Справа № 22-ц-2070/2011 Головуючий у I інстанції Косач І.А.
Категорія цивільна Доповідач - Скрипка А. А.
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 липня 2011 року 27 липня 2011 року
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРНІГІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ у складі:

головуючого - суддіОСОБА_1
суддів:ОСОБА_2, ОСОБА_3
при секретарі:ОСОБА_4
за участю:представника позивача - ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Чернігові цивільну справу за апеляційними скаргами ОСОБА_6 на рішення Новозаводського районного суду м.Чернігова від 07 червня 2011 року у справі за позовом ОСОБА_6 до публічного акціонерного товариства „Альфа-Банк про визнання недійсним третейського застереження та скасування рішення Постійно діючого Третейського суду при Всеукраїнській Громадській Організації „Всеукраїнський фінансовий союз від 06 квітня 2010 року,

в с т а н о в и в:

Рішенням Новозаводського районного суду м. Чернігова від 07 червня 2011 року поновлено ОСОБА_6 строк звернення до суду з позовом. В задоволенні позову ОСОБА_6 до публічного акціонерного товариства „Альфа-Банк про визнання недійсним третейського застереження та скасування рішення Постійно діючого Третейського суду при Всеукраїнській Громадській Організації „Всеукраїнський фінансовий союз від 06 квітня 2010 року відмовлено.

В апеляційних скаргах ОСОБА_6 ( апеляційна скарга ОСОБА_6Г.( а. с. 76 80), апеляційна скарга в інтересах ОСОБА_6 її представника ОСОБА_5, а.с.88 - 92) просить скасувати рішення Новозаводського районного суду м.Чернігова від 07 червня 2011 року в частині відмови в задоволенні вимог її заяви до публічного акціонерного товариства „Альфа-Банк про визнання недійсним третейського застереження та скасування рішення постійно діючого третейського суду при Всеукраїнській громадській організації „Всеукраїнський фінансовий союз від 06 квітня 2010 року та ухвалити нове рішення про задоволення вимог заяви ОСОБА_6 Доводи апеляційних скарг зазначають, що рішення суду першої інстанції ухвалено з порушенням норм матеріального та процесуального права. Апелянт вказує, що розгляд справи третейським судом відбувся за її відсутності, повідомлень про час та місце розгляду справи вона не отримувала, і відповідно, не приймала участь у розгляді справи в третейському суді, чим були порушені її права , передбачені статтею 27 ЦПК України. Також апелянт зазначає, що третейським судом були порушені положення статей 74, 222 ЦПК України, проте, Новозаводським районним судом м. Чернігова при розгляді її заяви на вказані обставини не було звернуто уваги , що призвело до невірного вирішення справи по суті. Апелянт вказує, що Новозаводським районним судом м. Чернігова було встановлено, що відповідачу надсилалась ухвала постійно діючого третейського суду про початок розгляду справи, проте судом не встановлено факт отримання такої ухвали, оскільки в матеріалах справи відсутні належні докази щодо отримання ОСОБА_6 ухвал третейського суду. Також апелянт звертає увагу апеляційного суду на ту обставину, що склад третейського суду не відповідав вимогам статей 16 - 19 Закону України „Про третейські суди. Апелянт вказує, що засновником Всеукраїнської Громадської Організації „Всеукраїнський фінансовий союз та членом правління ЗАТ „Альфа-Банк є одна і таж сама особа ОСОБА_7 За даних обставин, на думку апелянта, виключається можливість обєктивного розгляду справ третейським судом. Апелянт зазначає, що спірні правовідносини між нею та банком регулюються Законом України Про захист прав споживачів , тобто, дана справа не підвідомча третейському суду, а підвідомча суду загальної юрисдикції. За даних обставин, як вказує апелянт, суд першої інстанції застосував закон, який не поширюється на відносини між споживачем та банком (фінансовою установою), що є порушенням норм матеріального права , та , відповідно є підставою для скасування рішення суду. На думку апелянта, оскаржуване третейське застереження є нікчемним, оскільки воно обмежує її право на судовий захист своїх порушених прав . Апелянт посилається на положення ч. 4 статті 698 Цивільного кодексу України та вказує, що умови договору , що обмежують права покупця фізичної особи порівняно з правами , встановленими чинними нормами Цивільного кодексу України та законодавством про захист прав споживачів, є нікчемними.

Вислухавши суддю-доповідача, пояснення учасника судового розгляду, дослідивши матеріали даної справи, матеріали справи Постійно діючого Третейського суду при Всеукраїнській Громадській Організації „Всеукраїнський фінансовий союз № 465 - 4/51/ 10 за позовом публічного акціонерного товариства „Альфа-Банк до ОСОБА_6 про стягнення заборгованості за кредитним договором № 800003505 від 27 березня 2008 року, перевіривши доводи апеляційних скарг, апеляційний суд приходить до висновку, що апеляційні скарги ОСОБА_6 підлягають відхиленню, а оскаржуване рішення суду першої інстанції, - залишенню без змін, з наступних підстав.

Відмовляючи в задоволенні вимог заяви ОСОБА_6 до публічного акціонерного товариства „Альфа-Банк про визнання недійсним третейського застереження та скасування рішення Постійно діючого Третейського суду при Всеукраїнській Громадській Організації „Всеукраїнський фінансовий союз від 06 квітня 2010 року, суд першої інстанції виходив з того, що третейське застереження, укладене між сторонами, відповідає вимогам законодавства , підстав для визнання його недійсним немає, як і відсутні підстави, передбачені приписами статті 389 - 5 ЦПК України, статті 51 Закону України Про третейські суди для скасування рішення третейського суду.

Вказаний висновок суду першої інстанції узгоджується з письмовими доказами, які містяться в матеріалах справи та з нормами чинного законодавства, які регламентують спірні правовідносини.

В ході судового розгляду даної справи встановлено, що ухвалою про початок розгляду третейської справи Постійно діючого Третейського суду при Всеукраїнській Громадській Організації Всеукраїнський фінансовий союз від 22 березня 2010року ( а. с. 1 , справи № 465-4/51/10 третейського суду ), визнано наявність і дійсність третейської угоди між учасниками судового процесу , визнано компетенцію третейського суду на розгляд справи за позовом публічного акціонерного товариства ОСОБА_1 Банк до ОСОБА_6 про стягнення заборгованості за кредитним договором № 800003505 від 27 березня 2008 року , призначено розгляд справи.

06 квітня 2010 року рішенням Постійно діючого Третейського суду при Всеукраїнській Громадській Організації „Всеукраїнський фінансовий союз по справі № 465-4/51/10 позовні вимоги публічного акціонерного товариства „Альфа-Банк до ОСОБА_6 про стягнення заборгованості за кредитним договором задоволено, стягнуто з ОСОБА_6 на користь публічного акціонерного товариства ОСОБА_1 Банк заборгованість за кредитним договором у сумі : за кредитом 1 174 758 грн. 43 коп., по процентах 266 743 грн.43 коп., пеня в розмірі 644 069 грн. 35 коп., судові витрати в розмірі 100грн. ( а. с. 26 - 28).

Заявляючи вимоги про скасування рішення третейського суду від 06 квітня 2010року, ОСОБА_6 вказувала, що справа за позовом публічного акціонерного товариства „Альфа-Банк до неї про стягнення заборгованості за кредитним договором не повинна була розглядатися в третейському суді, оскільки третейське застереження, викладене в п.10.3 укладеного між нею та банком кредитного договору є недійсним, справи у спорах щодо захисту прав споживачів не підвідомчі третейським судам ( а. с. 1 - 3).

Проте, відповідно до приписів статті 17 ЦПК України сторони мають право передати спір на розгляд третейського суду, крім випадків, встановлених законом. Відповідно до п. 14 статті 6 Закону України Про третейські суди , третейські суди в порядку, передбаченому цим законом, можуть розглядати будь які справи , що виникають із цивільних та господарських правовідносин, за винятком : справ у спорах щодо захисту прав споживачів , у тому числі споживачів послуг банку ( кредитної спілки).

В ході судового розгляду даної справи встановлено, що предметом кредитного договору є надання банком позичальнику в тимчасове користування на умовах забезпеченості , повернення , строковості , платності та цільового характеру кредитних коштів з оплатою процентів та встановленим терміном погашення. Відповідно до п. 2.4 кредитного договору № 800003505 від 27 березня 2008 року ( а. с. 9 - 10), кредит видано на оплату вартості квартири за № 2, що знаходиться у будинку № 3А , розташованому по вул. Урлівська в м. Києві , і яка придбавається позичальником у власність за договором купівлі продажу. Третейським застереженням , яке міститься в п. 10.3 розділу № 2 кредитного договору № 800003505 від 27 березня 2008 року

( а. с.29 - 35) визначено, що судовий захист прав і законних інтересів, які мають сторони у звязку з договором , у тому числі розгляд та вирішення спорів, які виникають при виконанні або припиненні дії договору , включаючи спори про відшкодування завданих порушенням договору збитків і недійсність ( неукладеність ) договору , підлягають остаточному вирішенню в Постійно діючому Третейському суді при Всеукраїнській Громадській Організації „Всеукраїнський фінансовий союз у відповідності до його Регламенту. Справа розглядається одним третейським суддею, який призначається Головою Постійно діючого Третейського суду при Всеукраїнській Громадській Організації „Всеукраїнський фінансовий союз. Підписанням договору сторони надають свою згоду на такий порядок призначення третейського суду для кожного спору, що може виникнути між ними у звязку з договором . Сторони домовилися, що якщо одна із сторін письмово не наполягає на іншому , то розгляд їх спору у Третейському суді буде проходити виключно на підставі наданих сторонами письмових матеріалів , без проведення усного слухання і виклику сторін.

Відповідно до положень Закону України Про захист прав споживачів , договір про надання споживчого кредиту укладається між кредитодавцем та споживачем , відповідно до якого кредитодавець надає кошти ( споживчий кредит) або бере зобовязання надати їх споживачеві для придбання продукції у розмірі та на умовах , встановлених договором , а споживач зобовязується повернути їх разом із нарахованими відсотками . Таким чином, сторонами даного правочину є кредитодавець ( банк або інша фінансова установа ) та позичальник ( споживач) ( п. 1 статті 1054 Цивільного кодексу України ).

Згідно матеріалів справи ( а. с. 29 - 35), ОСОБА_6 під час укладання кредитного договору була в повному обсязі ознайомлена з умовами кредитного договору, які були їй розяснені та зрозумілі ( п.7, розділу № 1 кредитного договору № 800003505 від 27 березня 2008 року ), про що свідчить її підпис на кожному аркуші укладеного кредитного договору, а саме : з особою та місцезнаходженням кредитора; кредитними умовами , зокрема, метою, для якої споживчий кредит може бути витрачений ; формами його забезпечення ; наявними формами кредитування ; типом відсоткової ставки; сумою, на яку кредит видано; варіантами повернення кредиту; можливістю дострокового повернення кредитних коштів; а також відповідальністю сторін за невиконання або порушення умов договору, в тому числі, і третейське застереження , передбачене п. 10.3 розділу № 2 кредитного договору № 800003505 від 27 березня 2008 року. Згода на вказані умови підтверджена підписом ОСОБА_6, що є дотриманням положень статті 11 Закону України Про внесення змін до Закону України Про захист прав споживачів .

Крім того, згідно чинного законодавства , договір сторін про передачу спору на розгляд третейського суду не є відмовою від права на звернення до суду за захистом.

Є вірним по суті висновок суду першої інстанції відносно того, що оскаржуване ОСОБА_6 третейське застереження відповідає приписам статтей 12 14 Закону України Про третейські суди , а посилання апелянта на неправомірність вирішення третейським судом питання дійсності третейського застереження спростовується приписами статті 27 Закону України Про третейські суди . Суд першої інстанції також обґрунтовано прийшов до висновку , що у відповідності до статті 6 Закону України Про третейські суди , спір, по якому винесено рішення 06 квітня 2010року Постійно діючим Третейським судом при Всеукраїнській Громадській Організації „Всеукраїнський фінансовий союз за позовом публічного акціонерного товариства „Альфа-Банк до ОСОБА_6 про стягнення заборгованості за кредитним договором № 800003505 від 27 березня 2008 року , підвідомчий третейському суду.

Таким чином, доводи апеляційних скарг відносно того, що справа за позовом публічного акціонерного товариства „Альфа-Банк до ОСОБА_6 про стягнення заборгованості за кредитним договором № 800003505 від 27 березня 2008 року не підвідомча третейському суду, не знайшли свого підтвердження в ході апеляційного розгляду даної справи.

Твердження апеляційних скарг щодо недійсності третейського застереження, яке міститься в п. 10.3 розділу № 2 кредитного договору № 800003505 від 27 березня 2008 року ( а. с.29 -35), не спростовують висновків оскаржуваного рішення суду першої інстанції щодо відсутності підстав для визнання недійсним вказаного третейського застереження, виходячи з наступного.

Третейська угода є угодою сторін про передачу спору на вирішення третейським судом і, відповідно , належність її форми і змісту, наявність всіх істотних умов, передбачених законом , є обовязковою умовою правомірності третейського розгляду та третейського рішення. Відповідно до статті 5 Закону України Про третейські суди , спір між сторонами може бути переданий на розгляд третейського суду за наявності між сторонами третейської угоди , яка відповідає вимогам цього закону. Відповідно до положень статті 12 Закону України Про третейські суди , угода може бути укладена у вигляді застереження у договорі , контракті або у вигляді окремої письмової угоди. Третейська угода укладається у письмовій формі ; може містити як вказівку про конкретно визначений третейський суд, так і просте посилання на вирішення відповідних спорів між сторонами третейської угоди. Крім того, дана угода має відповідати вимогам, встановленим цивільним законодавством. Суд першої інстанції обгрунтовано прийшов в рішенні до висновку відносно того, що оскаржуване ОСОБА_6 третейське застереження відповідає вимогам статтей 12 - 14 Закону України Про третейські суди , крім того, положення вказаного третейського застереження узгоджуються з приписами статті 203 Цивільного кодексу України.

Статтею 389 - 5 ЦПК України, ч. 3 статті 51 Закону України Про третейські суди визначено вичерпний перелік підстав для скасування рішення третейського суду , а саме : справа, по якій прийнято рішення третейського суду , не підвідомча третейському суду відповідно до закону ; рішення третейського суду прийнято у спорі, не передбаченому третейською угодою , або цим рішенням вирішені питання , які виходять за межі третейської угоди ; третейську угоду визнано недійсною компетентним судом ; склад третейського суду , яким прийнято рішення, не відповідав вимогам статтей 16 - 19 Закону України Про третейські суди ; третейський суд вирішив питання про права та обовязки осіб, які не брали участь у справі.

В ході судового розгляду даної справи жодної з вищенаведених підстав для скасування рішення третейського суду встановлено не було.

Посилання апелянта на ту обставину , що розгляд справи 06 квітня 2010року Постійно діючим Третейським судом при Всеукраїнській Громадській Організації „Всеукраїнський фінансовий союз за позовом публічного акціонерного товариства „Альфа-Банк до неї про стягнення заборгованості за кредитним договором № 800003505 від 27 березня 2008 року відбувся за її відсутності, і вона не була належним чином повідомлена про час і місце розгляду справи , відповідно до приписів статті 389 - 5 ЦПК України, ч. 3 статті 51 Закону України Про третейські суди , не можуть бути підставою для скасування рішення третейського суду.

Враховуючи вищенаведене, у апеляційного суду відсутні підстави для скасування оскаржуваного рішення суду першої інстанції , ухваленого на основі повно і всебічно з'ясованих обставин , на які сторони посилалися як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами , які були досліджені в судовому засіданні.

Керуючись статтями : 303, 304, 307, 308, 313, 314, 315, 317, 319 ЦПК України, апеляційний суд,

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_6 відхилити.

Рішення Новозаводського районного суду м.Чернігова від 07 червня 2011 року залишити без змін.

Ухвала суду набирає законної сили з моменту її проголошення, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили.

Головуючий:Судді: