АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
22ц-3811/11 Головуючий у 1 й інстанції - ОСОБА_1
Категорія 23 Доповідач - Красвітна Т.П.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 червня 2011 року колегія суддів Судової палати у цивільних справах апеляційного суду Дніпропетровської області у складі:

головуючого

суддів:

при секретарі

ОСОБА_2,

ОСОБА_3, ОСОБА_4

ОСОБА_5,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпропетровську цивільну справу по апеляційній скарзі ОСОБА_6 на рішення Покровського районного суду Дніпропетровської області від 20 грудня 2010 року по справі за позовом Публічного акціонерного товариства Енергопостачальна компанія Дніпрообленергов особі Покровського РЕМ до ОСОБА_6, ОСОБА_7 про стягнення боргу, -

ВСТАНОВИЛА:

У січні 2005 року позивач звернувся до суду з даним позовом та, згідно уточнених позовних вимог, просив стягнути з ОСОБА_6 на свою користь заборгованість у сумі 674,15 грн. та судові витрати, посилаючись на те, що зазначена відповідачка 06.05.2004 року уклала з позивачем договір № 34 про погашення заборгованості за користування електроенергією у будинку без номера в с. Вербове Покровського району Дніпропетровської області, але умови договору на виконала.

Ухвалою Покровського районного суду Дніпропетровської області від 04.12.2009 року до участі у даній справі у якості співвідповідача залучено колишнього власника будинку без номера в с. Вербове Покровського району Дніпропетровської області ОСОБА_7

Рішенням Покровського районного суду Дніпропетровської області від 20 грудня 2010 року позовні вимоги позивача до ОСОБА_6 задоволені; з ОСОБА_6 на користь позивача стягнуто борг у сумі 674,15 грн. за договором № 34 від 06.05.2004 року, судовий збір у розмірі 51,0 грн.; з ОСОБА_6 на користь держави стягнуто витрати на ІТЗ у сумі 120,0 грн.; позивачу у задоволені позову до ОСОБА_7 про стягнення боргу відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_6 посилається на неправильне застосування норм матеріального права, порушення норм процесуального права, у звязку з чим ставить питання про скасування оскаржуваного рішення та ухвалення нового рішення про відмову в задоволенні позовних вимог у повному обсязі.

Розглянувши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги і заявлених позовних вимог, колегія суддів не знаходить підстав для задоволення апеляційної скарги та скасування оскаржуваного рішення, виходячи з наступного.

Встановлено судом та стверджується зібраними у справі доказами, що 06.05.2004 року між ВАТ ЕК Дніпрообленерго, яке в подальшому було перейменоване у ПАТ ЕК Дніпрообленерго, та відповідачкою ОСОБА_6 у простій письмовій формі укладено договір за № 34 про погашення заборгованості, згідно якого ОСОБА_6 взяла на себе зобовязання сплатити позивачу заборгованість за використану електроенергію у будинку без номера в с. Вербове Покровського району Дніпропетровської області, в сумі 674,0 грн. до 30.07.2004 року за графіком: у травні - 224,72 грн., у червні - 224,72 грн., в липні - 224,72 грн. (а.с.30).

Також судом встановлено, що ОСОБА_6 користувалась електричною енергією у будинку без номера в с. Вербове Покровського району Дніпропетровської області, але умови зазначеного договору не виконала, що визнається відповідачкою ОСОБА_6 та іншими учасниками процесу.

Статтею 526 ЦК України передбачено, що зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог діючого законодавства.

Відповідно до ч. 1 ст. 530 ЦК України якщо у зобовязанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Виходячи з викладеного, приймаючи до уваги, що ОСОБА_6 позов про визнання вказаного вище договору від 06.05.2004 року недійсним не заявлено, заяву про застосування строку позовної давності в порядку ч. 3 ст. 267 ЦК України не зроблено, колегія дійшла висновку, що місцевий суд правомірно ухвалив рішення про стягнення з ОСОБА_6 на користь позивача заборгованості у сумі 674,15 грн., правильно вирішив питання про розподіл судових витрат, відмовивши позивачу у задоволенні позову до ОСОБА_7, яка є неналежним відповідачем.

Колегія звертає увагу, що суду не надані докази, які б підтверджували посилання апелянта на те, що вона не підписувала договір від 06.05.2004 року; призначена районним судом почеркознавча експертиза не була проведена у звязку з тим, що ОСОБА_6 не здійснила попередню оплату вартості експертизи (а.с. 152, 157, 162).

Отже, наведені в апеляційній скарзі доводи зводяться до переоцінки доказів і незгоди з висновками суду по їх оцінці.

Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Згідно ст. 212 ЦПК України, виключне право оцінки доказів належить суду, який має оцінювати докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і обєктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Таким чином, колегія дійшла висновку, що оскаржуване судове рішення ухвалено у відповідності з вимогами матеріального та процесуального права, тому підлягає залишенню без змін, а апеляційна скарга без задоволення.

Керуючись ст.ст. 209, 218, 303, 307, 308, 313-315 ЦПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_6 - відхилити.

Рішення Покровського районного суду Дніпропетровської області від 20 грудня 2010 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення, протягом двадцяти днів може бути оскаржена до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Головуючий

Судді