Справа №22-ц-2772/11Головуючий у І інстанції ОСОБА_1
Категорія4Доповідач у 2 інстанціїОлійник
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

15 квітня 2011 року колегія суддів судової палати в цивільних справах Апеляційного суду Київської області в складі:

Головуючого судді Олійника В.І.,

суддів: Матвієнко Ю.О., Панасюка С.П.,

при секретарі Білан К.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Києві цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Васильківського міськрайонного суду Київської області від 13 січня 2011 року в справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 і ОСОБА_2 про припинення права на частку у спільному майні, -

в с т а н о в и л а :

Позивачка ОСОБА_3 звернулася до суду з вказаним позовом про припинення права на частку у спільному майні, в якому, посилаючись на вимоги ст.365 ЦК України, просила суд припинити право власності відповідачів на належну їм частку у спадковому майні житловому будинку, що знаходиться в селі Кодаки Васильківського району Київської області по вулиці Жовтневій №6/4 шляхом виплати грошової компенсації вартості частки, що визначена за висновком судової експертизи і внесена нею на депозитний рахунок суду, та зобовязати Васильківське БТІ внести зміни до реєстру прав власності на нерухоме майно у звязку зі зміною власника.

У судовому засіданні представник позивачки заявлені вимоги уточнив і просив суд, припинивши право власності відповідачів на спірне майно, визнати за його довірителькою право власності на вказане майно. Заявлені вимоги мотивував тим, що частка ОСОБА_2 в розмірі 4/5 у спільному майні, яка належить їй на праві власності, а також частка у спільному майні ОСОБА_4 в розмірі 1/5 є незначними, що позбавить можливості виділення їх в натурі. Спільне ж користування майном є неможливим, оскільки сторони не є близькими родичами і згоди щодо спільного користування та поділу майна між ними не досягнуто. На неодноразові пропозиції позивачки про виплату компенсації вартості часток відповідачам, продажу спірного майна та розподілу доходу у відповідних частках та компенсації вартості частки відповідачі не реагували та не пропонували своїх варіантів щодо поділу і вирішення спірної ситуації.

Представник відповідачів в судовому засіданні заявлені позивачкою вимоги не визнав, посилаючись на те, що відповідачі є близькими родичами, а тому загальний розмір належної їм частки у спірному майні є достатнім для виділення в натурі та можливості проживання на даній житловій площі, а припинення права власності завдасть істотної шкоди інтересам відповідачів, як співвласників майна.

Рішенням Васильківського міськрайонного суду Київської області від 13 січня 2011 року позовні вимоги задоволено.

Припинено право власності на частку у спадковому майні ОСОБА_2 в розмірі 4/5 від 1/4 (4/10 від 1/2) частини житлового будинку загальною площею 254,3 кв.м. житловою площею 124,6 кв.м. (зазначений в плані літ. А) та частиною господарських та побутових надвірних шляхом виплати на її користь грошової компенсації вартості частки в розмірі 144 918 грн. з депозитного рахунку суду.

Припинено право власності на частку у спадковому майні ОСОБА_4 в розмірі 1/5 від 1/4 (1/10 від 1/2) частини житлового будинку шляхом виплати грошової компенсації вартості частки в розмірі 36 230 грн. з депозитного рахунку суду.

Визнано за ОСОБА_3 право власності на частку в розмірі 4/5 від 1/4 (4/10 від 1/2) частини житлового будинку.

Визнано за ОСОБА_3 право власності на частку в розмірі 1/5 від 1/4 (1/10 від 1/2) частини житлового будинку.

Зобовязано Васильківське міськрайонне бюро технічної інвентаризації внести зміни до Реєстру прав власності на нерухоме майно у звязку зі зміною власника.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 з підстав порушення судом норм матеріального і процесуального права ставиться питання про скасування рішення і ухвалення нового, яким відмовити ОСОБА_3 у задоволенні позову до ОСОБА_4, ОСОБА_2 про припинення права на частку у спільному майні.

Колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу необхідно задовольнити, виходячи з наступних підстав.

Ухвалюючи рішення, суд першої інстанції прийшов до висновку, що задоволення позову і в звязку з цим позбавлення відповідачів права власності на частину будинковолодіння не завдасть істотної шкоди інтересам відповідачів та їх родинам.

Суд першої інстанції вважав, що частка сторін у спільній частковій власності є незначною і не може бути виділена в натурі, а сам житловий будинок згідно ч.2 ст.183 ЦК України є фактично неподільною річчю, так як його не можна поділити без втрати цільового призначення.

Суд вважав також встановленим, що спільне володіння і користування майном між сторонами є неможливим, оскільки між ними склалися неприязні стосунки і сторони під час розгляду справи не досягли згоди щодо поділу спірного майна.

Колегія суддів з такими висновками не може погодитись.

Частина перша ст.365 ЦК України визначає підстави, лише за наявності яких суд може задовольнити позов співвласників про припинення права на частку одного з них.

Для задоволення позову суд має встановити наявність усіх чотирьох підстав, передбачених ч.1 ст.365 ЦК України.

Частка матері та її рідного сина в спірному будинковолодінні становить 50 відсотків, тобто, половину, а тому ні частка ОСОБА_2 окремо, ні спільна частка із сином не може вважатися незначною.

Крім того, у суді першої інстанції підтверджені обставини, що вже тривалий час між співвласниками було встановлено порядок користування спірним будинком та прибудинковою земельною ділянкою.

ОСОБА_4 є неповнолітною особою і для захисту його інтересів та недопущення порушення його законних прав для участі у справі було залучено як третю особу орган опіки і піклування при Васильківській РДА, на яку було покладено обовязок надати висновок та скласти акт обстеження житлово-побутових умов за місцем проживання неповнолітного ОСОБА_4

На підставі акту обстеження органом опіки і піклування було складено та надано суду висновок від 22 липня 2010 року, в якому зазначено, що родина неповнолітнього ОСОБА_4 та він особисто мають велику потребу у розширенні житлової площі, а тому орган опіки та піклування вважав доцільним відмовити позивачці у задоволенні позову, оскільки це завдасть істотної шкоди інтересам неповнолітнього відповідача.

Крім того, 12 травня 2010 року експертна установа надіслала клопотання, в якому просила надати в розпорядження експерта інструментальну зйомку спірної земельної ділянки, оскільки без наявності даного документа експертиза не може бути проведена.

На виконання даної ухвали відповідачем був замовлений у відповідній організації даний документ та у встановлені строки він був переданий експерту.

Проте, даний документ не було використано під час проведення судово-будівельної експертизи.

Ця обставина зумовила відповідача подати заяву про виклик до суду експерта для дачі пояснень, але суд відхилив дану заяву, що, на думку колегії суддів є порушенням процесуальних норм та обмеженням прав відповідача під час судового розгляду.

З огляду на вищенаведене, колегія суддів приходить до висновку про необхідність скасування рішення і ухвалення нового, яким відмовити ОСОБА_3 у задоволенні її позову до ОСОБА_4 і ОСОБА_2 про припинення права на частку у спільному майні.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 303, 307, 309, 316 ЦПК України, колегія суддів, -

в и р і ш и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити.

Рішення Васильківського міськрайонного суду Київської області від 13 січня 2011 року скасувати і ухвалити нове рішення, яким відмовити ОСОБА_3 у задоволенні її позову до ОСОБА_4 і ОСОБА_2 про припинення права на частку у спільному майні.

Рішення апеляційного суду Київської області набирає законної сили з моменту його проголошення і може бути оскаржене до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ шляхом подачі касаційної скарги протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили.

Головуючий:

Судді: