Києво-Святошинський районний суд Київської області
Справа № 2-1068/11
РІШЕННЯ

Іменем України

23.05.2011 року Києво-Святошинський районний суд Київської області в складі:

головуючої судді: Ковальчук Л.М.,

при секретарі: Гуменній Ю.П.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 сільської ради Києво-Святошинського району, Комунального підприємства „Борщагівка, треті особи: Києво-Святошинський РВ ГУ МВС України в Київській області, ОСОБА_3 про визнання права користування жилим приміщенням,

В С Т А Н О В И В:

У січні 2011 року ОСОБА_1 звернулась із позовом до ОСОБА_2 сільської ради Києво-Святошинського району, Комунального підприємства „Борщагівка про визнання права користування жилим приміщенням, посилаючись на те, що її рідний дядько ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, отримав спірну квартиру у користування і в ній зареєстрований 25 березня 1972 року, що підтверджується довідкою КП „Борщагівка № 410 від 10 грудня 2008 року про те, що ОСОБА_4 дійсно проживав та був зареєстрований за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2 з 25 березня 1972 року. ОСОБА_4 був одинокою людиною, дуже хворів, потребував постійного догляду, в звязку з цим з його згоди в 2006 році вона вселилась у спірну квартиру з дітьми та чоловіком, як член сімї її дядька, та з того ж часу вони стали проживати разом з ним однією сімєю, вели спільне господарство, разом харчувалися, несли витрати за житлово-комунальні послуги, вона доглядала за дядьком, купувала ліки, за необхідності зверталась за допомогою до лікарів, готувала їжу, прала білизну, придбавала необхідні продукти харчування та речі, підтримувала спірну квартиру у належному санітарно-технічному стані, що підтверджується довідкою ОСОБА_5 сільської ради Києво-Святошинського району № 1206 від 27 травня 2008 року та в якій зазначено, що вона поховала дядька за свої власні кошти та проживала разом з ним з 2006 року по день смерті.

ОСОБА_4 мав намір не тільки зареєструвати її в спірній квартирі, а й приватизувати її та залишити їй, про що свідчить його заповіт, але не встиг цього зробити, оскільки він дуже хворів та 27 травня 2008 року помер, що підтверджується свідоцтвом про смерть. Всі витрати на поховання ОСОБА_4 несла вона, що підтверджується довідкою виконавчого комітету ОСОБА_5 сільської ради Києво-Святошинського району № 1206 від 27 травня 2008 року про те, що вона за власні кошти похоронила дядька ОСОБА_4 Після смерті ОСОБА_4 вона залишилась з сімєю проживати в спірній квартирі і проживає до даного часу, сплачує за житлово-комунальні послуги, що підтверджується квитанціями про сплату житлово-комунальних послуг, підтримує спірну квартиру в належному стані, здійснювала ремонт, її діти навчаються в м. Києві, що підтверджується довідками з вищих навчальних закладів, за медичною допомогою вся її сімя звертається по місцю проживання.

3 лютого 2010 року вона звернулась із заявою про реєстрацію її місця проживання в спірній квартирі, але по даний час жодної відповіді не отримала, тому змушена звернутись до суду.

Враховуючи викладене, ОСОБА_1 просила визнати за нею право користування жилим приміщенням за адресою: АДРЕСА_1.

Ухвалою Києво-Святошинського районного суду від 27 квітня 2011 року судом притягнуто до участі у справі в якості третіх осіб Києво-Святошинський РВ ГУ МВС України в Київській області і ОСОБА_3.

У судовому засіданні позивач ОСОБА_1 та її представник позов підтримали та просили задовольнити.

У судовому засіданні представник відповідача ОСОБА_2 сільської ради Києво-Святошинського району та третьої особи Комунального підприємства „Борщагівка позов не визнала та заперечувала проти його задоволення.

У судовому засіданні третя особа ОСОБА_3 позов не підтримав та заперечував проти його задоволення.

У судове засідання представник третьої особи Києво-Святошинського РВ ГУ МВС України в Київській області не зявився, про час і місце розгляду справи повідомлявся належним чином, причини неявки суду невідомі.

Суд, зясувавши дійсні обставини, вислухавши пояснення осіб, які беруть участь у справі, дослідивши письмові докази, дійшов висновку, що позов не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що згідно довідки КП „Борщагівка с. Петропавлівська Борщагівка, Києво-Святошинського району № 410 від 10 грудня 2008 року ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, дійсно проживав та був зареєстрований за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_3 з 25 березня 1972 року; знятий з реєстраційного обліку 5 грудня 2008 року. 26 травня 2008 року ОСОБА_4 помер, що підтверджується свідоцтвом про смерть.

Згідно довідки виконавчого комітету ОСОБА_2 сільської ради Києво-Святошинського району від 27 травня 2008 року № 1206 ОСОБА_1 дійсно за власні кошти похоронила померлого 26 травня 2008 року дядька ОСОБА_4, разом проживали з 2006 року по день смерті.

Відповідно до наданої відповіді Першої Київської обласної державної нотаріальної контори від 20 травня 2011 року № 331/01-16 спадкова справа після померлого ОСОБА_4 в зазначеній нотаріальній конторі не заводилась.

Розпорядженням Києво-Святошинської районної державної адміністрації Київської області від 22 липня 2010 року № 3363 „Про визнання квартир службовими вирішено квартири комунальної власності № 4 по вул. Шкільній, 11 та № 7 по вул. Дачній, 5 в с. Петропавлівська Борщагівка, Києво-Святошинського району включити до числа службових; виконкому ОСОБА_2 сільської ради використовувати службові квартири за їх цільовим призначенням, порядок надання та користування службових квартир здійснювати згідно з житловим законодавством.

Рішенням 25 сесії 5 скликання ОСОБА_2 сільської ради Києво-Святошинського району № 4 „Про надання службової квартири АДРЕСА_2 дільничним інспекторам Києво-Святошинського РВ ГУ МВС України в Київській області вирішено надати службову квартиру АДРЕСА_2, яка знаходиться в комунальній власності територіальної громади села в особі ОСОБА_2 сільської ради, дільничним інспекторам Києво-Святошинського РВ ГУ МВС України в Київській області, згідно статті 47 Конституції України, статті 30 Закону України „Про місцеве самоврядування в Україні, постанови Ради Міністрів Української РСР від 4 лютого 1988 року „Про службові жилі приміщення з змінами і доповненнями, з моменту прийняття цього рішення.

Рішенням виконавчого комітету ОСОБА_2 сільської ради Києво-Святошинського району № 71 від 25 лютого 2011 року „Про надання службової квартири АДРЕСА_2, дільничному інспектору Києво-Святошинського РВ ГУ МВС України в Київській області ОСОБА_3 вирішено надати службову квартиру АДРЕСА_3, яка знаходиться в комунальній власності територіальної громади села в особі ОСОБА_2 сільської ради, дільничному інспектору Києво-Святошинського РВ ГУ МВС України в Київській області, який обслуговує село Петропавлівську Борщагівку і село Чайки ОСОБА_2 сільської ради, капітану міліції ОСОБА_3, згідно вищезазначених правових документів та з метою заохочення до сумлінного і відповідального ставлення до виконання професійного обовязку в цілях забезпечення законності, захисту законних прав і свобод громадян, належного оперативного реагування на повідомлення щодо порушення правопорядку на території села Чайки та села Петропавлівська Борщагівка, з моменту прийняття цього рішення; видати ордер на заселення службової квартири АДРЕСА_2, ОСОБА_2 сільської ради загальною площею 40,2 кв.м., жилою площею 19,5 кв.м. капітану міліції-дільничному інспектору міліції Києво-Святошинського РВ ГУ МВС України в Київській області ОСОБА_3.

На підставі рішення виконкому ОСОБА_2 сільської ради від 25 лютого 2011 року № 71 ОСОБА_3 25 лютого 2011 року видано ордер № 166 серії Б на службове жиле приміщення жилою площею 19,5 кв.м., яке складається з однієї кімнати в ізольованій квартирі за адресою: вул. Дачна, АДРЕСА_4.

Відповідно до вимог ст. ст. 58, 61 ЖК України єдиною підставою для вселення в жиле приміщення є ордер. Договір найму жилого приміщення в будинках державного і громадського житлового фонду укладається в письмовій формі на підставі ордера на жиле приміщення.

Згідно вимог ст. 64 ЖК України члени сімї наймача, які проживають разом з ним, користуються нарівні з наймачем усіма правами і несуть усі обовязки, що випливають з договору найму жилого приміщення. До членів сімї наймача належать дружина наймача, їх діти і батьки. Членами сімї наймача може бути визнано й інших осіб, якщо вони постійно проживають разом з наймачем і ведуть з ним спільне господарство.

Відповідно до вимог ст. 65 ЖК України наймач вправі в установленому порядку за письмовою згодою всіх членів сімї, які проживають разом з ним, вселити в займане ним жиле приміщення свою дружину, дітей, батьків, а також інших осіб. Особи, що вселилися в жиле приміщення як члени сімї наймача, набувають рівного з іншим членами сімї права користування жилим приміщенням, якщо при вселенні між цими особами, наймачем та членами його сімї, які проживають разом із ним, не було іншої угоди про порядок користування жилим приміщенням.

Згідно вимог ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до вимог ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

За правилами ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Згідно вимог ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу.

Суд, зясувавши дійсні обставини справи та давши оцінку зібраним в справі доказам, показанням свідка ОСОБА_6, дійшов висновку, що позивач ОСОБА_1 в судовому засіданні не довела та не надала суду доказів, що вона набула прав члена сімї наймача ОСОБА_4 у відповідності до вимог ст. ст. 64, 65 ЖК України, судом не встановлено порушення прав ОСОБА_1 на спірну квартиру. Сама позивачка ОСОБА_1 зареєстрована в ІНФОРМАЦІЯ_4.

Посилання позивачки ОСОБА_1 на ту обставину, що за заповітом від 6 травня 2008 року ОСОБА_4 заповідав на випадок своєї смерті все майно, де б воно не знаходилось та в чому б воно не виражалося, і взагалі все те, що буде йому належати на день його смерті і на що він за законом матиме право, їй, ОСОБА_1, не можуть бути підставами для задоволення позову, оскільки ОСОБА_4 не набув за життя права власності на вказану квартиру АДРЕСА_5, вказаною квартирою він користувався на підставі договору найму жилого приміщення.

Також судом встановлено, що на підставі рішення виконкому ОСОБА_2 сільської ради від 25 лютого 2011 року № 71 ОСОБА_3 25 лютого 2011 року видано ордер № 166 серії Б на службове жиле приміщення жилою площею 19,5 кв.м., яке складається з однієї кімнати в ізольованій квартирі за адресою: вул. Дачна, АДРЕСА_4, даний ордер не визнаний недійсним і є чинним на даний час.

Доводи позивачки ОСОБА_1 про те, що вона понесла витрати на поховання ОСОБА_4, також не можуть бути підставами для визнання за нею права користування спірною квартирою.

Враховуючи викладене, суд вважає недоведеними позовні вимоги позивача ОСОБА_1 про визнання права користування спірним жилим приміщенням, а тому у задоволенні позову слід відмовити.

Керуючись ст. ст. 15, 16, Цивільного кодексу України, ст. ст. 58, 61, 64, 65 ЖК України, ст. ст. 3, 10, 60, 209, 212-215, 218 ЦПК України, суд-

В И Р І Ш И В:

У задоволенні позову ОСОБА_1 відмовити.

Рішення суду може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Київської області через Києво-Святошинський районний суд Київської області шляхом подання апеляційної скарги в 10-денний строк з дня проголошення рішення суду або шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення в разі відсутності в судовому засіданні осіб, які брали участь у справі, під час проголошення судового рішення.

Суддя Ковальчук Л.М.