Справа № 2-823/11
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"25" жовтня 2011 р. Здолбунівський районний суд Рівненської області

під головуванням судді Калюжного А.Є.

при секретарі Дацишиній Р.В.

з участю представника позивача ОСОБА_1

та відповідача ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Здолбунів цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про відшкодування понесених витрат та завданої моральної шкоди

,

в с т а н о в и в:

В поданій до суду позовній заяві позивач ОСОБА_3просить стягнути з ОСОБА_2 понесені з її вини витрати на виготовлення дублікату державного акту на право власності на землю в сумі 720 грн. та завдану моральну шкоду в розмірі 15 000 грн.

Свої вимоги обґрунтовує тим,що з відповідачкою перебував у шлюбі, який в подальшому було розірвано. Ним було оформлено на своє імя земельну ділянку площею 0,22 га. в с.Загребля Здолбунівського району, Рівненської області, про що він отримав Державний акт на право приватної власності на землю 1-РВ № 029419 виданий на його ім.я.

Стверджує,що після розірвання шлюбу в 2004 році відповідачка протиправно забрала і утримує в себе зазначений державний акт. На його неодноразові вимоги повернути їй правовстановлюючий документ на землю, вона постійно ухилялася від цих дій. Вона то відмовлялася віддати йому цей документ, то стверджувала, що його в неї немає і не було.

Вважає,що це не відповідає дійсності, оскільки йому достеменно відомо, що даний акт знаходиться в неї.

В звязку з відмовою надати йому Державний акт,за його замовленням Здолбунівським Управлінням ДЗК виготовлено дублікат Державного акту на право приватої власності на земельну ділянку, за який ним було сплачено 720 грн

Крім матеріальних збитків,йому завдана моральна шкода.Він тривалий час не міг отримати правовстановлюючі документи на свою земельну ділянку по вині відповідачки, змушений був витрачати зайві кошти на поїздки до неї та державних органів для захисту своїх прав, затрачати час на оформлення дублікату державного акту. В звязку з цим він терпів тривалий час незручності, відчував моральний дискомфорт, постійно нервувався, переживав, що призвело до погіршення його здоровя.

Весь цей час він також терпів приниження від відповідачки, яка відверто глузувала з нього та створювала всілякі перешкоди щоб він не міг користуватися належною йому земельною ділянкою. В звязку з цим діями відповідачки йому завдано моральної шкоди, яку він оцінює в 15 000 грн.

В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримала,просить задовільнити їх.

Відповідач позов не визнала,вважає його надуманим,намагання позивачіа уникнути відповідальності за ухилення від сплати аліментів.На даний час заборгованість по аліментах становить 15050 грн. В звязку з наявністю заборгованості в порядку виконання судового рішення накладено арешт на земельну ділянку, на яку позивачем отримано дублікат державного акту.

Вислухавши сторони,дослідивши зібрані по справі докази,суд вважає,що позов є безпідставний по слідуючих мотивах.

Згідно ст.60 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини,на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Відповідно до ст.1166 Цивільного кодексу України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоду, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини. Шкода, завдана правомірними діями, відшкодовується у випадках, встановлених цим Кодексом та іншим законом.

Із змісту вказаної вище норми матеріального права випливає, що матеріальна шкода підлягає відшкодуванню потерпілій особі в тому разі, коли:

встановлено сам факт спричинення такої шкоди;

така шкода спричинена неправомірною дією чи бездіяльністю;

між неправомірними діями чи бездіяльністю існує причинний зв'язок;

встановлено вину особи, яка спричинила таку шкоду.

В судовому засіданні встановлено,що відповідач не вчиняла будь-яких неправомірних дій щодо ОСОБА_3М, не спричиняла йому будь-якої шкоди.

Безпідставними є посилання позивача на те, що ОСОБА_2 протиправно забрала і утримує в себе державний акт, а також, що він неодноразово звертався з вимогою повернути їй правовстановлюючий документ на землю.

Дане твердження позивача не знайшло свого підтвердження в судовому засіданні.

Судом встановлено,що сторони по справі перебували в зареєстрованому шлюбу з 12 січня 1996 року по 04 квітня 2006 року.Позивач добровільно залишив будинковолодіння,в якому проживав з відповідачкою. Залишив там свої речі, в тому числі і вказаний раніше державний акт.Про наявність в будинку спірного державного акту сторони не знали.

Зокрема цей факт стверджується в мотивувальній частині рішення Здолбунівського районного суду від від 27 січня 2010 року у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3,Урвенської сільської ради про визнання недійсним рішення органу місцевого самоврядування,державного акту на право приватної власності на землю.В даному рішенні зазначено,,Відповідач ОСОБА_3позовні вимоги не визнав.... Крім того ,Державний акт на право приватної власності на землю серії 1-РВ №029419 ним втрачений і з метою виготовлення його дублікату він помістив в газеті ,,ОСОБА_1 життявід 14 листопада 2008 року оголошення про те,щоб вважати цей документ недійсним.

З матеріалів справи вбачається,що в газеті ,,ОСОБА_1 життя за 14 листопада 2008 року позивач помістив оголошення ,, Загублений державний акт на землю серії 1-РВ 029419 (реєст.№3163 від 27.09.02 р.),виданий на імя ОСОБА_4 вважати недійсним.

Відповідно до постанови від 12.12.2009 року в порушенні кримінальної справи за статтею 357 КК України стосовно ОСОБА_2 по факту заволодіння державним актом на право приватної власності на землю на ім'я ОСОБА_3 відмовлено по ст.6 п.2 КПК України за відсутністю складу злочину.

З позовом до ОСОБА_2про витребування майна,зокрема Державного акту з чужого незаконного володіння позивач в суд не звертався.

При таких обставинах,суд приходить до висновку,що вини ОСОБА_2Ю.у заподіянні шкоди позивачу немає, а тому відсутні підстави для стягнення з неї майнової шкоди.

Що стосується позову в частині відшкодування моральної шкоди,то відповідно до ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав

Як встановлено в судовому засіданні ОСОБА_2 ніяких неправомірних дій по відношенню до позивача не вчиняла. Ніякого стосунку до виготовлення ним дублікату державного акту на право власності на земельну ділянку та понесених ним матеріальних затрат немає, а тому в цій частині позову слід відмовити..

Керуючись ст.ст.10,11,60,213,215 ЦПК України,на підставі ст.ст.1166,1167 ЦК України,суд

вирішив:

ОСОБА_3 у задоволенні позову до ОСОБА_2 про відшкодування понесених витрат та завданої моральної шкоди -відмовити.

На рішення може бути подана апеляційна скарга до апеляційного суду Рівненської області протягом десяти днів з дня його проголошення.

Суддя: