної та юридичної особи» розяснено, що під поширенням інформації слід розуміти опублікування у пресі, передання по радіо, телебаченню чи з використанням інших засобів масової інформації, поширення в мережі Інтернет чи з використанням інших засобів телекомунікаційного звязку, викладення в характеристиках, заявах, листах, адресованих іншим особам, повідомлення в публічних виступах, в електронних мережах, а також в іншій формі хоча б одній особі.

ОСОБА_2 посилався на те, що ОСОБА_5 щодо нього було поширено певну недостовірну інформацію, та в той же час жодних доказів на підтвердження цієї обставини не надав.

Посилання на наявність зафіксованих засобами записів суд вірно прийняв критично. Позивач не повідомив суду точне місце та час здійснення запису, не зазначив, яким саме технічним пристроєм було здійснено запис, його технічні характеристики та де знаходиться такий пристрій на час вирішення справи.

Всупереч ч. 2 ст. 57 ЦПК України, до суду не надано жодних доказів того, що звукозапис містить саме запис розмови та голос відповідача ОСОБА_5

Крім того суд першої інстанції правильно врахував, що безпосередні пояснення позивача, як сторони по справі не є доказами на підтвердження позовних вимог в розумінні ст.. 57 ЦПК України.

Проте особа ОСОБА_3 в судовому засіданні лише пояснив про вживання відповідачем нецензурних висловів у розмові з ним.

З рішенням дисциплінарної палати кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури Полтавської області від 24.12.2009 року також не вбачається, що ОСОБА_5 поширював про ОСОБА_2, які-небудь відомості.

З вказаного рішення вбачається, що адвокат ОСОБА_5 в непристойній формі вимогав у родичів ОСОБА_7 оплати його послуг як адвоката, вів себе грубо і зухвало.

Крім того суд правильно послався на те, що саме по собі можливе вживання відповідачем нецензурних слів не відповідає моральним засадам суспільства та могло б мати наслідком порушення немайнових прав інших осіб.

Особисто ОСОБА_5 з позивачем не спілкувався.

Таким чином в судовому засіданні не знайшло підтвердження те, що відповідачем поширено щодо позивача негативну інформацію.

При цьому підставою для задоволення позову про захист честі, гідності та ділової репутації крім поширення інформації є завдання шкоди відповідним особистим немайновим благам або. перешкода особі повно і своєчасно здійснювати своє особисте немайнове право.

Позивачем ОСОБА_8 не надано доказів того, що внаслідок поширеної відповідачем щодо нього інформації мала місце відмова від його послуг як фахівця в галузі права.

Так не було встановлено розірвання ОСОБА_7 та ОСОБА_9 угод укладених з позивачем, як і не було анульовано довіреність від 15.06.2009 року, якою ОСОБА_10 уповноважила ОСОБА_2 бути її представником.

З урахуванням викладеного, колегія суддів вважає, що порушень норм матеріального та процесуального права, які б могли призвести до зміни чи скасування рішення Київського районного суду м. Полтави від 15 лютого 2011 року не встановлено. Підстав для задоволення апеляційної скарги не вбачається.

Керуючись ст. ст. 303, 307, 308, 314, 315 ЦПК України, колегія суддів , -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - відхилити.

Рішення Київського районного суду м. Полтави від 15 лютого 2011 року - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ.

Головуючий суддя: (підпис) ОСОБА_1

Судді: (підпис) ОСОБА_11

(підпис) ОСОБА_12

З оригіналом згідно:

Суддя Апеляційного суду

Полтавської області ОСОБА_1