Справа № 2-477
Р і ш е н н я

і м е н е м У к р а ї н и

16 грудня 2011 року Березанський районний суд Миколаївської області в складі:

головуючої судді Дорошенко А.В.

при секретарі Якубець С.В.

за участю: представника позивачки ОСОБА_1

відповідача ОСОБА_2

представника відповідача ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт. Березанка цивільну справу за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_2, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог, Державний Ощадний банк України про поділ майна,-

в с т а н о в и в :

Позивачка ОСОБА_4 26.08.2011 р. звернулась до суду з позовом до ОСОБА_2 про поділ майна, мотивуючи тим, що 18.09.2004р. вона зареєструвала шлюб з відповідачем, від якого мають сина ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1. Оскільки спільне життя з відповідачем не склалося, 04.03.2010р. шлюб між ними було розірвано і 10.04.2010р. вона зареєструвала шлюб з ОСОБА_6 та змінила прізвище з ОСОБА_5 на ОСОБА_6. За час проживання у шлюбі з відповідачем ними, за рахунок кредитних коштів наданих ВАТ Державний ощадбанк України відповідно до договору № 6122 від 17.07.2006р., укладеного між Ощадбанком та відповідачем, був придбаний житловий будинок по вул. Суворова, 51 в смт. Березанка, Миколаївської області. Відповідно до договору поруки від 17.07.2006р. по даному кредитному договору вона виступала як поручитель. Кредит було ними сплачено в повному обсязі 19.01.2009 року. Оскільки після розлучення відповідач перешкоджає користуватися належною їй на праві власності частиною житлового будинку, не дозволяє заходити на подвіря та в будинок, позивачка просить поділити майно, що є спільною сумісною власністю з відповідачем, виділивши їй у власність Ѕ частину спірного житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами та стягнути з відповідача на її користь витрати на сплату державного мита в сумі 548 грн..

В судовому засіданні представник позивачки позовні вимоги підтримала, пояснивши, що спірний будинок було придбано сторонами по договору купівлі-продажу на кредитні кошти. Кредитний договір було укладено 17.07.2006р. між Ощадбанком та відповідачем, позивачка була поручителем. 19.01.2009 року між позивачкою та Ощадбанком було укладено новий кредит на суму 80000грн. на придбання автомобіля, але автомобіль вони не купили, а половину взятих коштів витратили на погашення кредиту, взятого на купівлю будинку. В цей же день 19.01.2009р. вони повністю погасили перший кредит. Другу половину кредиту отримав відповідач та витратив на свої потреби. З метою забезпечення умов виконання кредиту від 19.01.2009 року спірний будинок, право власності на який оформлено на відповідача, було передано в іпотеку. Вважаючи, що позивачка має право на Ѕ частину спірного будинку, просила позовні вимоги задовольнити.

Відповідач ОСОБА_2І позов не визнав, пояснивши, що спірний будинок було придбано в період перебування у шлюбі з позивачкою в 2006 році за договором купівлі продажу. З метою купівлі будинку він в Ощадбанку отримав кредит в сумі 53 тис.грн., який допомагали виплачувати його батьки. В 2009 році вони хотіли купити автомобіль, в звязку з чим оформили в Ощадбанку новий кредит на позивачку, яка працювала в Ощадбанку і їм видавався кредит під менші відсотки, на суму 80 тис.грн. , з яких 20 тис.грн було виділено на погашення кредиту за будинок і таким чином перший кредит було погашено повністю. Спірний будинок, в якому вони проживали було передано Ощадбанку в іпотеку. З отриманої суми кредиту 40 тис.грн.вони через деякий час повернули в банк в рахунок погашення суми боргу, 10 тис.грн. він в квітні 2009 року передав позивачці. Суму кредиту, яка залишилася, сплачували його батьки і на даний час залишок кредиту становить 20 тис.грн. 31.07.2009 року вони з позивачкою розлучилися. З позовними вимогами не згоден так як будинок перебуває в іпотеці, а кредит погашають його батьки.

Представник відповідача, посилаючись на те, що спірний будинок перебуває в іпотеці, що боргові зобовязання позивачки перед третьою особою виконують батьки відповідача, що збільшує частку відповідача у вартості спірного будинку, просив у задоволенні позовних вимог відмовити.

Представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог, в судове засідання не зявився, надавши суду письмову заяву про розгляд справи без його участі.

Заслухавши пояснення сторін, дослідивши письмові докази по справі, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступного.

Як вбачається з матеріалів справи, шлюб між ОСОБА_2 та ОСОБА_7, якій після реєстрації шлюбу присвоєно прізвище ОСОБА_2, зареєстровано в відділі реєстрації актів цивільного стану Березанського РУЮ Миколаївської області 18.09.2004р. (а.с.8). 04.03.2010р. шлюб між сторонами розірвано (а.с.10). Від даного шлюбу сторони мають малолітнього сина - ОСОБА_5 15.09.2007р народження (а.с.9). 10.04.2010 року позивачкою зареєстровано шлюб з ОСОБА_6 та присвоєно прізвище ОСОБА_6 (а.с.5-7)

Згідно договору купівлі-продажу житлового будинку від 17.07.2006р., ОСОБА_2 прийняв у власність житловий будинок з всіма господарськими та побутовими спорудами та будівлями, що знаходиться в смт. Березанка, вул. Суворова, 51 (а.с.42) право власності на який зареєстроване за ОСОБА_2 17.07.2006 року, що підтверджено витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно Березанської філії ММБТІ (а.с.44).

З технічного паспорту на жилий будинок по вул. Суворова, 51 в смт. Березанка Миколаївської області, виданого 23.05.2011р. Миколаївським ММБТІ (а.с.13-16) вбачається, що власником будинку зазначено ОСОБА_2.

Як вбачається з листа Березанського ТВБВ № 10014/022 філії Миколаївського обласного управління ВАТ Державного Ощадного банку України, між ВАТ Державний Ощадний банк України та ОСОБА_8 було укладено договір поруки № 6122 від 17.07.2006р. до договору про іпотечний кредит № 6122 від 17.07.2006р., який було укладено з ОСОБА_2 на придбання одноповерхового жилого будинку та земельної ділянки, розташованого за адресою: смт. Березанка, вул. Суворова, 51. Кредит погашено повністю 19.01.2009р. (а.с.11).

Згідно листа Березанського ТВБВ № 10014/022 філії Миколаївського обласного управління ВАТ Державного Ощадного банку України № 1061 від 13.09.2011р. (а.с.45), між ВАТ Державний Ощадний банк України та ОСОБА_2 було укладено іпотечний договір № 9003 від 19.01.2009р., іпотека житлового будинку, що розташований за адресою: смт. Березанка, Березанського району Миколаївської області, вул. Суворова, 51 в забезпечення кредитного договору № 9003 від 19.01.2009р., який було укладено між ВАТ Державний Ощадний банк України та ОСОБА_8 на споживчі цілі в сумі 80000,00 строком на 120 місяців. На даний час будинок знаходиться в заставі Банку та внесено до Єдиного реєстру заборон відчуження обєктів нерухомого майна та до Державного реєстру іпотек, що підтверджується витягом з Державного реєстру обтяжень рухомого майна (а.с.46), витягом з Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна (а.с.47), витягом з Державного реєстру іпотек (а.с.48).

Укладення договору іпотеки між ВАТ Державний Ощадний банк України та відповідачем ОСОБА_2 з метою забезпечення належного виконання зобовязання, що випливає з кредитного договору, підтверджується іпотечним договором № 9003, зареєстрованим 19.01.2009р. приватним нотаріусом Березанського районного нотаріального округу Миколаївської області ОСОБА_9 в реєстрі за № 27. Відповідно до умов п.1.2 предметом іпотеки є житловий будинок, розташований за адресою: смт. Березанка, Березанського району Миколаївської області, вул. Суворова, 51 житловою площею 47,6 кв.м., загальною площею 73,00 кв.м., разом з належними до будинку господарськими та побутовими будівлями та спорудами. (а.с.39-43).

Залишок заборгованості по кредитному договору № 9003 від 19.01.2009 року станом на 28.11.2011 року становить 21676,12 грн., що вбачається з листа Березанського ТВБВ № 10014/022 філії Миколаївського обласного управління ВАТ Державного Ощадного банку України (а.с.57).

Сплата кредиту здійснювалась від імені позивачки ОСОБА_8 та відповідача ОСОБА_2, що підтверджується прибутковими касовими ордерами (а.с.59-88)

Відповідно до статті 60 СК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя.

Згідно з ч.3 ст.61 СК України, якщо одним з подружжя укладено договір в інтересах сімї, то гроші, інше майно, в тому числі гонорар, виграш, одержані за цим договором, є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя. Отже, за загальним правилом, майно, придбане подружжям у кредит, є спільною власністю чоловіка та дружини.

Статтею 70 СК України передбачено, що в разі поділу майна, котре є обєктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором.

Згідно ст.65 СК України договір, укладений одним із подружжя в інтересах сімї, створює обовязки для другого з подружжя, якщо майно, одержане за договором, використане в інтересах сім'ї. Тобто дружина та чоловік незалежно від припинення шлюбу мають рівні права та обов'язки щодо спільно нажитого у шлюбі майна, оскільки розірвання шлюбу не звільняє подружжя від зобов'язань за кредитом.

Відповідно до ст.29 Закону України Про іпотеку, іпотекодавець має право володіти та користуватись предметом іпотеки відповідно до його цільового призначення, якщо інше не встановлено Законом.

Положення п.2.2 договору іпотеки від 19.01.2009 року (а.с.39-41) про те, що іпотекодавець відповідач ОСОБА_2, не має права розпоряджатися спірним житловим будинком без згоди іпотекодержателя до закінчення терміну іпотеки, не означає, що в судовому порядку неможливо поділити спільне майно подружжя шляхом визнання права власності на нього, оскільки право володіння та користування майном не заборонено, а поділ майна подружжя не є розпорядженням ним.

В звязку з викладеним, позовні вимоги ОСОБА_4 підлягають задоволенню.

Відповідно до ч.1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Тому підлягають стягненню з відповідача судові витрати, понесені позивачкою за сплату держмита при подачі позовної заяви в сумі 548,00 грн..та витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи в суді в сумі 120 грн

На підставі ст.ст.60,61,65,70 СК України, керуючись ст.ст. 10,11,209, 212, 214-215 ЦПК України, суд

в и р і ш и в :

Позовні вимоги ОСОБА_4 до ОСОБА_2 про поділ майна задовольнити повністю.

Поділити майно, що є спільною сумісною власністю ОСОБА_2 та ОСОБА_4, виділивши у власність ОСОБА_4 Ѕ частину житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами розташованого за адресою: вул. Суворова, 51 в смт. Березанка, Миколаївської області.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_4 сплочене державне мито в сумі 548,00 грн.. та витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи в суді в сумі 120 грн

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Миколаївської області через Березанський районний суд шляхом подачі апеляційної скарги в 10-денний строк з дня проголошення рішення.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні в судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подавати апеляційну скаргу протягом 10 днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя: