АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 вересня 2011 року м. Дніпропетровськ

Апеляційний суд Дніпропетровської області в складі:

Головуючого судді: Повєткіна В.В.

суддів: Рудь В.В.,Куценко Т.Р.

при секретарі: Коляді О.І.

Розглянув у відкритому судовому засіданні в м. Дніпропетровську цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2

на рішення Юрївського районного суду Дніпропетровської області від 03 серпня 2011 року

за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3, ОСОБА_4 про визнання осіб таким, що втратили право користування жилим приміщенням, виселення з жилого приміщення, зобовязання зняти з реєстраційного обліку, третя особа: Юрївський районний відділ ГУМВС України у Дніпропетровській області, -

В с т а н о в и в :

У травні 2011 року ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_3, ОСОБА_4 про визнання осіб таким, що втратили право користування жилим приміщенням, виселення з жилого приміщення, зобовязання зняти з реєстраційного обліку посилаючись на те, що є власником жилого будинку по провулку Леніна, 14 в смт. Юрївка Дніпропетровської області, посилаючись на те, що з 10 жовтня 2004 року в належному йому жилому будинку була зареєстрована ОСОБА_3, з якою позивач на той момент перебував у цивільному шлюбі, а 24 січня 2006 року між ними укладено шлюб, від якого сторони спільних дітей не мають. Після реєстрації шлюбу відповідачка ОСОБА_3 зареєструвала в належному позивачеві будинку свого сина від першого шлюбу ОСОБА_4, який в будинку не мешкав, фактично проживає в м. Харкові разом зі своєю сімєю і там же працює. 14 квітня 2011 року шлюб між позивачем та ОСОБА_3 розірвано, після чого ОСОБА_3 постійно в жилому будинку не мешкає, а лише періодично приходить до будинку та вчиняє сварки, провокує на скандали. Фактично ОСОБА_3 мешкає в жилому будинку по вул. Шевченко, 77 в с. Варварівка Юрївського району, який раніше належав їй на праві власності та який вона подарувала своєму синові ОСОБА_4 після того, як стала проживати з позивачем в цивільному шлюбі. Наявність самої реєстрації відповідачів в належному йому будинку та періодичні відвідування даного будинку з метою чинити йому перешкоди в користуванні не є поважними причинами, за яких за відповідачкою ОСОБА_3 повинно зберігатися право користування цим будинком, а тому, уточнивши позовні вимоги, просив визнати відповідачів ОСОБА_3 та ОСОБА_4 такими, що втратили право користування жилим приміщенням в жилому будинку по провулку Леніна, 14 в смт. Юрївка, виселити відповідачів з даного жилого будинку без надання іншого жилого приміщення та зобовязати Юрївський РВ УМВС України в Дніпропетровській області зняти останніх з реєстрації за вищезазначеною адресою, стягнувши з відповідачів на користь позивача в солідарному порядку судові витрати по справі (а.с.3-4,20-21,79-80).

Рішенням Юрївського районного суду Дніпропетровської області від 03 серпня 2011 року в задоволенні позовних вимог ОСОБА_2 - відмовлено (а.с.154-160).

В апеляційній скарзі (а.с.174-176) ОСОБА_2 просить рішення суду скасувати, як необґрунтоване і ухвалене з порушенням норм матеріального та процесуального права, та ухвалити нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги, оскільки:

- суд всупереч вимогам ст.ст.214,215 ЦПК України не зазначив в резолютивній частині рішення висновку про відмову в задоволенні позову;

- доводи відповідача ОСОБА_4 щодо відсутності у нього житла для проживання спростовуються довідкою БТІ, згідно якої за ним зареєстровано право власності на житловий будинок по вул. Шевченко, 77 в с. Варварівка Юрївського району;

- суд повинен був керуватись положеннями ст.107 ЖК України, яка передбачає розірвання договору найму житлового приміщення з дня вибуття членів сімї наймача;

- майна відповідачів у спірному житловому будинку немає, а посилання ОСОБА_3 на вчинення сварок з боку позивача та вигнання її з будинку нічим не підтверджується;

- в рішенні суд посилається на протокол засідання комісії з питань соціально-економічного та культурного розвитку Юрївської селищної ради від 16 червня 2011 року, яка фактично виконала функції суду, зобовязавши мене надати у користування ОСОБА_3 у користування дві кімнати спірного будинку;

- підставою для звернення до суду з позовом була не ст.71 ЖК України, а ст.ст. 116,157 ЖК України.

Перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції у межах доводів апеляційної скарги і вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що скарга є необґрунтованою і не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції встановив, що позивач та ОСОБА_3 проживали у цивільному шлюбі, а 24 січня 2006 року офіційно зареєстрували свої шлюбні відносини, які згодом 14 квітня 2011 року було розірвано; в належному позивачу спірному будинку зареєстровані відповідачі; позивач не довів, що відповідачі не проживають у спірному будинку понад рік без поважних причин, а також не довів, що відповідачка створює умови, що роблять неможливим для інших проживання з нею в одній квартирі чи в одному будинку.

Колегія суддів вважає, що такий висновок суду першої інстанції відповідає вимогам закону та матеріалам справи.

Позивач як власник просив суд визнати відповідачів такими, що втратили право користування жилим приміщенням та виселити їх з жилого приміщення з підстав, передбачених ст.ст.72,107,157 ЖК УКраїни, оскільки відповідач не проживає в належному йому будинку з моменту реєстрації, а відповідачка не проживає після розірвання шлюбу за рішенням суду від 14 квітня 2011 року та зчиняє сварки, провокує бійки, зчиняє галас, надає заяви до сільради, міліції, чим чинить позивачу перешкоди у користуванні майном (а.с.79-80).

Відмовляючи у позові, суд першої інстанції правильно визначив, що відсутні правові підстави для застосування вимог ст.ст.72,107 ЖК УКраїни, якими врегульова-ні правовідносини між наймачем житла та членами його сімї, а позивач є власником житлового будинку.

Згідно ст.157 ЖК України членів сімї власника жилого будинку (квартири) мо-же бути виселено у судовому порядку без надання іншого жилого приміщення у випад-ках, передбачених частиною першою ст.116 цього Кодексу, тобто у разі, якщо члени його сімї систематично руйнують чи псують жиле приміщення, або використовують його не за призначенням, або систематичним порушенням правил соціалістичного спів-життя роблять неможливим для інших проживання з ними в одній квартирі чи в одному будинку, а заходи запобігання і громадського впливу виявились безрезультатними, виселення винних на вимогу наймодавця або інших заінтересованих осіб провадиться без надання іншого жилого приміщення.

Як вбачається з матеріалів справи, непорозуміння між сторонами мали місце у звязку з наявним між ними спором щодо користування відповідачкою належним пози-вачу будинком та поділом майна, а не внаслідок систематичного порушення відпові-дачкою правил співжиття (а.с.102,143-147).

Відповідно до ч.1 ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Позивач не надав суду доказів, що відповідачі не проживають у спірному будинку понад рік без поважних причин, а відповідачка створює умови, що роблять неможливим для інших проживання з нею в одному будинку.

З огляду на це колегія суддів вважає, що доводи апеляційної скарги про необґрунтованість рішення суду першої інстанції є безпідставними.

Суд першої інстанції всебічно і повно дослідив обставини справи, надав належну оцінку доказам, які надані суду сторонами, і постановив законне і обґрунтоване рішення про відмову у задоволенні позову.

Порушень матеріального і процесуального права при ухваленні судового рішення не допущено.

Тому підстав для скасування або зміни рішення суду першої інстанції немає.

У зв'язку з викладеним і керуючись ст.ст.307,308,314,315 Цивільного процесуального кодексу України, апеляційний суд, -

У Х В А Л И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - відхилити.

Рішення Юрївського районного суду Дніпропетровської області від 03 серпня 2011 року залишити без змін.

Ухвала Апеляційного суду Дніпропетровської області набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржене в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили.

Головуючий:

Судді: