Апеляційний суд Житомирської області
Справа №22ц-117/11 Головуючий у 1-й інст. Грищенко М.В.
Доповідач Широкова Л.В.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 січня 2011 року

Колегія суддів судової палати в цивільних справах Апеляційного суду Житомирської області у складі:

головуючого - судді: Широкової Л.В.,

суддів: Снітка С.О., Худякова А.М.,

при секретарі судового засідання: Пюра Г.В.

з участю:

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Житомирі апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Брусилівського районного суду Житомирської області від 11 листопада 2010 року

по справі за позовом Публічного акціонерного товариства комерційного банку «Приватбанк» до ОСОБА_1 про звернення стягнення на автомобіль як предмет застави в забезпечення кредиту,-

встановила:

В жовтні 2010 року Публічне акціонерне товариство комерційного банку «Приватбанк» звернулось до суду з вказаним позовом, зазначаючи, що 21.12.2007 року був укладений договір кредиту між ним та ОСОБА_1, за яким останній отримав кредит у розмірі 46534,00 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 19,32 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення 20 грудня 2010 року. Проте в порушення умов договору відповідач зобовязання належним чином не виконав і станом на 11.08.2010 року має заборгованість в сумі 44872,10 гривень, яка складається з 27732,27 грн. заборгованості за кредитом, 5421,86 грн. заборгованості по відсотках за користування кредитом, 8405,48 грн. пені за несвоєчасність виконання зобовязань за договором, 500 грн. штрафу (фіксована частина), 2112,96 грн. штрафу (процентна складова).

В забезпечення виконання зобовязання за кредитним договором між ПАТ КБ «Приватбанк» та ОСОБА_1 був укладений договір застави, згідно з яким відповідач надав в заставу автомобіль RENAULT, модель: КАNGOO, рік випуску 2002, реєстраційним номер: АМ 2382АМ, який належить на праві власності ОСОБА_1

Рішенням Брусилівського районного суду Житомирської області від 11 листопада 2010 року позов ПАТ КБ «Приватбанк» до ОСОБА_1 про звернення стягнення на автомобіль як предмет застави в забезпечення кредиту задоволений повністю.

В рахунок погашення заборгованості за кредитним договором від 21.12.2007 року суми в розмірі 44872,10 грн. постановлено звернути стягнення на предмет застави: автомобіль, модель: КАNGOO, рік випуску 2002, реєстраційним номер: АМ 2382АМ, який належить на праві власності ОСОБА_1, шляхом продажу вказаного автомобіля ПАТ КБ «Приватбанк» з укладанням від імені відповідача ОСОБА_1 договору купівлі-продажу будь-яким способом з іншою особою-покупцем, зі зняттям вказаного автомобіля з обліку в органах ДАІ України, а також наданням ПАТ КБ «Приватбанк» всіх повноважень, необхідних для здійснення продажу. Також стягнуто з ОСОБА_1 на користь ПАТ КБ «Приватбанк» 448,72 гривень на відшкодування сплаченого судового збору та 120,00 гривень на відшкодування оплати витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить рішення суду скасувати та постановити нове рішення, яким відмовити ПАТ КБ «Приватбанк» в задоволенні позову, посилаючись на те, що судом порушено норми матеріального та процесуального права. Зазначає, що суд упереджено ухвалив рішення про звернення стягнення на автомобіль як предмет застави, оскільки відповідно до кредитного договору укладеного між ним та ПАТ КБ «Приватбанк», кінцевим терміном повернення кредиту є 20 грудня 2010 року.

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку про те, що апеляційна скарга підлягає відхиленню, виходячи з таких підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що 21 грудня 2007 року "Приватбанк» та ОСОБА_1 укладено кредитний договір № ZRL0FF000020246 (а.с. 8-9 ) на суму 46534,00 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 19,32 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення 20 грудня 2010 року.

Відповідно до п. 7.1 кредитного договору "ПриватБанк" надав ОСОБА_1 кредит у вигляді непоновлюваної кредитної лінії у сумі 46534,00 грн. на наступні цілі: 35000 грн. на купівлю автомобіля, а також у розмірі 340 грн. для сплати за реєстрацію.

В свою чергу ОСОБА_1 взяв на себе обовязок в період з 21 по 25 число щомісяця сплачувати кредит. Сума виплат щомісяця складала 1474,11 грн..

Відповідно до п. 7.4. кредитного договору за порушення термінів погашення кредиту ОСОБА_1 зобовязаний сплатити пеню в розмірі 0, 15 % від суми простроченого платежу.

У забезпечення виконання зобовязань за кредитним договором "ПриватБанк» та ОСОБА_1 21 грудня 2007 року уклали договір застави рухомого майна - автомобіля RENAULT, модель: КАNGOO, рік випуску:2002року (а.с.9-10).

Задовольняючи позовні вимоги Банку, суд першої інстанції виходив з того, що відповідач ОСОБА_1 належним чином не виконував взяті на себе зобовязання, що підтверджується розрахунком заборгованості (а.с.6-7).

Судом першої інстанції вірно встановлено, що права і обовязки сторін встановлені кредитним договором та договором застави.

Так згідно зі ст. 14 ЦК України цивільні обов'язки виконуються у межах, встановлених договором або актом цивільного законодавства.

Статтею 589 ЦК України та ст. 20 Закону України "Про заставу" встановлено, що у разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобовязання заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави в разі, якщо в момент настання терміну виконання зобов'язання, забезпеченого заставою, воно не буде виконано, якщо інше не передбачено законом чи договором.

Відповідно до ч.1 ст.592 ЦК України застоводержатель має право вимагати дострокового виконання зобовязання, забезпеченого заставою, а якщо його вимога не буде задоволена, звернути стягнення на предмет застави: в інших випадках, встановлених договором.

Пунктом 15.7.1 договору застави від 21 грудня 2007 року, укладеного сторонами, передбачено, що у випадку порушення якого-небудь із зобовязань, передбачених Кредитним договором, проводиться звернення на предмет застави.

Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_1 по кредиту станом на 11.08.2010 року становить 44872,10 грн. (а.с. 6-7).

Таким чином, суд першої інстанції, встановивши, що ОСОБА_1 порушено умови кредитного договору, у звязку із чим виникла заборгованість по кредиту, правильно задовольнив позов про звернення стягнення на предмет застави.

Доводи апеляційної скарги ОСОБА_1 про те, що, виходячи із змісту, укладеного між сторонами кредитного договору, звернення з позовом до спливу кінцевого терміну повернення цих коштів суперечило умовам договору, - безпідставні.

Рішення суду відповідає вимогам закону та встановленим обставинам справи, підстав для його зміни та скасування немає.

Керуючись ст.ст. 303,304, 307, 308, 313 - 315 ЦПК України, колегія суддів -

ухвалила:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 відхилити.

Рішення Брусилівського районного суду Житомирської області від 11 листопада 2010 року залишити без зміни.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ протягом 20 днів з дня набрання нею законної сили.

Г оловуючий

Судді: