АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 грудня 2011 року Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ апеляційного суду Дніпропетровської області в складі:

головуючого судді - Болтунової Л.М.

суддів - Тамаколової В.О., Козлова С.П.

при секретарі Куць О.О.

розглянувши в відкритому судовому засіданні в м. Дніпропетровську, апеляційну скаргу ОСОБА_2 на рішення Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 24 листопада 2011 року за позовом ОСОБА_2 до Управління Держкомзему у м. Дніпропетровську Дніпропетровської області, та Дніпропетровської міської ради, треті особи Перша Дніпропетровська державна нотаріальна контора, ОСОБА_3 про визнання права власності в порядку спадкування ,

в с т а н о в и л а:

У червні 2011 року ОСОБА_2 звернувся в суд до відповідачів і просив визнати за ним право власності на 20/450 частин земельної ділянки по вул. Першій Бригадній, 7 в м. Дніпропетровську, в порядку спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_4

Зазначив, що він є власником 27/150 частин зазначеної земельної ділянки, а також по 20/150 частин у власності знаходилося у його матері ОСОБА_5 та сестри ОСОБА_3, про що видані державні акти.

25.06.2006 року померла його мати ОСОБА_5 Спадщина була прийнята її чоловіком ОСОБА_4, ним та ОСОБА_3 у рівних частках. ОСОБА_4 було отримано свідоцтво про право на спадщину на 20/450 частин земельної ділянки, розташованої по вул. Першій Бригадній, 7 в м. Дніпропетровську.

У подальшому, 15 листопада 2009 року ОСОБА_4 помер, позивач як спадкоємець за заповітом, звернувся до нотаріальної контори з заявою про її прийняття, однак йому було відмовлено в зв*язку з відсутністю правовстановлюючого документа на ім*я померлого, а саме державного акту. Тому він змушений звернутися до суду з вказаним позовом.

Рішенням Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 24 листопада 2011 року ОСОБА_2 було відмовлено в задоволенні позовних вимог.

В апеляційній скарзі позивач просив скасувати дане рішення суду, вважаючи його незаконним та ухвалити нове рішення, яким задовольнити його позовні вимоги в повному обсязі.

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах заявлених вимог та доводів апеляційної скарги , колегія суддів вважає , що скаргу слід відхилити з наступних підстав.

Відповідно до ст.ст.213-214 ЦПК України рішення повинно бути законним і обґрунтованим та відповідати на питання: чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги і заперечення, якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані (пропущення строку позовної давності тощо), які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин.

Оскаржуване у справі рішення ухвалено з додержанням цих вимог.

Як вбачається з матеріалів справи, згідно до державних актів, у приватній власності ОСОБА_2 знаходиться 27/150 частин земельної ділянки, розташованої по вул. Першій Бригадній, 7 в м. Дніпропетровську, а також по 20/150 частин у ОСОБА_5 та ОСОБА_3

Після смерті ОСОБА_5, 26 червня 2006 року, спадщина була прийнята у рівних частках її дочкою ОСОБА_3, сином ОСОБА_2 та чоловіком ОСОБА_4

22 грудня 2007 року ОСОБА_4 отримав свідоцтво про право на спадщину за законом на земельну ділянку площею 0,0655 га, частка якої складає 20/150. Свідоцтво видано на 20/450 частин земельної ділянки по вул. Першій Бригадній, 7 в м. Дніпропетровську. (а.с.9)

Як вбачається з свідоцтва, 15 листопада 2009 року ОСОБА_4 помер.(а.с.13)

Згідно до заповіту від 20 грудня 2007 року ОСОБА_4 заповідав ОСОБА_6, все своє майно, де б воно не було та з чого б воно не складалось, і взагалі все те, що йому буде належати на день смерті, і на що він за законом матиме право. ( а.с. 14)

Відмовляючи позивачу в задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції виходив з положень ст. 1299 ЦК України, зазначивши, що спадкодавець ОСОБА_4, отримавши свідоцтво про право на спадщину на спірну частину земельної ділянки, та набувши у зв*язку з цим право на оформлення її за собою з отриманням відповідного державного акту, таку реєстрацію не здійснив, а тому відсутні підстави вважати, що він набув право власності на спірне майно.

Згідно до ст. 1299 ЦК України, якщо у складі спадщини, яку прийняв спадкоємець, є нерухоме майно, спадкоємець зобов*язаний зареєструвати право на спадщину в органах, які здійснюють державну реєстрацію нерухомого майна. Право власності на нерухоме майно виникає у спадкоємця з моменту державної реєстрації цього майна.

Колегія суддів вважає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з дотриманням норм матеріального і процесуального права, а доводи апеляційної скарги не спростовують його законності та обґрунтованості. Підстав для скасування рішення суду першої інстанції та ухвалення нового рішення колегія суддів не вбачає.

Керуючись ст.ст. 307, 308 ЦПК України, колегія суддів,

у х в а л и л а:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - відхилити.

Рішення Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 24 листопада 2011 року залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з цього часу.

Судді: