Справа № 22-ц-3045/11 Головуючий у 1 інстанції: Олексієнко М. Ю.
Категорія: 30 Доповідач : Бойко С. М.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 грудня 2011 року м.Львів

Колегія суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду Львівської області в складі:

головуючого - судді Бойко С.М.,

суддів: Курій Н.М., Зверхановської Л.Д.,

секретаря - Колодки М.І.,

з участю: представника позивача - ОСОБА_1,

відповідача - ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою публічного акціонерного товариства "Львівобленерго" на рішення Галицького районного суду м. Львова від 24 лютого 2011 року у справі за позовом відкритого акціонерного товариства "Львівобленерго" до ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_2 про відшкодування збитків, завданих порушенням правил користування електричною енергією для населення, -

в с т а н о в и л а:

25.05.2005 року відкрите акціонерне товариство (далі-ВАТ) "Львівобленерго", правонаступником якого є публічне акціонерне товариство (далі-ПАТ) "Львівобленерго", звернулось до суду з позовом, уточненим заявою від 19.04.2010 року (а.с.202 т.1) про солідарне стягнення з відповідачів збитків в розмірі 5717 гривень 40 копійок, завданих позивачеві, як енергопостачальнику, порушенням Правил користування електричною енергією для населення (далі-ПКЕЕН), а саме, безобліковим використанням електричної енергії шляхом підключення розетки поза приладом обліку потайною проводкою, розрахованих за три роки, що передували виявленню порушення.

Рішенням Галицького районного суду м. Львова від 24 лютого 2011 року в задоволені зазначеного вище позову відмовлено.

Рішення суду оскаржив позивач, просить його скасувати з підстав невідповідності висновків суду обставинам справи, порушення судом норм матеріального та процесуального права та ухвалити нове рішення, яким задовольнити його позовні вимоги.

Свої доводи апелянт обґрунтовує тим, що суд першої інстанції не застосував матеріального закону, який підлягав застосуванню, при новому розгляді справи не врахував висновки і мотиви суду касаційної інстанції, з яких були скасовані рішення суду першої інстанції та ухвала апеляційного суду, чим порушив вимоги ч.4 ст.338 Цивільного процесуального кодексу (далі-ЦПК) України.

Апелянт вважає, що факт порушення Правил користування електричною енергією для населення, а саме, безоблікового використання електричної енергії шляхом підключення розетки поза приладом обліку потайною проводкою, - було встановлено позивачем з дотриманням вимог закону, про що складено акт, який є підставою для розрахунку завданої енергопостачальнику шкоди відповідно до Методики обчислення розміру відшкодування збитків, завданих енергопостачальнику внаслідок порушення ПКЕЕН за три останні роки, які передували його виявленню, оскільки технічна перевірка приладу обліку в квартирі відповідачів проводилась лише при заміні лічильника у 1993 році.

Крім того, апелянт зазначає, що суд першої інстанції, незважаючи на висновки Верховного Суду України, дійшов помилкового висновку про те, що саме позивач зобов"язаний довести вину відповідача та заподіяння шкоди.

Апелянт вважає, що відповідач ОСОБА_2, як власник квартири і сторона договору про користування електричною енергією визнав факт існування у його квартирі підключеної розетки поза приладом обліку потайною проводкою, не довів відсутність вини у вчиненому (не було встановлено іншої винної особи або вчинення порушення внаслідок непереборної сили), а тому у відповідності до положень ПКЕЕН та умов договору, укладеного між ними, солідарно з іншими відповідачами, які проживають разом з ним і користуються послугами, - несуть відповідальність за шкоду, завдану порушенням ПКЕЕН, незалежно від наявності в діянні умислу чи необережності, оскільки саме вони, як споживачі електричної енергії, зобов"язані слідкувати за тим, щоб всі електроустановки в квартирі були підключені до приладу обліку.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи в межах доводів апеляційної скарги та позовних вимог, заявлених в суді першої інстанції, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційну скаргу слід задовольнити з наступних підстав.

Відмовляючи в задоволенні позову, суд першої інстанції виходив із недоведеності позивачем факту вчинення відповідачами порушення ПКЕЕН, а відтак, і заподіяння шкоди позивачеві, як енергопостачальнику.

Однак, з таким висновком суду погодитись не можна, оскільки він не відповідає обставинам справи та нормам матеріального закону, який регулює спірні правовідносини і які суд першої інстанції зобов"язаний був застосувати.

У відповідності до ст.714 Цивільного кодексу (далі-ЦК) України, за договором постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу одна сторона (постачальник) зобов"язується надавати другій стороні (споживачеві, абонентові) енергетичні та інші ресурси, передбачені договором, а споживач (абонент) зобов"язується оплачувати вартість прийнятих ресурсів та дотримуватись передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного та іншого обладнання.

У відповідності до ч.4 ст.26 Закону України "Про електроенергетику", споживач електроенергії несе відповідальність згідно із законодавством за порушення умов договору та Правил користування електричною енергією для населення (далі-ПКЕЕН), затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 26.07.1999 року №1357.

Судом встановлено, що 15.08.2004 року між ОСОБА_2 (споживачем) та ВАТ "Львівобленерго" (енергопостачальником) укладено договір про користування електричною енергією (а.с.10-13 т.1), згідно п.19.2 якого споживач несе відповідальність за порушення правил користування електричною енергією, а згідно п.19.4 - за розкрадання електричної енергії у разі самовільного підключення до електромереж і споживання електричної енергії без приладів обліку. Таке положення міститься і в пункті 48 ПКЕЕН.

Пунктом 20 Договору передбачено, що взаємовідносини сторін, які не врегульовані цим договором, регламентуються Правилами користування електричною енергією для населення та чинним законодавством.

Згідно п.37 ПКЕЕН та п.11.4 Договору, енергопостачальник має право вимагати від споживача відшкодування збитків, завданих порушеннями, допущеними споживачем під час користування електричною енергією.

У відповідності до п.53 ПКЕЕН, підставою для проведення розрахунку - є акт про порушення ПКЕЕН.

У відповідності до п.5 Методики обчислення розміру відшкодування збитків, завданих енергопостачальнику внаслідок порушення ПКЕЕН (далі-Методика), затвердженої постановою НКРЕ України від 22.11.1999 року №1416, розрахунок завданих енергопостачальнику збитків здійснюється за добовою величиною розрахункового споживання електричної енергії за кількістю днів з дня останнього контрольного зняття представником енергопостачальника показів приладу обліку чи його технічної перевірки до дня усунення порушення (зокрема, у разі виявлення представником енергопостачальника прихованої електропроводки, кількість днів обчислюється з дня останньої технічної перевірки і до дня усунення порушення, але не більше терміну позовної давності).

З матеріалів справи встановлено, що 09 вересня 2004 року під час перевірки помешкання відповідачів працівниками ВАТ "Львівобленерго" виявлено безоблікове використання електричної енергії шляхом підключення розетки поза приладом обліку потайною проводкою. За фактом виявленого порушення складено відповідний акт (а.с.8, 52 т.1). В акті від 24.11.2004 року зазначено, що через цю розетку, підключену поза приладом обліку, у приєднаній до помешкання відповідачів кімнаті, заживлені всі електроустановки квартири (а.с.14 т.1).

Враховуючи викладене, у позивача були всі підстави для нарахування відповідачам за розкрадання електричної енергії відповідних збитків.

З акту старшого державного інспектора Державної інспекції з енергетичного нагляду за режимами споживання електричної і теплової енергії у Львівській області від 06 червня 2006 року (а.с.84 т.1) встановлено, що розетка, яка була вмонтована у квартирі відповідачів, підключена прихованою електропроводкою, матеріал струмопровідної жили - алюміній. У зв"язку з цим комісія ВАТ "Львівобленерго" переглянула рішення комісії Галицького РЕМ (протокол від 10 вересня 2004 року) з розгляду акта №081226 від 09 вересня 2004 року та прийняла нове рішення (протокол №2372 від 17 квітня 2007 року а.с.103 т.1) про розрахунок збитків, завданих безобліковим споживанням електричної енергії, розмір яких становить 5717 гривень 40 копійок.

Таким чином, позивачем правомірно, відповідно до вимог ПКЕЕН та Методики було зроблено розрахунок завданих збитків безобліковим споживанням відповідачами електричної енергії за останні три роки, які передували виявленню порушення, оскільки остання технічна перевірка проводилась більше, ніж за три роки до виявлення порушення.

Відповідачі не оспорюють акт від 09.09.2004 року і визнають факт виявлення у їхній квартирі розетки, підключеної поза приладом обліку, але вони вважають, що їхньої вини у цьому немає, оскільки розетка існувала до приєднання кімнати, в якій вона знаходиться, до їхньої квартири, і їм невідомо, хто це порушення вчинив.

У відповідності до п.2.4 Правил користування електричною енергією (далі-ПКЕЕ), затверджених постановою НКРЕ України №28 від 31.07.1996 року в редакції постанови НКРЕ України №928 від 22.08.2002 року, межа експлуатаційної відповідальності між споживачем та власником електричних мереж установлюється для квартир багатоповерхових будинків на відхідних клемах розрахункових засобів обліку поверхових або квартирних електрощитів. Таке ж положення передбачено пунктом 8 Договору.

Таким чином, внутрішньоквартирна електропроводка і за законом, і за договором є в межах експлуатаційної відповідальності відповідачів, і саме на них покладено обов"язок забезпечувати її належний технічний стан, слідкувати за тим, щоб усі електроустановки обліковувались електролічильником, а також оплачувати вартість всієї спожитої електричної енергії.

В порушення вимог ст.ст.212-214 ЦПК України суд першої інстанції не застосував зазначені вище норми матеріального закону, які необхідно було застосувати до спірних правовідносин, та умови договору, укладеного між сторонами про користування електричною енергією, якими встановлено відповідальність споживача за безоблікове споживання електричної енергії, не дав належної оцінки доказам, які підтверджують факт порушення споживачами ПКЕЕН і є правовою підставою для нарахування завданих енергопостачальнику збитків, не врахував положення матеріального закону про те, що відповідальність за внутрішньоквартирну електропроводку несуть відповідачі і не позивач доводить вину відповідачів, а відповідачі доводять відсутність своєї вини в силу презумпції заподіювача шкоди, про що також зазначав у своїй ухвалі Верховний Суд України (а.с.199 т.1), що привело до неправильного вирішення спору, а тому рішення підлягає скасуванню з ухваленням апеляційним судом нового рішення про задоволення позовних вимог з наведених вище мотивів і на підставі зазначених вище положень нормативних актів.

Керуючись ст.ст. 303, 307 ч.1 п.2, 309 ч.1 п.п.3,4, 313, 314 ч.2, 316, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів

в и р і ш и л а:

апеляційну скаргу публічного акціонерного товариства "Львівобленерго" задовольнити.

Рішення Галицького районного суду м. Львова від 24 лютого 2011 року скасувати та ухвалити нове рішення, яким позов публічного акціонерного товариства "Львівобленерго" задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, солідарно в користь публічного акціонерного товариства "Львівобленерго" 5717 гривень 40 копійок збитків, завданих внаслідок порушення правил користування електричною енергією для населення, та понесені ним судові витрати в розмірі 57 гривень 17 копійок.

Рішення набирає законної сили з моменту його проголошення, може бути оскаржене в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ шляхом подачі касаційної скарги протягом двадцяти днів з дня набрання ним законної сили.

Головуючий:

Судді: