Справа № 2-421/11
РІШЕННЯ

Іменем України

15.06.2011 м. Іршава

Іршавський районний суд, Закарпатської області в особі головуючого, судді Беламут П.М. при секретарі Мелай В.Ю. за участю відповідача ОСОБА_1 розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Іршава цивільну справу за позовом Публічного акціонерного товариства «Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк» до ОСОБА_1, ОСОБА_2 про стягнення боргу та звернення стягнення на предмет застави

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся 14.03.2011 року до суду з даним позовом, посилаючись на те, що 28 грудня 2005 року між ОСОБА_1 та позивачем було укладено кредитний договір № 269/2-2005, згідно якого відповідач отримав кредит у загальній сумі 50 000 (пятдесят тисяч) гривень, з кінцевим терміном повернення 26.12.2008 року зі сплатою 20 відсотків річних за користування кредитом. Кредит надавався на ремонт будинку та на покупку транспортних одиниць в кількості чотири одиниці. У забезпечення виконання зобовязань згідно даного кредитному договору, 12.04.2006 року між відповідачем ОСОБА_1 та позивачем було укладено договір застави № 108, згідно якого ОСОБА_1М надав в заставу право вимоги на трактори Т-150К, 1991 року випуску, ЮМЗ-6, УРАЛ 964, полуприцеп 964. Крім того в забезпечення виконання зобовязань за кредитним договором відповідач ОСОБА_2 підписав договір поруки № 279 від 28.12.2005 року. У порушення умов договору відповідач ОСОБА_1 зобовязання за кредитним договором належним чином не виконав, станом на 01.02.2011 року заборгованість ОСОБА_1 за кредитним договором № 269/2-2005 від 28.12.2005 року складає 46437,87 гривень та складається з наступного : 34721 грн. заборгованість за кредитом; 8602,92 грн. заборгованість по відсотках, 3113,95 грн. - пеня за несвоєчасну сплату кредиту, просить стягнути солідарно з відповідачів ОСОБА_1 та ОСОБА_2 заборгованість в сумі 46437,87 гривень, в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором № 269/2-2005 від 28.12.2005 року звернути стягнення на предмет застави трактори Т-150 К, 1991 року випуску, ЮМЗ -6, Урал 964, полуприцеп 964 шляхом продажу автомобіля через прилюдні торги в рамках виконавчого провадження, за початковою ціною, визначеною на підставі оцінки, проведеної відповідно до законодавства про оцінку майна у виконавчому провадженні, стягнути солідарно з відповідачів судові витрати по справі в сумі 464,38 грн. судового збору та 120,00 гривень витрат на ІТЗ.

Представник позивача для участі в розгляді справи не зявився, подав суду заяву, в якій просить суд справу розглядати у відсутності представника позивача, позовні вимоги підтримують в повному обсязі, просить суд позов задоволити, а тому на підставі ст. 169 ЦПК України суд розглянув справу у відсутність представника позивача.

Відповідач ОСОБА_1 в судовому засіданні позовні вимоги визнав повністю, не заперечує проти задоволення позову.

Судове засідання проведено у відсутність відповідача ОСОБА_2 відповідно до вимог ст. 169 ЦПК України.

Суд, заслухавши пояснення відповідача ОСОБА_1, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов слід задоволити з слідуючих підстав :

В судовому засіданні встановлено, 28 грудня 2005 року між ОСОБА_1М та позивачем було укладено кредитний договір № 269/2-2005, згідно якого відповідач отримав кредит у загальній сумі 50 000 (пятдесят тисяч) гривень, з кінцевим терміном повернення 26.12.2008 року зі сплатою 20 відсотків річних за користування кредитом. Кредит надавався на ремонт будинку та на покупку транспортних одиниць в кількості чотири одиниці. У забезпечення виконання зобовязань по кредитному договору № 269/2-2005, 12.04.2006 року між ОСОБА_1 та позивачем було укладено договір застави № 108, згідно якого ОСОБА_1М надав в заставу право вимоги на трактори Т-150К, 1991 року випуску, ЮМЗ-6, УРАЛ 964, полуприцеп 964. У забезпечення виконання ОСОБА_1 зобовязань за кредитним договором № 269/2-2005 відповідач ОСОБА_2 підписав договір поруки № 279 від 28.12.2005 року. У порушення умов договору відповідач ОСОБА_1 зобовязання за кредитним договором належним чином не виконав, станом на 01.02.2011 року заборгованість ОСОБА_1 за кредитним договором № 269/2-2005 від 28.12.2005 року складає 46437,87 гривень та складається з наступного : 34721 грн. заборгованість за кредитом; 8602,92 грн. заборгованість по відсотках, 3113,95 грн. - пеня за несвоєчасну сплату кредиту, що стверджується належними доказами по справі кредитним договором № 269/2-2005 від 28 грудня 2005 року, додатком № 1 до кредитного договору - графіком погашення кредиту, договором застави майнових прав № 108 від 12.04.2006 року, договором поруки № 279 від 28.12.2005 року, довідкою про заборгованість фізичної особи.

Згідно ст. 526 ЦК України зобовязання мають виконуватись належним чином відповідно до умов договору, звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно ст. 610 ч. 1 ЦК України порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання.

Згідно ст. 623 ч. 1 ЦК України боржник, який порушив зобовязання, має відшкодувати кредиторові завдані цим збитки.

Відповідно до ч.2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобовязання, на вимогу кредитора зобовязаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюється договором.

Відповідно до п. 6.2 кредитного договору № 269/2-2005 від 28.12.2005 року за несвоєчасну сплату сум кредиту та/або процентів за користування кредитом позичальник сплачує банку пеню, яка обчислюється від суми простроченого платежу, у розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що діє у період прострочення, та нараховується щоденно.

Відповідно до ч. 1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобовязаний повернути позику у строк та в порядку, що встановлені договором.

Відповідно до ст. 554 ЦК України у разі порушення боржником забовязання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кедитором як солідарні боржники.

Відповідно до ст. 589 ЦК України у разі невиконання зобов'язання, забезпеченого заставою, заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави. За рахунок предмета застави заставодержатель має право задовольнити в повному обсязі свою вимогу, що визначена на момент фактичного задоволення, включаючи сплату процентів, неустойки, відшкодування збитків, завданих порушенням зобов'язання, необхідних витрат на утримання заставленого майна, а також витрат, понесених у зв'язку із пред'явленням вимоги, якщо інше не встановлено договором.

Відповідно до ст. 590 ЦК України звернення стягнення на предмет застави здійснюється за рішенням суду, якщо інше не встановлено договором або законом. Заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави в разі, коли зобов'язання не буде виконано у встановлений строк (термін), якщо інше не встановлено договором або законом. У разі часткового виконання боржником зобов'язання, забезпеченого заставою, право звернення на предмет застави зберігається в первісному обсязі.

Відповідно до п. 1.1 договору застави № 108 від 12.04.2006 року передбачено, що даний договір забезпечує вимоги заставодержателя, що випливають з кредитного договору № 269/2-2005 від 28.12.2005 р., за умовами якого заставодавець зобовязався повернути заставодержателю до 26 грудня 2008 року кредит у розмірі 50000 гривень, відсотки за користування ним у розмірі 20 % річних, в тому числі відсотки за неправомірне користування кредитом у розмірі 1 % річних, сплатити неустойку та відшкодувати заставодержателю всі збитки, понесені ним внаслідок невиконання умов кредитного договору у розмірі і у випадках, передбачених кредитним договором.

Відповідно до ст. 19 Закону України «Про заставу» за рахунок заставленого майна заставодержатель має право задовольнити свої вимоги в повному обсязі, що визначається на момент фактичного задоволення, включаючи проценти, відшкодування

збитків, завданих прострочкою виконання (а у випадках, передбачених законом чи договором, неустойку), необхідні витрати на утримання заставленого майна, а також витрати на здійснення забезпеченої заставою вимоги, якщо інше не передбачено договором застави.

Відповідно до ч. 1 ст. 20 Закону України «Про заставу» заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави в разі, якщо в момент настання терміну виконання зобов'язання, забезпеченого заставою, воно не буде виконано, якщо інше не передбачено законом чи договором.

Відповідно до 4.1 договору застави № 108 від 12.04.2006 року заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави відбувається у випадку : при неповерненні, повному або частковому , у встановлений згідно кредитного договору строк суми кредиту щодо обсягу предмету застави в розмірі, достатньому для погашення несплаченої суми кредиту ; та /або при несплаті, повній або частковій, у встановлені згідно Кредитного договору строки сум відсотків за користування кредитом , у тому числі відсотків за неправомірне користування кредитом щодо обсягу предмету застави в розмірі, достатньому для погашення несплаченої частини відсотків; та/або при несплаті, повній або частковій в строк сум неустойки ( пені, штрафу), щодо обсягу предмету застави в розмірі, достатньому для погашення несплаченої частини неустойки ( пені, штрафу).

Відповідно до ст. 25 ч.2 п. 4 Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень» у разі задоволення судом позову про звернення стягнення на предмет застави в рішенні суду зазначається спосіб реалізації предмета застави із застосуванням однієї із процедур, передбачених ст. 26 даного Закону, ч. 1 п. 2 якої передбачає продаж предмета застави шляхом укладення договору купівлі-продажу з іншою особою покупцем або на публічних торгах.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 10, 131, 212, 215 ЦПК України та ст.ст. 526, 554, 589, 590, 610 ч.1, 623 ч.1, 625 ч. 2, 1048 ч.1, 1049 ч.1 Цивільного кодексу України, ст. ст. 19, 20 Закону України «Про заставу» від 02.10.1992 р. №2654-ХІІ, ст.ст. 25, 26 Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень» від 18.11.2003 року № 1255-ІV суд ,-

РІШИВ:

Позов задовільнити повністю. Стягнути солідарно з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 в користь Публічного акціонерного товариства "Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк»" заборгованість в сумі 46437,87 грн. /сорок шість тисяч чотириста тридцять сім грн. 87 коп. / за кредитним договором №269/2-2005 від 28 грудня 2005 року та судові витрати - 464,38 грн. судового збору, 120,0 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи.

В рахунок погашення заборгованості за кредитним договором №269/2-2005 від 28 грудня 2005 року в сумі 46437,87 грн. звернути стягнення на предмет застави - трактори Т-150 К, 1991 року випуску, ЮМЗ-6, Урал 964, полуприцеп 964, шляхом продажу автомобіля через прилюдні торги в рамках виконавчого провадження за початковою ціною,визначеною на підставі оцінки,проведеної відповідно до законодавства про оцінку майна у виконавчому провадженні.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення до апеляційного суду Закарпатської області через Іршавський районний суд..Особи які брали участь у справі ,але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення,можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя П. М. Беламут