АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Категорія № 34 (1) інстанції ОСОБА_1
Доповідач - Ляховська І.Є.
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
28 квітня 2011 року м. Кривий Ріг
Колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Дніпропетровської області в складі :
головуючого - судді Ляховської І.Є.,
суддів - Барильської А.П., Карнаух В.В.,
при секретарі Чубіній А.В.,
за участю відповідача ОСОБА_2,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кривому Розі апеляційну скаргу ОСОБА_2 на рішення Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу від 02 квітня 2010 року по справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 (третя особа Друга державна криворізька нотаріальна контора) про визначення додаткового строку для прийняття спадщини,
В С Т А Н О В И Л А :
У січні 2010 року ОСОБА_3 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_2 про визначення додаткового строку для прийняття спадщини, посилаючись на те, що 22 серпня 2005 року помер їх з відповідачем батько ОСОБА_4, після його смерті відкрилася спадщина квартира АДРЕСА_1. Після смерті батька вона зі своєю дочкою переїхали до спірної квартири, оплачувала комунальні платежі, користувалася речами. Вважала, що фактично прийняла спадщину, тому необхідності звертатися до нотаріуса немає. Внаслідок суперечок із відповідачем та вимог останньої звільнити квартиру, звернулась до нотаріуса, але отримала відмову у видачі свідоцтва про право на спадщину у звязку із закінченням строку для її прийняття. Тому просила суд визначити додатковий строк - два місяці для прийняття спадщини після смерті ОСОБА_4
Рішенням Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу від 02 квітня 2010 року (з урахуванням ухвали від 15 листопада 2010 року про виправлення описок) позов задоволено, позивачці продовжено строк для прийняття спадщини на два місяці з моменту набрання рішенням законної сили.

В апеляційній скарзі відповідач ОСОБА_2 ставить питання про скасування рішення суду та відмову в позові через порушення норм матеріального та процесуального права. Зокрема, на її думку, судом не встановлено жодної причини для пропуску позивачкою строку на прийняття спадщини; обставини, на які посилається відповідач (переїзд після смерті батька в спірну квартиру), були б достатніми для визнання фактичного прийняття спадщини згідно Цивільного кодексу України в редакції 1963 року, проте ОСОБА_4 помер у 2005 році, тому спадкові відносини регулюються за чинним Цивільним кодексом України. До того ж, ОСОБА_3 не переїжджала у квартиру померлого батька. У дійсності вона погодилась із проханням дочки позивача ОСОБА_5 та дозволила останній з її сімєю тимчасово проживати в квартирі батька в обмін на обіцянку звільнити квартиру за першою вимогою. Відповідач вважає себе належним добросовісним спадкоємцем, стверджує, що фактично придбала квартиру своєму батькові, доглядала його до смерті, несла витрати на його поховання, а позивачем не надані докази на підтвердження своїх вимог.

У запереченнях на апеляційну скаргу ОСОБА_3 просить залишити рішення суду без змін, а апеляційну скаргу без задоволення, посилаючись на її безпідставність. Так, позивач зазначає, що свого батька вони з відповідачем доглядали по черзі, вдвох несли витрати на його поховання, а спадкова квартира придбана батьком на кошти від продажу машини і гаражу. На думку позивача, сестра шляхом введення в оману має намір одноособово заволодіти спадщиною.

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційних скарг та заявлених вимог, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з таких підстав.

Судом встановлено, що 22 серпня 2005 року помер батько сторін у справі ОСОБА_4, після смерті якого відкрився спадок у вигляді квартири АДРЕСА_2, яка належала померлому на праві особистої власності на підставі договору купівлі-продажу від 28 листопада 2001 року.

За життя ОСОБА_4 не складав заповіт, тому право на спадщину за законом отримують особи, зазначені в статтях 1261-1265 ЦК України.

Спадкоємцями першої черги за законом після смерті ОСОБА_4 є його діти позивач ОСОБА_3 та відповідач ОСОБА_2

У встановлений законом шестимісячний строк - 08 лютого 2006 року -відповідач ОСОБА_2 (до укладення шлюбу ОСОБА_6В.) звернулась до Другої криворізької державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини. На даний час свідоцтво про право на спадщину після померлого 22.08.2005р. ОСОБА_4 не видавалось.

Позивач ОСОБА_3 звернулась до нотаріуса з заявою про прийняття спадщини після смерті батька 11 грудня 2009 року і отримала відмову у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом через відсутність факту прийняття спадщини.

Вирішуючи спір, суд першої інстанції дійшов висновку про те, що позивач пропустила строк для прийняття спадщини з поважних причин, тому продовжив їй строк для прийняття спадщини на два місяці з моменту набрання рішенням законної сили.

Колегія суддів не погоджується з таким висновком суду, оскільки він не відповідає нормам матеріального права, а також обставинам справи.

Згідно з ч. 1 ст. 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини.

Відповідно до ст. 1270 ч.1 ЦК, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

Частиною 3 ст. 1272 ЦК України передбачено, що за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини.

Всупереч вимогам зазначеної норми закону, суд замість визначення додаткового строку для прийняття спадщини продовжив такий строк.

Вирішуючи питання щодо поважності причин пропуску позивачем встановленого законом шестимісячного строку для подання заяви про прийняття спадщини, суд виходив із того, що ОСОБА_3 проживала в спадковій квартирі після смерті спадкодавця і вважала, що прийняла спадщину, тому дійшов висновку, що ця обставина є поважною причиною.

Між тим, судом встановлено, що в спадковій квартирі проживала не позивач, а сімя її дочки ОСОБА_5 із чоловіком і дитиною.

Із спадкової справи, оглянутої судом, убачається, що при зверненні до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини після смерті батька відповідач ОСОБА_2 повідомила про наявність іншого спадкоємця першої черги за законом позивача ОСОБА_3

На думку колегії суддів, обставини, викладені позивачем, внаслідок яких ОСОБА_3 своєчасно не звернулась із заявою про прийняття спадщини за законом після смерті ОСОБА_4, не є поважними.

Інші докази поважності причин пропускного строку позивачем не надано, тому суд першої інстанції не мав підстав для задоволення позову.

За таких обставин апеляційну скаргу необхідно задовольнити, а рішення суду скасувати з ухваленням в порядку ст.. 309 ч. 1 п.п.3, 4 ЦПК України нового рішення про відмову в задоволенні позову.

Керуючись статтями 303, 307, 309 ч. 1 п. 3, 4, , 313, 314, 316 ЦПК України, колегія суддів

В И Р І Ш И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити.

Рішення Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу від 02 квітня 2010 року скасувати.

Ухвалити нове рішення про відмову в позові ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про визначення додаткового строку для прийняття спадщини.

Рішення набирає законної сили з моменту його проголошення, але може бути оскаржено у касаційному порядку протягом 20 днів з дня набрання ним законної сили.

Головуючий: І.Є.Ляховська

Судді: А.П.Барильська

ОСОБА_7