АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 січня 2011 року колегія суддів судової палати з цивільних справ апеляційного суду Дніпропетровської області в складі:

головуючого Котушенко С.П.

суддів Петренко І.О., Романюк М.М.

при секретарі Солодовій І.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Дніпропетровську цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 28 жовтня 2010 року за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3, третя особа - ОСОБА_4 про розподіл спадщини та за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_2 про розподіл спадщини, -

ВСТАНОВИЛА:

У грудні 2008 року ОСОБА_2 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_3 про розподіл спадщини. Позивачка вказувала на те, що 05 жовтня 2006 року помер її батько ОСОБА_5, після чого відкрилася спадщина на належне йому майно, а саме: автомобіль НОМЕР_1, мотоцикл НОМЕР_2, прості іменні акції ВАТ «Дніпрошина» та дачну ділянку №648, площею 0,05га у садовому товаристві «Шинник-4». Вона та відповідачка (мати померлого) є спадкоємцями першої черги за законом. Посилаючись на небажання відповідачки виділити їй хоч щось зі спадщини, позивачка просила розділити спадкове майно, виділивши їй дачну ділянку у садовому товаристві «Шинник-4» та прості іменні акції ВАТ «Дніпрошина».

Ухвалою від 20 січня 2010 року (а.с.162) суд залучив до участі у справі в якості третьої особи ОСОБА_4, яка звернулася з самостійними вимогами до ОСОБА_2 про розподіл спадщини. При цьому вказувала на те, що з жовтня 1995 року вона проживала в цивільному шлюбі з ОСОБА_5 по день його смерті. Цей факт встановлено рішенням Бабушкінського районного суду м.Дніпропетровська від 21 березня 2008 року. Посилаючись на те, що вона також є спадкоємцем першої черги, ОСОБА_4 просила встановити факт прийняття нею спадщини після смерті ОСОБА_5, залишити за нею право користування земельною ділянкою у садовому товаристві «Шинник-4», визнати за нею право власності на 1/2 частину простих іменних акцій ВАТ «Дніпрошина» належних померлому, розподілити та зобовязати відшкодувати на її користь понесені збитки в розмірі 20 000 грн. на поховання ОСОБА_5 спадкоємців, що претендують на спадок після його смерті.

Рішенням Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 28 жовтня 2010 року обидва позови задоволено частково, визнано за ОСОБА_2, ОСОБА_3 право власності на 1/3 частину спадкового майна, що залишилось після смерті ОСОБА_5 у вигляді земельної ділянки №648 у садівничому товаристві «Шинник-4» та простих іменних акцій ВАТ «Дніпрошина»; визнано за ОСОБА_4 право користування та розпорядження 1/3 частиною земельної ділянки № 648 у садівничому товаристві «Шинник-4», а також право власності на 1/3 частину спадкового майна, що залишилось після смерті ОСОБА_5 у вигляді простих іменних акцій ВАТ «Дніпрошина».

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 ставить питання про скасування рішення суду, як необґрунтованого та про ухвалення нового рішення.

Вивчивши доводи скарги, перевіривши їх матеріалами справи, колегія суддів вважає апеляційну скаргу підлягаючою частковому задоволенню з наступних підстав.

Згідно з положеннями ст.ст.55, 124 Конституції України та ст.3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Прийнявши до розгляду позовні заяви сторін про розподіл спадщини і розглянувши їх, суд не звернув уваги на те, що вони подані передчасно, оскільки відсутні дані про отримання спадкоємцями свідоцтва про право на спадщину чи визнання за ними права на спадщину.

Ухвалюючи рішення про визнання за ОСОБА_2 та ОСОБА_3 право власності на частину спадкового майна, яке просила поділити позивачка, суд залишив поза увагою, що жодна з вказаних осіб не зверталась до суду з вимогами про визнання права на спадкове майно.

Відповідно до ч.5 ст.11 ЦК України цивільні права та обовязки можуть виникати з рішення суду лише у випадках, встановлених актами цивільного законодавства.

Пленум Верховного Суду України у п.23 постанови «Про судову практику у справах про спадкування» від 30 травня 2008 року №7 розяснив, що за наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розгляду не підлягають.

Ухвалюючи рішення суд не перевірив чи прийняли сторони у встановленому порядку спадщину після смерті ОСОБА_5, оскільки в матеріалах справи такі докази відсутні, та не зясував чи наявні умови для одержання сторонами свідоцтв про право на спадщину в нотаріальній конторі.

В суді апеляційної інстанції сторони пояснили, що подали до нотаріальної контори заяви про прийняття спадщини, такі були прийняті нотаріусом і нотаріус не відмовив їм у оформленні їх права на спадщину, а до суду вони звернулись тому, що між ними виник спір щодо поділу спадкового майна.

Крім того, судом не взято до уваги, що відповідно до ст.1218 ЦК України до складу спадщини входить майно, яке на законних підставах належало спадкодавцеві, та у звязку з цим не зясовано, чи набув спадкодавець ОСОБА_5 у встановленому законом порядку право власності на земельну ділянку в садівничому товаристві «Шинник-4», а правовстановлюючі документи на вказану земельну ділянку в матеріалах справи відсутні.

Не взято до уваги судом і положення ч.6 ст.3 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», згідно з яким правочини щодо нерухомого майна можуть вчинятися лише у тому разі, якщо право власності на це майно зареєстроване відповідно до цього Закону, та у звязку з цим не зясовано, чи може вчинятися правочин, яким є прийняття спадщини, щодо спірної земельної ділянки.

Задовольняючи частково позовні вимоги ОСОБА_4, суд вказував на те, що вона має право на спадкування частки майна померлого не навівши при цьому відповідних мотивів такого висновку.

Враховуючи викладене, колегія суддів вважає, що постановлене судове рішення, на підставі п.3,4 ст.309 ЦПК України, підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення про відмову в задоволенні позову.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 309, 313, 316 ЦПК України, колегія суддів,-

ВИРІШИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити частково.

Рішення Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 28 жовтня 2010 року скасувати, в задоволенні позовів ОСОБА_2 та ОСОБА_4 про розподіл спадщини відмовити.

Рішення набирає законної сили з моменту проголошення і може бути оскаржено в касаційному порядку протягом двадцяти днів.

ГОЛОВУЮЧИЙ:

СУДДІ: