У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 жовтня 2011 року м. Рівне

Колегія суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду Рівненської області у складі:

Головуючого судді: Демянчук С.В.

суддів: Оніпко О.В., Ковалевича С.П.

при секретарі: Приходько Л.В.

розглянула у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Рівненського районного суду Рівненської області від 01 грудня 2010 року в справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про визнання права власності на майно в порядку спадкування.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення осіб, які зявилися в судове засідання, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів ,-

в с т а н о в и л а :

Рішенням Рівненського районного суду Рівненської області від 01 грудня 2010 року в задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про визнання права власності на майно в порядку спадкування відмовлено.

Не погодившись з вказаним рішенням суду ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу. Вважає, що зазначене рішення є незаконним та необґрунтованим, ухваленим з грубим порушенням процесуальних норм та неправильним застосуванням матеріальних норм.

Вказує, що 03 квітня 2006 року померла її мама ОСОБА_4 Після її смерті відкрилася спадщина на: земельну частку (пай) та будинковолодіння № 63 яке знаходиться в селі Білівські Хутори по вул. Монастирській Рівненського району.

Спадщину вона прийняла, що підтверджується свідоцтвом про право на спадщину за законом на земельну частку (пай). Проте, у встановленому порядку отримати свідоцтво про право на спадщину на будинковолодіння не може, тому що відсутні правовстановлюючі документи на нього.

Зазначає, що іншого шляху, як в судовому порядку успадкувати будинковолодіння вона не може. Проте, суд першої інстанції відмовив їй у позові, покликаючись на те, що відсутні правовстановлюючі документи на спадкове майно.

Крім того, звертає увагу на те, що згідно довідки від 24 березня 2008 року виданої Бронниківською сільською радою Рівненського району згідно погосподарської книги № 7 особовий рахунок № 488 будинок № 62 по вул. Монастирській в с. Білівські Хутори рахується за ОСОБА_4

__________________________________________________________________

Справа № 22-519/2011 Головуючий в 1 інстанції: Красовський О.О.

Категорія: 37 Доповідач: Демянчук С.В.

На підставі даної довідки було 07.10.2008 року виготовлено технічний паспорт на будинковолодіння № 62 по вул. Монастирській в с. Білівські Хутори на імя ОСОБА_4

Просить скасувати оскаржуване рішення та ухвалити нове рішення, яким задовольнити її позовні вимоги в повному обсязі.

В судовому засіданні апеляційного суду ОСОБА_1 та її представник ОСОБА_5 підтримали апеляційну скаргу в повному обсязі.

Відповідачка ОСОБА_2 не заперечує проти задоволення апеляційної скарги.

ОСОБА_3 апеляційну скаргу не визнав, вважає висновки суду першої інстанції правильними. Просив апеляційну скаргу відхилити, а рішення суду першої інстанції залишити без змін. Окрім того зазначав, що він є власником спірного будинку за договором купівлі - продажу.

Перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, а також вимог, заявлених в суді першої інстанції, правильність застосування судом норм матеріального і процесуального права, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення з наступних підстав.

Ухвалюючи рішення про відмову в задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про визнання права власності на майно в порядку спадкування, суд першої інстанції виходив зі встановлених обставин того, що у зв'язку зі смертю спадкодавця спадщина відкривається на те майно, яке належало покійному на день його смерті на праві приватної власності, або на його частку в спільному майні.

Позивачкою не надано доказів в підтвердження права власності на спірне будинковолодіння на ім"я покійної ОСОБА_4

При цьому , суд обгрунтовано не взяв до уваги як правовстановлюючий документ щодо нерухомого майна виписку з погосподарської книги про те, за ким рахується спірне будинковолодіння , оскільки такі записи ведуться виключно з метою забезпечення статистичної звітності, і не можуть бути беззаперечним підтвердженням право власності на майно за тим чи іншим громадянином.

На підтвердження такого висновку в рішенні наведені відповідні мотиви та докази з якими погоджується апеляційний суд, оскільки такі висновки суду ґрунтуються на вимогах закону.

З урахуванням вірно встановлених фактичних даних та відповідних ним правовідносин, судова колегія вважає оскаржуване рішення суду правильним по суті та ухваленим з додержанням норм матеріального та процесуального права.

Відповідно до закону, право власності на майно набувається з підстав, що не заборонені законом. На новостворене нерухоме майно зазначене право виникає з моменту завершення будівництва, а якщо законом передбачено прийняття такого майна в експлуатацію або воно підлягає державні реєстрації з моменту вчинення таких дій. Сам факт створення нерухомого майна за відсутності передбачених законом умов, необхідних для встановлення права власності на нього, не може бути підставою для визнання такого права.

Право власності на майно за спадкодавцем чи за відповідачем не зареєстроване, про що свідчить довідка КП «Рівненське обласне бюро технічної інвентаризації».

Згідно положень статті 1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

За статтею 1218 ЦК України, до складу спадщини входять всі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Таким чином, суд вірно зазначив про те, що у зв'язку зі смертю спадкодавця спадщина відкривається на те майно, яке належало покійному на день його смерті на праві приватної власності, або на його частку в спільному майні.

Відповідно до норм процесуального права передбачається, що обставини цивільних справ з'ясовуються судом на засадах змагальності; в межах заявлених вимог і на підставі наданих сторонами доказів. Щодо обов'язку доказування і подання доказів, то кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень. Однак, будь-яких належних та, заслуговуючих на увагу доказів, які б спростовували висновки суду, апелянт суду не надала.

Належними і допустимими доказами в передбаченому законом порядку, позивачка висновки суду не спростувала.

Поскільки доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують, та, враховуючи, що суд першої інстанції, вирішуючи спір, правильно встановив дійсні обставини справи, з'ясував характер взаємовідносин сторін, постановив рішення з додержанням вимог матеріального і процесуального права, та зважаючи, що не може бути скасоване правильне по суті рішення суду з одних лише формальних міркувань, судова колегія не вбачає підстав для скасування оскаржуваного рішення.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 303, 304, 307, 308, 313-315, ЦПК України, колегія суддів , -

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 відхилити.

Рішення Рівненського районного суду Рівненської області від 01 грудня 2010 року залишити без зміни.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання нею чинності.

Головуючий суддя: Демянчук С.В.

Судді : Оніпко О.В.

ОСОБА_6