АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ

Категорія № 20 (1) інстанції ОСОБА_1
Доповідач - Савіна Г.О.
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 травня 2011 року м. Кривий Ріг

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді Савіної Г.О.,

суддів Турік В.П., Братіщевої Л.А.,

при секретарі Бадалян Н.О.,

за участю представника відповідача ОСОБА_2 - ОСОБА_3,

відповідача ОСОБА_4,

ОСОБА_5 та її представника ОСОБА_6,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Кривому Розі цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_7 на рішення Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу від 12 лютого 2010 року по справі за позовом ОСОБА_8, ОСОБА_7, яка діє також в інтересах неповнолітньої доньки ОСОБА_9 до ОСОБА_2, ОСОБА_10, ОСОБА_4 (треті особи відділ опіки та піклування виконавчого комітету Дзержинської районної у місті ради м. Кривого Рогу, приватний нотаріус Криворізького міського нотаріального округу ОСОБА_5, приватний нотаріус Криворізького міського нотаріального округу ОСОБА_11) про визнання договорів купівлі-продажу недійсними, визнання права власності на нерухоме майно та стягнення моральної шкоди, -

В С Т А Н О В И Л А :

У грудні 2006 року ОСОБА_8, ОСОБА_7 в своїх інтересах та в інтересах своєї неповнолітньої дочки ОСОБА_12, звернулися до суду з позовом до ОСОБА_2, ОСОБА_10 про визнання договору купівлі-продажу квартири недійсним. В обґрунтування позовних вимог зазначили, що їм на праві власності належала квартира АДРЕСА_1, за станом здоровя вона із дочкою не могли проживати у зазначеній квартирі та вирішили її продати, брат з приводу продажу квартири не заперечував і не втручався. За допомогою у продажу квартири вона звернулася до відповідача ОСОБА_10, яка найшла покупця відповідача ОСОБА_2 Під психологічним тиском вказаних осіб вона змушена була продати свою квартиру. З часом спірна квартира була придбана відповідачем ОСОБА_4 Під час розгляду справи позивачі неодноразово змінювали та уточнювали позовні вимоги та остаточно просили визнати недійсними договори купівлі-продажу квартири АДРЕСА_2, укладені 29 листопада 2003 між ними та відповідачем ОСОБА_2 та 01 грудня 2006 року між ОСОБА_2 і ОСОБА_4; визнати за ними (позивачами) право власності на вказану квартиру та стягнути з відповідачів ОСОБА_2 і ОСОБА_10 на користь позивача ОСОБА_7І та її неповнолітньої дочки ОСОБА_12 моральну шкоду у розмірі 40000 грн. тобто по 20000 грн. кожній, а також судові витрати по справі.

Рішенням Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу від 12 лютого 2010 року позов задоволено частково, поновлено ОСОБА_8, ОСОБА_7, яка діє також в інтересах неповнолітньої доньки ОСОБА_9 строк на звернення до суду з позовом, визнавши причину пропуску строку поважною. У позові ОСОБА_8, ОСОБА_7, яка діє також в інтересах неповнолітньої доньки ОСОБА_9 про визнання договорів купівлі продажу недійсними, визнання права власності на нерухоме майно та відшкодування моральної шкоди відмовлено.

В апеляційній скарзі позивач ОСОБА_7 ставить питання про скасування рішення суду та ухвалення нового про задоволення позовних вимог в повному обсязі, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права. Зокрема, на її думку, суд не звернув уваги на пояснення свідків, викликаних за її клопотанням та на підтвердження її позовних вимог, а також не надав належної оцінки їх поясненням. Крім того, розглядаючи справу суд порушив права та інтереси неповнолітньої дитини, шляхом порушення ст. ст. 48, 57 Цивільного кодексу УРСР в редакції 1963 року та ст. 18 Закону України «Про охорону дитинства».

В своїх запереченнях на апеляційну скаргу представник відповідача ОСОБА_4 - ОСОБА_13 просить апеляційну скаргу відхилити, а рішення суду залишити без змін, оскільки вважає, що при вирішенні справи судом було виконано всі вимоги передбачені законодавством.

Представник третьої особи ОСОБА_5 - ОСОБА_14 просить апеляційну скаргу відхилити, а рішення суду залишити без змін, оскільки вважає, що обставини, на які посилається позивач ОСОБА_7 досліджені в судовому засіданні повно та обєктивно, а тому рішення законне і обґрунтоване.

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах заявлених вимог та доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що ОСОБА_7, її неповнолітній доньці ОСОБА_9 та рідному брату ОСОБА_8 на праві спільної сумісної власності належала 3-х кімнатна квартира АДРЕСА_1, що підтверджується свідоцтвом про право власності на житло № Дз 624.

29.11.2003 року був укладений договір купівлі-продажу зазначеної квартири між ОСОБА_8, ОСОБА_7, яка діяла також в інтересах своєї неповнолітньої доньки ОСОБА_9 та ОСОБА_2, посвідчений приватним нотаріусом Криворізького міського нотаріального округу ОСОБА_5 і зареєстрований в реєстрі за № 5539.

В теперішній час спірна квартира є приватною власністю ОСОБА_4, що підтверджується договором купівлі-продажу, укладеним 01 грудня 2006 року між ОСОБА_4 та ОСОБА_2

Відмовляючи позивачам у задоволенні їх позовних вимог, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку щодо відсутності підстав для визнання договорів недійсними відповідно до положень ст. ст. 48, 57 ЦК України (в редакції 1963 року) та ст. 18 Закону України «Про охорону дитинства», який діяв на час укладення договору купівлі-продажу спірної квартири.

Колегія суддів погоджується з висновками суду, враховуючи наступне.

Відповідно до ст. 57 ЦК України (в редакції 1963 року), який діяв на момент укладення договору, угода, укладена внаслідок обману, насильства, погрози, зловмисної угоди представника однієї сторони з другою стороною, а також угода, яку громадянин був змушений укласти на вкрай невигідних для себе умовах внаслідок збігу тяжких обставин, може бути визнана недійсною за позовом потерпілого або за позовом державної чи громадської організації.

Погроза полягає в психічному впливі на особу з метою примусити її укласти певну угоду під страхом застосування насильства, знищення майна і т.п. Під насильством розуміється фізичний або психологічний вплив на особу учасника угоди або його близьких з метою спонукання його до укладення угоди.

Згідно розяснень п. 12 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 «Про судову практику в справах про визнання угод недійсними» від 28.04.1978 року (із змінами, внесеними згідно з Постановами Пленуму Верховного Суду України № 13 від 25.12.1992 року, № 15 від 25.05.1998 року), яка діяла на момент вчинення правочину, при вирішенні позовів про визнання угоди недійсною на підставі ст. 57 ЦК України, такі вимоги можуть бути задоволені при доведеності фактів обману, насильства, погрози, зловмисної угоди представника однієї сторони з другою стороною або збігу тяжких для сторони обставин і наявності їх безпосереднього звязку з волевиявленням сторони укласти угоду на вкрай невигідних для неї умовах

Твердження позивачів про те, що укладення договору купівлі-продажу квартири не відповідало їх внутрішній волі та вчинялось ними під психологічним тиском з боку відповідачів ОСОБА_2, ОСОБА_10 не знайшли свого підтвердження при розгляді справи у суді, а згідно пояснень позивача ОСОБА_8 йому взагалі ніхто не погрожував, до продажу квартири не примушував і претензій до ОСОБА_2 він не має.

Посилання ОСОБА_7 на те, що при ухваленні рішення судом порушені права та інтереси її неповнолітньої дитини безпідставні з огляду на наступне.

Згідно ч. 3 ст. 18 Закону України «Про охорону дитинства», органи опіки та піклування зобовязані здійснювати контроль за додержанням батьками або особами, які їх заміняють, майнових та житлових прав дітей при відчуженні жилих приміщень та купівлі нового житла.

Позивач ОСОБА_7 особисто займалася підготовкою документів для укладення договору купівлі-продажу і отримуючи дозвіл Відділу опіки та піклування знала, про покладений на неї обовязок придбання нового житла.

Твердження позивача ОСОБА_7 щодо існування вкрай невигідних умов правочину для неї та її неповнолітньої доньки протирічать змісту п. 10 оспорюваного договору у відповідності з яким правові наслідки повязані з умисним заниженням дійсної суми договору нотаріусом розяснено, про що свідчать підписи сторін.

Відмовляючи позивачам у визнанні недійсним договору купівлі-продажу квартири між позивачами та ОСОБА_2, суд першої інстанції обґрунтовано відмовив у задоволенні решти позовних вимог.

На думку колегії суддів, суд першої інстанції, вирішуючи спір, в достатньо повному обсязі встановив права і обовязки сторін, що беруть участь у справі, обставини справи, перевірив доводи і заперечення сторін та дав їм належну правову оцінку і ухвалив рішення, яке відповідає вимогам закону.

Висновки суду обґрунтовані і підтверджуються письмовими матеріалами справи, поясненнями сторін, свідків.

За таких обставин колегія суддів вважає, що рішення суду ухвалено з дотриманням норм матеріального та процесуального законодавства, у звязку з чим апеляційна скарга підлягає відхиленню, а рішення суду залишенню без змін.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 308, 313-315 ЦПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_7 відхилити.

Рішення Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу від 12 лютого 2010 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду кримінальних і цивільних справ протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили.

Головуючий:

Судді: