АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Категорія № 64 (4) інстанції ОСОБА_1
Доповідач - Ляховська І.Є.
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 листопада 2011 року м. Кривий Ріг

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Дніпропетровської області в складі :

головуючого - судді Ляховської І.Є.,

суддів - Барильської А.П., Карнаух В.В.,

при секретарі Алісовій Т.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кривому Розі в порядку ст..197 ч. 2 ЦПК України за наявними у справі матеріалами, за відсутності осіб, які беруть участь у справі, належним чином повідомлених про дату судового засідання, та без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Довгинцівського районного суду м. Кривого Рогу від 14 жовтня 2008 року по цивільній справі за заявою ОСОБА_3 про визнання громадянина безвісно відсутнім (заінтересована особа Довгинцівський відділ реєстрації актів цивільного стану Криворізького міського управління юстиції), -

В С Т А Н О В И Л А:

У липні 2008 року ОСОБА_3 звернулась до суду із заявою про визнання безвісно відсутнім ОСОБА_2, з яким вона перебувала в зареєстрованому шлюбі, зазначивши в обґрунтування, що у листопаді 1998 року він зібрав свої речі і пішов з дому. З того часу від нього ніяких відомостей не надходило. Звернення до органів внутрішніх справ із заявою про розшук також не дало результатів. Визнання ОСОБА_2 безвісно відсутнім необхідно їй для розірвання укладеного з ним шлюбу.

Рішенням Довгинцівського районного суду м. Кривого Рогу від 14 жовтня 2008 року заява ОСОБА_3 задоволена, ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_2, визнано безвісно відсутнім.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 ставить питання про скасування рішення суду та ухвалення нового про відмову в задоволенні заяви, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права. Зокрема, на його думку, ухвалюючи рішення, суд не перевірив достовірність наданої заявницею інформації щодо відсутності відомостей про місце його перебування, оскільки він весь цей час проживав у м. Кривому Розі, був офіційно працевлаштований та спілкувався із заявницею як у телефонному режимі, так і наживо. Крім того, у процесі підготовки справи до розгляду судом не здійснено жодної дії, передбаченої ст. 248 ЦПК України.

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах заявлених вимог та доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що 27 червня 1986 року ОСОБА_3 уклала шлюб з ОСОБА_2, який зареєстрований за адресою: Кривий Ріг, вул. Незалежності України. 4/78, проте з 10 листопада 1998 року за місцем реєстрації не мешкає.

Згідно довідки Довгинцівського РВ КМУ УМВС України у Дніпропетровській області ОСОБА_2 перебуває в розшуку як загубивший зв'язок з родичами з 1998 року.

Задовольняючи заяву ОСОБА_3 та визнаючи ОСОБА_2 безвісно відсутнім, суд першої інстанції вважав встановленим той факт, що протягом одного року в місті постійного проживання ОСОБА_2 відсутні відомості про місце його перебування.

Проте колегія суддів не може погодитись з таким висновком, оскільки суд дійшов його з порушенням норм процесуального права.

Так, згідно ст.. 248 ЦПК України, до початку розгляду справи суд встановлює осіб (родичів, співробітників тощо), які можуть дати свідчення про фізичну особу, місцеперебування якої невідоме, а також запитує відповідні організації за останнім місцем проживання відсутнього (житлово-експлуатаційні організації, органи внутрішніх справ або органи місцевого самоврядування) і за останнім місцем роботи про наявність відомостей щодо фізичної особи, місцеперебування якої невідоме.

Відповідно до приписів ст.. 249 ЦПК України суд розглядає справу за участю заявника, свідків, зазначених у заяві, та осіб, яких сам суд визнає за потрібне допитати.

Як убачається із матеріалів справи, судом першої інстанції зазначені вимоги закону не виконані, особи (родичі, співробітники тощо), які можуть дати свідчення про ОСОБА_2, не встановлені, запити в органи внутрішніх справ і за останнім місцем роботи не зроблені, справа розглянута без участі свідків.

Посилаючись на довідку Довгинцівського РВ КМУ УМВС України у Дніпропетровській області про перебування ОСОБА_2 в розшуку з 1998 року

як на доказ у справі, суд першої інстанції не звернув уваги на те, що вона видана майже за два роки до звернення до суду із даною заявою - 24 листопада 2006 року і на момент розгляду справи втратила свою чинність.

Зважаючи на відсутність у справі доказів того, що протягом одного року в місті постійного проживання ОСОБА_2 відсутні відомості про місце його перебування, суд першої інстанції безпідставно визнав його безвісно відсутнім.

На підставі вищевикладеного колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу необхідно задовольнити, рішення суду скасувати та в порядку ст.. 309 ч. 1 п. 4 ЦПК України ухвалити нове рішення про відмову в задоволенні заяви ОСОБА_3

Керуючись ст.ст. 303, 307, 309 ч. 1 п. 4, 313, 314, 316 ЦПК України, колегія суддів, -

В И Р І Ш И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити.

Рішення Довгинцівського районного суду м. Кривого Рогу від 14 жовтня 2008 року скасувати та ухвалити нове рішення.

У задоволенні заяви ОСОБА_3 про визнання ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_2, безвісно відсутнім відмовити.

Рішення набирає законної сили з моменту його проголошення, але може бути оскаржене у касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання ним законної сили.

Головуючий : І.Є.Ляховська

Судді: А.П.Барильська

ОСОБА_4