АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________
Справа № 22-ц-5161/ 2011р. Головуючий 1 інст.-Нечипоренко І.М. Категорія:договірні доповідач Кірсанова Л.І.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 квітня 2011 року судова колегія судової палати у цивільних справах апеляційного суду Харківської області у складі:

головуючого судді: Кірсанової Л.І.

суддів: Пилипчук Н.П.., ОСОБА_1,

при секретарі Козир Л.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Харкові апеляційну скаргу ОСОБА_2 на рішення Дергачівського районного суду Харківської області від 25 лютого 2011 року по цивільній справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2, третя особа приватний нотаріус ОСОБА_4 про визнання договору дарування недійсними,

ВСТАНОВИЛА:

Позивач звернулася до суду з позовом, в якому просить визнати недійсним договір дарування 2/3 частин жилого будинку з надвірними будівлями за номером 55 по вулиці Науковій в сел. Мала Данилівка Дергачівського району Харківської області, укладений між ОСОБА_5 та ОСОБА_2 27 травня 2005 року та посвідчений приватним нотаріусом Дергачівського районного нотаріального округу ОСОБА_4. В обґрунтування позовних вимог посилалася на те, що її свекрусі на праві приватної власності належало 2/3 частини указаного вище жилого будинку. Згідно заповіту від 12 липня 2003 року, посвідченого Дергачівською державною нотаріальною конторою ОСОБА_5 все належне майно заповідала їй. 13 липня 2005 року її свекруха померла. А потім вона дізналася, що 27 травня 2005 року її свекруха ОСОБА_5 подарувала належні їй 2/3 частини даного будинку ОСОБА_2. При укладенні даного договору дарування ОСОБА_5 не усвідомлювала свої дії та не могла керувати ними.

Відповідач позов не визнала. Посилалася на те, що ОСОБА_5 перебувала у нормальному психічному стані, не перебувала на обліку у лікаря-психіатра, медична картка, яка стала підставою для проведення посмертної судово- психіатричної експертизи була сфальсифікована позивачкою та являється неналежним та недопустимим доказом.

Третя особа приватний нотаріус Дергачівського районного нотаріального округу Харківської області ОСОБА_4 до судового засідання не з*явилася, надавши заяву, про розгляд справи за її відсутності, проти позовних вимог заперечувала.

Рішенням Дергачівського районного суду Харківської області від 25 лютого 2011 року Позовні вимоги ОСОБА_3 задовольні повністю.Визнано недійсним договір дарування 2/3 частин жилого будинку з надвірними будівлями за номером 55 по вулиці Науковій в сел. Мала Данилівка Дергачівського району Харківської області, укладений між ОСОБА_5 та ОСОБА_2 27 травня 2005 року та посвідчений приватним нотаріусом Дергачівського районного нотаріального округу ОСОБА_4.

Не погодившись з цим рішенням, ОСОБА_2, посилаючись на невідповідність висновків суду обставинам справи, неповне зясування обставин, що мають значенні у справі, порушення норм матеріального та процесуального права, просить рішення скасувати та постановити нове рішення про відмову в задоволенні позовних вимог в повному обсязі. В обґрунтування доводів апеляційної скарги посилається на ті ж докази, що і в суді першої інстанції.

Вислухавши учасників процесу, дослідивши матеріали справи, перевіривши доводи апеляційної скарги, судова колегія вважає, що скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 303 ЦПК України під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Відповідно до ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

З матеріалів справи убачається, що 27 травня 2005 року між ОСОБА_5 та ОСОБА_2 укладено договір дарування 2/3 частини жилого будинку з надвірними будівлями за номером 55 по вул. Науковій в сел. Мала Данилівка, Дергачівського району Харківської області, який посвідчено приватним нотаріусом Дергачівського районного нотаріального округу Харківської області ОСОБА_4 за реєстровим номером 817 (т.1 а.с.33-34).

ОСОБА_5 померла 13 липня 2005 року, про що мається копія свідоцтва про смерть (т.1 а.с.41).

Згідно ст. 215 ЦК України підставами недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною вимог, які встановлені частинами 1-3, 5,6 ст. 203 ЦК України, а також якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин).

Згідно ч. 1 ст.225 ЦК України правочин, який дієздатна фізична особа вчинила у момент, коли вона не усвідомлювала значення своїх дій та (або) не могла керувати ними, може бути визнаний судом недійсним за позовом цієї особи, а в разі її смерті за позовом інших осіб, чиї цивільні права або інтереси порушені.

12 липня 2003 року від імені ОСОБА_5 на ім.*я ОСОБА_3 на все належне майно, посвідчено заповіт державним нотаріусом Дергачівської державної нотаріальної контори. Таким чином. ОСОБА_3 являється особою, права якої порушуються зазначеним вище договором дарування

Відповідно до п. 16 Постанови №9 Пленуму Верховного Суду України від 06 листопада 2009р. „Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними" правила статті 225 ЦК поширюються на ті випадки, коли фізичну особу не визнано недієздатною, однак у момент вчинення правочину особа перебувала в такому стані, коли вона не могла усвідомлювати значення своїх дій та (або) не могла керувати ними (тимчасовий психічний розлад, нервове потрясіння тощо).

Для визначення наявності такого стану на момент укладення правочину суд відповідно до статті 145 ЦПК зобов'язаний призначити судово-психіатричну експертизу за клопотанням хоча б однієї зі сторін. Справи про визнання правочину недійсним із цих підстав вирішуються з урахуванням як висновку судово-психіатричної експертизи, так і інших доказів відповідно до статті 212 ЦПК.

У зв'язку з тим. що предметом судового дослідження є психічний стан особи в момент вчинення правочину районний суд обґрунтовано відповідно до вимог ст. 145 ЦПК України призначив судово - психіатричну експертизу згідно ухвали Дергачівського районного суду Харківської області від 21 серпня 2006 року (т.1 а.с. 31). Згідно ухвали суду від 20 лютого 2007 року по справі призначена комплексна (посмертна) психолого-психіатрична експертиза (т.1 а.с.53-54).

Як вбачається з акта № 466 посмертної комплексної судової психолого-психіатричної експертизи від 23 травня 2007 року ОСОБА_5 на момент складення договору дарування 27.05.2005 року виявляла хронічний психічний розлад у вигляді судинної деменції. По своєму психічному стану не момент підписання договору дарування 27 травня 2005 року не могла розуміти значення своїх дій та керувати ними (т.1 а.с.68-71).

Доводи апелянта щодо сфальсифікованих медичних документів, які були предметом дослідження експертів не знайшли свого підтвердження у матеріалах справи та у судовому засіданні. Як вбачається з зазначеного вище акту посмертної комплексної судової психолого-психіатричної експертизи від 23 травня 2007 року предметом дослідження експертної комісії були матеріали цивільної справи, амбулаторна карта ОСОБА_5. амбулаторна карта № 875 із психіатричного кабінету Дергачівської ЦРБ, які не викликали жодного сумніву у експертної комісії

За таких обставин в порушення вимог частини 3 статті 10. ч. 1 ст. 60 ЦПК України відповідач не довела ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх заперечень, а згідно ч 4 ст. 60 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Суд першої інстанції зробив правильний висновок, що комісія експертів надавши експертне дослідження відносно психічного стану ОСОБА_5 всебічно, повно і об'єктивно дослідили всі обставини по справі, матеріали справи та медичні документи, які знаходилися в лікарнях, де перебувала на обліку та лікувалася ОСОБА_5. надавши об'єктивний медичний висновок стосовно психічного стану ОСОБА_5 на час укладання правочину.

Виходячи з обставин справи, а також дослідження експертної комісії, яка вказала на те, що на час укладання договору дарування ОСОБА_5Я не усвідомлювала значення своїх дій та не могла керувати ними, районний суд правильно та обґрунтовано визнав вказаний договір дарування недійсним з підстав, передбачених ст.225 ЦК України.

Згідно ч. 1 статті 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи в межах заявлених вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Позивач не просила покласти на відповідача судові витрати та застосувати наслідки недійсності правочину.

Доводи апеляційної скарги не знайшли свого підтвердження в судовому засіданні суду апеляційної інстанції, вони фактично повторюють доводи, викладені відповідачем в судовому засіданні суду першої інстанції та не спростовують висновків районного суду.

Рішення суду першої інстанції ухвалено відповідно до ст. 308 ЦПК України з додержанням вимог матеріального та процесуального права. Підстав для зміни або скасування судового рішення судова колегія не вбачає.

Відповідно, апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

Керуючись ст. ст. 303, 304, п. 1 ч. 1 ст. 307, 308, 313- 315, 317, 319 ЦПК України, судова колегія

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу відхилити.

Рішення Дергачівського районного суду Харківської області від 25 лютого 2011 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, але може бути оскаржена у касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду кримінальних та цивільних справ у 20- денний термін з дня набрання законної сили.

Головуючий:

Судді: