АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 жовтня 2011 року м. Дніпропетровськ Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Дніпропетровської області в складі:

головуючого: Козлова С.П.,

суддів: Тамакулової В.О., Болтунової Л.М.,

при секретарі: Коляда О.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпропетровську апеляційну скаргу ПАТ КБ «ПриватБанк» на рішення Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 15 серпня 2011 року по цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ПАТ КБ «ПриватБанк» про захист прав споживачів, -

В С Т А Н О В И Л А:

В жовтні 2010 року позивачка звернулася до суду з таким позовом, посилаючись на те, що 13 жовтня 2008 року за кредитним договором № ZPCOAN0710432 відповідач надав їй кредит в розмірі 42463,94 грн. для купівлі автомобіля та в забезпечення виконання зобов'язань за цим договором між ними був укладений договір застави транспортного засобу № ZPCOAN0710432 відповідно до умов якого, вона передала відповідачу у заставу свій автомобіль НОМЕР_1, 2008 року випуску, кузов №ХТА9876, який був придбаний за рахунок кредитних коштів, а 23 січня 2010 року співробітники ПАТ КБ «ПриватБанк» без її згоди з майданчику для паркування по пр. Ентузіастів в м. Дніпрорудний Василівського району Запорізької області вилучили цей автомобіль, що вона вважає незаконним. З таких підстав позивачка просила суд визнати дії ПАТ КБ «ПриватБанк», щодо вилучення з її володіння вказаного автомобіля неправомірними, зобов'язати ПАТ КБ «ПриватБанк» повернути їй цей автомобіль, стягнути з ПАТ КБ «ПриватБанк» грошову компенсацію спричиненої їй моральної шкоди в розмірі 40000 грн. та звільнити її від сплати державного мита на підставі Закону України «Про захист прав споживачів».

Рішенням Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 15 серпня 2011 року визнані дії ПАТ КБ «ПриватБанк» щодо вилучення з володіння позивачки автомобіля НОМЕР_1, 2008 року випуску, кузов №ХТА9876, неправомірними, зобов'язано ПАТ КБ «ПриватБанк» повернути позивачці цей автомобіль та вирішено питання про розподіл судових витрат по справі, а в задоволенні іншої частини позовних вимог відмовлено.

В апеляційній скарзі посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права ПАТ КБ «ПриватБанк» просить змінити рішення суду в частині задоволення позовних вимог, відмовивши в їх задоволенні, а в решті рішення суду залишити без змін.

Розглянувши справу в межах доводів скарги колегія суддів вважає, що скарга підлягає задоволенню, а рішення суду частковому скасуванню з постановленням нового рішення.

Визнаючи неправомірними дії ПАТ КБ «ПриватБанк» щодо вилучення з володіння позивачки спірного автомобіля та зобов'язуючи ПАТ КБ «ПриватБанк» повернути позивачці цей автомобіль суд виходив з того, що відповідач вилучив у позивачки автомобіль без достатніх законних підстав.

З таким висновком суду погодитися не можна.

Відповідно до ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

Згідно зі ст.572 ЦК України в силу застави кредитор (заставодержатель) має право у разі невиконання боржником (заставодавцем) зобов'язання, забезпеченого заставою, одержати задоволення за рахунок заставленого майна переважно перед іншими кредиторами цього боржника, якщо інше не встановлено законом (право застави).

Відповідно до ч.ч.1.2 ст.590 ЦК України звернення стягнення на предмет застави здійснюється за рішенням суду, якщо інше не встановлено договором або законом. Заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави в разі, коли зобов'язання не буде виконано у встановлений строк (термін), якщо інше не встановлено договором або законом.

Як вбачається з матеріалів справи, 13 жовтня 2008 року за кредитним договором № ZPCOAN0710432 відповідач надав позивачці кредит в розмірі 42463,94 грн. для купівлі автомобіля на термін до 11.10.2013 р., а позивачка зобовязалася повернути кредит і платити щомісячні платежі в розмірі 1014,92 грн. для погашення заборгованості за кредитом та інші платежі відповідно до умов договору. В забезпечення виконання зобов'язань за цим договором між сторонами був укладений кредитно-заставний договір № ZPCOAN0710432 від 13 жовтня 2008 року, за умовами якого позивачка передала відповідачу у заставу свій автомобіль НОМЕР_1, 2008 року випуску, кузов №ХТА9876, а відповідно до п.п. 12.1, 12.2 цього договору у разі затримання сплати частини наданого кредиту та/або процентів щонайменше на один календарний місяць, перевищення заборгованості більш як на 10% суми наданого кредиту позичальник зобовязаний передати предмет застави у володіння банку за актом приймання-передачі.

Позивачка належним чином свої зобов'язання по договору не виконує і має заборгованість за кредитом, що підтверджується наданим відповідачем розрахунком заборгованості і позивачкою не спростовано (а.с.88), у зв'язку з чим позивачка добровільно передала спірний автомобіль ПАТ КБ «ПриватБанк» на реалізацію для погашення заборгованості в разі невиконання своїх зобовязань перед банком до 15.02.2010 р. за актом від 28.01.2010 р., який вона власноручно підписала без будь-яких зауважень, визнавши таким чином свою заборгованість по кредитному договору і правомірність вилучення відповідачем вказаного автомобіля (а.с.63).

Проте суд вищенаведені обставини справи та вимоги закону залишив без уваги і належної правової оцінки, помилково дійшовши висновку про незаконне вилучення відповідачем у позивачки спірного автомобіля.

За таких обставин, рішення суду в частині задоволених позовних вимог, як постановлене з неправильним застосуванням норм матеріального права та висновки якого не відповідають обставинам справи, підлягає скасуванню з постановленням нового рішення на підставі ст.ст. 526,572,590,1054 ЦК України та ст.309 ЦПК України про відмову в задоволенні цих позовних вимог позивачки.

Підлягають стягненню з позивачки понесені відповідачем при подачі до суду апеляційної скарги витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи у розмірі 120 грн. і судовий збір у розмірі 25,50 грн. відповідно до вимог ст.ст.79-81,88 ЦПК України.

В решті рішення суду не оскаржується.

Керуючись ст.ст.307,309 ЦПК України, колегія суддів, -

В И Р І Ш И Л А :

Апеляційну скаргу ПАТ КБ «ПриватБанк» задовольнити.

Рішення Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 15 серпня 2011 року в частині визнання неправомірними дій ПАТ КБ «ПриватБанк» щодо вилучення з володіння ОСОБА_2 автомобіля ВАЗ-2107, 2008 року випуску, кузов № НОМЕР_2, д/н НОМЕР_3, зобовязання ПАТ КБ «ПриватБанк» повернути ОСОБА_2 вказаного автомобіля, стягнення з ПАТ КБ «ПриватБанк» на користь ОСОБА_2 витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи у розмірі 120 грн. і судового збору у розмірі 51 грн. скасувати та в задоволенні цієї частини позовних вимог ОСОБА_2 відмовити.

В решті рішення суду залишити без змін.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ПАТ КБ «ПриватБанк» витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи у розмірі 120 грн. і судовий збір у розмірі 25,50 грн..

Рішення апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення, але може бути оскаржене у касаційному порядку протягом двадцяти днів.

Судді