Дата документу Справа №
Апеляційний суд Запорізької області
Справа №22ц-5117/2011р. Головуючий у 1 інстанції: Піх Ю.Р.
Суддя-доповідач ОСОБА_1
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 грудня 2011 року м. Запоріжжя

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Запорізької області у складі:

Головуючого: Бєлки В.Ю.,

Суддів: Кримської О.М.,

ОСОБА_2,

При секретарі: Остащенко О.В.

розглянула у відкритому судовому засіданні цивільну справу

за апеляційною скаргою ОСОБА_3 в особі представника ОСОБА_4 на заочне рішення Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 24 червня 2011 року у справі за позовом ОСОБА_4 в інтересах ОСОБА_3 до ОСОБА_5, ОСОБА_6, житлово-будівельного кооперативу „Знання", треті особи Запорізька міська рада, ОСОБА_7, ОСОБА_8 про визнання права власності на квартиру в порядку спадкування за законом за ОСОБА_6 та стягнення моральної шкоди,

ВСТАНОВИЛА:

У квітні 2010 року ОСОБА_4 в інтересах ОСОБА_3 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_5, ОСОБА_9, ЖБК „Знання" про визнання права власності на квартиру в порядку спадкування за законом за ОСОБА_6 та стягнення моральної шкоди.

В позовній заяві зазначав, що після смерті матері ОСОБА_9 -ОСОБА_10, вона стала по суті спадкоємицею квартири АДРЕСА_1 та квартири АДРЕСА_2 та подала до нотаріальної контори заяву, що вона є спадкоємицею майна, що залишилось після смерті її матері і фактично прийняла як спадщину квартиру АДРЕСА_3 , але намагаючись ухилитись від звернення стягнення на цю квартиру на користь ОСОБА_3 вона офіційно спадщину не оформила. Крім цього, її матір була членом ЖБК „Знання" й після виплати паю фактично одержала право власності на квартиру. Батько ОСОБА_5 фактично багато років не проживав в цій квартирі, його сімейні стосунки з померлою не склались й він залишив сім'ю та у 1998 року він зареєстрував шлюб з ОСОБА_11 та почав мешкати за адресою м. Запоріжжя вул.. Чумаченко б. 36 кв. 51. Він ніколи не звертався з претензіями на те, що він має право власності на частину цієї квартири, більш того не звертався з таким питанням навіть після смерті ОСОБА_10, яка померла 29.01.2006 року, тобто він біля 15 років не пред'являв ніяких претензій на цю квартиру. Лише, коли відносно ОСОБА_9 вже розглядалася кримінальна справа й вона була взята під варту та при розгляді справи був заявлений в інтересах ОСОБА_3 позов про відшкодування матеріальних та моральних збитків, ОСОБА_5 вирішив з корисних мотивів, обманним шляхом незаконно заволодіти цією квартирою, позбавивши права на цю квартиру ОСОБА_6

З цих підстав просив визнати за ОСОБА_6 право власності на квартиру АДРЕСА_4 та визнати недійсним договір купівлі-продажу від 22.06.2007 року, укладений між ОСОБА_5 та ОСОБА_7.

Заочним рішенням Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 24 червня 2011 року відмовлено у задоволенні позову.

Не погоджуючись з рішенням суду, ОСОБА_3 в особі представника ОСОБА_4 подав апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить рішення суду скасувати, справу направити на новий розгляд.

Заслухавши у засіданні апеляційного суду суддю - доповідача, пояснення учасників апеляційного розгляду, перевіривши законність і обгрунтованість рішення суду першої інстанції та обставини справи в межах доводів апеляційної скарги і вимог, заявлених в суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Відповідно до ст. 308 ЦПК України Апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.. Не може бути скасоване правильне по суті і справедливе рішення суду з одних лише формальних міркувань.

Посилаючись на недійсність правочину, позивач зазначав, що відповідач ОСОБА_5 з корисних мотивів, обманним шляхом незаконно заволодів спірною квартирою, продав квартиру, чим позбавив права на цю квартиру відповідача ОСОБА_6, та стверджуючи про негативний вплив спірного правочину на його інтереси.

Відповідно до норм процесуального права передбачається, що обставини цивільних справ з'ясовуються судом на засадах змагальності , в межах заявлених позовних вимог і на підставі наданих сторонами доказів.

Щодо обов'язку доказування і подання доказів, то відповідно до ст.. 10 ЦПК України . кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень.

Ухвалюючи рішення про відмову у задоволенні позовних вимог про визнання недійсним правочину та визнання за відповідачем ОСОБА_6 права власності на спірну квартиру у порядку спадкування, суд першої інстанції правильно виходив з того, що позивачем не надано переконливих доказів про недійсність оспорюваного ним правочину, а також з позовом про визнання права власності на нерухоме майно у порядку спадкування за законом може звертатись особа, право якою порушено ( ст. З ЦПК України), тобто в обраний позивачем спосіб захист свого права не може бути задоволений.

З мотивів, викладених вище, колегія суддів вважає, що рішення суду першої інстанції ухвалено з додержанням норм матеріального та процесуального права, доводи апеляційної скарги не спростовують його законність, підстав для його скасування не вбачається.

Керуючись ст.ст. 303, 308, 313, 317 ЦПК України, судова колегія

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 в особі представника ОСОБА_4 - відхилити.

Заочне рішення Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 24 червня 2011 року по цій справі - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, проте може бути оскаржена протягом двадцяти днів шляхом подачі касаційної скарги до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ.

Головуючий:

Судді: