Справа № 2-5048/11
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

"22" листопада 2011 р.

Дніпровський районний суд м. Києва у складі:

Головуючого судді САВЛУК Т.В.

при секретарі Зелді Є.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Дніпровського районного суду міста Києва цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа Головне управління юстиції у місті Києві про визначення додаткового строку для прийняття спадщини,

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1, звертаючись з позовом до суду, просить визнати причину пропуску для прийняття спадщини поважними та визначити позивачу додатковий строк, достатній для подання заяви про прийняття спадщини за законом після смерті батька ОСОБА_3, який помер 24 лютого 2011 року, що є предметом позову.

Позивач ОСОБА_1 в судовому засіданні позовні вимоги підтримала з підстав, викладених у позовній заяві, просить позов задовольнити, додатково пояснила, що 24 лютого 2011 року помер її батько ОСОБА_4, спадкоємцями померлого є його доньки позивач ОСОБА_1 та відповідач ОСОБА_2, однак позивач не мала змоги у визначений законом шестимісячний строк звернутись до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, оскільки втратила паспорт громадянина України, а за відсутності інших документів, немала змоги підтвердити факт родинних стосунків з померлим, що унеможливлювало звернутись до нотаріальної контори. 23 серпня 2011 року позивач отримала паспорт громадянина України та продовжували відновлення необхідних документів, в тому числі свідоцтво про народження, свідоцтво про розірвання шлюбу, що зайняло певний час, в подальшому позивач дізналась, що за заявою іншого спадкоємця, відповідача по справі, приватним нотаріусом ОСОБА_5 заведена спадкова справа, однак прийняти заяву від позивача нотаріус відмовилась, оскільки на той час позивач пропустила строк для подання заяви про прийняття спадщини, та розяснила позивача право звернутись з позовом до суду для визначення додаткового строку для прийняття спадщини.

Представники позивача ОСОБА_6 та ОСОБА_7 в судовому засіданні підтримали позовні вимоги з підстав, викладених у позовній заяві, та пояснень наданих позивачем в судовому засіданні.

Відповідач в судовому засіданні проти позову заперечувала, просила в позові відмовити, пояснила, що після смерті батька ОСОБА_4, який помер 24 лютого 2011 року, відповідач, як спадкоємець першої черги по закону подала заяву про прийняття спадщини, на підставі її заяви, приватний нотаріус ОСОБА_5 завела спадкову справу, при цьому відповідач повідомила нотаріуса про наявність іншого спадкоємця першої черги по закону доньки померлого ОСОБА_1. Відповідач зазначила, що позивач знала про смерть батька, особисто була присутня на похованні, проживає в місті Києві, доказів, які мали підтвердити поважні причини неможливості позивачу звернутись протягом шести місяців до нотаріуса із заявою про сприяння спадщини, суду не надала, тому відсутні підстави для надання позивачу додаткового строку для прийняття спадщини.

Представник відповідача ОСОБА_8 в судовому засіданні проти позову заперечував, просив в позові відмовити, пояснив, що позивач, як спадкоємець першої черги по закону, будучи обізнаною про смерть спадкодавця, мала можливість у визначений законодавством строк подати заяву про прийняття спадщини, в той же час твердження позивача, що за відсутності паспорта її заява не могла бути прийняття нотаріусом суперечить положення п.207 Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій, якою передбачено право спадкоємця направити таку заяву простим поштовим повідомленням, при цьому позивачем не додано доказів, які мали підтвердити факт звернення позивача до нотаріальної контори та відмови нотаріуса прийняття заяву про прийняття спадщини.

Третя особа - Головне управління юстиції у м. Києві, в судове засідання не зявилась, про час та місце слухання справи повідомлена належним чином, до суду надійшло клопотання про розгляд справи у відсутність їх уповноваженого представника та прийняти рішення відповідно до вимог чинного законодавства.

Заслухавши пояснення позивача, представників позивача ОСОБА_6 та ОСОБА_7, відповідача, представника відповідача, дослідивши матеріали справи, оцінивши наявні у справі докази, суд приходить до наступного.

Судом встановлено, що ОСОБА_4 помер 24 лютого 2011 року, що підтверджується свідоцтвом про смерть. (а.с.13)

Спадкоємцями померлого спадкодавця першої черги за законом є його діти донька ОСОБА_1, та донька ОСОБА_2.

Після смерті ОСОБА_4, приватним нотаріусом ОСОБА_9 міського нотаріального округу ОСОБА_5, на підставі заяви спадкоємця ОСОБА_2 про прийняття спадщини, 14 квітня 2011 року заведена спадкова справа щодо майна померлого спадкодавця.

Після спливу шестимісячного строку для прийняття спадщини, ОСОБА_1 звернулась до приватного нотаріуса ОСОБА_9 міського нотаріального округу ОСОБА_5 із заявою про прийняття спадщини, однак позивачу було відмовлено у прийняття заяви про прийняття спадщини, у звязку з пропущенням строків для прийняття спадщини. (а.с.16)

Таким чином, ОСОБА_1 є спадкоємцем першої черги за законом померлого батька ОСОБА_4, цей факт не заперечується відповідачем, однак приватний нотаріус відмовила у прийняття заяви про прийняття спадщини, оскільки позивачем пропущено шестимісячний строк, встановлений законодавством для прийняття спадщини.

Відповідно до ст.1217 Цивільного кодексу України спадкування здійснюється за заповітом та за законом.

За нормою частини першої статті 1258 Цивільного кодексу України визначено, що спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово.

Зазначені дії, що свідчать про намір спадкоємця прийняти спадщину, повинні бути вчиненні протягом шести місяців з дня відкриття спадщини. (ст.1270 Цивільного кодексу України)

Таким чином, внаслідок відкриття спадщини у спадкоємців за законом або за заповітом виникає право спадкування. Спадкове майно переходить до спадкоємців лише за умови, що вони виявили згоду щодо прийняття спадщини.

Відповідно до частини першої та другої статі 1269 Цивільного кодексу України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійного із спадкодавцем, має подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини. Заява про прийняття спадщини подається спадкоємцем особисто.

Як зясовано судом, підтверджується наявними у справі доказами, відповідач ОСОБА_2, спадкоємець по закону, звернулась до приватного нотаріуса ОСОБА_9 міського нотаріального округу ОСОБА_5 із заявою про прийняття спадщини після померлого батька, при цьому повідомила приватного нотаріуса про наявність іншого спадкоємця померлого ОСОБА_1

Відповідно до ч.1 ст. 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

Згідно частини другої ст.1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини.

Звертаючись з позовом до суду, позивач посилається, як причину пропуску строку для прийняття спадщини, відсутність на момент відкриття спадщини документів, які мали посвідчувати її особу, мотивуючи тим, що за життя спадкодавця позивач втратила паспорт громадянина України, у звязку з відсутністю необхідних документів для його відновлення вимушена була звернутись до Центру обліку бездомних громадян ОСОБА_9 міської державної адміністрації, які видали їй посвідчення про взяття на облік та надавали допомогу у витребуванні необхідних документів для отримання паспорта громадянина України, який отриманий позивачем лише 23 серпня 2011 року, в той час як останні строк для прийняття спадщини - 25 серпня 2011 року, на думку позивача, саме відсутність документа, що посвідчує особу не давало можливості подати заяву про прийняття спадщини після смерті батька у визначений законодавством строк.

Як визначено в статті 57 Цивільного процесуального кодексу України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їхніх представників, допитаних як свідків, показань свідків, письмових доказів, речових доказів, зокрема звуко- і відеозаписів, висновків експертів.

Письмовими доказами є будь-які документи, акти, довідки, листування службового або особистого характеру або витяги з них, що містять відомості про обставини, які мають значення для справи. (ч.1 ст.64 Цивільного процесуального кодексу України)

Відповідно до ст.60 Цивільного процесуального кодексу України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст.61 цього кодексу. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях.

Разом з тим, як передбачено п.207 Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затверджена наказом Міністерства юстиції України від 03.03.2004 року за №20/5 та зареєстрована в Міністерстві юстиції України 03 березня 2004 р. за N283/8882, письмова заява про прийняття спадщини та відмову від неї подається спадкоємцем особисто до нотаріальної контори за місцем відкриття спадщини. Якщо заява, на якій справжність підпису спадкоємця не засвідчена, надійшла поштою, вона приймається нотаріусом, заводиться спадкова справа, а спадкоємцю пропонується надіслати заяву, оформлену належним чином, або прибути особисто до нотаріальної контори за місцем відкриття спадщини. Справжність підпису на таких заявах має бути нотаріально засвідченою.

У відповідності до п.211 Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України спадкоємці, які пропустили строк для прийняття спадщини, можуть за згодою всіх інших спадкоємців, які прийняли спадщину, подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини за місцем відкриття спадщини. Такі заяви спадкоємців мають бути викладені у письмовій формі і подані нотаріусу до видачі свідоцтва про право на спадщину. Справжність підписів спадкоємців на заяві має бути засвідчена у відповідності до правил, викладених у пункті 207 цієї Інструкції.

Таким чином, відповідно до вимог чинного законодавства отримання спадщини це не обовязок, а право спадкоємця, порядок звернення спадкоємця до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини передбачає альтернативні варіанти звернення спадкоємця до нотаріальної контори, як зявитись безпосередньо до нотаріальної контори та подати заяву, так і у разі неможливості реалізувати таке право особисто, направити на адресу нотаріальної контори письмову заяву у довільній формі, висловивши свої наміри прийняття спадщину, що безпосередньо регламентовано п.207 Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України.

Аналізуючи зібрані по справі докази у їх сукупності, наведені позивачем підстави для поновлення пропущеного строку для звернення із заявою про прийняття спадщини, суд приходить до висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 про визначення додаткового строку для прийняття спадщини є необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню, оскільки позивачем не наведено ґрунтовних підстав для поновлення пропущеного строку для подання заяви про прийняття спадщини, посилання позивача на відсутність документа, що посвідчує особу, в даному випадку паспорта громадянина України, не може слугувати перешкодою висловити намір спадкоємця прийняття спадщину, крім того, позивачем не надано доказів про звернення до нотаріальної контори з такою заявою та винесення нотаріусом постанови про відмову у вчинення нотаріальної дії, інших підстав, які мали свідчити про поважні причини пропуску строку для зверхня із заявою про прийняття спадщини, позивачем не наведено.

Відповідно до частини третьої ст.212 Цивільного процесуального кодексу України суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний звязок доказів у їх сукупності.

Оцінивши зібрані по справі докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа Головне управління юстиції у місті Києві про визначення додаткового строку для прийняття спадщини є необгрунтованим та таким, що не підлягає задоволенню.

Враховуючи викладене та керуючись ст.ст. 1217, 1258, 1269, 1270, 1272 Цивільного кодексу України, п.207, 211 Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затверджена наказом Міністерства юстиції України від 03.03.2004 року за №20/5 та зареєстрована в Міністерстві юстиції України 03 березня 2004 р. за N283/8882, ст.ст.10, 57, 58, 60, 208, 209, 212-215, 218 Цивільного процесуального кодексу України,

в и р і ш и в:

В задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа Головне управління юстиції у місті Києві про визначення додаткового строку для прийняття спадщини

На рішення суду може бути подана апеляційна скарга, яка подається до Апеляційного суду міста Києва через Дніпровський районний суд міста Києва протягом десяти днів з дня проголошення рішення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

С у д д я