Справа № 2-7/11
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 березня 2011 року смт. Голованівськ

Голованівський районний суд Кіровоградської області

В складі головуючого судді Рудь Н. В.

при секретарі Максютенко О.О.

та адвокатів ОСОБА_1 та ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт. Голованівськ справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 третя особа ОСОБА_5 про визнання права власності на спадкове майно та зустрічним позовом ОСОБА_4 про відшкодування витрат

в с т а н о в и в :

Позивачка звернулась до суду з позовною заявою в якій вказала, що 21.11.2007 року помер її племінник ОСОБА_6, після його смерті відкрилася спадщина на все належне йому майно. 10.01.2009 року померла її сестра - ОСОБА_7, яка була матір»ю ОСОБА_4, після її смерті відкрилася спадщина на все належне їй майно : житловий будинок, присадибну ділянку, земельну ділянку(пай), в тому числі і на майно, яке вона встигла успадкувати після смерті свого сина ОСОБА_4. ОСОБА_4 своєчасно до нотаріуса не звертався із заявою про оформлення спадщини після смерті свого сина ОСОБА_4 і пропустив строк звернення. Голованівським райсудом 06.08.2009 року ОСОБА_4 було продовжено строк для подання заяви нотаріусу для прийняття спадщини після ОСОБА_4 . Крім того ухвалою Голованівського райсуду затверджено мирову угоду про виселення та розподіл майна, укладену між ОСОБА_4 та ОСОБА_7М.З ухвали випливає, що ОСОБА_7 та ОСОБА_4 проживали разом до квітня 2003 року. Після розподілу майна вони разом не проживали. ОСОБА_4 пішов жити до своєї дружини, з якою шлюб не розірвано. За вказаний час будинок був обкладений цеглою, проводився капітальний ремонт, було збудовано нову огорожу. Всі ці покращення домоволодіння здійснювались за рахунок покійних ОСОБА_7 та ОСОБА_6. В 2006 році ОСОБА_4 повернувся проживати у належне йому жиле приміщення(літню кухню) по вул... Жукова, 55, у зазначеному домоволодінні. У приміщенні будинку, проживали ОСОБА_7 та син ОСОБА_4. Спільного господарства з ОСОБА_4 вони не вели, сімейних стосунків як у чоловіка і жінки протягом п»яти останніх років у них не було. Отже, права на прийняття спадщини відповідач не набув.

Після смерті сестри відповідач не допускав її до подвір»я та будинку, належних її покійним сестрі та племіннику. Ніякого майна їй не віддав, земельний пай вона успадкувала. В оформлені спадщини на майно нотаріус їй відмовила, так як воно не розділене в натурі і неможливо визначити частину спадкового майна. Вважає, що майно , яке належало покійному ОСОБА_4 підлягає між ними розподілу з урахуванням того, що вона є спадкоємицею померлої ОСОБА_8, в тій частині, що успадкувала ОСОБА_7 після смерті свого сина , а майно, належне ОСОБА_7 має бути визнано судом її часткою спадкового майна.

Просить визнати за нею право власності на спадкове майно, що належало покійній ОСОБА_7, в тому числі і на ту частину, яку успадкувала покійна після смерті свого сина ОСОБА_4, виділити їй в натурі предмети домашнього вжитку, меблі, електротовари, килими, згідно списку, що є додатком до даної заяви, так як вказані речі були придбані за рахунок ОСОБА_7. Стягнути з відповідача витрати по справі.

Представник позивачки ОСОБА_9 в судовому засіданні позовні вимоги доповнила і пояснила, що позивачка просить виділити їй в натурі меблеву стінку і мякий куточок, придбані її сестрою та племінником за їх рахунок, а також відшкодувати їй вартість житлового будинку, право власності на який ОСОБА_4 втратив. Це підтверджується рішенням Голованівського районного суду, який відмовив йому у встановленні факту проживання з покійною ОСОБА_10 однією сімєю. Частки в майні колгоспного двору за життя покійних матері і сина не визначались, а отже відповідач права власності на житловий будинок не має, він його втратив. Вона пояснила, що позов до відповідача предявлений не зустрічний, а уточнюючий. Крім того, в частині розподілу речей домашнього вжитку представник позивачки заявила клопотання про відмову від позову, просить відмову прийняти і цій частині провадження в справі закрити.

Відповідач ОСОБА_4 в судовому засіданні суду пояснив, що він за власні кошти в 1980 році придбав хату в с. Грузьке Голованівського району по вул. Жукова, 55. Все, що зроблено в будинку, його ремонт, господарські будівлі, криниця, водопровід все побудовано його руками. Він вважає, що хата його, він має на неї відповідні документи і в даний час в ній проживає. Як позивач за зустрічним позовом просить стягнути з відповідачки за його позовом витрати на поховання ОСОБА_7 в розмірі 16017 грн. та судові витрати по справі.

Представник третьої особи ОСОБА_11 в судовому засіданні суду пояснила, що її мати ОСОБА_5 ніяких претензій по справі не має. Вона ніколи в спірному домоволодінні не проживала, грошей на придбання будинку не давала, тому не претендує на будь-яку частку в спадковому майні. Скільки, коли і з яких причин батько переходив проживати до матері, вона не памятає. За станом здоровя як третя особа, її мати в судове засідання зявитись не може. З апеляційною скаргою до обласного суду вона не зверталась, а якщо і знає про неї, то не підписувала її особисто.

Свідок ОСОБА_3 в судовому засіданні пояснив, що він до спадкового майна сестри не має ніякого відношення. З заявою про прийняття спадщини до нотаріуса не звертався. Йому відомо, що в домоволодінні по вул. Жукова 55 в с. Грузьке проживала його сестра з сином ОСОБА_12. Про благоустрій житла, його ремонт, будівництво криниці та водопроводу дбала сестра ОСОБА_13 Якщо ОСОБА_4 інколи допомагав своєю працею, то грошей він своїх не давав, все робилось коштом сестри.

Свідок ОСОБА_14 в судовому засіданні повідомив, що разом з покійним ОСОБА_15 працював у місцевій агрофірмі. ОСОБА_12 добре заробляв, тому мав можливість робити ремонт, купляти меблі. Хто з ним разом працював, то допомагав робити ремонт по дружбі. Він сам допомагав ОСОБА_4 розвантажувати цемент, будівельні матеріали. Йому відомо також, що ОСОБА_4 купив бензопилу, меблі, в тому числі і мякий куток. Вирішували вони всі питання з матірю, а з батьком він не ладив. Той працював водієм, розвозив газ. Коли щось будувалось, він участь приймав, але грошей не давав. Коли батько їх з матірю покинув без всяких причин, ОСОБА_4 з ним довго не спілкувався, а коли помер, памятник йому купила сама мати, без батька.

Свідок ОСОБА_16 в судовому засіданні пояснив, що покійний ОСОБА_4 працював в агрофірмі механізатором, добре заробляв і дбав, щоб в домашньому господарстві все було. Коли в дворі будувалась баня, обкладалась цеглою хата, то він допомагав ОСОБА_4 розвантажувати цеглу. Її купляв ОСОБА_4, а допомагати йому приходили одразу 6-8 чоловік , які з ним працювали. Особливої допомоги його батько ОСОБА_4 не надавав, між ними відчувались напружені стосунки.

Свідок ОСОБА_17 в судовому засіданні підтвердила участь ОСОБА_4 в будівництві господарських будівель біля спірного будинку, придбанні меблів та витратах на поховання ОСОБА_7, а також утриманням худоби та господарства.

Свідки ОСОБА_18, ОСОБА_19, ОСОБА_20, ОСОБА_21, ОСОБА_22, ОСОБА_23, ОСОБА_24, ОСОБА_25, ОСОБА_26 та ОСОБА_27 в судовому засіданні повідомили про особисту допомогу кожного з них в проведенні похорону ОСОБА_7, обрядових подій, ритуальних обідів, підтвердили місце їх проведення та розмір витрат, які поніс ОСОБА_4 в звязку з похоронами та проведенням заходів, повязаних з ними.

Суд, заслухавши представника позивача, відповідача, представника третьої особи за первинним позовом, позивача та представника відповідача за зустрічним позовом, вивчивши матеріали справи, дійшов до висновку, що первинний позов підлягає частковому задоволенню, а зустрічний позов не підлягає задоволенню в повному обсязі.

Судом встановлено, що позивач за зустрічним позовом 26.07.1980 року разом зі своєю співмешканкою ОСОБА_7 придбав житловий будинок в с. Грузьке Голованівського району Кіровоградської області. Його твердження, що він придбав його за свої власні кошти спростовується його ж поясненням в судовому засіданні під час слухання справи 22.03.2004 року, справа № 2-84/04, а-с. -72: «коли ми проживали разом, то на той час у нас була одна сімя і були сумісні гроші». Відповідач по цій же справі ОСОБА_7 в судовому засіданні 24.05.2004 року підтвердила вартість купленого будинку 7 тисяч рублів, «тобто відповідач і я знімали зі своїх рахунків однакові суми», а-с. 76. На той час вона була жива і її пояснення суд під сумнів не ставив.

Вирішуючи спір про спадкове майно, суд враховує, що фактичні шлюбні стосунки між ОСОБА_4 і ОСОБА_13 виникли в березні 1979 року. В 1980 році вони придбали житловий будинок в с. Грузьке Голованівського району, на той час нумерації будинків та назв вилиць в сільських населених пунктах не існувало. Придбане ними майно є майном колгоспного двору і залишається таким після припинення його існування. Членів колгоспного двору до 15.04.1991 року в сімї відповідача було троє: він ОСОБА_4, його покійна співмешканка ОСОБА_13 і їх спільний син, нині покійний ОСОБА_6. Кожен з них мав право на частку в майні колгоспного двору, виходячи з рівності часток усіх його членів, - на 1/3 частину спірного домоволодіння.

Згідно договору купівлі-продажу від 26.07.1980 року, посвідченого відповідно до вимог ст.. 227 ЦК УРСР та ст.. 14 Закону УРСР «Про державний нотаріат» від 25.12.1974 року, чинних на час виникнення правовідносин, секретарем виконкому Грузької сільської ради, зареєстрованого у сільській раді за № 20, укладеного між ОСОБА_28 та ОСОБА_4 ОСОБА_28 продала, а ОСОБА_4 купив на своє імя за спільні кошти з покійною співмешканкою ОСОБА_7 житловий будинок і був записаний головою колгоспного двору в погосподарській книзі Грузької сільської ради за 1980-1981 роки, особовий рахунок № 452.

Право власності на спірний будинок підтверджено також свідоцтвом на право особистої власності на житловий будинок від 14.01.1988 року за № 63, а-с. 15, на імя ОСОБА_4

Із положень Примірного Статуту колгоспу, прийнятого Третім Всесоюзним зїздом колгоспників в 1969 році, вбачається, що колгоспним двором є таке сімейно-трудове обєднання колгоспників, працездатні учасники якого отримують доходи від суспільного колгоспного виробництва, і крім того, ведуть особисте підсобне господарство в межах норм, передбачених Статутом колгоспу. Відповідно, характерними ознаками колгоспного двору є: сімя колгоспника як основа колгоспного двору; наявність спільного ведення підсобного господарства особистою працею членів сімї колгоспника; зв'язок цього сімейно-трудового обєднання з колгоспом, від якого воно отримує основні доходи. Оскільки кожне таке сімейно-трудове обєднання є самостійним обєктом права, кожний колгоспний двір повинен бути юридично оформленим. Реєстрацію кожного колгоспного двору як самостійного субєкта права здійснює сільська рада, як орган держави, шляхом реєстрації в погосподарських книгах.

Відповідно до п. 20 «Вказівок по веденню погосподарського обліку в сільських радах народних депутатів, затверджених постановою Держкомстату СРСР» від 25.05.1990 року № 69 (які діяли на час виникнення спірних правовідносин) в стрічці «суспільна група господарства записується станом на 1 січня відповідного року» одна із слідуючих суспільних груп: господарство колгоспника; господарство робітника; господарство службовця; господарство особи, зайнятої індивідуальною трудовою діяльністю; селянське господарство; господарство інших категорій населення з зазначенням складу господарства, змін, які відбуваються у цьому складі, в тому числі при розподілі колгоспного двору та виділі з нього.

Запис в погосподарській книзі Грузької сільської ради за 1980-1981 роки підтверджує зміни, які відбулися в господарстві колгоспного двору: головою колгоспного двору став ОСОБА_4, його членом ОСОБА_7 в погосподарській книзі за 1986-1990 роки в членах колгоспного двору записаний також їх спільний син ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1. Отже, судом встановлено коло членів колгоспного двору відповідача. До 15.04.1991 року, тобто до часу існування колгоспного двору, ніяких змін в складі колгоспного двору не відбулось.

Судом встановлено, що з моменту купівлі житлового будинку відбулись ремонті роботи, будинок обкладено цеглою, побудовані господарські будівлі, колодязь, проведено водопровід. В судовому засіданні свідками підтверджено участь в поліпшенні стану домоволодіння всіх членів колгоспного двору: ОСОБА_7 та її сина ОСОБА_4 фінансовими затратами та фізичним трудом, ОСОБА_4 фізичною допомогою в будівництві водопроводу та колодязя. Крім ремонту будинку, в дворі збудовано літню кухню та господарські будівлі. В 2004 році, після розподілу майна придбаного в період спільного проживання з ОСОБА_4, ОСОБА_7 зверталась в Грузьку сільську раду з заявою про узаконення самовільно побудованих господарських будівель. Рішенням виконкому цієї сільської ради № 31 від 21.10.2004 року дано дозвіл та піднято клопотання перед бюро технічної інвентаризації про внесення відповідних змін до інвентарної справи гр. ОСОБА_7 З цих підстав суд вважає, що в масу спадкового майна, яке підлягає розподілу, слід віднести те майно, що нажили в період спільного проживання та існування колгоспного двору члени цього колгоспного двору ОСОБА_4, ОСОБА_7 та ОСОБА_4, яке залишилось на день розгляду справи, житловий будинок з урахуванням робіт по ремонту будинку та побудови господарських будівель, спільно придбаних ними речей: меблевої стінки, мякого куточка, тумбочки під телевізор, машини пральної марки «Рига».

Судом беруться до уваги розяснення Постанови Пленуму Верховного Суду України № 20 від 22 грудня 1995 року «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності» з наступними змінами та доповненнями, згідно п. 6 якої розмір частки члена колгоспного двору визначається, виходячи з рівності часток усіх членів колгоспного двору, включаючи неповнолітніх та непрацездатних. Спільна власність громадян, членів колгоспного двору, є частковою. Якщо розмір часток у такій власності не було визначено і учасники спільної власності при надбанні майна не виходили з рівності їх часток, розмір часток кожного з них визначається ступенем його участі працею й коштами у створенні спільної власності.

Частка учасника спільної власності визначається при поділі майна, виділі частки з спільного майна, зверненні стягнення на майно учасника спільної власності за його боргами, відкритті після нього спадщини. При відсутності доказів про те, що участь когось з учасників спільної сумісної власності (крім сумісної власності подружжя) у надбанні майна була більшою або меншою частки визнаються рівними.

Враховуючи викладене, суд вважає, що в звязку зі смертю двох членів колгоспного двору, довести ступінь кожного з членів цього двору його участь у створенні спільної власності неможливо, тому вважає, що частки у покійних ОСОБА_13, ОСОБА_4 сина і відповідача ОСОБА_4 рівні і складають по 1/3 частині всього майна, створеного і придбаного ними за період спільного проживання, що знаходиться в с. Грузьке Голованівського району Кіровоградської області по вул. Жукова, 55.

Після смерті сина ОСОБА_6 його долю майна успадкували батьки ОСОБА_7 і ОСОБА_4, тому їх частки склали по ? кожного. Доводи адвоката ОСОБА_1 про те, що ОСОБА_4 не знав про час відкриття спадщини та про наявність у покійної ОСОБА_13 спадкоємців, суд до уваги не приймає. Частина 2 статті 1281 ЦК України передбачає, що кредиторові спадкодавця належить протягом шести місяців від дня, коли він дізнався або міг дізнатися про відкриття спадщини, предявити свої вимоги до спадкоємців, які прийняли спадщину, незалежно від настання строку вимоги. Про час смерті ОСОБА_7 ОСОБА_4 знав, тобто час відкриття спадщини йому відомий 10 січня 2010 року. Він безпосередньо займався похованням. Рішенням Голованівського районного суду від 06.08.2009 року йому відмовлено у встановленні факту проживання однією сімєю зі ОСОБА_7, що виключає його з числа спадкоємців, а відносить до числа кредиторів. Коло спадкоємців йому добре відоме, оскільки він підтримував родинні стосунки з родичами покійної. Крім того, квитанції про понесені ним витрати на поховання не відповідають дійсним обставинам справи, так як датовані часом, що передує часу смерті ОСОБА_7 Викладене дає підстави для відмови в задоволенні позовних вимог ОСОБА_4 про відшкодування витрат на поховання.

Представник позивачки звернулась до суду з усною заявою з проханням прийняти відмову від позову в частині позовних вимог щодо розподілу речей домашнього вжитку, меблів, електротоварів, інших предметів, вказаних в додатку до позовної заяви, і в цій частині провадження в справі закрити. Суд вважає, доцільним заявлене клопотання задовольнити.

Керуючись ст. ст. 3, 5, 10, 57, 60, 80,88 п. 3 с. 1 ст. 205, 213-215, 218 ЦПК України, ст.ст . 355, 356, 357, 370, 1220-1222, 1281 ЦК України, суд

в и р і ш и в :

Позов ОСОБА_3 задовольнити частково.

Визнати за ОСОБА_3 право власності на спадкове майно як спадкоємицею за законом: ? частину будинку з ? частиною господарських будівель, що знаходяться по вул. Жукова, 55 в с. Грузьке Голованівського району Кіровоградської області.

В частині розподілу предметів домашнього вжитку відмову від позову прийняти, провадження в справі в цій частині закрити.

В задоволенні позову щодо стягнення витрат на поховання ОСОБА_4 відмовити.

Судові витрати по справі віднести за рахунок сторін.

Рішення може бути оскаржено до апеляційного суду Кіровоградської області через Голованівський районний суд протягом 10 (десяти) днів з дня проголошення рішення, а в разі проголошення в судовому засіданні вступної та резолютивної частин рішення в такий же строк з дня складання повного рішення, тобто з 06.04.2011 року.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом 10 (десяти) днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційного скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення суду, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду скарги апеляційним судом.

Суддя: Рудь Н. В.