АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ

Категорія № 26 ( 1 ) інстанції ОСОБА_1
Доповідач Соколан Н.О.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 лютого 2011 року колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді - Соколан Н.О.

суддів - Митрофанової Л. В., Михайлів Л. В.

при секретарі Бондарі Ю. А.

за участю: представника позивача ОСОБА_2

представника відповідача ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кривому Розі цивільну справу за апеляційною скаргою Відкритого акціонерного товариства «Суха Балка» на рішення Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу від 22 листопада 2010 року у справі за позовом ОСОБА_4 до Відкритого акціонерного товариства «Суха Балка» про стягнення моральної шкоди, -

В С Т А Н О В И Л А:

В серпні 2010 року позивач ОСОБА_4 о. звернувся до суду із позовом до Відкритого акціонерного товариства «Суха Балка» (надалі ВАТ «Суха Балка») про стягнення з відповідача моральної шкоди в розмірі 173 000 грн.

Рішенням Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу від 22 листопада 2010 року позов ОСОБА_4 о. до ВАТ «Суха Балка» задоволено частково, стягнуто з ВАТ «Суха Балка» на користь ОСОБА_4 о. моральну шкоду у розмірі 26 000 грн. В іншій часттині позову відмовлено. Стягнуто з ВАТ «Суха Балка» на користь держави судові витрати по справі судовий збір в розмірі 8 грн. 50 коп. та витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи в розмірі 15 грн.

В апеляційній скарзі ВАТ «Суха Балка» ставить питання про скасування рішення суду та ухвалення нового рішення про відмову в задоволенні позовних вимог, оскільки вважає рішення є незаконним та необґрунтованим, ухваленим з порушення норм матеріального і процесуального права; судом не зазначено правового обгрунтування ухваленого рішення; не враховано, що шкідливі умови праці законодавчо дозволені; помилково застосовані положення ст. ст. 153, 173 та 237' КЗпП України, ст. 1167 ЦК України, які не поширюються на спірні правовідносини; не враховано, що на теперішній час немає правових підстав для задоволення позовних вимог про відшкодування моральної шкоди; не зясовано, що позивач добровільно погодився працювати у шкідливих умовах, і така робота законодавчо дозволена; не обгрунтовано розмір моральної шкоди; по справі не було проведено медико-соціальної експертизи для встановлення факту отримання позивачем моральної шкоди; не була застосована позовна давність.

В запереченнях на апеляційну скаргу представник позивача ОСОБА_2 просить в задоволенні апеляційної скарги відмовити, а рішення суду першої інстанції залишити без змін.

Перевіривши матеріали справи, законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги та заявлених вимог, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що ОСОБА_4о. в період з 14.10.1985 року працював підземним кріпильщиком, підземним гірничим машиністом, з 12.01.2010 року працює черговим електрослюсарем на шахті «Ювілейна» ВАТ «Суха Балка».

Згідно висновку МСЕК від 23.04.2010 року, позивачеві було вперше встановлено 45% втрати професійної працездатності та визнано інвалідом ІІІ групи.

Задовольняючи частково позовні вимоги, суд першої інстанції правильно виходив з того, що п. 19 Акту розслідування хронічного професійного захворювання №73 від 02.11.2006 року встановлено, що винним у виникненні професійного захворювання позивача є адміністрації шахт «Південна» та «Ювілейна» ВАТ «Суха Балка» у звязку з порушенням ст. 153 КзПП України та ст. 13 Закону України «Про охорону праці». П. 17 цього ж Акту встановлено, що професійне завхорювання виникло внаслідок дії шкідливих факторів під час виконання позивачем трудових обовязків.

Факт спричинення моральної шкоди позивачу у звязку з професійним захворюванням підтверджується матеріалами справи. Позивач переносить моральні страждання, повязані з постійним лікуванням та неможливістю вести повноцінний спосіб життя.

Доводи відповідача про незаконність стягнення моральної шкоди на користь позивача є безпідставними.

Колегія суддів вважає, що висновок суду про відшкодування моральної шкоди ВАТ «Суха Балка» відповідає Рішенню Конституційного Суду України від 08.10.2008 року № 20-рп/2008р. відповідно до якого, статтею 237-1 КЗпП України громадянам, що потерпіли від нещасного випадку або професійного захворювання, надано право на відшкодування моральної шкоди за рахунок власника або уповноваженого ним органу.

На думку колегії суддів розмір моральної шкоди визначений судом з урахуванням розяснень п.9 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03. 1995 року, з подальшими змінами « Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» відповідно до якого, розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає в межах заявлених вимог залежно від характеру та обсягу заподіяних позивачеві моральних страждань,з урахуванням в кожному конкретному випадку ступеня вини відповідача та інших обставин. Зокрема враховується характер і тривалість страждань, стан здоровя потерпілого, істотність вимушених змін у його життєвих стосунках, конкретних обставин по справі, характер моральних страждань і наслідків, що наступили. Суд при постановлені рішення врахував характер професійного захворювання позивача, повязаних з ним фізичних і моральних страждань, їх тривалість і тяжкість, істотність вимушених змін у його життєвих стосунках, конкретних обставин по справі і наслідків, що наступили.

Доводи апеляційної скарги відповідача про те, що в даному випадку саме на органи МСЕК покладений обовязок встановлення факту заподіяння моральної шкоди позивачу є безпідставними та такими, що суперечать вищевказаному «Порядку встановлення медико-соціальними експертними комісіями ступеня втрати професійної працездатності у відсотках працівникам, яким нанесене ушкодження здоров'я, повязане з виконанням трудових обовязків», затвердженого наказом Міністерства охорони здоров'я України від 22.11.1995 р. №212, оскільки МСЕК встановлює даний факт щодо потерпілих на виробництві, яким не було встановлено стійку втрату професійної працездатності, в той час як позивачу з 23.04.2010 року встановлено стійку втрату професійної працездатності.

Щодо строку позовної давності, слід зазначити наступне. Відповідно до ст. 9 ЦК України положення цього Кодексу застосовуються до трудових відносин, якщо вони не врегульовані іншими актами законодавства. Таким чином, виходячи з положень п.3 ч.1 ст.268 ЦК України позовна давність не поширюється на вимогу про відшкодування шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоровя або смертю.

На підставі викладеного колегія суддів вважає, що рішення суду необхідно залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

Керуючись ст. ст. 303, 307, 308, 313 - 315 ЦПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу Відкритого акціонерного товариства «Суха Балка» відхилити.

Рішення Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу від 22 листопада 2010 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, але може бути оскаржена у касаційному порядку протягом 20 днів з дня набрання нею законної сили.

Головуючий:

Судді: