Справа № 22-ц-2417/2011 Головуючий у I інстанції Кузюра В.О.
Категорія цивільна Доповідач - Литвиненко І. В.
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 серпня 2011 року

АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРНІГІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ у складі:

головуючого - суддіОСОБА_1
суддів: ОСОБА_2, ОСОБА_3
при секретарі:ОСОБА_4
за участю:ОСОБА_5, його адвоката ОСОБА_6, ОСОБА_7

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за апеляційною скаргою ОСОБА_5 на рішення Бобровицького районного суду від 18 липня 2011 року по справі за позовом ОСОБА_7 до ОСОБА_5 про стягнення аліментів,

в с т а н о в и в:

В березні 2011 року ОСОБА_7 звернулась з позовом до ОСОБА_5 про стягнення на її користь аліментів на утримання повнолітнього сина, який продовжує навчання, в розмірі 500 грн. щомісячно до закінчення навчання сина.

Рішенням суду позов задоволено. Суд стягнув з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_7 аліменти на утримання сина ОСОБА_8 в сумі 500 грн. на період навчання, але не більше, ніж до досягнення ним віку 23 років, тобто не пізніше 2016 року.

В апеляційній скарзі ОСОБА_5 просить скасувати рішення суду через неповне зясування обставин справи, порушенням норм матеріального права і ухвалити нове про відмову в задоволенні позовних вимог ОСОБА_7 Доводи апеляційної скарги зводяться до того, що суд при винесенні рішення не взяв до уваги майновий стан відповідача, зокрема те, що в нього на утриманні знаходяться хвора дружина, двоє неповнолітніх дітей, батьки похилого віку, він має регулярний дохід, але його заробітна плата складає всього 841 грн.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення учасників судового розгляду, дослідивши матеріали справи, апеляційний суд приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню виходячи з наступного.

Судом першої інстанції встановлено, що ОСОБА_7 та ОСОБА_5 мають спільного сина ОСОБА_9, ІНФОРМАЦІЯ_1, який проживає з позивачкою і знаходиться на її утриманні.

З вересня 2010 року ОСОБА_8 навчається в Чернігівському державному інституті економіки і управління денної форми навчання на контрактній основі, строк навчання з 01.09.2010р. по 30.05.2014 р.

Позивачка вважає, що відповідно до діючого законодавства, відповідач повинен приймати участь в утриманні сина на період його навчання.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що ОСОБА_8, у звязку з навчання у вищому навчальному закладі, потребує матеріальної допомоги, а відповідач має можливість надавати таку допомогу.

Такі висновки суду відповідають наданим сторонами доказам, положенням ст.199 СК України.

Проте, при визначенні розміру стягнутих аліментів та періоду, суд першої інстанції не взяв до уваги положення ст.ст.182, 199, 200 СК України та надані сторонами докази.

Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_5 працює в ПСК „Бобровицький ринок Чернігівської ОСС рубачем мяса , має щомісячний дохід і середній заробіток становить близько 841 грн. (а.с.36). Згідно до рішення Бобровицького районного суду від 29.06.2005 року він виплачує аліменти на утримання двох дітей у розмірі 1/3 частини заробітку, має заборгованість по сплаті аліментів позивачці. На думку відповідача, він може надавати матеріальну допомогу на період навчання сина, але не в твердій грошовій сумі і менше ніж 500 грн.

ОСОБА_7 займається підприємницькою діяльністю. Відповідно до довідки Чернігівського ДІЕУ, строк навчання ОСОБА_8 до 30.05.2014 року.

Вказані обставини повинен був врахувати суд першої інстанції при визначенні розміру аліментів, строку і можливості стягнення у частці від заробітку, як того вимагають вказані вище норми матеріального права. Крім того, поза увагою суду залишилась та обставина, що визначений судом розмір лише цих аліментів перевищує половину доведеного розміру середнього заробітку відповідача, що суперечить ст.128 КЗпП України.

За таких обставин, апеляційний суд приходить до висновку, що рішення суду першої інстанції слід змінити, зменшивши розмір стягнутих аліментів з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_7 на утримання сина ОСОБА_8 на період навчання до 1/6 частини заробітку щомісячно на період навчання, тобто до 30.05.2014 року, але не більше ніж до досягнення ним віку 23 років.

Керуючись ст.ст. 180, 182, 184 СК України, ст.ст. 303, п.3 ч.1 ст.307, п.п.3-4 ч.1 ст.309, 313, 314, 316, 317, 319 ЦПК України, апеляційний суд,

В И Р І Ш И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_5 задовольнити частково.

Рішення Бобровицького районного суду м. Чернігова від 18 липня 2011 року змінити, зменшивши розмір аліментів стягнутих з ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2, на користь ОСОБА_7 на утримання сина ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_3, до 1/6 частини заробітку (доходу) щомісячно, на період навчання до 30.05.2014 року, але не більше ніж до досягнення ним віку 23 років.

В іншій частині рішення Бобровицького районного суду від 18 липня 2011 року залишити без змін.

Рішення суду набирає законної сили з моменту його проголошення, але може бути оскаржене в касаційному порядку до Вищого Спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий:Судді: