АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Категорія 33 ( 1 ) ОСОБА_1
Доповідач Барильська А.П.
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
22 грудня 2011 року колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Дніпропетровської області у складі:
головуючого судді: Барильської А.П.
суддів: Карнаух В.В., Ляховської І.Є.
при секретарі: Бондаренко І.В.
за участю: представника відповідача ОСОБА_2 управління державного казначейства України в Дніпропетровської області ОСОБА_3, представника прокурора Криворізького району Дніпропетровської області - ОСОБА_4,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кривому Розі апеляційну скаргу ОСОБА_5, який діє в інтересах позивача ОСОБА_6 на рішення Криворізького районного суду Дніпропетровської області від 16 червня 2011 року у справі за позовом ОСОБА_6 до ОСОБА_2 управління державного казначейства України в Дніпропетровської області, в інтересах якого також діє прокурор Криворізького району Дніпропетровської області, треті особи - ВДАІ з ОАТ та АТІ м. Кривого Рогу УДАІ ГУ МВС України в Дніпропетровській області, інспектор ДПС БДПС ВДАІ м. Кривого Рогу ОСОБА_7 ,про відшкодування шкоди, завданої громадянинові незаконними діями органів дізнання, досудового слідства, прокуратури і суду, -
В С Т А Н О В И Л А:
У жовтні 2010 року ОСОБА_8, який діє в інтересах ОСОБА_6, звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 управління державного казначейства України в Дніпропетровської області, ( надалі Держказначейства), в інтересах якого також діє прокурор Криворізького району Дніпропетровської області, про відшкодування шкоди, завданої громадянинові незаконними діями органів дізнання, досудового слідства, прокуратури і суду.
В обґрунтування позовних вимог зазначив, що 13 серпня 2009 року діями інспектора ДПС БДПС ВДАІ м. Кривого Рогу старшого сержанта міліції ОСОБА_7, позивача було притягнуто до адміністративної відповідальності та прийнята постанова про накладення стягнення у вигляді штрафу в розмірі 340 гривень.
Рішенням Криворізького районного суду Дніпропетровської області від 16 червня 2011 року у задоволенні позову ОСОБА_6 відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_8, який діє в інтересах ОСОБА_6, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, ставить питання про скасування рішення суду першої інстанції та ухвалення нового рішення про задоволення позовних вимог.

Зокрема: вважає, що суд першої інстанції дійшов помилкового висновку про те, що до спірних правовідносин не підлягає застосуванню Закон України «Про порядок відшкодування шкоди, завданої громадянинові незаконними діями органів дізнання, досудового слідства, прокуратури і суду», оскільки інспектор ДАІ діяв від імені органів внутрішніх справ. Суд першої інстанції не звернув увагу на те, що у випадку закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення, особа має право на відшкодування як моральної, так і шкоди за надання правової допомоги.

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах заявлених вимог та доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що постановою інспектора ДПС БДПС ВДАІ м. Кривого Рогу ОСОБА_7 від 13 серпня 2009 року, позивача ОСОБА_6 було притягнуто до адміністративної відповідальності та накладено стягнення у вигляді штрафу в розмірі 340 гривень.

Постановою Криворізького районного суду Дніпропетровської області від 30 березня 2010 року, дії інспектора ДПС ОСОБА_7 щодо складання постанови АЕ №245852 від 13.08.2009 року по справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст. 121 Кодексом України про адміністративні правопорушення ОСОБА_6, визнані протиправними, зазначена постанова скасована, а справа провадженням закрита.

Звертаючись до суду з позовом, позивач посилався на те, що внаслідок винесення незаконної постанови, права та свободи ОСОБА_6 були суттєво порушені, позивачу спричинена моральна шкода, У звязку з чим, на підставі ст. 1176 ЦК України та ст. 13 Закону України «Про порядок відшкодування шкоди, завданої громадянинові незаконними діями органів дізнання, досудового слідства, прокуратури і суду», просив стягнути на його користь 2 000 грн. судових витрат, та 10 000 грн. у відшкодування моральної шкоди за рахунок коштів Державного бюджету шляхом списання в безспірному порядку з єдиного казначейського рахунку Державного бюджету України.

Відмовляючи в задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції виходив з того, що інспектор ДПС БДПС ВДАІ м. Кривого Рогу ОСОБА_7, уповноважений на складання протоколів про адміністративне правопорушення і прийняття рішення за результатами їх розгляду, не являються органом дізнання. А тому, у випадку завдання матеріальної і моральної шкоди його незаконними діями при складанні протоколів, розгляді справ про адміністративні правопорушення, положення ст.1176 ЦК України і ст.ст.1, 2, 3 Закону України «Про порядок відшкодування шкоди, завданої громадянинові незаконними діями органів дізнання, досудового слідства, прокуратури і суду» №266/94-ВР від 01.12.1994 року (надалі Закон №266/94-ВР) - не застосовуються.

Колегія суддів погоджується з зазначеним висновком суду з огляду на наступне.

Відповідно до ч.2 ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобовязані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Органи Державної автомобільної інспекції є органами державної влади і, відповідно, їх діяльність має підпорядковуватись вимогам наведеної норми Конституції та вимогам чинного законодавства України.

Особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав.

Статтею 1167 ч.2 п.3, 1176 ч.7 ЦК України передбачено, що матеріальна і моральна шкода, завдана фізичній особі внаслідок незаконного накладення адміністративного штрафу, відшкодовується державою у повному обсязі незалежно від вини посадових і службових осіб органу дізнання, попереднього (досудового) слідства, прокуратури або суду.

Право на відшкодування такої шкоди виникає у випадках, передбачених законом.

Відповідно до положень ст.ст.1, 2, 3 Закону України «Про порядок відшкодування шкоди, завданої громадянинові незаконними діями органів дізнання, досудового слідства, прокуратури і суду» №266/94-ВР від 01.12.1994 року, підлягає відшкодуванню шкода, завдана громадянинові внаслідок незаконного накладення штрафу у випадку закриття справи про адміністративне правопорушення.

Право на відшкодування шкоди в розмірах і в порядку, передбачених цим Законом, виникає за умови, що така шкода була завдана незаконними діями органів дізнання, досудового слідства, прокуратури або суду.

Відповідно до ст.101 п.1, ст.103 КПК України органами дізнання є міліція, на яку покладається вжиття необхідних оперативно-розшукових заходів з метою виявлення ознак злочину і осіб, що його вчинили.

Кодекс України про адміністративні правопорушення не передбачає такої процесуальної стадії, як дізнання. Органи, уповноваженні на складання протоколів про адміністративне правопорушення і прийняття рішення за результатами їх розгляду, не являються органами дізнання.

У звязку з чим, суд першої інстанції дійшов правильного висновку про те, що у випадку завдання матеріальної і моральної шкоди незаконними діями працівників міліції при складанні протоколів, розгляді справ про адміністративні правопорушення, положення ст.1176 ЦК України і ст.ст.1, 2, 3 Закону України від 01.12.1994 р. «Про порядок відшкодування шкоди, завданої громадянинові незаконними діями органів дізнання, досудового слідства, прокуратури і суду», не застосовуються, оскільки посадова особа ДАІ, яка складала адміністративний протокол та прийнята постанову, діяла не як орган дізнання, а як посадова особа органу державної влади, уповноважена для розгляду справ про адміністративні правопорушення.

У звязку з чим, доводи апеляційної скарги щодо застосування до спірних правовідносин Закон України «Про порядок відшкодування шкоди, завданої громадянинові незаконними діями органів дізнання, досудового слідства, прокуратури і суду», оскільки інспектор ДАІ діяв від імені органів внутрішніх справ, колегія суддів не може взяти до уваги з вище наведених підстав.

Доводи апеляційної скарги про те, що інспектор ДАІ діяв від імені органів внутрішніх справ, колегія суддів не може взяти до уваги, оскільки вони не ґрунтуються на законі.

Вирішуючи спір, суд першої інстанції в достатньо повному обсязі встановив права і обов'язки сторін, що беруть участь в справі, обставини справи, перевірив доводи і заперечення сторін, і дав їм належну правову оцінку, ухвалив рішення, яке відповідає вимогам закону.

Висновки суду обґрунтовані і підтверджуються письмовими матеріалами справи і поясненнями сторін.

За таких обставин, колегія суддів вважає, що рішення суду винесено з дотриманням норм матеріального і процесуального законодавства, у зв'язку з чим, апеляційна скарга не підлягає задоволенню, а рішення суду повинно бути залишено без змін на підставі ст.308 ЦПК України.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 308, 313-315 ЦПК України колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_5, який діє в інтересах позивача ОСОБА_6 відхилити.

Рішення Криворізького районного суду Дніпропетровської області від 16 червня 2011 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили.

Головуючий: А.П. Барильська

Судді: В.В. Карнаух

ОСОБА_9