У Х В А Л А

іменем України

21.09.2011 м. Зміїв

Зміївський районний суд Харківської області в складі:

головуючого судді Бережної Н.М.

секретаря Шелудько Т.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Змієві цивільну справу за позовом Прокурора Зміївського району Харківської області в інтересах ОСОБА_1 до ОСОБА_2, Управління Державного комітету України земельних ресурсів у Зміївському районі Харківської області, Зміївська районна державна адміністрація Харківської області про визнання незаконним державного акта на право власності на земельну ділянку,

в с т а н о в и в:

Прокурор Зміївського району Харківської області звернувся в інтересах ОСОБА_1 до суду з позовом до ОСОБА_2, Управління Державного комітету України земельних ресурсів у Зміївському районі Харківської області, Зміївська районна державна адміністрація Харківської області про визнання незаконним державного акта на право власності на земельну ділянку, третя особа приватний нотаріус Зміївського районного нотаріального округу Харківської області.

20.09.2011 року представник ОСОБА_1 - ОСОБА_3 надав заяву про забезпечення позову, в якій просив в порядку забезпечення позову унеможливити укладання ОСОБА_2 договору купівлі-продажу земельної ділянки шляхом накладення арешту на земельну ділянку кадастровий номер :01:010:0006; заборонити ОСОБА_2 будувати на цій же земельній ділянці будь-які будівлі та споруди, висаджувати будь-які однолітні та багатолітні зелені насадження.

Відповідно до ч. 1 ст. 151 ЦПК України, суд за заявою осіб, які беруть участь у справі, може вжити, передбачені цим Кодексом, заходи забезпечення позову.

Ч. 2 ст. 151 ЦПК України передбачає, що у заяві про забезпечення позову повинно бути зазначено: 1) причини, у звязку з якими потрібно забезпечити позов; 2) вид забезпечення позов, який належить застосувати, з обґрунтуванням його необхідності; 3) інші відомості, потрібні для забезпечення позову.

Згідно ст. 152 ЦПК України, позов забезпечується:

1) накладенням арешту на майно або грошові кошти, що належать відповідачеві і знаходяться у нього або інших осіб;

2) забороною вчиняти певні дії;

3) встановленням обовязку вчинити певні дії;

4) забороною іншим особам здійснювати платежі або передавати майно відповідачеві чи виконувати щодо нього інші зобовязання;

5) зупиненням продажу описаного майна, якщо подано позов про право власності на це майно або про виключення його з опису;

6) зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа, який оскаржується боржником у судовому порядку;

7) передачею речі, яка є предметом спору, на зберігання іншим особам.

Відповідно до ч. 3 ст. 153 ЦПК України, забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення позову може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду. Разом з тим, у заяві про забезпечення позову повинно бути зазначено: причини у звязку з якими слід забезпечити позов, вид

- 2 -

забезпечення позову, який належить застосувати, з обґрунтуванням його необхідності, інші відомості необхідні для забезпечення позову, що передбачено ч. 2 ст. 151 ЦПК України.

У поданій до суду заяві представник ОСОБА_1 - ОСОБА_3 не вказує де саме знаходиться земельна ділянка, кому вона належить, не обґрунтовує необхідність забезпечення позову доказами, не надані інші відомості потрібні для забезпечення позову.

Відсутність зазначених відомостей позбавляє суд дійти висновку про наявність достатньо обґрунтованого припущення, що невжиття заходів забезпечення позову може у майбутньому утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

У відповідності до ч. 8 ст. 153 ЦПК України, суд встановивши, що заява про забезпечення позову подано без додержання вимог ст. 151 цього кодексу, повертає її заявникові. Заявник не позбавлений можливості, усунувши вказані недоліки заяви про забезпечення позову повторно звернутися до суду.

Керуючись ст. ст. 151- 153 ЦПК України, суд,

у х в а л и в:

Повернути заяву представника ОСОБА_1 - ОСОБА_3 про забезпечення позову.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя: