Справа №22-ц-1328/11Головуючий у І інстанціїОСОБА_1
Категорія29Доповідач у 2 інстанції Березовенко
УХВАЛА

Іменем України

26 січня 2011 року колегія суддів судової палати в цивільних справах Апеляційного суду Київської області в складі:

головуючого судді: Сержанюка А.С.,

суддів: Березовенко Р.В., Фінагєєва В.О.,

при секретарі:ОСОБА_2,

розглянула у відкритому судовому засіданні в м.Києві цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_3 на рішення Яготинського районного суду Київської області від 07 жовтня 2010 року в справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про стягнення моральної шкоди.

Заслухавши доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів,-

в с т а н о в и л а:

В липні 2010 року позивач звернувся до суду з позовом посилаючись на те що, 02 серпня 2009 року він перебував на території свого домоволодіння в с. Панфили Яготинського району по вул. Шевченка, 10. На його подвір"я забіг відповідач ОСОБА_4 та нічого не пояснюючи наніс йому удар своєю головою йому в обличчя, від чого він впав. Після чого відповідач продовжував наносити йому тілесні пошкодження ногами по його тулубу. Факт нанесення йому тілесних пошкоджень відповідачем, було зареєстровано в СПЗПЗ Яготинського РВГУ від 04.08.2009 року.

21.10.2009 року він отримав постанову про відмову в порушенні кримінальної справи відносно ОСОБА_4 в зв"язку з тим, що кваліфікація злочину, який він вчинив відносно нього підпадають під статтю легких тілесних пошкоджень. Він звертався до суду зі скаргами в порядку приватногозвинувачення однак в порушенні кримінальної справи йому також було відмовлено.

У звязку з причиненням йому тілесних пошкоджень та перенесеними ним моральними стражданнями просив стягнути з відповідача на його користь моральну шкоду в розмірі 30 тисяч гривен.

Рішенням Яготинського районного суду Київської області від 07 жовтня 2010 року в задоволенні позову відмовлено.

В апеляційній скарзі апелянт просить скасувати рішення суду та ухвалити нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги, посилаючись на порушення матеріального та процесуального законодавства та невідповідність висновків суду обставинам справи.

Відповідно до статті 303 ЦПК України, апеляційний суд при перевірці законності і обґрунтованості рішення суду першої інстанції не має права виходити як за межі апеляційної скарги, так і за межі вимог заявлених у суді першої інстанції.

Колегія суддів, перевіряючи законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог заявлених у суді першої інстанції, вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що вироком Яготинського районного суду Київської області від 08.12.2009 року, ОСОБА_3 визнаний винним в тому, що він в період часу із 27 по 31 липня 2009 року, на території свого господарства по вул. Шевченка, 10 в с. Панфили Яготинського району Київської області, вчиняв розпусні дії у відношенні малолітнього ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, що виразилось в оголенні власних статевих органів та статевих органів малолітнього ОСОБА_5, їх мацанні, інших непристойних дотиків, а також в здійсненні цинічних розмов з малолітнім потерпілим на сексуальні теми.

Із пояснень подружжя ОСОБА_5, які знаходяться у відмовному матеріалі Яготинського РВ ГУ за № 898, вбачається наступне: Про обставини вчиненого злочину ОСОБА_3 у відношенні малолітнього ОСОБА_5, його батькам ОСОБА_4 та ОСОБА_6 стало відомо 04.08.2009 року від своїх батьків, які проживають в ІНФОРМАЦІЯ_2, у яких на літній період знаходився їх син ОСОБА_7. Того ж дня батьки хлопчика приїздили до своїх батьків, від яких їм стали відомі дані обставини. З метою поговорити з ОСОБА_3, вони пішли до останнього за місцем його проживання (проживали по сусідству). Коли їх побачив ОСОБА_3, то став тікати від них, і так як той є особою похилого віку то перечепився та при падінні пошкодив своє обличчя.

Із пояснення ОСОБА_3 яке знаходиться в цьому ж відмовному матеріалі видно, що подружжя ОСОБА_6 зайшли на територію його подвір"я та нічого не пояснюючи почали його бити. В зв"язку з цим він звертався до Яготинського РВГУ з проханням порушити у відношенні подружжя ОСОБА_6 кримінальну справу.

Постановою органу дізнання Яготинського РВГУ від 10.12. 2009 року, в порушенні кримінальної справи у відношенні ОСОБА_4 за ст. 125 КК України, відмовлено. В даній постанові встановлено наступне: 04.08.2009 року до чергової частини Яготинського РВ ГУ надійшла письмова заява ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3, жителя ІНФОРМАЦІЯ_4 про те, що 02.08.2009 року близько 11 години його сусіди ОСОБА_4 та ОСОБА_6 на грунті особистих неприязних відносин спричинили йому тілесні пошкодження.

В ході додаткової перевірки встановлено, що 02.08.2009 року близько 17 години 10 хвилин між ОСОБА_3 та ОСОБА_4, ОСОБА_6 на грунті особистих неприязних відносин виникла сварка. Сварка, як видно з пояснень подружжя ОСОБА_6, виникла на грунті того, що останнім стало відомо про те, що ОСОБА_3 у відношенні їх сина було скоєно злочин, а саме розпусні дії. По даному факту 02.09.2009 року відносно ОСОБА_3 слідчим Яготинського РВ порушено кримінальну справу за ст. 156 ч.2 КК України. Як видно із пояснень ОСОБА_4, коли він разом з дружиною ОСОБА_6В пішли до сусіда ОСОБА_3, щоб з"ясувати обставини розпусних дій ОСОБА_3 у відношенні їх малолітнього сина, то ОСОБА_3 почав тікати від них, та зпіткнувшись впав, при цьому вдарився обличчям об підлогу. Після чого, ОСОБА_3 було запропоновано проїхати до міліції, від чого останній відмовився. Згідно акту СМЕ, тілесні пошкодження отримані ОСОБА_3 відносяться до категорії легких тілесних пошкоджень. Враховуючи, що в діях ОСОБА_4 та ОСОБА_6 відсутній склад злочину передбаченого ст. 125 КК України в порушенні кримінальної справи було відмовлено.

Постановою Яготинського районного суду від 26.04.2010 року, в порушенні кримінальної справи відносно ОСОБА_4 за ст. 125 ч.І КК України також було відмовлено.

Відмовляючи в задоволенні позову, суд першої інстанції дійшов висновку, що оскільки вина ОСОБА_4 в нанесенні тілесних пошкоджень ОСОБА_3, не знайшла свого підтвердження в ході розгляду справи, і будь-який належних та допустимих доказів на підтвердження своїх доводів позивач не надав, в даному позові йому необхідно відмовити.

Відповідно до ст. 1167 ЦК України, моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини.

Відповідно до ч. 1 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків встановлених статтею 61 цього Кодексу.

Висновки суду відповідають вимогам закону та обставинам справи, а тому колегія суддів погоджується з думкою суду першої інстанції, що позивачем не було обгрунтовано та доведено, що тілесті ушкодження, які у нього виявлені були заподіяні саме відповідачем і вина ОСОБА_4 в нанесенні тілесних пошкоджень ОСОБА_3 не знайшла свого підтвердження.

Апеляційна скарга висновків суду не спростовує і посилання на обставини, які б свідчили про незаконність ухваленого рішення не містить.

Рішення суду постановлено з додержанням норм матеріального та процесуального права, підстав для його скасування при апеляційному розгляді справи не встановлено.

Враховуючи зазначене, апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а рішення суду без змін.

Керуючись ст. ст. 303, 307, 308, 317 ЦПК України, колегія суддів, -

у х в а л и л а:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 відхилити.

Рішення Яготинського районного суду Київської області від 07 жовтня 2010 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена в касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили.

Головуючий:

Судді: