АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 листопада 2011 року

01 листопада 2011 року колегія суддів судової палати з цивільних справ Апеляційного суду Дніпропетровської області в складі:

головуючої судді: Прозорової М.Л.

суддів: Можелянської З.М., Ремеза В.А.

при секретарі: Косенко І.Л.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Дніпропетровську цивільну справу за апеляційною скаргою

Публічного акціонерного товариства комерційного банку ПриватБанк

на ухвалу Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 20 червня 2011 року про зупинення провадження по цивільній справі за позовом Публічного акціонерного товариства комерційного банку ПриватБанк до Товариства з обмеженою відповідальністю Українське фінансове агентство Верус, Приватного підприємства Будівельна компанія Левша, ОСОБА_2 про стягнення заборгованості,

В С Т А Н О В И Л А:

Ухвалою Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 20 червня 2011 року зупинено провадження у цивільній справі за позовом ПАТ КБ ПриватБанк до ТОВ УФА Верус, ПП Будівельна компанія Левша, ОСОБА_2 про стягнення заборгованості до перегляду рішення Верховного Суду України від 01 грудня 2010 року по цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ПАТ КБ ПриватБанк, ПП Будівельна компанія Левша, ОСОБА_3 про визнання договору поруки недійсним у звязку з неоднаковим застосуванням одних і тих самих норм матеріального права, що потягло ухвалення різних за змістом судових рішень у подібних правовідносин (а.с.185).

ПАТ КБ ПриватБанк звернувся до апеляційного суду з апеляційною скаргою і просить скасувати дану ухвалу суду, посилаючись на невідповідність її вимогам норм процесуального права та безпідставність зупинення провадження по справі (а.с.188-190).

Перевіривши законність та обґрунтованість ухвали суду в межах доводів апеляційної скарги та заявлених вимог, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, а ухвалу суду скасуванню з наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів справи, ПАТ КБ ПриватБанк звернулось до суду із позовом до ТОВ УФА Верус, ПП Будівельна компанія Левша, ОСОБА_2 про стягнення заборгованості (а.с.1-2).

Зупиняючи провадження, суд першої інстанції виходив з того, що заява ОСОБА_2 про зупинення провадження у справі відповідає положенням п.4 ч.1 ст. 201, п.3 ч.1 ст. 203 ЦПК України, а тому перегляд рішення Верховного Суду України від 01 грудня 2010 року по справі за позовом ОСОБА_2 до ПАТ КБ ПриватБанк, ПП Будівельна компанія Левша, ОСОБА_3 про визнання договору поруки недійсним у звязку з неоднаковим застосуванням одних і тих самих норм матеріального права, що потягло ухвалення різних за змістом судових рішень у подібних правовідносин може вплинути на рішення по цивільній справі за позовом ПАТ КБ ПриватБанк до ТОВ УФА Верус, ПП Будівельна компанія Левша, ОСОБА_2 про стягнення заборгованості.

Проте з такими висновками суду погодитись не можна.

Судом встановлено, що у провадженні Верхового суду України знаходиться цивільна справа про перегляд рішення Верховного Суду України від 01 грудня 2010 року по справі за позовом ОСОБА_2 до ПАТ КБ ПриватБанк, ПП Будівельна компанія Левша, ОСОБА_3 про визнання договору поруки недійсним у звязку з неоднаковим застосуванням одних і тих самих норм матеріального права, що потягло ухвалення різних за змістом судових рішень у подібних правовідносин, підтвердженням чого є ухвала Верховного суду України про відкриття провадження (а.с.143).

Відповідно до п.4 ч.1 ст. 201 ЦПК України, суд зобовязаний зупинити провадження у справі у разі неможливості розгляду цієї справи до вирішення іншої справи, що розглядається в порядку конституційного, цивільного, господарського, кримінального чи адміністративного судочинства.

Визначаючи наявність передбачених ст. 201 ЦПК України підстав, за яких провадження у справі підлягає обовязковому зупиненню, суд повинен, зокрема, враховувати, що така підстава для зупинення провадження у справі, як зазначено у пункті 4 частини першої цієї статті неможливість розгляду цивільної справи до вирішення іншої справи, що розглядається в порядку конституційного, цивільного, господарського, кримінального чи адміністративного судочинства, застосовується у тому разі, коли в цій іншій справі можуть бути вирішені питання, що стосуються підстав, заявлених у справі вимог, чи умов, від яких залежить можливість її розгляду (п.33 постанови Пленуму Верховного Суду України від 12 червня 2009 року №2 Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції).

Вирішуючи питання про зупинення провадження у справі, суд першої інстанції не врахував зазначені вимоги норм процесуального права, не звернув уваги на те, що всі вищезазначені позови мають різний предмет та підстави позову і не навів обґрунтування того, чому він вважає неможливим розгляд позовних вимоги ПАТ КБ ПриватБанк по даній справі.

Крім того, не враховано те, що в даній справі позовні вимоги ПАТ КБ ПриватБанк обєднані до всіх відповідачів за різними договорами, а справа, до вирішення якої зупинено провадження по справі, стосується лише одного із відповідачів за одним із цих договорів.

За таких обставин колегія суддів вважає, що питання щодо зупинення провадження у справі судами вирішено всупереч вимогам норм процесуального права, що відповідно до п.4 ч.1 ст. 311 ЦПК України є підставою для скасування оскаржуваної ухвали суду першої інстанцій і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Керуючись ст.ст. 303,304,311,315,319 ЦПК України, колегія суддів,

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства комерційного банку ПриватБанк задовольнити.

Ухвалу Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 20 червня 2011 року скасувати, справу направити для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення та оскарженню у касаційному порядку не підлягає.

Судді: