АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Категорія 27 (1)ОСОБА_1
Доповідач Соколан Н.О.
У Х В А Л А

Іменем України

06 грудня 2011 року колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді Соколан Н.О.

суддів Митрофанової Л. В., Михайлів Л. В.,

при секретарі Бондаренко І. В.

за участю: представника третьої особи ОСОБА_2

ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кривому Розі цивільну справу за апеляційною скаргою представника третьої особи ОСОБА_2 ОСОБА_3 на рішення Довгинцівського районного суду м. Кривого Рогу від 02 вересня 2011 року по справі за позовом ОСОБА_4, третя особа на боці позивача з самостійними вимогами ОСОБА_2, до Публічного акціонерного товариства комерційний банк Правекс-Банк, третя особа на боці відповідача приватний нотаріус Криворізького міського нотаріального округу ОСОБА_5, про визнання недійсними договорів кредитної лінії, іпотеки, поруки, -

В С Т А Н О В И Л А :

У березні 2010 року ОСОБА_4 звернувся до суду із позовом про визнання недійними договорів кредитної лінії, іпотеки та поруки, та в обґрунтування своїх вимог зазначив, що 13.08.2007 року між ним та Публічним акціонерним товариством комерційний банк Правекс-Банк (надалі - ПАТ КБ Правекс-Банк) був укладений кредитний договір в іноземній валюті, що суперечить вимогам законодавства. Ці та інші умови договору ставили позивача у невигідне становище , тому він просив визнати договір кредиту недійсним, а також визнати недійсним договір іпотеки та поруки, укладені в забезпечення основного кредиту.

Рішенням Довгинцівського районного суду м. Кривого Рогу від 02 вересня 2011 року в задоволенні позову ОСОБА_4 до Публічного акціонерного товариства комерційний банк Правекс-Банк про визнання недійсними договорів кредитної лінії, іпотеки, поруки - відмовлено.

В апеляційній скарзі представник третьої особи ОСОБА_3 ставить питання про скасування рішення суду першої інстанції з ухваленням нового рішення про задоволення позову в повному обсязі, посилаючись на незаконність та необґрунтованість рішення, оскільки вважає, що суд першої інстанції не перевірив, чи передавалися фактично кредитні кошти позивачу в доларах, не прийнято до уваги несправедливість та жорсткість умов кредитного договору право змінювати умови кредитного договору в частині розміру відсоткової ставки, обовязковість сплати страхового платежу та 100 грн. за розгляд анкети кредитувальника.

Вивчивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що 13.08.2007 року між ОСОБА_4 та Акціонерним банком Правекс-Банк,правонаступником якого є ПАТ КБ Правекс-Банк укладено кредитний договір № 3615-003/07Ф, відповідно до умов якого відповідач відкрив позивачу кредитну лінію в іноземній валюті для споживчих цілей зі строком повернення кредиту до 13.08.20102 року та сплатою за користування кредитом у розмірі 13,99% річних.

Одночасно, з метою забезпечення виконання зобовязань за кредитним договором, між відповідачем та третьої особою ОСОБА_2 було укладено договір поруки № 3615-003/07Ф від13.08.2007 року, відповідно до якого вона зобовязувалась солідарно з позивачем нести відповідальність за виконання умов основного кредитного договору.

13.08.2007 року був укладений договір іпотеки № 3615-003/07Ф, згідно якого ОСОБА_4 та ОСОБА_2 передали в іпотеку належне їм на праві спільної сумісної приватної власності нерухоме майно нежиле приміщення № 40 у будинку № 37 по вул. Лісового в м. Кривому Розі.

Відмовляючи в задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з відсутності підстав для задоволення позову, оскільки при укладенні кредитного договору в відповідачем не порушено вимог діючого законодавства України.

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду першої інстанції з наступних підстав.

Як вбачається з позовної заяви предметом вимог Стапанюк О А. є визнання укладеного кредитного договору недійсним з тих підстав, що він укладений з грубим порушенням законодавства України, а також визнання недійсними договорів поруки та іпотеки, укладених в забезпечення основого кредитного зобовязання.

З аналізу положень ст.ст. 203, 215 ЦК України вбачається, що підставою визнання договору недійсним є недодержання закону саме в момент його укладення.

Обґрунтовуючи свої позовні вимоги, позивач послався на те, що відповідач надав йому кредит в іноземній валюті, однак фактично видав кошти у національній валюті.

Колегією суддів не встановлено порушень чинного законодавства відповідачем при укладенні 13.08.2007 року між сторонами по справі кредитного договору щодо використання іноземної валюти при видачі кредиту, оскільки при укладенні кредитного договору, здійснивши кредитну операцію в іноземній валюті (доларах США), відповідач діяв у відповідності до ст.ст. 2, 47, 49 Закону України Про банки та банківську діяльність, ст. 2 Декрету Кабінету Міністрів України Про систему валютного регулювання і валютного контролю, а також п.2.3 Положення про порядок видачі банкам банківських ліцензій, письмових дозволів та ліцензій на виконання окремих операцій, затвердженого Постановою Правління Національного Банку України № 275 від 17.07.2001 року.

Тому доводи апеляційної скарги щодо незаконності надання відповідачем кредиту в іноземній валюті з безпідставні й спростовуються матеріалами справи.

Доводи апеляційної скарги на те, що видача коштів позивачу проводилась у національній валюті, а не у іноземній, не можуть бути прийняті до уваги, оскільки ст. 2 Закону України «Про банки і банківську діяльність», встановлює, що кошти це гроші у національній або іноземній валюті чи їх еквівалент. Позивачем було отримано кредитні кошти у розмірі 49995 грн., що еквівалентно 99 000 доларів США на час вчинення операції, що не заперечується самим позивачем, тому доводи апеляційної скарги в цій частині безпідставні.

Доводи апеляційної скарги щодо незаконності внесення до договору умов в частині зміни розміру сплати процентної ставки не можуть бути прийняті до уваги, оскільки відповідно до ч. 1 ст. 1048 ЦП України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором.

Пункт 7.1.2 договору кредиту кредитного договору не порушує вимог ст. 1056? ЦК України,якою передбачено можливість збільшення розміру процентів банком в односторонньому порядку договором за умови письмового повідомлення боржника про зміну відсоткової ставки.

Інші доводи апеляційної скарги, щодо незаконності умов договору кредитування не можуть бути прийнятими до уваги колегією суддів, оскільки позивач ОСОБА_4 був ознайомлений з умовами кредитного договору, добровільно підписав його та користувався наданими йому коштам за договором, виконував умови кредитного договору з серпня 2007 року.

За таких обставин, колегія суддів вважає, що суд ухвалив рішення, яке відповідає вимогам матеріального і процесуального законодавства, і не знаходить підстав до задоволення апеляційної скарги.

Керуючись ст. ст. 303, 307, 308, 313 - 315 ЦПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу представника третьої особи ОСОБА_2 ОСОБА_3 відхилити.

Рішення Довгинцівського районного суду м. Кривого Рогу від 02 вересня 2011 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення але може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом 20 днів з дня набрання нею законної сили.

Головуючий:

Судді: