АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 22-ц/490/6530/11 Справа № 22ц-8061/11 Головуючий у 1 й інстанції - ОСОБА_1 Доповідач - Красвітна Т.П.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 вересня 2011 року м. Дніпропетровськ

22 вересня 2011 року колегія суддів Судової палати у цивільних справах апеляційного суду Дніпропетровської області у складі:

головуючого

суддів:

при секретарі

ОСОБА_2,

ОСОБА_3, ОСОБА_4

ОСОБА_5,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпропетровську цивільну справу по апеляційній скарзі Публічного акціонерного товариства акціонерний банк «Укргазбанк» на рішення Апостолівського районного суду Дніпропетровської області від 11 березня 2011 року по справі за позовом Публічного акціонерного товариства акціонерний банк «Укргазбанк» до ОСОБА_6, ОСОБА_7 про стягнення кредитної заборгованості, пені, звернення стягнення на предмет іпотеки та визначення порядку виконання рішення, -

ВСТАНОВИЛА:

У жовтні 2010 року позивач звернувся до суду з даним позовом до відповідачів посилаючись на те, що між ним та відповідачем ОСОБА_6 07.09.07 року було укладено кредитний договір на суму 6000,0 дол. США на строк до 06.09.2014 року. В порядку забезпечення виконання кредитного договору з відповідачами 07.09.07 року було укладено договір поруки та в цей же день з відповідачем ОСОБА_7 укладено договір іпотеки. З вересня 2009 року відповідач ОСОБА_6 систематично допускав порушення умов договору в частині несвоєчасної оплати кредиту та відсотків за кредитним договором, що стало підставою для звернення позивача до відповідачів про необхідність погашення простроченої заборгованості та дострокового повернення кредиту але відповідачі належним чином не відреагували на виконання своїх зобов'язань. Станом на 10.02.11 року заборгованість по кредиту складає 21607,66 грн., яка складається з поточної заборгованості по кредиту та пені, яку позивач просить стягнути з відповідачів в доларах США в солідарному порядку. Також позивач просить звернути стягнення на предмет іпотеки - квартиру, що розташована в м. Апостолове по вул. Визволення, 37/3, та належить відповідачу ОСОБА_7, а також визначити порядок виконання рішення.

Рішенням Апостолівського районного суду Дніпропетровської області від 11 березня 2011 року в задоволенні позовних вимог відмовлено.

В апеляційній скарзі ПАТ АБ «Укргазбанк» посилається на неправильне застосування норм матеріального права, порушення норм процесуального права, у звязку з чим ставить питання про скасування рішення суду першої інстанції та ухвалення нового рішення про задоволення позовних вимог.

Розглянувши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги і заявлених позовних вимог, колегія суддів не знаходить підстав для задоволення апеляційної скарги та скасування оскаржуваного рішення, виходячи з наступного.

Встановлено судом та стверджується зібраними у справі доказами, що 07 вересня 2007 року між позивачем та відповідачем ОСОБА_6 укладено кредитний договір № 213/06/6, згідно умов якого позивач надав відповідачу кредит в сумі 6000,0 доларів США на строк до 06.09.2014 року, а відповідач зобов'язався використати кредит на цілі, визначені даним договором, та здійснювати повернення кредиту, сплату процентів за його використання та всіх комісійних платежів у передбачені договором строки.

Відповідно до умов п.п. 3.2.7 та 3.2.8 даного договору банк має право частково або в повному обсязі відмовитися від своїх зобов'язань за цим договором та договором іпотеки у разі порушення позичальником зобов'язань за цим договором. У разі невиконання позичальником зобов'язань, передбачених даним договором, відшкодування заборгованості за цим договором здійснюється банком шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки згідно договору іпотеки.

Пунктом 6.1 вказаного договору передбачено, що спірні питання за цим договором регулюються у відповідності з чинним законодавством.

Також судом встановлено, що 07 вересня 2007 року між позивачем та відповідачами укладено договір поруки № 213/06/6/1 П, відповідно до п.п. 1.2, 1.3 якого ОСОБА_7 несе солідарну відповідальність з позичальником перед кредитором за порушення виконання зобов'язань по кредитному договору. У разі порушення боржником зобов'язання кредитор має право вимагати від поручителя виконання зобов'язання боржника перед кредитором згідно з умовами кредитного договору. ОСОБА_7 відповідає за повернення заборгованості за кредитним договором в тому ж об'ємі, що і позичальник - за сплату кредиту, процентів за користування кредитом, неустойки за невиконання або неналежне виконання зобов'язань - в повному об'ємі. У випадку невиконання позичальником зобов'язань по кредитному договору кредитор звертається з письмовою вимогою про виконання зобов'язань по кредитному договору до позичальника та поручителя. У разі одержання вимоги кредитора поручитель зобов'язаний повідомити про це позичальника. Поручитель зобов'язаний не пізніше 2-х днів з дати письмової вимоги перерахувати суму заборгованості позичальника за кредитним договором на рахунки, на яких враховується заборгованість позичальника. У разі відсутності у поручителя грошових коштів кредитор має право відшкодувати заборгованість по кредитному договору шляхом звернення стягнення на майно, належне поручителю, у відповідності з вимогами чинного законодавства (п.п. 2.1, 2.2, 2.4 даного договору).

07 вересня 2007 року між позивачем та відповідачем ОСОБА_7 укладено договір іпотеки № 213/06/6/1з, відповідно до умов якого даний договір забезпечує всі вимоги іпотекодержателя, які випливають із вказаного вище кредитного договору № 213/06/6 від 07.09.2007 року. Предметом іпотеки є нерухоме майно - квартира № 3, що розташована в м. Апостолове по вул. Визволення, 37 (п.п.1.1, 2.1).

Відповідно до п.п. 6.1, 6.2 даного договору іпотеки іпотекодержатель набуває права звернути стягнення та реалізувати предмет іпотеки, зокрема, у разі порушення іпотекодавцем (позичальником) обов'язків за цим кредитним договором та у разі невиконання вимоги іпотекодержателя про дострокове виконання зобов'язання за кредитним договором. У випадку порушення іпотекодавцем (позичальником) обов'язків за цим кредитним договором іпотекодержатель надсилає іпотекодавцю (та позичальнику) письмове повідомлення про порушення обов'язків за кредитним договором, в якому зазначається стислий зміст порушених зобов'язань, вимога про виконання порушеного зобов'язання у 30-денний строк та попередження про звернення стягнення на предмет іпотеки у разі невиконання цієї вимоги. Якщо протягом встановленого строку вимоги іпотекодержателя залишається без задоволення, іпотекодержатель вправі розпочати звернення стягнення на предмет іпотеки.

Судом встановлено, що станом на 10.02.2011 року за вказаним кредитним договором мала місце заборгованість ОСОБА_6 у розмірі 2669,44 дол. США, 351,02 грн. - пеня по кредиту та 53,28 грн. - пеня по процентам; 21.12.2010 року вказана заборгованість по кредиту відповідачем ОСОБА_6 погашена, що стверджується письмовим розрахунком позивача та визнано представником позивача у судовому засіданні.

Крім того, встановлено, що 02.09.2010 року позивачем було направлено відповідачу ОСОБА_6 листа з вимогою термінового, без зазначення певного строку, виконання взятих на себе зобов'язань за кредитним договором, якого відповідач отримав 03.09.2010 року.

Суду не надані докази отримання відповідачкою ОСОБА_7 письмової вимоги банку щодо погашення заборгованості та попередження про звернення стягнення на предмет іпотеки.

Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансо установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

Статтею 526, п. 3 ч. І ст. 611, ч. І ст. 625 ЦК України встановлено, що зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу. У разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема - сплата неустойки. За неможливість виконання грошового зобов'язання боржник не звільняється від відповідальності.

Частиною 1 ст. 554 ЦК України передбачено, що у разі порушення боржником зобов»язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя.

Згідно ст. 1 Закону України «Про іпотеку», з відповідними змінами та доповненнями, іпотека - вид забезпечення виконання зобов'язань нерухомим майном, що залишається у володіння і користуванні іпотекодавця, згідно з яким іпотекодержатель має право в разі невиконання боржником забезпеченого іпотекою зобов'язання одержати задоволення свої вимог за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими кредиторами цього боржника у порядку встановленому цим Законом.

Частиною 1 ст. 35 Закону України «Про іпотеку» передбачено, що у разі порушення основного зобов»язання та/або умов іпотечного договору іпотекодержатель надсилає іпотекодавцю та боржнику, якщо він є відмінним від іпотекодавця, письмову вимогу про усунення порушення. В цьому документі зазначається стислий зміст порушених зобов»язань, вимога про виконання порушеного зобов»язання у не менш ніж тридцяти денний строк та попередження про звернення стягнення на предмет іпотеки у разі невиконання цієї вимоги. Якщо протягом встановленого строку вимоги іпотекодержателя залишається без задоволення, іпотекодержатель вправі розпочати звернення стягнення на предмет іпотеки відповідно до цього Закону.

Виходячи з викладеного, приймаючи до уваги, що на час ухвалення оскаржуваного рішення заборгованість по кредиту відсутня, відсутні докази виконання позивачем вимог ст. 35 Закону України «Про іпотеку», місцевий суд дійшов правильного висновку про безпідставність та недоведеність позовних вимог і обґрунтовано відмовив у задоволенні позову у повному обсязі.

Отже, наведені в апеляційній скарзі доводи зводяться до переоцінки доказів і незгоди з висновками суду по їх оцінці.

Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Згідно ст. 212 ЦПК України, виключне право оцінки доказів належить суду, який має оцінювати докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і обєктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Таким чином, колегія дійшла висновку, що оскаржуване судове рішення ухвалено у відповідності з вимогами матеріального та процесуального права, тому підлягає залишенню без змін, а апеляційна скарга без задоволення.

Керуючись ст.ст. 209, 218, 303, 307, 308, 313-315 ЦПК України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства акціонерний банк «Укргазбанк» - відхилити.

Рішення Апостолівського районного суду Дніпропетровської області від 11 березня 2011 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення, протягом двадцяти днів може бути оскаржена до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Головуючий

Судді