Справа № 0417/2-1380/2011
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

14 липня 2011 року Індустріальний районний суд м. Дніпропетровська

в складі: головуючого судді Слюсар Л.П.

при секретарі Шевченко В.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Дніпропетровську цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про стягнення боргу , -

ВСТАНОВИВ:

В квітні 2011 року позивач звернувся до суду із позовною заявою до відповідачів ОСОБА_2, ОСОБА_3 про стягнення боргу. В обґрунтування позову позивач в позовній заяві і представник позивача в ході судового засідання посилалися на те, що згідно до розписки від 28.09.2010 року ОСОБА_2 взяв в борг у ОСОБА_1 954099 грн. 30 коп., які зобовязався повернути до 04.10.2010 року. ОСОБА_3 виступив поручителем за зазначеною позикою, та зобовязався солідарно відповідати за виконання обовязків ОСОБА_2 Однак на даний час борг не повернено. Просили стягнути з відповідачів солідарно суму боргу 954099 грн. 30 коп.

В судовому засіданні 07 липня 2011 року відповідач ОСОБА_2 позовні вимоги визнав в повному обсязі.

Відповідач ОСОБА_3 в судове засідання не зявився. Про час і місце слухання справи повідомлявся належним чином. Про причину неявки суд не повідомив.

Суд, вислухавши пояснення представника позивача, відповідача, вивчивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги ОСОБА_1 підлягають задоволенню частково з наступних підстав.

У ході судового розгляду встановлено, що відповідно до наданої до суду розписки від 28.09.2010 року, відповідач ОСОБА_2 взяв в борг у ОСОБА_1 грошові кошти в сумі 954099 грн. 30 коп., що в еквіваленті 120300 доларів США. Отримані кошти зобовязався повернути до 04.10.2010 року (а.с.7).

Відповідно до заяви, посвідченої приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу ОСОБА_4 , зареєстрованій в реєстрі за №308, ОСОБА_2 сповіщає , що грошові кошти ним не були повернені 04.10.2010 року у звязку з відсутністю можливості їх сплатити в строк та у звязку з відсутністю його фінансової можливості це зробити. Не заперечує проти сплати боргу у повному обсязі та згоден з заходами ( у тому числі примусовими) згідно чинного законодавства по поверненню суми боргу у повному обсязі ( а.с.8).

Згідно до ст. 1046 ЦК України, за договором позики одна сторона ( позикодавець) передає у власність другій стороні ( позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими признаками, а позивальник зобовязується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів ( суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості.

Згідно ст.1049 ЦК України позичальник зобовязаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі, що були передані йому позикодавцем у строк та в порядку, що встановлені договором.

Оцінюючи докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що в даному випадку між позивачем ОСОБА_1 і ОСОБА_2 28.09.2010 року був укладений договір позики, згідно якого відповідач ОСОБА_2 отримав від позивача ОСОБА_1 грошові кошти у розмірі 954099 грн. 30 коп., та зобовязався їх повернути до 28 вересня 2010 року, тобто вбачаються всі ознаки договору позики, які передбачені ст.1046 ЦК України.

Позивачем заявлено вимогу щодо стягнення грошових коштів солідарно із поручителя ОСОБА_3

Відповідно до ст. 553 ЦК України за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обовязку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобовязання боржником.

Відповідно до ст.554 ЦК України у разі порушення боржником зобовязань, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники.

У відповідності зі ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Оскільки позивачем не надано доказів, щодо укладання договору поруки між ОСОБА_1 і ОСОБА_3, то суд не вбачає законних підстав для задоволення позову в цій частині.

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 в частині стягнення боргу із ОСОБА_2 законні, обґрунтовані та підлягають задоволенню.

Оскільки позовні вимоги позивача задоволені, то відповідно до ст. 88 ЦПК України із

відповідача ОСОБА_2 підлягають стягненню на користь позивача судові витрати в розмірі 528 грн. 14 коп. і на користь держави судовий збір в розмірі 1291 грн.86 коп.

Керуючись ст. ст.207, 525,553,554, 1046, 1048 ЦК України, ст. ст. 3,7,11,15, 15,57, 60, 61, 88,169, 212-215 ЦПК України, суд,-

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 - задовольнити частково.

Стягнути із ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 суму боргу в розмірі 954099 грн.30 коп. ( девятсот пятдесят чотири тисячі девяносто девять гривень 30 коп.)

В частині стягнення боргу з ОСОБА_3 відмовити.

Стягнути із ОСОБА_5 на користь ОСОБА_1 судові витрати по справі в розмірі 528 грн. 14 коп.

Стягнути із ОСОБА_2 на користь держави судовий збір в розмірі 1291 грн. 86 коп.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку через суд першої інстанції шляхом подачі протягом десяти днів з дня проголошення рішення апеляційної скарги.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя Л.П. Слюсар