Апеляційний суд Житомирської області
Справа №22-ц/0690/952/11 Головуючий у 1-й інст. Ярмоленко В.В.
Категорія 46 Доповідач Широкова Л.В.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 липня 2011 року колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ апеляційного суду Житомирської області в складі:

головуючого Широкової Л.В.,

суддів Матюшенка І.В., Кочетова Л.Г.,

при секретарі судового

засідання ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Житомирі апеляційну скаргу ОСОБА_2 на рішення Коростенського міськрайонного суду Житомирської області від 08 лютого 2011 року по цивільній справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 , третя особа: Орган опіки та піклування Коростенської міської ради про усунення перешкод у спілкуванні та вихованні з дитиною, визначення способу участі батька у вихованні дитини та стягнення моральної шкоди,-

в с т а н о в и л а :

В травні 2010 року ОСОБА_3 звернувся в суд з позовом до ОСОБА_2 про усунення перешкод у спілкуванні з дитиною та у її вихованні, визначення способу участі у вихованні дитини та спілкуванні з нею, стягнення моральної шкоди.

В обґрунтування позовних вимог посилався на те, що перебував з відповідачкою в зареєстрованому шлюбі, який в 11.02.2010 року розірвано. Відповідачка не дозволяє зустрічатися і спілкуватися з дочкою ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, яка залишилися проживати з нею. Орган опіки та піклування не вирішив питання щодо його участі у вихованні дитини та спілкування з нею, а тому він змушений звернутися до суду з даним позовом.

Просив зобовязати ОСОБА_2 не чинити йому перешкод у спілкуванні з дитиною та у її вихованні. Дозволити йому забирати дочку в один із буденних днів з 17-00 год. до 20-00 год. і в один із вихідних з 10-00 год. до 18-00 год. Крім того, просив суд стягнути з відповідачки на його користь 2 тис.грн. моральної шкоди.

Рішенням Коростенського міськрайонного суду Житомирської області від 08 лютого 2011 року позовні вимоги ОСОБА_3 до ОСОБА_2 задоволені частково. Зобовязано ОСОБА_2 не чинити перешкод ОСОБА_3 у спілкуванні та участі у вихованні малолітньої дочки ОСОБА_5,ІНФОРМАЦІЯ_1, і забирати її з в один із буденних днів з 17-00 год. до 20-00 год. та в один із вихідних днів з 10-00 год. до 18-00 год. щотижня, без права залишати на ніч.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 рішення суду просить скасувати і ухвалити нове рішення, яким ОСОБА_3 В задоволенні позову відмовити, посилаючись на безпідставність заявлених позовних вимог.

Перевіривши законність і обгрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає до часткового задоволення з наступних підстав.

Судом встановлено, що сторони перебували в зареєстрованому шлюбі, який в 11 лютого 2010 року розірвано за рішенням суду. Від шлюбу мають дочку ОСОБА_4,ІНФОРМАЦІЯ_1, яка проживає з матірю.

Відповідно до ст. 153 Сімейного кодексу України, мати, батько та дитина мають право на безперешкодне спілкування між собою, крім випадків, коли таке право обмежене законом.

Згідно ч.1 ст. 157 Сімейного кодексу України той із батьків, хто проживає окремо від дитини, зобовязаний брати участь у її вихованні і має право на особисте спілкування з нею.

В судовому засіданні не встановлені фактичні обставини, з якими б закон повязував обмеження у спілкуванні позивача з дочкою, і відповідно до вимог закону, позивач має право на особисте спілкування з дитиною.

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_3 звертався до органу опіки і піклування Коростенської міської ради Житомирської області щодо участі у вихованні своєї дочки, оскільки ОСОБА_2 чинить перешкоди у спілкуванні з дитиною.

Задовольняючи частково позов, суд правильно виходив з того, що відповідачка не повинна чинити перешкоди ОСОБА_3, який проживає окремо, у спілкуванні з дитиною та у її вихованні, оскільки відповідно до вимог ст. 141 СК батьки мають рівні права та обовязки щодо дитини і розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обовязків щодо дитини.

Разом із тим, зважаючи на малолітній вік дитини, пору доби, колегія суддів вважає за необхідне змінити час спілкування батька ОСОБА_3 із малолітньою дочкою ОСОБА_4,ІНФОРМАЦІЯ_1 до виповнення їй 10 років наступним чином: встановити час - щонеділі з 10-00 год. до 17-00 год. Таке скорочення днів та тривалості часу спілкування до 17-ї години в неділю, необхідне для завчасної підготовки дитини до сну із врахуванням її малолітнього віку. Крім того, колегія суддів визначає конкретний день тижня для спілкування позивача із своєю дочкою неділя.

Доводи апеляційної скарги ОСОБА_2 про те, що позивач свої вимоги не довів є безпідставними та спростовуються матеріалами справи.

Тому рішення суду в частині тривалості часу спілкування із дитиною необхідно змінити, а в іншій частині рішення суду першої інстанції залишити без змін.

Керуючись ст. ст.303,304, 307, 308, 313-315 ЦПК України, колегія суддів,-

В и р і ш и л а:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити частково.

Рішення Коростенського міськрайонного суду Житомирської області від 08 лютого 2011 року змінити.

Встановити час спілкування батька ОСОБА_3 із малолітньою дочкою ОСОБА_5 Віталієвною, ІНФОРМАЦІЯ_1 до виповнення їй 10 років - щонеділі з 10.00 год. до 17.00 год.

В іншій частині рішення суду першої інстанції залишити без змін.

Рішення набирає законної сили з моменту проголошення і може бути оскаржене в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили.

Головуючий: Судді: