АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
22ц-5274/11 Головуючий у 1 й інстанції - ОСОБА_1
Доповідач - Калиновський А.Б.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

2011 року травня «19» дня колегiя суддiв Судовоi палати з цивiльних справ

Апеляцiйного суду Днiпропетровськоi областi в складi:

Головуючого: Калиновського А. Б.

Суддiв: ОСОБА_2, ОСОБА_3

При секретарi: ОСОБА_4

Розглянула у вiдкритому судовому засiданнi в мiстi Днiпропетровську цивiльну справу за апеляційною скаргою представника ОСОБА_5 ОСОБА_6

на заочне рішення Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 03 листопада 2010 року по справі за позовом ОСОБА_7 до ОСОБА_5 про стягнення суми за договором позики та попереднім договором купівлі-продажу

встановила:

Заочним рішенням Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 03 листопада 2010 року позовну заяву ОСОБА_7 до ОСОБА_5 про стягнення суми за договором позики та попереднім договором купівлі-продажу задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_7 397760 грн. основного боргу, 1700 грн. судового збору та витрати на інформаційно технічне забезпечення розгляду справи в розмірі 30 грн.

В апеляцiйнiй скарзi представник відповідача ставить питання про скасування заочного рішення суду з тих пiдстав, що судом порушено норми матерiального та процесуального права.

Перевiривши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегiя суддiв вважає, що скарга підлягає відхиленню, а рішення суду залишенню без змін з наступних пiдстав.

Згідно ст.1046 ЦК України, за договором позики, одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобовязується повернути позикодавцю таку ж саму суму грошових коштів або таку ж саму кількість речей того ж роду та такої ж якості.

Статтею 1047 ЦК України передбачено, що договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у 10 разів перевищує встановлений законом розмір неоподаткованого мінімуму доходів громадян. На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей.

Відповідно до ст.1049 ЦК України позичальник зобовязаний повернути позикодавцеві позику у строк та у порядку, що встановлені договором. Якщо договором не встановлений строк повернення позики або цей строк визначений моментом предявлення вимоги, позика має бути повернена позичальником протягом тридцяти днів від дня предявлення позикодавцем вимоги про це, якщо інше не встановлено договором.

Згідно ст. 525 ЦК України, одностороння відмові від зобовязання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Судом встановлено, що 11.07.2006 року між позивачем та відповідачкою був укладений письмовий договір позики на суму 200000 грн., згідно якого відповідачка зобовязалась в рахунок боргу за договором повернути частину приміщення по вул.. Малиновського, 6 у м. Дніпропетровську. На виконання даного договору відповідачці того ж дня було передано 40000 доларів США, що підтверджується розпискою за її підписом від 11.07.2006 року (а.с. 164-166, т.1).

21.07.2010 року позивачем було направлено на адресу відповідачки вимогу про виконання зобовязань за договором позики від 11.07.2006 року, але до теперішнього часу взяті на себе зобов*язання нею не виконані.

Частково задовольняючи вимоги ОСОБА_7 за договором позики від 11.07.2006 року, суд правильно виходив з того, що предметом позики визначено грошові кошти у національній валюті у розмірі 200000 грн. Проведення розрахунків у іноземній валюті не змінює умов договору позики та зобовязань сторін, а тому стягненню з відповідачки за даним договором підлягає саме така сума, що відповідає положенням ст.. 1049 ЦК України.

Крім того, судом встановлено, що 25.04.2007 року між сторонами у простій письмовій формі складено попередній договір купівлі продажу, за яким відповідачка отримала в якості завдатку 25000 доларів США та сторони дійшли згоди в строк до 30.06.2007 року укласти договір купівлі продажу обєкту нерухомого майна площею 86,5 кв.м. по вул.. Малиновського, 6 у м. Дніпропетровську за 175000 доларів США (п.1.1, 2.3, 3.3 Договору). В подальшому такий договір купівлі продажу укладено не було.

Статтею 657 ЦК України передбачено, що договір купівлі продажу єдиного майнового комплексу, житлового будинку (квартири) або іншого нерухомого майна укладається у письмовій формі і підлягає нотаріальному посвідченню та державній реєстрації.

На порушення вимог ч.1 ст. 635 ЦК України, сторони не дотримали нотаріальної форми посвідчення договору, встановленої статтею 657 цього Кодексу для основного договору.

За правилами ч. 1 ст. 220 ЦК України, недодержання сторонами вимог закону про нотаріальне посвідчення договору робить такий договір нікчемним і таким, що не створює для сторін юридичних наслідків.

У разі, коли сторони лише домовилися укласти договір, але відповідно його не оформили, сплачені в рахунок виконання договору платежі визнаються авансом і повертаються в тому розмірі, в якому вони надавалися.

За таких обставин суд обґрунтовано виходив з того, що передана відповідачці за договором від 25.04.2007 року сума у розмірі 25000 доларів США є авансом, який підлягає поверненню позивачу у тому ж розмірі, виходячи з офіційного курсу гривні до долару США, що складає 197760 грн.

Доводи апеляційної скарги представника відповідачки про те, що попередній договір купівлі продажу від 25.04.2007 року не укладався та не підписувався ОСОБА_5 і за ним коштів вона не отримувала, а оригінал цього договору суду не предявлено, є безпідставними.

Оригінал попереднього договору від 25.04.2007 року знаходиться на а.с. 71 т.1.

Згідно ст.. 10 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін.

Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів,

їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості.

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Заперечуючи проти укладання нею договору від 25.04.2007 року, відповідачкою було заявлено клопотання про призначення почеркознавчої експертизи. Ухвалою суду від 12.03.2009 року така експертиза була призначена судомі на ОСОБА_5 було покладено обовязок сплатити витрати, повязані з її проведенням (т.1, а.с. 78-79), однак у зв*язку з ухиленням від оплати зазначених витрат, їх оплата була проведена позивачем (т.1, а.с. 83, 84).

Згідно висновку почеркознавчої експертизи від 19.06.2009 року встановити чи виконаний підпис у договорі від 25.04.2007 року ОСОБА_5 не представляється можливим (т.1, а.с. 95-97).

Незважаючи на те, що ч. 3 ст. 10 та ст. 60 ЦПК України, обовязок по доведенню обставин, на які відповідачка посилається як на підставу своїх заперечень, покладається на неї, як видно з журналу та технічного запису судового засідання від 30.06.2010 року, її представник ОСОБА_8 від проведення додаткової експертизи відмовився (т.1, а.с. 153).

Заперечуючи проти укладення договору позики від 11.07.2006 року, його підписання, даючи пояснення в судовому засіданні 29.09.2010 року, представником відповідача не було заявлено клопотання щодо призначення почеркознавчої експертизи по договору позики від 11.07.2006 р.

Не надавши доказів в обґрунтування своїх заперечень на позов, відповідно до ст. 11 ЦПК України, ОСОБА_5 розпорядилась своїми правами щодо предмету спору на власний розсуд.

Посилання відповідачки в скарзі на те, що експертиза була проведена ОСОБА_9, яка не була атестована як судовий експерт, є необґрунтованими.

У листі Міністерства юстиції від 05.11.2010 року вказується, що рішенням ЕКК МВС України від 04.10.1997 року № 2465 ОСОБА_9 надано право на проведення почеркознавчої експертизи. Рішенням ЕКК МВС України від 10.01.2003 року № 85 ОСОБА_9 підтверджено кваліфікацію судового експерта з правом проведення почеркознавчої експертизи.

Інформація про атестацію експертів є загальнодоступною та міститься на офіційному сайті Міністерства юстиції України. Згідно картки атестованого судового експерта ОСОБА_9 рішенням ЕКК МВС України від 21.05.2007 року № 776 було підтверджено кваліфікацію судового експерта з правом проведення почеркознавчої та авторознавчої експертизи. Таким чином, почеркознавча експертиза була проведена судовим експертом, який мав право на її проведення.

Доводи апеляційної скарги про те, що представником позивача в судовому засіданні 29.09.2010 року була надана копія договору займу та розписки від 11.07.2006 року, які не співпадали з оригіналами зазначених документів, а тому вони не повинні розглядатися судом як доказ не можуть бути прийняті до уваги, оскільки зазначені обставини не свідчать про недійсність оригіналу договору займу та розписки від 11.07.2006 року. В разі необхідності відповідачка та її представник мали можливість заявити клопотання про призначення почеркознавчої експертизи, але цим правом не скористались.

Згідно пояснень представників позивача, при укладенні договору позики та видачі розписки, сторонами було підписано два екземпляра документів, про що зазначено в самому договорі. Документи складалися рукописно, а тому помилково в судовому засіданні спочатку була надана копія недооформленої розписки.

Твердження відповідачки про те, що розглянувши справу 03.11.2010 року у відсутність її та її представників, суд порушив права на захист, не можуть бути прийняті до уваги, оскільки про судове засідання вона та її представники були повідомлені належним чином, проте докази щодо причин неявки до суду ними до заяви не додано, у звязку з чим відповідно до ч.2 ст. 169 ЦПК України, суд правильно визнав причину неявку відповідачки неповажною. .

Керуючись ст. ст. 303, 307, 308, 314 ЦПК України, колегiя суддiв

ухвалила:

Апеляцiйну скаргу представника ОСОБА_5 ОСОБА_6 відхилити.

Заочне рішення Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 03 листопада 2010 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена в касаційному порядку протягом двадцяти днів до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Головуючий:

Суддi: