Справа № 22-ц-3116/2011 Головуючий у I інстанції Майборода С.М.
Категорія цивільна Доповідач - Хромець Н. С.
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 листопада 2011 року

АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРНІГІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ у складі:

головуючого - суддіОСОБА_1
суддів:ОСОБА_2, ОСОБА_3
при секретарі:ОСОБА_4

Розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Чернігові справу за апеляційною скаргою товариства з обмеженою відповідальністю „Інтрансавтострой на рішення Чернігівського районного суду від 17 жовтня 2011 року у справі за позовом ОСОБА_5 до товариства з обмеженою відповідальністю „Інтрансавтострой про розірвання договору оренди землі,

в с т а н о в и в:

Рішенням Чернігівського районного суду від 17 жовтня 2011 року задоволений позов ОСОБА_5 та розірвано договір оренди землі, укладений між сторонами у даній справі 21 вересня 2007 року та зареєстрований у цей же день у Чернігівському районному відділі регіональної філії Центру ДЗК за № у Державному реєстрі земель 22.

В апеляційній скарзі відповідач просить рішення місцевого суду скасувати і ухвалити нове рішення про відмову у позові. На думку відповідача рішення суду першої інстанції є необґрунтованим і не відповідає вимогам ч.3 ст. 213 ЦПК України. Апелянт посилається на те, що позивачем не доведені обставини, які дають право на розірвання договору в односторонньому порядку і вважає, що ні договір ні Закон України „Про оренду землі не повязують обставину невиконання орендарем свого обовязку по сплаті орендної плати з правом орендодавця вимагати розірвання договору в односторонньому порядку і на зловживання позивачем своїм правом вимагати розірвання договору. Крім того, відповідач вважає, що суд не дав належної оцінки твердженню позивача про намір самостійно обробляти земельну ділянку, зважаючи на її похилий вік.

Сторони, повідомлені про час і місце розгляду справи, у судове засідання не з'явились.

Вислухавши доповідь судді, дослідивши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що рішення суду ухвалене з додержанням норм матеріального і процесуального права, а підстави для задоволення апеляційної скарги відсутні.

По справі встановлено, що ОСОБА_5 є власником земельної ділянки площею 3,8118 га, розташованої на території Кархівської сільської ради, підтверджується державним актом на право власності на земельну ділянку від 09 лютого 2006 р. Земельна ділянка за договором оренди від 21 вересня 2007 р. передана у користування ТОВ „Інтрасавтострой строком на 10 років.

Відповідно до ч.1 ст. 32 Закону України „Про оренду землі на вимогу однієї з сторін договір оренди землі може бути достроково розірваний за рішенням суду в разі невиконання сторонами обовязків, передбачених ст.ст. 24, 25 цього Закону. Підстави розірвання договору визначені також ст.ст. 651, 652 ЦК України. Зокрема, ч.2 ст. 652 ЦК України, передбачає, що договір може бути розірвано на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та у інших випадках, встановлених договором або законом. Відповідно до ст. 15 Закону України „Про оренду землі строки внесення орендної плати є істотною умовою договору оренди землі. Пунктами 9, 11 договору передбачено, що орендна плата вноситься орендарем у розмірі 1,5% від нормативної грошової оцінки земельної ділянки один раз на рік не пізніше 20 числа місяця після закінчення календарного року, за який вноситься орендна плата. Відповідачем не сплачена орендна плата за 2010 рік, строк сплати якої закінчився 20 січня 2011 року. Пунктом 34 договору оренди землі, укладеного між сторонами у даній справі, передбачена можливість розірвання договору рішенням суду на вимогу однієї із сторін у наслідок невиконання другою стороною обов'язків, передбачених договором, а також з інших підстав, визначених законом. Даний пункт договору не містить жодних винятків щодо переліку обов'язків сторін договору, невиконання яких може бути підставою для вимоги про розірвання договору. Отже, невиконання обовязку по своєчасній сплаті орендної плати, тобто порушення істотної умови договору, також може бути підставою для розірвання договору. Відтак, посилання апелянта на те, що договором не передбачена можливість його розірвання у випадку несплати орендної плати, не відповідає змісту договору і не ґрунтується на законі. Наявність у орендодавця можливості стягнути пеню за несвоєчасну сплату орендної плати на підставі п. 14 договору не позбавляє його можливості захистити своє право шляхом розірвання договору.

Доводи відповідача щодо зловживання позивача правом розірвати договір оренди землі та про неналежну оцінку тверджень позивача про намір самостійно обробляти земельну ділянку також не можуть бути підставою для задоволення апеляційної скарги. Відсутність у позові вимоги про стягнення заборгованої орендної плати сама по собі не є доказом зловживання правом. Похилий вік позивача не може бути підставою для відмови у позові, бо закон не обмежує право особи використовувати належну їй земельну ділянку для власних потреб залежно від віку.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 308, 313, 314, 315, 317, 319 ЦПК України, апеляційний суд

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю „Інтрансавтострой відхилити, а рішення Чернігівського районного суду від 17 жовтня 2011 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена у касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий:Судді: