АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________
Категорія: договірні інстанції: ОСОБА_1
Доповідач: Бурлака І. В.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

«28» листопада 2011 року м. Харків

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Харківської області в складі:

Головуючого судді: Бурлака І.В.,

Суддів: Карімової Л.В., Яцини В.Б.,

при секретарі: Гопко А.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Харкові справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на ухвалу Дзержинського районного суду м. Харкова від 10 березня 2011 року по справі за позовом Публічного акціонерного товариства Комерційний банк ПриватБанк до Товариства з обмеженою відповідальністю Українське фінансове агенство Верус в особі філії Товариства з обмеженою відповідальністю Українське фінансове агенство Верус у Дзержинському районі м. Харкова, ОСОБА_2 про стягнення заборгованості,-

в с т а н о в и л а:

Ухвалою Дзержинського районного суду м. Харкова від 10 березня 2011 року забезпечено позов Публічного акціонерного товариства комерційний банк ПриватБанк; накладено арешт у межах заборгованості за кредитним договором від 16.10.2007 року № SAMDN 2640 у розмірі 14397,70 грн. на грошові кошти, рухоме та нерухоме майно, яке належить ОСОБА_2 шляхом заборони будь-яким особам укладати угоди стосовно цього майна, проводити його реєстрацію та перереєстрацію, здійснювати його відчуження; обмежено ОСОБА_2 у праві виїзду за межі України.

Не погоджуючись з ухвалою суду, ОСОБА_2 подала апеляційну скаргу, в якій просила ухвалу суду скасувати. При цьому посилалася на порушення норм процесуального права. Вказала, що суд не звернув увагу на те, що види забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами; що доказів того, що ОСОБА_2 перешкоджала розгляду справи, немає.

Судова колегія, заслухавши суддю-доповідача, пояснення зявившихся осіб, дослідивши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги вважає за необхідне апеляційну скаргу ОСОБА_2 - задовольнити, ухвалу суду - скасувати.

Задовольняючи заяву Публічного акціонерного товариства комерційний банк ПриватБанк, суд першої інстанції виходив з того, що ОСОБА_2 в подальшому може ухилитися від явки до суду та перешкодити розгляду справи.

Проте, з таким висновком суду погодитися не можна, виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 151 ЦПК України за заявою осіб, які беруть участь у справі, суд може вжити передбачені цим кодексом заходи забезпечення позову.

Загальною підставою для вжиття заходів забезпечення позову є наявність обставин, які свідчать або дозволяють достовірно припустити, що невжиття цих заходів може утруднити чи зробити неможливим виконання майбутнього рішення суду.

Із наданого виділеного матеріалу не вбачається наявність цих обставин а також того, що ОСОБА_2 перешкоджала або може в майбутньому перешкоджати розгляду справи.

В суді апеляційної інстанції ОСОБА_2 пояснила, що про існування позову їй стало відомо тільки у червні 2011 року, коли вона отримала ухвалу про забезпечення позову. Жодних судових повісток на судові засідання щодо розгляду вказаного позову вона не отримувала.

У звязку з чим судова колегія вважає, що висновок суду щодо майбутнього перешкоджання розгляду справи ОСОБА_2 являється припущенням, яке не може бути підставою для задоволення заяви, оскільки не грунтується на вимогах закону та обставинах справи.

Відповідно до ч.3 ст. 152 ЦПК України види забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Як вбачається з змісту позову між сторонами виник спір стосовно стягнення заборгованості за кредитним договором у розмірі 15576,80 грн. Позов подано до суду у грудні 2010 року і не тільки до ОСОБА_2, а й до Товариства з обмеженою відповідальністю Українське фінансове агенство Верус в особі філії Товариства з обмеженою відповідальністю Українське фінансове агенство Верус у Дзержинському районі м. Харкова.

Накладаючи арешт у межах заборгованості за кредитним договором від 16.10.2007 року № SAMDN 2640 у розмірі 14397,70 грн., на грошові кошти, рухоме та нерухоме майно тільки ОСОБА_2, суд не зясував обсяг позовних вимог, не пересвідчився чи існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову, дані про осіб, які являються відповідачами, не звернув увагу на те, що вид і розмір забезпечення позову мають бути співмірними з заявленими вимогами.

Виходячи з змісту ст. ст. 151, 152 ЦПК України та розяснень постанови Пленуму Верховного Суду України Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забепечення позову від 22.12.2006 року № 9 судова колегія вважає, що зазначене являється порушенням норм процесуального права, що є підставою для скасування судового рішення.

Обмежуючи ОСОБА_2 у праві виїзду за межі України, суд не звернув увагу на те, що серед видів забезпечення позову такого виду забезпечення як обмеження особи у виїзді за межі України ст. 152 ЦПК України не передбачає. Підстави для тимчасових обмежень у праві виїзду громадян України за кордон передбачені Законом України Про порядок виїзду з України і вїзду в Україну громадян України від 21.01.1994 року із змінами та доповненнями стаття 6 цього Закону передбачає, що при наявності зазначених у цій нормі підстав для тимчасових обмежень у праві виїзду громадян України за кордон, громадянину може бути тимчасово відмовлено у видачі паспорту чи вилучено або затримано паспорт.

Таким чином, враховуючи, що в Цивільному процесуальному кодексі відсутня правова норма, яка б надавала суду повноваження в порядку, передбаченому ст. ст. 151-153 ЦПК України застосовувати зазначений вид забезпечення позову, судова колегія вважає, що суд вийшов за межі своїх процесуальних повноважень та постановив ухвалу з порушенням норм процесуального права.

Оскільки ухвалу суду постановлено з порушенням норм процесуального права, що є підставою відповідно до ч.2 ст. 312 ЦПК України для скасування судового рішення, судова колегія вважає за необхідне ухвалу суду скасувати і в задоволенні заяви заявнику відмовити.

Керуючись ст.ст. 303,304, п. 2 ч. 2 ст. 307, п.2.ч.1.ст. 312, ст. 313, п.6 ч.1 ст. 314, 315, 317, 319 ЦПК України, судова колегія,-

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити.

Ухвалу Дзержинського районного суду м. Харкова від 10 березня 2011 року скасувати і в задоволенні заяви Публічному акціонерному товариству Комерційний банк ПриватБанк про забезпечення позову відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає, оскільки не перешкоджає подальшому провадженню у справі.

Головуючий суддя: Судді: