Справа №22ц-2064,2011р. Головуючий в 1-й інстанції
ОСОБА_1
Категорія: 20 Доповідач Капітан І.А.
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

2011 року квітня місяця «27»дня колегія суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду Херсонської області в складі:

Головуючого Капітан І.А.

Суддів: Колісниченка А.Г.,

ОСОБА_2

при секретарі Ільченко К.П.

з участю прокурора Пуляєва І.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Херсоні цивільну справу за апеляційною скаргою Каховського міжрайонного прокурора на рішення Каховського міськрайонного суду Херсонської області від «26»грудня 2008 року

за позовом

ОСОБА_3 до Каховського державного аграрного технікуму про визнання угоди дійсною та визнання права власності,

В С Т А Н О В И Л А:

У грудні 2008 року ОСОБА_3 звернулась до суду з позовом до Каховського державного аграрного технікуму про визнання дійсним договору купівлі-продажу нерухомого майна та визнання права власності на це майно, посилаючись на те, що 20 жовтня 2008 року між нею та Каховським державним аграрним технікумом (далі Технікум) укладено договір купівлі-продажу приміщення консервного цеху, розташованого у с. Коробки Каховського району по вул. Виробничій,11, вона сплатила вартість обєкту у розмірі 100000 грн., однак, відповідач ухиляється від нотаріального посвідчення цього договору.

Рішенням Каховського міськрайонного суду від 26 грудня 2008 року позов задоволено. Постановлено: визнати угоду купівлі-продажу консервного цеху, розташованого в с. Коробки Каховського району Херсонської області, від 20 жовтня 2008 року дійсною;

- визнати за ОСОБА_3 право власності на приміщення консервного цеху, розташованого по вул. Виробничій,11 с. Коробки Каховського району Херсонської області, яке складається з приміщення «А»- консервного цеху, площею 786,2м2, навісу «Б», площею 186м2, сараю «В», площею 124,8м2, котельні «Г», площею 158,3м2, прибудови «а», площею 260м2.

В апеляційній скарзі Каховський міжрайонний прокурор, посилаючись на порушення норм матеріального і процесуального права, просить рішення скасувати і ухвалити нове рішення, яким у задоволенні позову відмовити.

Письмових заперечень на скаргу до апеляційного суду не надходило.

Заслухавши доповідача, пояснення осіб, які зявились в судове засідання, перевіривши законність та обґрунтованість рішення в межах, визначених ст.303 ЦПК України, колегія суддів вважає, що скарга підлягає задоволенню.

Задовольняючи позов, суд I інстанції виходив з того, що між сторонами 20 жовтня 2008 року укладено договір купівлі-продажу нерухомого майна з додержанням правових положень для договорів такого роду, за домовленості щодо всіх його істотних умов, а відповідач ухиляється від нотаріального посвідчення цього договору.

Проте такого висновку суд дійшов з порушенням норм матеріального і процесуального права, що відповідно до п.4 ч.1 ст.309 ЦПК України є підставою для скасування рішення і ухвалення по справі нового рішення.

Відповідно до ч.2 ст. 220 ЦК України, якщо сторони домовилися щодо усіх істотних умов договору, що підтверджується письмовими доказами, і відбулося повне або часткове виконання договору, але одна із сторін ухилилася від його нотаріального посвідчення, суд може визнати такий договір дійсним. За правилами зазначеної статті визнання дійсним договору можливе лише за відсутності передбачених законом обмежень для його укладення та в разі наявності письмових доказів про узгодження сторонами усіх істотних умов договору, при цьому повинно мати місце ухилення однієї із сторін від нотаріального посвідчення договору.

Відповідно до ч.1 ст.657 ЦК України (в редакції, що діяла на час ухвалення оскарженого рішення) договір купівлі-продажу земельної ділянки, єдиного майнового комплексу, житлового будинку (квартири) або іншого нерухомого майна укладається в письмовій формі і підлягає нотаріальному посвідченню та державній реєстрації.

Як свідчать матеріали справи, звертаючись до суду з позовом про визнання дійсним договору купівлі-продажу консервного цеху, ОСОБА_3 посилалась на те, що 20 жовтня 2008 року між нею та Технікумом укладено договір купівлі-продажу даного обєкту за 100000 грн., однак, відповідач не надав всіх необхідних документів для оформлення угоди у нотаріуса, чим ухилився від нотаріального посвідчення договору.

Проте на підтвердження своїх вимог ОСОБА_3 надала суду договір №20/10/08 купівлі-продажу від 20 жовтня 2008 року та акт приймання-передачі, за якими Технікум продав, а ОСОБА_3 купила будівельні матеріали з 9-ти найменувань загальною вартістю 100000 грн. /а.с. 5-8/.

Інші докази щодо придбання ОСОБА_3 нерухомого обєкта консервного цеху в матеріалах справи відсутні.

Оскільки норма ч.2 ст.220 ЦК України не застосовується щодо правочинів, які підлягають нотаріальному посвідченню й державній реєстрації, а надані позивачем докази не підтверджують домовленість сторін договору 20 жовтня 2008 року щодо усіх істотних його умов як договору купівлі-продажу обєкта нерухомості приміщення консервного цеху, а також право власності Технікуму на цей обєкт, колегія суддів вважає, що позовні вимоги ОСОБА_3 є необґрунтованими і у задоволенні вимог про визнання угоди дійсною та визнання за нею права власності приміщення консервного цеху, у тому числі, і з підстав, передбачених ст. 392 ЦПК України, слід відмовити.

Керуючись ст.ст. 220,392,657 ЦК України, ст.ст. 303,307,309 ЦПК України, колегія суддів, -

ВИРІШИЛА:

Апеляційну скаргу Каховського міжрайонного прокурора задовольнити.

Рішення Каховського міськрайонного суду Херсонської області від 26 грудня 2008 року скасувати.

Ухвалити нове рішення, яким у задоволенні позову ОСОБА_3 відмовити.

Рішення може бути оскаржено протягом двадцяти днів з моменту його проголошення шляхом подачі касаційної скарги до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Головуючий:

Судді: