Справа № 22ц-7294/10 Головуючий в суді І інстанції ОСОБА_1
Категорія 01, 57 Доповідач в суді II інстанції ОСОБА_2
У Х В А Л А

Іменем України

07 лютого 2011 року колегія суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду Київської області в складі:

головуючого судді: Поліщука М.А.

суддів: Голуб С.А., Малорода О.І..

при секретарі: Мягкій Т.Ю.

розглянула у порядку письмового провадження у м.Києві адміністративну справу за апеляційною скаргою управління Пенсійного фонду України в Києво-Святошинському районі Київської області на постанову Києво-Святошинського районного суду Київської області від 09 грудня 2009 року у справі за позовом ОСОБА_3 до управління Пенсійного фонду України в Києво-Святошинському районі Київської області про стягнення щомісячної державної соціальної допомоги «Дітям війни»,-

В С Т А Н О В И Л А:

У листопаді 2009 року ОСОБА_3 звернулась до суду з позовом, у якому просила визнати відмову відповідача у перерахунку щомісячної соціальної допомоги в розмірі 30% мінімальної пенсії за віком, як дитині війни неправомірною. Зобов'язати управління Пенсійного фонду України в Києво-Святошинському районі Київської області здійснити нарахування щомісячної соціальної допомоги в розмірі 30% мінімальної пенсії за віком та забезпечити її виплату за період з 2006 року по вересень 2009 року в сумі 3 602 грн. 60 коп, а з жовтня 2009 року щомісяця на весь період чинності ст. 6 Закону України "Про соціальний захист дітей війни".

Постановою Києво-Святошинського районного суду Київської області від 09 грудня 2009 року позов задоволено частково. Зобов'язано управління Пенсійного фонду України в Києво-Святошинському районі Київської області здійснити нарахування і виплату ОСОБА_3 Щомісячного підвищення до пенсії в розмірі 30% мінімальної пенсії за віком, починаючи з листопада 2008 року по листопад 2009 року. В іншій частині позову відмовлено.

В апеляційній скарзі управління Пенсійного фонду України в Києво-Святошинському районі Київської області просить скасувати постанову суду та ухвалити нову про відмову у задоволенні позову, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права.

Переглянувши постанову суду першої інстанції в межах апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає відхиленню з таких підстав.

По справі встановлено, що позивачка перебуває на обліку в управління Пенсійного фонду України в Києво-Святошинському районі Київської області, отримує пенсію за віком та має статус дитини війни. Відповідно до ст. 6 Закону України "Про соціальний захист дітей війни" позивачка має право на отримання надбавки до пенсії у розмірі 30% мінімальної пенсії за віком, проте така надбавка у 2006 році позивачці не виплачувалась, а з 2007 по 2009 роки виплачувалась їй у значно меншому розмірі.

Ухвалюючи постанову про часткове задоволення позову, суд обґрунтовано виходив із засад пріоритетності законів над підзаконними актами та прийшов до правильного висновку про те, що УПФ як орган, якому делеговано повноваження щодо призначення і виплати пенсій та доплат до них, повинно було діяти у відповідності з вимогами ст. 6 Закону України "Про соціальний захист дітей війни" і здійснити позивачу відповідні нарахування, але у порушення вимог указаної статті таких нарахувань не проводило, чим і допустило протиправну бездіяльність.

Так, як відповідач наполягав на застосуванні ст. 99 Кодексу адміністративного судочинства України, діючого на той час, тому в задоволенні позовних вимог, що стосуються виплат за 2006 2007 роки суд першої інстанції обгрунтовано відмовив, оскільки для звернення до суду із адміністративним позовом за захистом прав, свобод чи інтересів особи встановлюється річний строк..

Висновки суду відповідають вимогам закону та обставинам справи.

Постанова суду ухвалена з додержанням норм матеріального та процесуального права, підстав до її скасування при апеляційному розгляді справи не встановлено.

Доводи відповідача щодо правомірності своїх дій з посиланням на відсутність бюджетних коштів для повної реалізації програми з доплат дітям війни обґрунтовано не взяті судом до уваги, оскільки питання фінансування цих видатків не виступає предметом даного спору. Проблеми надання бюджетних коштів УПФ для виконання покладених на нього обов'язків у справах цієї категорії виходять за межі заявлених вимог і судом не розглядались.

Інших доводів, які б спростовували зроблені судом висновки, в апеляційній скарзі не наведено.

Керуючись ст.ст. 195,198, 200,206 КАС України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу управління Пенсійного фонду України у м. Ірпені Київської області - відхилити.

Постанову Києво-Святошинського районного суду Київської області від 09 грудня 2009 рокузалишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена у касаційному порядку до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів.

Головуючий:

Судді: