АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 грудня 2011 року м. Дніпропетровськ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Дніпропетровської області в складі:

головуючого: Козлова С.П.,

суддів: Тамакулової В.О., Болтунової Л.М.,

при секретарі: Коляда О.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпропетровську апеляційну скаргу ОСОБА_2 на рішення Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 04 жовтня 2011 року по цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ПАТ КБ «ПриватБанк» про стягнення грошових коштів, моральної шкоди та витрат, -

В С Т А Н О В И Л А:

В березня 2011 року ОСОБА_2 звернувся до суду з таким позовом посилаючись на те, що його батько ОСОБА_3 09 грудня 2009 року уклав з відповідачем договір про заощадження на суму 142000 грн. строком на 12 місяців, а 13 січня 2010 року помер, після чого він як спадкоємець померлого батька отримав спадщину і звернувся до відповідача з питанням про повернення йому батьківського вкладу, грошей за вказаним вкладом та належних сум відсотків, але відповідач повернув лише сам вклад і частково відсотки, чим спричинив йому значну матеріальну і моральну шкоду. Вважаючи такі дії відповідача не законними та уточнюючи свої позовні вимоги в ході розгляду справи позивач просив стягнути на його користь з відповідача 35155,20 грн. матеріальної шкоди, 5000 грн. моральної шкоди і судові витрати по справі.

Рішенням Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 04 жовтня 2011 року в задоволенні позову відмовлено.

В апеляційній скарзі посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права ОСОБА_2 просить скасувати рішення суду і ухвалити нове рішення.

Розглянувши справу в межах доводів скарги колегія суддів не знаходить підстав для її задоволення та скасування рішення суду.

Як правильно встановлено судом, 09 грудня 2009 року між батьком позивача ОСОБА_3 та відповідачем було укладено договір про заощадження № БАМБМІ212 (вклад "Пенсійний накопичувальний") на загальну суму 142000 грн. терміном на 12 місяців з відсотковою ставкою 22,75% річних на умовах та в порядку, визначених договором, згідно з яким банк зобов'язується повернути вкладнику вклад за його вимогою в кінці терміну дії вкладу чи у випадках дострокового розірвання договору шляхом перерахування коштів на рахунок, а 12 січня 2010 року вкладник помер. 10 грудня 2010 року на вимогу позивача вказаний договір було розірвано, а сума вкладу та нараховані за ним відсотки були виплачені позивачу у відповідності до умов договору розмірі 146414,46 грн. з урахуванням процентів, які були нараховані за життя вкладника по 13 січня 2010 року.

Відповідно до ст.1058 ЦК України за договором банківського вкуладу (депозиту) одна сторона (банк), що прийняла від другої сторони (вкладника) або для неї грошову суму (вклад), що надійшла, зобов'язується виплачувати вкладникові таку суму та проценти на неї або дохід в іншій формі на умова та в порядку, встановлених договором.

Згідно зі ст.1061 ЦК України банк виплачує вкладникові проценти на суму вкладу в розмірі, встановленому договором банківського вкладу. Проценти на банківський вклад нараховуються від дня, наступного за днем надходження вкладу у банк, до дня, який передує його поверненню вкладникові або списанню з рахунка вкладника з інших підстав.

За ст.1228 ЦК України вкладник має право розпорядитися правом на вклад у банку (фінансовій установі) на випадок своєї смерті, склавши заповіт або зробивши відповідне розпорядження банку (фінансовій установі). Право на вклад входить до складу спадщини незалежно від способу розпорядження ним.

Відповідно до ст.1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

На підставі ст.1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті, а згідно п.5 ч.1 ст.1219 цього Кодексу не входять до складу спадщини права та обов'язки, що нерозривно пов'язані з особою спадкодавця, зокрема: права та обов'язки особи як кредитора або боржника, передбачені статтею 608 цього Кодексу, за якою зобов'язання припиняється смертю кредитора, якщо воно є нерозривно пов'язаним з особою кредитора.

Положенням про порядок здійснення банками України вкладних (депозитних) операцій з юридичними і фізичними особами, затвердженого постановою правління Національного банку України № 516 від 03 грудня 2003 року передбачено, що банки повертають вклади (депозити) та сплачують нараховані проценти у строки, що визначені умовами договору банківського вкладу (депозиту) між вкладником і банком. Банк виплачує вкладникові проценти на суму вкладу (депозиту) у розмірі, який установлюється в договорі банківського вкладу (депозиту) (п.п.3.3,3.4 глави 3).

З урахуванням викладеного проценти на суму вкладу (депозиту) нараховуються на підставі договору банківського вкладу (депозиту), укладеного в письмовій формі між банком та вкладником, а зобов'язання банку щодо нарахування процентів на суму вкладу та право вкладника на отримання нарахованих процентів виникає з підстав передбачених ст.11 ЦК України, а саме: цивільно-правового договору.

Відповідно до ст.25 ЦК України здатність мати цивільні права та обов'язки (цивільну правоздатність) мають усі фізичні особи. Цивільна правоздатність фізичної особи виникає у момент її народження та припиняється у момент її смерті. Тобто, цивільне право фізичної особи (вкладника) на отримання процентів, нарахованих за договором банківського вкладу (депозиту) припиняється її смертю і з цього моменту зобов'язаний банку щодо нарахування процентів не виникає.

Оскільки згідно ст.346 ЦК України право власності вкладника припиняється у разі його смерті, то грошові кошти, які знаходяться у банку на підставі договорів банківських вкладів, повинні переводитися на рахунки до вимоги до моменту звернення його спадкоємців, які прийняли спадщину, зберігатися на зазначених рахунках і резервуватися до пред'явлення свідоцтва на право власності на спадщину, тому у випадку смерті клієнта банку-фізичної особи, при наявності у нього діючих депозитів, банк припиняє нарахування відсотків на суму вкладу померлого вкладника з дати його смерті і з цього часу до моменту видачі грошових коштів спадкоємцям нарахування відсотків на вклад не здійснюється.

Після смерті батька у позивача виникло право на негайне отримання вкладу та процентів на суму вкладу на підставі заповідального розпорядження, зробленого ОСОБА_3 1.К. при укладанні договору, але позивач таким правом не скористався.

Крім того, згідно п.1.5 постанови № 22 від 21 січня 2004 року «Про затвердження Інструкції про безготівкові розрахунки в Україні в націонал валюті» учасникам безготівкових розрахунків відкривають рахунки в порядку, що встановлюється нормативно-правовими актами Національного банку з питань відкриття та використання рахунків, а також рахунки для обліку коштів у розрахунках за конкретними операціями. Рахунки для обліку коштів у розрахунках за конкретними операціями відкриваються учасниками безготівкових розрахунків в банку, що їх обслуговує, лише на підставі заяви про перерахування коштів тощо.

Тобто для нарахування відсотків після смерті вкладника, банку необхідно було відкрити рахунок на ім'я спадкоємця на який повинні були б перераховуватися відсотки, що регулюється постановою № 492 правління Національного банку України від 12 листопада 2003 року "Про затвердження Інструкції про порядок відкриття, використання і закриття рахунків у національній та іноземних валютах", згідно якої банки відкривають своїм клієнтам за договором банківського рахунку поточні рахунки, за договором банківського вкладу - вкладні (депозитні) рахунки, банкам забороняється відкривати та вести анонімні (номерні) рахунки; банки зобов'язані ідентифікувати клієнтів, які відкривають рахунки, а також осіб, уповноважених діяти від їх імені, у порядку, установленому законодавством України, у тому числі нормативно-правовими актами Національного банку; рахунок клієнту відкривається лише після його ідентифікації банком.

Проте в даному випадку банку не було відома особа спадкоємця, на ім'я якого банк нібито повинен був перераховувати відсотки, тому відповідач не мав правових підстав для нарахування відсотків по депозитному договору після смерті вкладника на спадкоємця в зв'язку з відсутністю рахунку, відкритого на його ім'я, а відповідний рахунок відкривається лише при наявності заяви на відкриття рахунку та укладеного договору, якої від позивача до банку не надходило.

Таким чином умови спірного депозитного договору відповідачем не порушені і виконані в повному обсязі у відповідності до умов договору та норм чинного законодавства, а сума депозитного вкладу з нарахованими відсотками у відповідності договору виплачена спадкоємцеві та вказаний договір розірвано.

За таких обставин дійшовши правильного висновку про безпідставність заявлених позовних вимог суд обґрунтовано на підставі ст.ст.346,1058,1061,1219,1228 ЦК України відмовив у їх задоволенні.

Доводи ОСОБА_2 у скарзі про наявність у нього законного права на отримання відсотків за спірним договором за весь час користування банком внесеного його батьком вкладу, в тому числі і після його смерті, не ґрунтуються на умовах цього договору та фактично зводяться до одностороннього тлумачення регулюючого спірні правовідносини законодавства лише на свою користь і переоцінки тих доказів, яким суд дав належну оцінку у їх сукупності за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтувалися на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому їх дослідженні у судовому засіданні відповідно до вимог ст.212 ЦПК України.

Керуючись ст.ст.307,308 ЦПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити.

Рішення Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 04 жовтня 2011 року залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення і може бути оскаржена у касаційному порядку протягом двадцяти днів.

Судді: