АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 листопада 2011 року Колегія суддів судової палати по цивільним справам апеляційного суду Дніпропетровської області в складі:

головуючого судді - Болтунової Л.М.

суддів - Тамаколової В.О., Козлова С.П.

при секретарі Куць О.О.

розглянувши в відкритому судовому засіданні в м. Дніпропетровську, апеляційну скаргу ОСОБА_2 на ухвалу Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 23 вересня 2011 року про скасування заходів забезпечення позову ,

в с т а н о в и л а:

Ухвалою Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 23 вересня 2011 року скасований арешт, накладений ухвалою цього ж суду від 03 квітня 2007 року, на 2/3 частини домоволодіння № 9 по вул. Повстанській у м. Дніпропетровську, які належать ОСОБА_3, по цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення суми боргу та моральної шкоди та за зустрічним позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про стягнення суми боргу та моральної шкоди. ( а.с. 175)

Не погодившись з даною ухвалою ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу.

Колегія суддів, перевіривши матеріали справи і обговоривши підстави апеляційної скарги, вважає за необхідне її задовольнити частково.

Як вбачається з матеріалів справи, в квітні 2007 року ОСОБА_2 звернувся до Ленінського районного суду м. Дніпропетровська з позовом до ОСОБА_3 про стягнення боргу та відшкодування моральної шкоди.

Ухвалою районного суду від 03 квітня 2007 року було накладено арешт на 2/3 частини домоволодіння по вул. Повстанській, 9 в м. Дніпропетровську, яке належить відповідачу.

У червні 2007 року ОСОБА_3 подав зустрічний позов.

Рішенням Ленінського районного суду від 03 грудня 2007 року, яке було залишено без змін ухвалою апеляційного суду Дніпропетровської області від 09 червня 2008 року, позов ОСОБА_2 був задоволений і на його користь з ОСОБА_3 стягнуто грошову суму в розмірі 41 410 грн.

09 вересня 2011 року ОСОБА_3 звернувся до суду з заявою про скасування заходів забезпечення позову, посилаючись на те, що ним на виконання зазначеного рішення було сплачено 30 000 грн., з яких 27 272,73 грн. було перераховано ОСОБА_2 В зв*язку зі зміною обставин, що зумовили застосування заходів забезпечення позову та залишком заборгованості, який не є достатнім для звернення стягнення на нерухоме майно, просив заяву задовольнити.( а.с.168)

Задовольняючи дану заяву, суд першої інстанції зазначив, що на теперішній час залишок заборгованості ОСОБА_3 перед ОСОБА_2 складає 14 581,27 грн., який на цей час не є співмірним із вжитими ухвалою суду від 03 .04.2007 року видом забезпечення позову, а тому вказану ухвалу скасував.( а.с. 175)

З таким висновком колегія суддів не погоджується.

Посилаючись в ухвалі на ч.3 ст. 152 ЦПК України, згідно до якої види забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами, суд першої інстанції помилково не звернув уваги на те, що вказане рішення суду від 03.12.2007 року знаходиться в стадії його виконання, а тому зазначені вимоги закону не можуть бути застосовані при вирішенні питання щодо скасування заходів забезпечення позову.

З матеріалів справи вбачається, що залишок по заборгованості за даним рішенням суду на 02.09.2011 року складає 14 581,27 грн., і як зазначено в листі Ленінського ВДВС Дніпропетровського міського управління юстиції, подальше виконання його буде здійснюватися шляхом звернення стягнення на належне боржнику рухоме майно та отриману ним пенсію.

Відповідно до листа № 17816 від 11.05.2011 року Ленінського ВДВС Дніпропетровського міського управління юстиції на адресу ОСОБА_2 було повідомлено, що для визначення вартості описаного й арештованого майна ОСОБА_3, державним виконавцем була ухвалена постанова про призначення експертизи.

Згідно висновку експерта вартість описаного майна, після проведення оцінки складає 921 грн. ( а.с. 192)

Постановляючи оскаржену ухвалу, судом першої інстанції не було прийнято до уваги вказані обставини, а також те, що рішення суду знаходиться на виконанні і в повному обсязі не виконується понад три роки.

Враховуючи наведене, колегія суддів вважає, що ухвала суду від 23 вересня 2011 року не може залишатися в силі, оскільки була постановлена з порушенням норм процесуального права та підлягає скасуванню, а в задоволенні заяви ОСОБА_3 про скасування заходів забезпечення позову за ухвалою цього ж суду від 03.04.2007 року слід відмовити.

Керуючись ст.ст. 307, 312 ЦПК України, колегія суддів,

у х в а л и л а:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити частково.

Ухвалу Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 23 вересня 2011 року скасувати.

В задоволенні заяви ОСОБА_3 про скасування заходів забезпечення позову, накладених ухвалою Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 03.04.2007 року - відмовити.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з цього часу.

Судді: