АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХЕРСОНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа №22ц-1119/2011 р. Головуючий в 1-й інстанції Стамбула М.І.
Категорія: 67 Доповідач Кутурланова О.В.
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

2011 року березня місяця «11» дня колегія суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду Херсонської області в складі:

Головуючого: Кутурланової О.В.

Суддів: Орловської Н.В., Майданіка В.В.

при секретарі: Шевардіній К.Г.

за участю прокурора: Пуляєва І.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Херсоні цивільну справу за апеляційною скаргою прокурора Дніпровського району м. Херсона на рішення Дніпровського районного суду м. Херсона від 11 червня 2008 року у справі за заявою ОСОБА_1 Вєт Кионг, заінтересована особа ВГІРФО УМВС України в Херсонській області про встановлення факту постійного проживання на території України, -

В С Т А Н О В И Л А :

27 травня 2008 року заявник ОСОБА_1 Вєт Кионг звернувся з заявою про встановлення факту постійного проживання на території України з 1991 року, посилаючись на те, що згідно з Міжурядовою угодою від 02 квітня 1981 року про направлення та прийом вєтнамських громадян на професійне навчання та роботу на підприємствах та в організаціях СРСР його брат приїхав із республіки Вєтнам в Україну, де з 1988 року працював на Херсонському комбайновому заводі ім. Г.І. Петровського. В 1991 році заявник приїхав по запрошенню брата в гості. На теперішній час проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_1.

Встановлення факту постійного проживання на території України необхідно заявнику для отримання громадянства за територіальною ознакою згідно ст.8 Закону України «Про громадянство».

Рішенням Дніпровського районного суду м. Херсона від 11 червня 2008 року заяву ОСОБА_1 Вєт Кионг задоволено, встановлено факт постійного проживання заявника на території України до 24.08.1991 року.

Не погоджуючись з рішенням суду, прокурор Дніпровського району м. Херсона подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом норм матеріального і процесуального права, просив його скасувати і ухвалити нове, яким у задоволенні заяви відмовити.

Заслухавши доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що скарга підлягає задоволенню з таких підстав.

Із поданої ОСОБА_1 Вєт Кионг заяви про встановлення факту постійного проживання на території України з 1991 року вбачається, що встановлення цього факту необхідне заявнику для набуття громадянства за територіальною ознакою згідно ст.8 Закону України «Про громадянство».

Частиною 1 цієї статті передбачено, що особа, яка постійно проживала до 24 серпня 1991 року на території, яка стала територією України відповідно до Закону України «Про правонаступництво України» або яка сама постійно проживала на інших територіях, що входили на час її постійного проживання до складу ІНФОРМАЦІЯ_2, Української Держави, Держави, Української Соціалістичної Радянської Республіки, Закарпатської України, Української Радянської Соціалістичної Республіки (УРСР) і є іноземцем, який подав зобовязання припинити іноземне громадянство та подав заяву про набуття громадянства України, реєструється громадянином України.

У пункті 44 Порядку провадження за заявами і поданнями з питань громадянства України та виконання прийнятих рішень, затвердженого Указом Президента України від 27 березня 2001 року №215 встановлено, що у разі відсутності документів, що підтверджують факт постійного проживання особи до 24 серпня 1991 року на території, яка стала територією України, для оформлення набуття громадянства України подається відповідне рішення суду.

На думку колегії заявником не надано доказів на підтвердження того, що він на законних підставах постійно проживав на території України з 1991 року.

Проживання на території України на законних підставах згідно зі ст.1 Закону України «Про громадянство» - це проживання в Україні іноземця чи особи без громадянства, які мають у паспорті громадянина колишнього СРСР зразка 1974 року відмітку про постійну чи тимчасову прописку на території України, або зареєстрували на території України свій національний паспорт, або мають посвідку на постійне чи тимчасове проживання на території України, або їм надано статус біженця чи притулок в Україні.

Із матеріалів справи вбачається, що заявник станом на 24 серпня 1991 року був неповнолітнім, оскільки народився 12 вересня 1976 року, а тому самостійно, без батьківської участі, не міг вирішувати питання свого постійного місця проживання.

Окрім зазначеного заявником 28.02.2008 року отримано національний паспорт Соціалістичної Республіки В'єтнам, у якому визначено його громадянство вказаної республіки, що саме по собі виключає намір заявника на постійне проживання на території України у 1991 році з метою отримання її громадянства.

За таких обставин у суду першої інстанції не було законних підстав для встановлення факту постійного проживання ОСОБА_1 Вєт Кионг, ІНФОРМАЦІЯ_3, на території України до 24.08.1991 року.

Керуючись ст.ст.303, 307, 309 ЦПК України, колегія суддів, -

В И Р І Ш И Л А :

Апеляційну скаргу прокурора Дніпровського району м. Херсона задовольнити.

Рішення Дніпровського районного суду м. Херсона від 11 червня 2008 року скасувати і ухвалити нове.

У задоволенні заяви ОСОБА_1 Вєт Кионг, ІНФОРМАЦІЯ_3, про встановлення факту постійного проживання на території України до 24.08.1991 року відмовити.

Рішення набирає законної сили з моменту його проголошення і з цього ж часу може бути оскаржене в касаційному порядку протягом двадцяти днів до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Головуючий:

Судді: