Кагарлицький районний суд Київської області
Справа № 2 25/11
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А ЇН И

18 квітня 2011 року м. Кагарлик Київської області

Кагарлицький районний суд Київської області в складі:

Головуючого: судді Закаблук О.В.

При секретарі: Гембар В.В.

Представників: ОСОБА_1

ОСОБА_2

Розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про поділ спільного майна подружжя, суд, -

В С Т А Н О В И В :

24.04.2010 року на адресу Кагарлицького районного суду Київської області надійшла позовна заява ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про поділ спільного майна подружжя, в якій позивач просив суд винести рішення, яким:

- Визнати за ОСОБА_3 право власності на 1/2 частину житлового будинку за адресою Київська область, Кагарлицький район, с. Слобода, вул. Садова, 12.

- Провести поділ, з виділенням часток в натурі, житлового будинку з надвірними будівлями, що знаходиться за адресою Київська область, Кагарлицький район, с. Слобода, вул. Садова, 12 та належить до спільної сумісної власності ОСОБА_3 та ОСОБА_5 ненко ОСОБА_6.

- Стягнути з ОСОБА_4 судові витрати.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_3 позовні вимоги підтримав в повному обсязі, та обґрунтував свій позов наступним.

13.03.1976 р. між ним, ОСОБА_3, та ОСОБА_4 було укладено шлюб, зареєстрований Слобідською сільською радою Кагарлицького району.

Оскільки подружнє життя у нього з відповідачкою не склалось, а подальше спільне проживання було неможливим, шлюб між ними було розірвано згідно рішення Кагарлицького районного суду від 03.02.2010 р.

Від шлюбу він з відповідачкою дітей немає.

За час шлюбу з 13.03.1976 р. по 23.03.2010 р. ним спільно з відповідачкою по справі було набуто спільне нерухоме майно. Зокрема, було побудовано житловий будинок з надвірними будівлями, що знаходиться по вул. Садова, 12 в с. Слобода Кагарлицького району.

Він звертався до Відповідачки з проханням про поділ житлового будинку та побутового майна. Однак, Відповідачка відмовляється поділити житловий будинок та визначити його частку у спільному майні, чим порушує його право поділ та отримання частки спільного майна, в зв»язку з чим він звернувся до суду.

В судовому засіданні представник позивача, - ОСОБА_1 позовні вимоги підтримав в повному обсязі, та пояснив суду, що :

13.03.1976 р. між ОСОБА_3 (далі-Позивач) та ОСОБА_4 (далі-Відповідач) було укладено шлюб, зареєстрований Слобідською сільською радою Кагарлицького району.

Оскільки подружнє життя у Позивача з Відповідачем не склалось, а подальше спільне проживання було неможливим, шлюб між Позивачем та Відповідачем було розірвано згідно рішення Кагарлицького районного суду від 03.02.2010 р., у зв'язку з чим Відділом реєстрації актів цивільного стану Кагарлицького районного управління юстиції Київської області було видано свідоцтво про розірвання шлюбу №1-ОК №065953 від 23.03.2010 р.

Від розірваного шлюбу Позивач та Відповідач спільних дітей немають.

Згідно ч. і ст. 60 Сімейного кодексу України майно, набуте подружжям, за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу).

'Також згідно ч. З ст. 368 Цивільного кодексу України майно, набуте подружжям, за час шлюбу, є їхньою спільною сумісною власністю, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно ч. 1 ст. 61 Сімейного кодексу України об'єктом права спільної сумісної власності подружжя може бути будь-яке майно, за винятком виключеного з цивільного обороту.

За час шлюбу з 13.03.1976 р. по 23.03.2010 р. Позивачем та Відповідачем було набуто спільне нерухоме майно. Зокрема, було побудовано житловий будинок з надвірними будівлями, що знаходиться по вул. Садова, 12 в с. Слобода Кагарлицького району.

З метою поділу спільного майна Позивач звернувся до Відповідача з проханням про поділ житлового будинку та побутового майна. Однак, Відповідач відмовляється поділити житловий будинок та визначити частку Позивача у спільному майні, чим порушує право Позивача на поділ та отримання частки спільного майна.

Згідно ч. і ст. 69 Сімейного кодексу України дружина і чоловік мають право на поділ що належить їм на праві спільної сумісної власності, незалежно від розірвання шлюбу.

Згідно ч. 1 ст. 70 Сімейного кодексу України у разі поділу майна, що є об'єктом права п сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором

Згідно ч. 1 ст. 71 Сімейного кодексу України майно, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, ділиться між: ними в натурі.

Також згідно ч. 1 ст. 370 Цивільного кодексу України співвласники мають право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній сумісній власності.

Отже, не погоджуючись поділити придбане під час шлюбу спільне майно, а саме житловий будинок з надвірними будівлями, що знаходиться по вул. Садова, 12 в с. Слобода Кагарлицького району, Відповідач порушує права Позивача на поділ та отримання частки спільного майна.

Враховуючи вищевикладене та керуючись ст. ст. 3. 118, 119, 143 Цивільного процесуального кодексу України, ст. ст. 60, 61, 69, 71. 72 Сімейного кодексу України, ст. ст. 368, 370 Цивільного кодексу України, представник позивачка ОСОБА_1 просив суд задоволити позов.

В судовому засіданні відповідачка ОСОБА_5 ненко ОСОБА_6 проти позову заперечувала, та просила суд винести рішення, яким в задоволенні позову відмовити.

В судовому засіданні представник відповідачки ОСОБА_2 проти позову заперечував.

Заперечення проти позову представник відповідача ОСОБА_2 обґрунтовував наступним.

В провадженні Кагарлицького районного суду Київської області знаходиться цивільна справа № 2-422/10 від 29 квітня 2010 року за позовом гр. ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про поділ спільного майна подружжя.

Так, в обґрунтування своїх позовних вимог, позивачем зроблено вірне посилання на ст. 60 Сімейного кодексу України, а саме:

«1. Майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу)», проте, позиція позивача, в цьому контексті, є односторонньою та неповною, оскільки, ним, залишено поза увагою норму ст. 57 Сімейного кодексу України, в якій чітко міститься положення про майно, що є особистою приватною власністю дружини, чоловіка.

Згідно ст.. 57 СК України:

1. Особистою приватною власністю дружини, чоловіка є:

1) майно, набуте нею, ним до шлюбу;

2) майно, набуте нею, ним за час шлюбу, але на підставі договору дарування або в порядку спадкування».

Таким чином він категорично заперечує вимогу позивача про розподіл майна та визнання 1/2 частини житлового будинку за адресою: вул. Садова, 12, Слобода Кагарлицького району Київської області за позивачем, в зв'язку з чим. звертає увагу суду на той факт, що предметом розгляду даної цивільної справи є майно, яке знаходиться в особистій приватній власності відповідача, оскільки вказаний вище будинок, повністю належав батькові позивачки, - ОСОБА_7.

На сьогоднішній день, згідно свідоцтва про право на спадщину за законом від 20 січня 1990 року 2/3 частини житлового будинку, що знаходиться за адресою: вул. Садова, 12, с. Слобода, Кагарлицького району, Київської області, належать його дочкам - ОСОБА_8 та відповідачу ОСОБА_4, які є рідними сестрами (номер спадкової справи - 227).

А також, згідно свідоцтва про право на спадщину за законом від 08 серпня 1990 року 1/3 частини житлового будинку, що знаходиться за адресою: вул. Садова, 12, с. Слобода, Кагарлицького району, Київської області належить його дочці, - ОСОБА_9, яка є рідною сестрою вказаних вище спів набувачів права на даний житловий будинок (номер спадкової справи - 227).

А разом, ОСОБА_8, ОСОБА_4 та ОСОБА_9 є належними спадкоємцями ОСОБА_7, які успадкували житловий будинок, що знаходиться за адресою: вул. Садова, 12, с. Слобода, Кагарлицького району, Київської області.

Отже, виходячи з вище викладеного, можна дійти справедливого висновку про те, що спільна сумісна власність подружжя ОСОБА_4, в даній цивільній справі - відсутня, а поділ будинку, що визнається спадковим майном за законом, згідно ст. 57 Сімейного кодексу України є особистою приватною власністю відповідача. Так, розподіл майна, що знаходиться в особистій приватній власності одного з подружжя, згідно сімейного законодавства України, вважається неприпустимим.

Окрім цього, звертає увагу суду на той факт, що даний позов за своєю формою та змістом не відповідає ст. 119 Цивільного - процесуального кодексу України, а саме,

«3. Позовна заява підписується позивачем або його представником із зазначенням дати її подання.»

Таким чином, при поданні позивачем позовної заяви до суду, в ній, відсутній власноручний підпис особи, яка звертається самостійно до суду, або ж через свого представника, який діє в інтересах позивача.

В зв'язку з вищевикладеним та керуючись ст. 57 СК України, - залишити позов ОСОБА_5 ненка ОСОБА_10 про поділ спільного майна без розгляду.

Суд, вислухавши позивача ОСОБА_5 ненка ОСОБА_10, його представника, - ОСОБА_1, які позов підтримали, відповідачку ОСОБА_5 ненко ОСОБА_6, її представника, - ОСОБА_11, які проти позову заперечували, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку щодо відмови в задоволенні позову, обґрунтовуючи своє рішення наступним.

Як встановлено судом в судовому засіданні, 13.03.1976 р. між ОСОБА_3 (далі-Позивач) та ОСОБА_4 (далі-Відповідач) було укладено шлюб, зареєстрований Слобідською сільською радою Кагарлицького району Київської області, актовий запис № 07.

Оскільки подружнє життя у Позивача з Відповідачем не склалось, а подальше спільне проживання було неможливим, шлюб між Позивачем та Відповідачем було розірвано згідно рішення Кагарлицького районного суду від 03.02.2010 р., в якому вказано, що Шлюб між ОСОБА_5 ненко ОСОБА_6 та ОСОБА_3, який зареєстрований 13 березня 1976 року виконкомом Слобідської сільської ради Кагарлицького району Київської області, актовий запис № 07, - розірвати.

На підставі вищевказаного судового рішення Кагарлицького районного суду Київської області від 03 лютого 2010 року відділом реєстрації актів цивільного стану Кагарлицького районного управління юстиції Київської області 23 березня 2010 року було видано свідоцтво про розірвання шлюбу №1-ОК №065953 від 23.03.2010 р.

Як встановлено судом, від розірваного шлюбу Позивач та Відповідач спільних дітей не мають.

Що ж стосується права власності на спірний житловий будинок, який розміщено за адресою: по вул. Садова, 12 в с. Слобода Кагарлицького району Київської області, то судом встановлено наступне:

Житловий будинок, який розміщено за адресою: Київська область, Кагарлицький район, с. Слобода, вул. Садова, 12 належав на праві приватної власності ОСОБА_7, який помер.

Вищевказаний будинок належав ОСОБА_7 на підставі згідно довідки виданої виконкомом Слобідської сільської ради від 7 липня 1989 року за № 243 та зареєстрованого в по господарській книзі цього ж виконкому за № 576.

Даний факт підтверджується свідоцтвом про смерть серії IV БК № 250324, яке видано 14 квітня 1989 року Слобідською сільською радою Кагарлицького району Київської області, з якого видно, що ОСОБА_7 помер 13 квітня 1989 року в віці 70 років, про що в книзі реєстрації актів про смерть 14 квітня 1989 року зроблено запис за № 10.

Після його смерті залишилися три дочки:

-ОСОБА_9;

-ОСОБА_8;

-ОСОБА_4, - відповідачка по даній справі.

Покійний ОСОБА_7 за час життя заповіт не склав, тому вищевказаний будинок був прийнятий у спадщину його дочками, - ОСОБА_9, ОСОБА_8, ОСОБА_5 ненко ОСОБА_6.

Вищевказаний факт підтверджується наступним:

- свідоцтвом про право на спадщину від 08 серпня 1990 року м. Кагарлик Київської області, з якого видно, що ОСОБА_12, державний нотаріус державної нотаріальної контори засвідчила, що на підставі ст.. 529 ЦК Української РСР спадкоємцями майна ОСОБА_7, який помер 13 квітня 1989 рокує в рівних долях кожен: дочка ОСОБА_9, що проживає в ІНФОРМАЦІЯ_1 г, кв. 177.

Спадкове майно, на яке видано це свідоцтво складається з 1/3 одної третьої частини жилого будинку, що знаходиться в селі Слобода, Кагарлицьког7о району Київської області, що належав померлому згідно довідки виданої виконкомом Слобідської сільської ради від 7 липня 1989 року за № 243 та зареєстрованого в по господарській книзі цього ж виконкому за № 576.

Будинок дерев»яний, критий шифером, розмір жилої площі 30 кв. м. розташований на колгоспній землі.

До будинку примикає: хлів, погріб.

Оцінка спадкового майна 783 крб;

- свідоцтвом про право на спадщину від двадцятого січня 1990 року м. Кагарлик Київської області, з якого видно, що ОСОБА_12, державний нотаріус державної нотаріальної контори засвідчила, що на підставі ст.. 529 ЦК Української РСР спадкоємцями майна ОСОБА_7, який помер 13 квітня 1989 рокує в рівних долях кожен:

- його дочка - ОСОБА_8, що проживає в ІНФОРМАЦІЯ_2;

- його дочка ОСОБА_5 ненко ОСОБА_6, що проживає в ІНФОРМАЦІЯ_3

Спадкове майно, на яке видано це свідоцтво складається з 2/3 двох третіх частини жилого будинку, що знаходиться в селі Слобода, Кагарлицького району Київської області, що належав померлому згідно довідки виданої виконкомом Слобідської сільської ради від 7 липня 1989 року за № 243 та зареєстрованого в по господарській книзі цього ж виконкому за № 576.

Будинок дерев»яний, критий шифером, розмір жилої площі 30 кв. м. розташований на колгоспній землі.

До будинку примикає: хлів, погріб.

Оцінка спадкового майна 1556 крб;

Отже, як видно з матеріалів справи, - письмових доказів у виді свідоцтв на право на спадщину за законом право власності на спадковий будинок, який розміщено по вул. Садова, 12 с. Слобода Кагарлицького району Київської області, який є предметом даного спору мають право три особи, - дочки померлого ОСОБА_7:

-ОСОБА_9;

-ОСОБА_8;

-ОСОБА_4, - відповідачка по даній справі.

ОСОБА_8, ОСОБА_4 та ОСОБА_9 є належними спадкоємцями ОСОБА_7, які успадкували житловий будинок, що знаходиться за адресою: вул. Садова, 12, с. Слобода, Кагарлицького району, Київської області. (номер спадкової справи - 227).

Враховуючи вищевикладене, суд критично відноситься до довідки, яка видана 22.03.2010 року, вих.. № 302 виконавчим комітетом Слобідської ради Кагарлицького району про те, що згідно запису по господарської книги № 10, ( особовий рахунок № 121 ) будинок в с. Слобода, вул. Садова, 12 Кагарлицького району Київської області значиться на ОСОБА_4.

Крім того, як видно з технічного паспорту на житловий будинок індивідуального житлового фонду, який складено 25.09.2010 року, житловий будинок. який розміщено по вул. Садова, 12 с. Слобода Кагарлицького району Київської області в графі «Прізвище, ім.»я, по батькові власника будинку» зазначено ОСОБА_5 ненко ОСОБА_6, проте в графі «доля» частки відповідачки не зазначено.

Відповідно, суд вважає, що позовні вимоги позивача ОСОБА_5 ненка ОСОБА_10 не підлягають до задоволення навіть з тієї підстави, що власниками даного будинку є три особи, а не одна особа, - відповідачка по справі, - ОСОБА_4.

Отже, виходячи з вище викладеного, суд приходить до висновку про те, що спільна сумісна власність подружжя ОСОБА_4, в даній цивільній справі - відсутня, а поділ будинку, що визнається спадковим майном за законом, згідно ст. 57 Сімейного кодексу України є особистою приватною власністю відповідачки.

Так, розподіл майна, що знаходиться в особистій приватній власності одного з подружжя, згідно сімейного законодавства України, вважається неприпустимим.

Своє рішення суд обґрунтовує наступними нормами матеріального права, зокрема, нормами СК України.

Згідно ст.. 57 СК України особистою приватною власністю дружини, чоловіка є:

1) майно, набуте нею, ним до шлюбу;

2) майно, набуте нею, ним за час шлюбу, але на підставі договору дарування або в порядку спадкування;

3) майно, набуте нею, ним за час шлюбу, але за кошти, які належали їй, йому особисто.

2. Особистою приватною власністю дружини та чоловіка є речі індивідуального користування, в тому числі коштовності, навіть тоді, коли вони були придбані за рахунок спільних коштів подружжя.

3. Особистою приватною власністю дружини, чоловіка є премії, нагороди, які вона, він одержали за особисті заслуги.

Суд може визнати за другим з подружжя право на частку цієї премії, нагороди, якщо буде встановлено, що він своїми діями (ведення домашнього господарства, виховання дітей тощо) сприяв її одержанню.

4. Особистою приватною власністю дружини, чоловіка є кошти, одержані як відшкодування за втрату (пошкодження) речі, яка їй, йому належала, а також: як відшкодування завданої їй, йому моральної шкоди.

5. Особистою приватною власністю дружини, чоловіка є страхові суми, одержані нею, ним за обов'язковим особистим страхуванням, а також за добровільним особистим страхуванням, якщо страхові внески сплачувалися за рахунок коштів, що були особистою приватною власністю кожного з них.

6. Суд може визнати особистою приватною власністю дружини, чоловіка майно, набуте нею, ним за час їхнього окремого проживання у зв'язку з фактичним припиненням шлюбних відносин.

7. Якщо у придбання майна вкладені крім спільних коштів і кошти, що належали одному з подружжя, то частка у цьому майні, відповідно до розміру внеску, є його особистою приватною власністю. (Із змінами, внесеними згідно із Законом України від 22.12.2006р. Же 524-У).

Отже, як вбачається з положення ст.. 57 СК України спірне майно, в даному випадку, - житловий будинок № 12 по вул. Садова у с. Слобода Кагарлицького району Київської області, підпадає під положення п. 2 ч. 1 ст.. 57 СК України, так як відповідачка ОСОБА_4 набула право власності на 1/3 частини вищевказаного житлового будинку на підставі свідоцтва про спадкування за законом, а тому не підлягає до поділу між подружжям після розірвання шлюбу.

Суд наголошує на тій обставині, що, дійсно, за загальним правилом реєстрація шлюбу є підставою виникнення права спільної власності подружжя на майно.

Інший правовий режим майна, набутого за час шлюбу може встановлюватися лише при наявності шлюбного договору. Як встановлено судом в судовому засіданні шлюбного договору не існує, тому, до спірного майна суд застосовує знову ж таки положення ст.. 57 СК України.

Крім того, суд наголошує на тій обставині, що правовий режим майна подружжя може бути змінений судом у наступних випадках:

1. Суд може визнати особистою приватною власністю дружини, чоловіка, майно, набуте нею, ним, за час їхнього окремого проживання у зв»язку з фактичним припиненням шлюбних відносин.

2. Якщо майно дружини, чоловіка за час шлюбу істотно збільшилося у своїй вартості внаслідок спільних трудових чи грошових затрат або затрат другого з подружжя, воно в разі спору може бути визнане за рішенням суду об»єктом права спільної сумісної власності подружжя.

Факту істотного збільшення вартості спірного будинку за час спільного проживання сторін судом не встановлено.

Як роз'яснив Пленум Верховного Суду України в постанові від 21 грудня 2007 р. Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» поділ спільного майна подружжя здійснюється за правилами, встановленими статтями 69-72 СК та ст. 372 ЦК. Вартість майна, що підлягає поділу, визначається за погодженням між подружжям, а при недосягненні згоди - виходячи з дійсної його вартості на час розгляду справи.

Враховуючи вищевикладене, керуючись ст.ст. ст.ст. 60,61, 69-72 СК України, ст.372 ЦК України, ст.ст. З, 118, 119, 215, 218 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В :

В задоволенні позову ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про поділ спільного майна подружжя, - відмовити.

Заява про апеляційне оскарження рішення суду може бути подана до Кагарлицького районного суду Київської області протягом десяти днів з дня проголошення рішення.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до апеляційного суду Київської області протягом двадцяти днів після подання заяви про апеляційне оскарження.

Суддя: