АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 22ц-2546/11 Номер провадження 22-ц/3080/11Головуючий у 1-й інстанції Середа А. В. Доповідач ап. інст. ОСОБА_1
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 жовтня 2011 року м. Полтава

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Полтавської області в складі:

Головуючого Дряниці Ю.В.

Суддів: Кривчун Т.О., Карнауха П.М..

при секретарі: Ткаченко Т.І.

з участю пр.-ка позивача ОСОБА_2

пр.-ка відповідача ОСОБА_3

розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Полтаві цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_4

на рішення Автозаводського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 16 листопада 2010 року

по справі за позовом ОСОБА_5 до ОСОБА_4 про стягнення заборгованості за договорами позики

Колегія суддів, заслухавши доповідь судді-доповідача апеляційного суду Полтавської області ОСОБА_1, -

В С Т А Н О В И Л А :

Рішенням Автозаводського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 16 листопада 2010 року позов ОСОБА_5 до ОСОБА_4 про стягнення заборгованості за договорами позики задоволено.

Стягнуто з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_5 грошові кошти в сумі 517 658 грн. 10 коп. згідно боргових зобовязань за договорами позики від 08.10.2004р., 12.11.2004р., 01.04.2006р., 16.07.2007р., 20.07.2007р., 01.08.2007р., 28.07.2008р..

Стягнуто з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_5 грошові кошти в сумі 1700 грн.ю сплаченого державного мита та 30 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу.

В апеляційній скарзі ОСОБА_4 просить рішення Автозаводського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 16 листопада 2010 року скасувати, ухвалити нове рішення, яким повністю відмовити у задоволенні позовних вимог ОСОБА_5, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права. При цьому зазначала, що частину боргу нею було сплачено, а по чотирьом розпискам взагалі не настав строк розрахунку, що позбавляє позивача права звертатися до суду з позовними вимогами про стягнення заборгованості.

Розглянувши справу в межах доводів апеляційної скарги, перевіривши законність і обґрунтованість постановленого рішення в цій частині колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з огляду на наступне.

Задовольнивши позовні вимоги,суд виходив з того, що відповідачка отримавши від позивача грошові кошти на загальну суму 66 415 грн. та 32 900 дол. США та зобовязавшись повернути їх, свої зобовязання не виконала, тому сума боргу підлягає стягненню з врахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми.

Зазначений висновок суду ґрунтується на вимогах закону, досліджених судом доказах яким надана належна правова оцінка і є правильним.

Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобовязання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу.

Згідно до ст. 611 ЦК України в разі порушення зобовязання настають правові наслідки встановлені договором, або законом.

За змістом ст.1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає другій стороні (позичальникові) у власність гроші, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошей.

За правилами ст. 1047 ЦК України договір позики укладається у письмовій формі, на підтвердження договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника.

Згідно ст.1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором.

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_4 в період з 08 жовтня 2004 року по 28 липня 2008 року 7 разів отримала у позику від ОСОБА_5 грошові кошти як в гривнях так і в доларах США, а саме: 08 жовтня 2004 року у сумі 2150 дол. США, що підтверджується розпискою ( а.с. 10).

12 листопада 2004 року в сумі 6000 доларів США (а.с. 5);

01 квітня 2006 року 12550 доларів США ( а.с. 6);

16 липня 2007 року в сумі 6350 доларів США ( а. с. 7);

20 липня 2007 року у сумі 20 000 грн. ( а. с. 8);

01 серпня 2007 року 5850 доларів США ( а. с. 9);

28 липня 2008 року у сумі 38 810 грн. ( а. с. 11).

На вимогу ОСОБА_5 відповідач ОСОБА_4 на порушення договірних зобовязань позику не повернула. На прохання позивача про добровільну сплату заборгованості ніяким чином не реагувала, в усній формі відмовилася сплатити заборгованість.

Вирішуючи спір, суд дійшов до правильного висновку про те, що заборгованість відповідачки за договором позики підтверджується її письмовими зобовязаннями, які містять усі ознаки розписки ( а.с. 5 - 11) і розмір заборгованості становить 66 415 грн. та 32 900 дол. США.

Посилання в апеляційній скарзі на те, що суд не врахував пояснення відповідачки щодо повернення частини грошових коштів та надані на підтвердження цьому докази, не можуть бути прийняті до уваги, оскільки із наданих копій квитанцій не можна встановити з якою саме метою були здійснені дані банківські операції.

На підставі вищевикладеного колегія суддів приходить до висновку, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи, повно та всебічно дослідив надані сторонами докази, яким дав належну правову оцінку, навів розрахунки стягнутих сум і дійшов обґрунтованого висновку про задоволення позову.

Наведені в апеляційній скарзі доводи є необґрунтованими і не належать до тих підстав, із якими процесуальне законодавство повязує можливість прийняття рішення щодо скасування або зміни оскаржуваного рішення.

Разом з цим, відповідно вимог ст. 88 ЦПК України з ОСОБА_4 необхідно стягнути витрати на інформаційно - технічне забезпечення розгляду справи в апеляційному порядку в сумі 120 грн. та судовий збір в сумі 850 грн., що становить 50% ставки, обчисленої виходячи з оспорюваної суми

Керуючись ст. ст. 303, 307, 308, 314, 317 ЦПК України, колегія суддів,

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_4 - відхилити.

Рішення Автозаводського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 16 листопада 2010 року залишити без змін.

Стягнути з ОСОБА_4 витрати на інформаційно - технічне забезпечення розгляду справи в апеляційному порядку в сумі 120 грн. та судовий збір в сумі 850 грн..

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ.

С У Д Д І : / підписи /

З оригіналом згідно:

Суддя апеляційного суду

Полтавської області ОСОБА_1