Справа № 2-421/11
Провадження №
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 квітня 2011 року Баришівський районний суд Київської області в складі :

головуючого судді Лисюка О.Д.

при секретарі Ющенко Л.А.

розглянувши у відкритому судовому засiданнi в смт. Баришівка справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, -

В с т а н о в и в :

Позивач ОСОБА_1 звернулася до суду з позовною заявою про визнання права на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами. Свою заяву обґрунтовує тим, що після смерті її свекрухи ОСОБА_3, залишився спадковий будинок №38 господарські будівлі та споруди, розміщені по вулиці Шевченка в селі Семенівка Баришівського району Київської області, які були успадковані її сином ОСОБА_4. На вказаний житловий будинок було виготовлено технічний паспорт та у нотаріуса оформлено свідоцтво про право на спадщину, але реєстрація у Баришівському БТІ не відбулася. 04.03.2008 року чоловік позивача ОСОБА_4 помер. Ніякого розпорядження (заповіту) покійний за життя не зробив. Після смерті чоловіка, в установленому законом порядку звернутися до нотаріуса з приводу прийняття спадщини ОСОБА_1 не мала можливості, а оскільки пройшов термін звернення для прийняття спадщини у нотаріуса, їй було рекомендовано вирішити це питання в судовому порядку. Вважає, що вона як спадкоємець першої черги за законом прийняла спадщину після смерті ОСОБА_1 шляхом фактичного проживання разом із чоловіком до дня його смерті. Її син ОСОБА_2, відмовляється від своєї часки спадщини на користь своєї матері. Позивач просить суд визнати за нею право власності на спадковий будинок з господарськими будівлями та спорудами.

У відповідності до ч.4 ст.130 ЦПК України, суд може у попередньому судовому засіданні ухвалити судове рішення у разі визнання позову відповідачем.

На попередньому судовому засіданні позивач ОСОБА_1 свої позовні вимоги підтримала в повному обємі пояснивши, що після смерті чоловіка залишилося спадкове майно, до складу якого входить будинок з господарсько-побутовими спорудами, що розташовані в с. Семенівка по вул. Шевченка, 38 Баришівського району Київської області. Вважає, що вона, як спадкоємець першої черги за законом у встановленому законом порядку прийняла спадщину після смерті чоловіка, так як постійно проживала з ним до дня його смерті в спадковому будинку. Її син також являється спадкоємцем після смерті батька, але він відмовляється від своєї частини спадщини на її користь. ОСОБА_1 просить суд, позовні вимоги задовольнити в повному обємі.

Відповідач ОСОБА_2 на попередньому судовому засіданні позовні вимоги визнав, та не заперечує проти задоволення вимог його матері - ОСОБА_5, які були предявлені нею до суду в позовній заяві.

Заслухавши пояснення позивача, відповідача, дослідивши матеріали справи суд вважає, що заявлений позов є обґрунтованим та підлягає до задоволення виходячи з наступних міркувань.

Судом встановлено, що після смерті свекрухи позивача - ОСОБА_3, залишився спадковий будинок з будинок №38 розміщений по вулиці Шевченка в селі Семенівка Баришівського району Київської області, який було успадковано її сином ОСОБА_4. На вказаний житловий будинок було виготовлено технічний паспорт та у нотаріуса оформлено свідоцтво про право на спадщину, але реєстрації, що засвідчувала б право власності на домоволодіння за ОСОБА_4 у Баришівському БТІ не відбулося.

04 березня 2008 року у віці 68 років помер чоловік позивача ОСОБА_4, про що 05.03.2008 року в книзі реєстрації смертей виконкому Семенівської сільської ради Баришівського району зроблено відповідний запис за №09. В день смерті ОСОБА_4 відкрилась спадщина до складу якої входить житловий будинок з господарсько-побутовими будівлями та спорудами, що розташовані по вулиці Шевченка, 38 в с. Семенівка Баришівського району Київської області.

Відповідно до ст. 1261 ЦК України при спадкуванні по закону, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, в тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив та батьки.

Після смерті ОСОБА_4 спадкоємцями за законом є його дружина ОСОБА_1, син ОСОБА_2, який відмовився від своєї частини спадщини на користь своєї матері.

Згідно ст.328 ЦК України право власності надувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Згідно ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Ніякого розпорядження (заповіту) при житті ОСОБА_4 не зробив.

Відповідно до ч.3 ст.1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку встановленого ст. 1270 цього Кодексу він не заявив про відмову від неї.

Як вбачається із пояснень позивача, вона у встановлений законом час не могла прийняти спадщину в нотаріальному порядку, в звязку із сімейними обставинами та браком коштів.

Згідно технічного паспорту, виготовленого Баришівським БТІ, будинок померлого ОСОБА_4 був збудований в 1967 році. В той час від забудовника не вимагали оформлення свідоцтва на право власності на майно, тому і не було необхідності у виготовленні технічно-правової документації на своє нерухоме майно. Ніяких претензій з боку інших осіб, стосовно зазначеного майна, до ОСОБА_4 ніколи не надходило.

Про те, що ОСОБА_4 був власником та володів будинком, розташованому в с. Семенівка Баришівського району Київської області по вул. Шевченка, 38 на праві приватної власності, свідчать такі докази:

- копія технічного паспорта на будинок, що розташований за адресою: с. Семенівка Баришівського району Київської області по вул. Шевченка, 38;

- довідка №331 від 07.04.2001 року виконкому Семенівської сільської ради Баришівського району Київської області;

- копія свідоцтва про право на спадщину за законом від 06.07.2007 року серії ВЕР №791219;

- копією витягу про державну реєстрацію в спадковому реєстрі серії ГВ №467805, який посвідчує реєстрацію видачі свідоцтва про право на спадщину;

Таким чином, в судовому засіданні знайшов своє підтвердження факт володіння житловим будинком та господарсько-побутовими будівлями, які розташовані с. Семенівка Баришівського району Київської області по вул. Шевченка, 38 на праві приватної власності ОСОБА_4

Отже, враховуючи те, що ОСОБА_4 фактично набув право власності на майно, але не встиг зареєструвати своє право власності у встановленому законом порядку, а також те, що ОСОБА_5 єдиний спадкоємець першої черги за законом, оскільки на момент прийняття спадщини проживала разом із чоловіком в спадковому будинку, тому необхідно в судовому порядку, визнати за нею право власності на спірний будинок з господарськими будівлями та спорудами.

Керуючись ст. ст.10,11,209,211, 212-215,218 ЦПК України ст.ст. 328, 1218, 1261, 1268 ЦК України, ст.5 ч. 3 ЦК України, Постановою Пленуму Верховного Суду України Про судову практику у справах про спадкування №7 від 30.05.2008 року , суд -

В И Р I Ш И В:

Позов задовольнити в повному обсязі.

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, яка проживає в ІНФОРМАЦІЯ_2, право власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, що розташовані в с. Семенівка по вул. Шевченка, 38 Баришівського району Київської області, які належали на праві приватної власності її чоловіку ОСОБА_6, який помер 04 березня 2010 року.

На дане рішення апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя Баришівського

районного суду ОСОБА_7