Справа № 0216/2-201/2011 р.
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 травня 2011 року Мурованокуриловецький районний суд Вінницької області в складі:

головуючої судді Тучинської Н.В.

при секретарі Хонькович Л.І.

з участю відповідача ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт Муровані Курилівці справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про зменшення розміру аліментів та визначення їх розміру у твердій грошовій сумі, -

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 182, 184, 192 СК України, ст.ст. 10, 60, 88, 174, 212, 213, 215 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В :

ОСОБА_2 відмовити в позові до ОСОБА_1 про зменшення розміру аліментів та визначення їх розміру у твердій грошовій сумі у звязку з його необґрунтованістю.

Стягнути із ОСОБА_2 державне мито в сумі 51 (пятдесят одна) гривня на користь держави та 120 (сто двадцять) гривень витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи.

Рішення може бути оскаржено сторонами в апеляційному порядку до апеляційного суду Вінницької області через Мурованокуриловецький районний суд шляхом подання в 10-денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги.

Суддя: ______________

Справа № 0216/2-201/2011 р.

Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 травня 2011 року Мурованокуриловецький районний суд Вінницької області в складі:

головуючої судді Тучинської Н.В.

при секретарі Хонькович Л.І.

з участю відповідача ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт Муровані Курилівці справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про зменшення розміру аліментів та визначення їх розміру у твердій грошовій сумі, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач у справі є платником аліментів на користь відповідача і відповідно до рішення Мурованокуриловецького районного суду від 29 липня 2008 року, зобов`язаний сплачувати 1/3 частину всіх видів заробітку (доходу) на утримання синів: ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, починаючи з 19 червня 2008 року до їх повноліття. Посилаючись на те, що в нього з моменту постановлення рішення про сплату аліментів змінилися сімейний та матеріальний стан, що він сам утримує свою нову сімю, ОСОБА_2 звернувся до суду з вимогою про зменшення розміру аліментів і визначення їх у твердій грошовій сумі 600 гривень щомісячно на двох дітей.

Позивач в судове засідання не зявився, направивши до суду телеграму (а.с. 18) про розгляд справи в його відсутності та заявивши, що підтримує позовну вимогу.

З тексту позовної заяви слідує, що 2 лютого 2010 року ОСОБА_2 зареєстрував новий шлюб із ОСОБА_5 і мають доньку ОСОБА_6, батьком якої він записаний і яка відвідує спеціальний дитячий садочок компенсаційного типу для дітей з порушенням опорно-рухового апарату. Дитина часто хворіє, їй потрібні кошти на лікування, дружина на даний час ніде не працює, свого житла він немає, сам утримує сімю.

Відповідач позовні вимоги не визнала і пояснила суду: Вона з позивачем мають двох спільних дітей, старший син має вади серця, а тому потребує нагляду дитячого кардіолога та відповідної терапії. Вона сама в даний час знаходиться в декретній відпустці з їх спільним молодшим сином, а тому єдиною матеріальною підтримкою сімї є аліменти позивача. Щодо зміни сімейного та матеріального стану позивача, пояснила, що дитину теперішньої дружини позивача вона знає, ніколи не чула, що дитина має вади опорно-рухового апарату. Просить відмовити позивачу в задоволенні його вимоги.

Розглянувши справу в судовому засіданні, суд прийшов до висновку, що позов до задоволення не підлягає з наступних підстав:

Рішенням судді Мурованокуриловецького районного суду від 29 липня 2008 року (а.с. 3) позивача зобов`язано сплачувати на користь відповідача аліменти в розмірі 1/3 частини всіх видів заробітку на утримання двох малолітніх дітей: ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2.

З довідки № 19/8-170 від 28 березня 2011 року Сімферопольської виправної колонії № 102 (а.с. 4) слідує, що позивач працює там черговим помічником начальника колонії і його сукупний місячний дохід в середньому складає 2700 гривень. Із заробітної плати ОСОБА_2 на підставі виконавчого листа утримується 1/3 її частина на аліменти на користь відповідача за цим позовом.

Відповідно до ч. 1 ст. 192 СК України, розмір аліментів, визначений за рішенням суду може бути зменшено за рішенням суду за позовом платника у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я.

Дійсно, свідоцтвом про шлюб (а.с. 6) та повторним свідоцтвом про народження (а.с. 5) позивач ствердив, що його сімейний стан, порівняно з часом, коли приймалося рішення про стягнення аліментів, змінилося, зокрема, він одружився з ОСОБА_5 та удочерив її дитину.

Однак, позивач не довів суду, що змінився в бік погіршення його матеріальний стан. Зокрема, посилання позивача, що його дружина не працює і він один утримує сімю, не може прийматися судом як належний доказ, оскільки з копії трудової книжки його теперішньої дружини (а.с. 9) слідує, що з 18.09.2009 року вона звільнилася за власним бажанням з постійного місця роботи. Довідка із ясла-садочку № 37 «Гвоздичка»компенсаційного типу для дітей з порушенням опорно рухового апарату № 332 від 04.02.2011 року (а.с. 8) про те, що дочка його відвідує з 20.10.2010 року по даний час, не є доказом хвороби дитини. Довідка № 359 від 08.02.2011 року КРП «Сімферопольське міжміське бюро реєстрації та технічної інвентаризації»не доводить, що позивач не має власного житла. Адже з тексту його позовної заяви слідує, що він зареєстрований в ІНФОРМАЦІЯ_3, а проживає в ІНФОРМАЦІЯ_4. Зі слів відповідача в судовому засіданні, квартира по вулиці Куйбишева належить самому ОСОБА_2 (вона з ним проживала в цій квартирі під час існування шлюбу) і в даний час він її здає в найм, а будинок по вулиці Санітарна належить рідному брату позивача.

Отже, докази позивача про його скрутне матеріальне становище є непереконливими.

Натомість, з поданих самим позивачем документів та пояснень відповідача в судовому засіданні слідує, що на утриманні у ОСОБА_2, крім двох спільних з відповідачем дітей, знаходиться малолітня дитина ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_5. Доказів про будь-яких інших утриманців, крім дочки ОСОБА_6, позивач не надав, а зі слів відповідача, - він їх не має. З довідки про доходи позивача слідує, що на утримання двох своїх малолітніх дітей він сплачує 1/3 частину заробітної плати, а на утримання своєї нової сімї, де є одна малолітня дитина, йому залишається 2/3 частини заробітної плати. Крім того, син позивача та відповідача ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_6, відповідно до висновку Мурованокуриловецької ЛКК № 898 від 17 травня 2011 року (а.с. 20) має серцеві аномалії, перебуває на обліку з 2008 року, потребує постійного нагляду дитячого кардіолога, підтримуючої терапії та санітарно-курортного оздоровлення.

Суд вважає, що такий розподіл витрат на утримання дітей є справедливим і співмірним, він не ставить у важке матеріальне становище позивача, слугує інтересам дітей, а тому позовна вимога є необґрунтованою і не може бути задоволена.

Відповідно до положень ч. 1 та п. 1 ч. 3 ст. 79 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов'язаних з розглядом справи, до витрат, пов'язаних з розглядом судової справи, належать, зокрема, витрати на інформаційно-технічне забезпечення. Кожна позовна заява має бути оплачена державним митом та мають бути оплачені витрати на інформаційно-технічне забезпечення.

Ціна позову (а від неї визначається розмір державного мита) у справах про зменшення платежів, відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 80 ЦПК України, визначається сумою, на яку зменшуються платежі, але не більше, ніж за один рік. Позивач у своїй вимозі просив зменшити утримання аліментів приблизно на 4 тисячі гривень на рік.

Відповідно до підпункту «а»п. 1 ст. 3 Декрету КМУ «Про державне мито» ставка державного мита із позовних заяв встановлена в розмірі 1 відсоток ціни позову, але не менше 3 НМДГ і не більше 100 НМДГ.

Розмір витрат на ІТЗ в даній категорії справ визначений п. 1 розділу 1 Розмірів витрат з інформаційно-технічного забезпечення судових процесів, повязаних з розглядом цивільних та господарських справ і складає 120 гривень.

Відповідно до ч. 2 ст. 80 ЦПК України, якщо визначена позивачем ціна позову вочевидь не відповідає дійсній вартості спірного майна або на момент пред'явлення позову встановити точну його ціну неможливо, розмір судового збору попередньо визначає суд з наступним стягненням недоплаченого або з поверненням переплаченого судового збору відповідно до ціни позову, встановленої судом при вирішенні справи.

Оскільки при зверненні до суду з цим позовом ОСОБА_2 не сплатив а ні державне мито, а ні витрати на ІТЗ, вони підлягають стягненню з нього одночасно з постановленням цього судового рішення.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 182, 184, 192 СК України, ст.ст. 10, 60, 88, 174, 212, 213, 215 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В :

ОСОБА_2 відмовити в позові до ОСОБА_1 про зменшення розміру аліментів та визначення їх розміру у твердій грошовій сумі у звязку з його необґрунтованістю.

Стягнути із ОСОБА_2 державне мито в сумі 51 (пятдесят одна) гривня на користь держави та 120 (сто двадцять) гривень витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи.

Рішення може бути оскаржено сторонами в апеляційному порядку до апеляційного суду Вінницької області через Мурованокуриловецький районний суд шляхом подання в 10-денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги.

Суддя: ______________

.