Справа № 2-585/11
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

15 листопада 2011 року Індустріальний районний суд м. Дніпропетровська

в складі: головуючого судді Слюсар Л.П.

при секретарі Баштаненко І.О.

за участю прокурора - Шустова В.А.

розглянувши в відкритому судовому засіданні в залі суду м. Дніпропетровська цивільну справу за позовною заявою Лівобережної міжрайонної державної податкової інспекції м. Дніпропетровська до ОСОБА_1 про стягнення грошових коштів,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду у липні 2010 року із вищезазначеним позовом до відповідача ОСОБА_1 про стягнення грошових коштів . В обґрунтування своїх вимог посилаючись на те, що 27.10.2003 комісією у складі оперуповноваженого ВООЗСПВ відділу податкової міліції Лівобережної МДПІ лейтенантом податкової міліції ОСОБА_2 та оперуповноваженого ВБОПБ відділу податкової міліції державної податкової інспекції у АНД районі капітаном податкової міліції ОСОБА_3 відповідно до п.8 Інструкції Про порядок виявлення та обліку безхазяйного майнавід 17.12.1987 року, було складено акт №9 опису та попередньої оцінки майна, прийнятого на облік до рішення відповідного органу про визнання майна безхазяйним. Зазначеним актом на СТО ( розбірка автомобілів), яка розташоване за адресою вул. Каштанова, 4-б, м. Дніпропетровська здійснено опис та попередню оцінку трьох кузовів автомобілів іноземного виробництва, які мали ознаки безхазяйного, а саме: OPEL VECTRA, OPEL ASTRA, JEEP CHEROKE. Відповідальним за збереження майна було визначено ОСОБА_1 Позивачем з метою визначення безхазяйного майна здійснено заходи щодо підготовки матеріалів для передачі на зберігання міліції даних автомобілів, направлено листа №21173/10/240 від 12.10.2005 року до Індустріального РВ УМВС України з пропозицією прийняти на зберігання знайдених транспортних засобів, проте Індустріальним РВ УМВС України відмовлено в зберіганні та подальшій реалізації знайденого рухомого майна.

07.05.2010 року було проведено інвентаризацію безхазяйних речей та майна, поставлених на облік, а саме трьох автомобілів іноземного виробництва, неповної комплектації без номерів державної реєстрації OPEL VECTRA № кузова WOL 000089М1033857 на суму 7000 грн. , OPEL ASTRA № кузова WOL000059N5312100 на суму 7000 грн. , JEEP CHEROKE № кузова 4 d410386 на суму 8000 грн., за результатами якої було складено ОСОБА_4 від 07.05.2010 року №3684/240. При обстежені території за адресою: м. Дніпропетровськ, вул. Каштанова,4-б була встановлена відсутність вищевказаного майна, та з усної бесіди з приватним підприємцем ОСОБА_4 зясовано, що автомобільні кузови, які знаходяться на обліку в Лівобережній МДПІ м. Дніпропетровська передано на металобрухт. За даним фактом були зібрані відповідні матеріали та передано до Індустріального РВ ДМУ ГУМВС України в Дніпропетровській області для розшуку зниклого майна. Відповідно до п.5 розділу ІV Методичних рекомендацій від 21.07.2008 року №482 Лівобережною МДПІ м. Дніпропетровська від 19.05.2010 року №16167/10/240 направлено претензію з вимогою відшкодування вартості такого майна за цінами, вказаними в акті опису і попередньої оцінки майна на адресу ОСОБА_1, яка ним отримана 26.05.2010 року. Позивач вважає, що відповідачем не забезпечено збереження майна, яке було передане йому на відповідальне зберігання, тому просить суд стягнути з відповідача на його користь вартість відсутніх автомобілів на суму 22000 грн., що знаходилися в нього на відповідальному зберіганні.

У судовому засіданні представники позивача підтримали вимоги та, посилаючись на підстави позову, просив суд їх задовольнити.

Відповідач та його представник у судовому засіданні заперечували проти задоволення позову, суду пояснили, що він дійсно був присутній при складанні акту опису та попередньої оцінки майна 27 жовтня 2003 року та ставив свій підпис у даному акті, однак він вважав, що розписується у цьому акті як свідок наявності цих кузовів автомобілів на стоянці, а не як особа, якій ці автомобілі були передані на відповідальне зберігання. При цьому йому ніхто не пояснив про те, що автомобілі передаються йому особисто на відповідальне зберігання. Він ніколи не працював на даній стоянці, де знаходилися автомобілі, і тому не мав фізичної можливості здійснювати збереження автомобілів. Крім того, відповідач вважає, що з 01 січня 2004 року, тобто з моменту вступу у законну силу нового ЦК України, він не був зобовязаний здійснювати відповідальне збереження автомобілів і тому провина по їх втраті повністю лягає на позивача. Просив у задоволенні позовних вимог відмовити.

Вислухавши сторони, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги не підлягають задоволенню з наступних підстав.

В судовому засіданні встановлено, що 27.10.2003 року комісією у складі оперуповноваженим ВООЗСПВ відділу податкової міліції Лівобережної МДПІ ОСОБА_2 та оперуповноваженим ВБОПБ відділу податкової міліції державної податкової інспекції у Амур-Нижньодніпровському районі ОСОБА_3 на СТО (розбірка автомобілів) за адресою: вул. Каштанова, 4-б в місті Дніпропетровську здійснений опис та попередня оцінка трьох кузовів автомобілів, які на їх погляд мали ознаки безхазяйності, а саме: OPEL VECTRA № кузова WOL 000089М1033857 ; OPEL ASTRA № кузова WOL 000059М5312100 ; JEEP CHEROKEE № кузова 4d4 10386. За фактом знахідки транспортних засобів , у відповідності до п.8 Інструкції Про порядок виявлення та обліку безхазяйного майна від 17 грудня 1987 року № 112, співробітниками податкової міліції складено акт №9 від 27.10.2003 року опису і попередньої оцінки майна, прийнятого на облік до рішення відповідного органу про визнання майна безхазяйним. Відповідальним за збереження вказаного в акті опису майна визначено ОСОБА_1, який відповідно і зробив свій підпис на акті (а.с.79).

Для отримання інформації щодо приналежності означених транспортних засобів та їх положення в Україні Лівобережною МДПІ 06.11.2003 року листом № 2424/10/2601 направлено запит до УДАІ УМВС України у Дніпропетровській області.

21.11.2003 року ЛМДПІ отримано листа № 14/2-3534 від 21.11.2003 року де зазначено, що згідно облікових даних компютерної бази Дніпропетровського МРЕВ ДАІ №2 станом на 19.11.2003 року вищеназвані транспортні засоби на правах власності в числі зареєстрованих не значаться (а.с.80).

12.10.2005 року Лівобережною МДПІ направлено листа № 21273/10/240 до Індустріального РВ ДМУ УМВС України в Дніпропетровській області з пропозицією прийняти на зберігання знайдені транспортні засоби (а.с.81) .

Представники вказали на те що, що міліція відмовила ЛМДПІ у зберіганні та подальшій реалізації знайденого рухомого майна, але доказів цього не надано.

В березні 2006 року податковий орган звернувся до Індустріального районного суду м. Дніпропетровська з заявою про передачу безхазяйного майна у державну власність. Рішенням Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 20.08.2007 року по справі №2-о-2/2007 в позові МДПІ до ОСОБА_4, третя особа: ОСОБА_1 про визнання безхазяйними автотранспортні засоби та про визнання за державою права власності на них відмовлено (а.с.88-89). Ухвалою Апеляційного суду Дніпропетровської області від 21.11.2007 року по справі №22-ц-8712/13 апеляційну скаргу МДПІ задоволено. Рішення Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 20.08.2007 року скасовано. Провадження у справі за заявою Лівобережної МДПІ м. Дніпропетровська до ОСОБА_5 про передачу безхазяйного майна у державну власність закрито на підставі ст.ст.307, 310 ч.1 ЦПК України ( а.с.90). Ухвалою Верховного суду України від 04.02.2008 року відмовлено у відкритті касаційного провадження в справі ( а.с.91).

07.05.2010 року Лівобережною МДПІ проведено інвентаризацію майна (кузовів автомобілів іноземного виробництва) яке знаходиться на обліку в Лівобережної МДПІ та передано на відповідальне зберігання ОСОБА_1О ( а.с.91).

В судовому засіданні встановлено, що на день складення акту (27.10.2003р.) діяв Порядок обліку, зберігання, оцінки конфіскованого та іншого майна, що переходить у власність держави, і розпорядження ним затверджений Постановою КМУ № 1340 від 25.08.1998р. , дія якого поширюється на майно, визнане безхазяйним згідно законодавства (п.п.5 п.1 Порядку), яким слід було керуватись ЛМДПІ.

В позовній заяві зазначено, що відповідальним за збереження вказаного в акті опису майна визначено ОСОБА_1, про що зроблено запис у акті та засвідчено підписом ОСОБА_1, що суперечить п.2 та п.3 Порядку, згідно яких:

1) Облік, попередня оцінка, а також відповідальність за зберігання майна, визнаного безхазяйним відповідно до законодавства, до передачі його для подальшого розпорядження відповідно до п.9 цього Порядку покладаються на органи (організації), що здійснили вилучення або зберігають його, з дотриманням таких вимог:

- попередня оцінка проводиться відповідно до п. 8 цього Порядку на момент взяття на облік цього майна;

- аналітичний облік ведеться у спеціальних книгах за видами майна із зазначенням відмінних ознак, попередньої вартості, місця його знаходження;

- взяте на облік майно відображається на забалансових рахунках Товарно-матеріальні цінності, прийняті на відповідальне зберігання в органах (організаціях), що здійснили вилучення або зберігають його.

2) Майно, визнане безхазяйним відповідно до законодавства, зберігається органами (організаціями) у власних (орендованих) спеціально обладнаних приміщеннях (на майданчиках) або передається ними для зберігання іншим організаціям за договорами .

Пізніше, ч.3 ст.338 Цивільного кодексу України, який набрав чинності з 01.01.2004 року, передбачено інший порядок і подальша доля безхазяйного майна вирішується міліцією.

Знайдені транспортні засоби передаються на зберігання міліції, про що робиться оголошення в друкованих засобах масової інформації. Якщо протягом шести місяців від дня опублікування цього оголошення власник або інша особа, яка має право вимагати повернення транспортного засобу, не будуть виявлені або вони не заявлять про свої права на транспортний засіб, міліція має право продати його, а суму виторгу внести на спеціальний рахунок у банку. Якщо протягом трьох років колишній власник транспортного засобу не вимагатиме передання йому суми виторгу, ця сума переходить у власність територіальної громади, на території якої було знайдено транспортний засіб.

Згідно з наказом Міністерства фінансів України від 22.06.2004 № 147 Інструкція № 112 від 17.12.1987 Про порядок виявлення та обліку безхазяйного майнавтратила чинність.

Відповідно до ч.3 ст.2 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

На підставі вищевикладеного суд дійшов висновку, що позивач не був наділений правами та повноваженнями провадити перевірку, опис та оцінку безхазяйного майна станом на травень 2010 року.

Станом на липень 2010 року позивач також не мав передбаченого законом права вимагати стягнення коштів на його користь, тобто не є належним позивачем у цій цивільній справі, а тому у задоволенні позовних вимог має бути відмовлено.

Відповідно до ст..88 ЦПК України із позивача підлягають стягнення на користь держави судовий збір в розмірі 220 грн.

Керуючись: ст.137 ЦК УРСР, ст. ст. 335,337,338 ЦК України, ст. ст.3,7, 11,15,30,60,61,88, 212-215 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ :

В задоволені позовних вимог Лівобережній міжрайонній державній податковій інспекції м. Дніпропетровська - відмовити.

Стягнути із Лівобережній міжрайонній державній податковій інспекції м. Дніпропетровська на користь держави судовий збір в розмірі 220 грн. 00 коп.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку через суд першої інстанції шляхом подачі протягом десяти днів з дня проголошення рішення апеляційної скарги.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя Л.П. Слюсар