Справа №2О-15/11 року
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

місто Ковель 28 січня 2011 року

Ковельський міськрайонний суд Волинської області під головуванням

судді Восковської О.А,

за участю секретаря Канашкової О.М,

заявника ОСОБА_1

заінтересованої особи ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Ковелі цивільну справу за заявою ОСОБА_3 про встановлення факту перебування фізичної особи на утриманні, з участю заінтересованої особи ОСОБА_2 , суд, -

в с т а н о в и в :

ОСОБА_1 звернулась до суду із заявою про встановлення юридичного факту, а саме - факту перебування її на утриманні сина ОСОБА_2 . Свою заяву ОСОБА_1 обгрунтовує тим, що вона є матір`ю ОСОБА_2 , і на даний час є непрацездатною особою, оскільки з 01.08.01 року є пенсіонером по віку. Заявниця вказує, що її син являючись військовослужбовцем виїхав до Росії, де в наступному набув російського громадянства, і на даний час продовжує бути військовослужбовцем внутрішніх військ Російської Федерації. ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ОСОБА_4 , чоловік заявниці, і після його смерті єдиним джерелом доходу ОСОБА_1 залишилась її пенсія. Заявниця є особою похилого віку, часто хворіє, в зв`язку з чим майже всі кошти, які отримує, йдуть на лікування, а на забезпечення інших потреб коштів уже не вистачає, і тому її син, постійно надавав і надає їй щомісячну матеріальну допомогу у вигляді грошових коштів або ліків, які він регулярно передає їй потягом «Ковель-Москва». Ці кошти являються для заявниці основним та постійним джерелом існування, поскільки, як вказує заявниця, вона фактично знаходиться на повному утриманні свого сина, заробітна плата якого є високою. Встановлення даного юридичного факту необхідно їй для проходження курсу лікування в Росії, поскільки син заявниці є військовослужбовцем внутрішніх військ РФ то відповідно на нього розповсюджується дія Закону «Про статус військовослужбовців Російської федерації», п.3 ст.16 якого передбачено його право та право членів його сім`ї на безоплатне медичне обслуговування, і таким правом може скористатись і заявниця за умови підтвердження факту її перебування на утриманні свого сина. На сьогодні у заявниці виникла необхідність у проведенні термінової операції, яку має бути проведено у військовому шпиталі. Вказує, що встановити такий юридичний факт іншим шляхом, окрім як в судовому порядку вона не може. За таких обставин заявниця звернулась до суду із заявою про встановлення факту перебування її на утриманні сина ОСОБА_2 в період з 04.02.09 року (після смерті чоловіка) і по даний час.

У судовому засіданні заявниця ОСОБА_1 заявлені вимоги підтримала повністю, з підстав викладених у заяві та просить їх задовольнити. Пояснила також, що крім того, що син щомісяця передає їй з Москви гроші та ліки, він часто приїздить до неї, робить у неї вдома ремонт, купує меблі.

Заінтересована особа ОСОБА_2 в судовому засіданні підтвердив той факт, що дійсно кожного місяця він передає потягом «Ковель-Москва`матері гроші або ліки, які їй необхідні, надає кошти також на інші потреби, поскільки після смерті батька матір залишилась в ОСОБА_5 одна, а пенсія її дуже малою та її не вистачає на прожиття.

Суд заслухавши пояснення заявниці, заінтересованої особи, свідків, дослідивши письмові докази по справі, приходить до висновку, що заява підставна і підлягає до задоволення.

Відповідно до п.2 ч.1 ст.256 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту перебування фізичної особи на утриманні.

З свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 від 29.04.03 року вбачається, що ОСОБА_2 народився ІНФОРМАЦІЯ_2 в м.Ковелі Волинської області, та його батьками значаться ОСОБА_4 та ОСОБА_1 .

Відповідно до свідоцтва про смерть серії НОМЕР_2 чоловік заявниці ОСОБА_4 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , в інший шлюб заявниця ОСОБА_1 не вступала.

Згідно посвідчення № НОМЕР_3 від 18.09.01 року ОСОБА_1 отримує пенсію по віку, яка станом на 01.11.10 року згідно довідки УПФУ в м.Ковелі №50 становить 795,67 гривень, що лише знаходиться в межах прожиткового мінімуму на одну особу і є недостатньою для особи, яка потребує постійного лікування.

З довідки №410 від 21.12.10 року виданої Міністерством внутрішніх справ Російської Федерації вбачається, що ОСОБА_2 проходить військову службу з 07.07.1988 року, з 25.08.05 року по даний час займає посаду начальника інженерної служби військової частини НОМЕР_4 ВВ МВС Росії, його місячний заробіток становить 24 333,55 рублів.

З вищевказаної довідки також вбачається, що розмір заробітної плати ОСОБА_2 значно перевищує розмір пенсії заявниці ОСОБА_1 , тобто остання перебуває на утриманні свого сина, і його заробітна плата є основним і постійним джерелом засобів до існування для заявниці.

Факт перебування ОСОБА_1 на утриманні сина в судовому засіданні підтвердила свідок ОСОБА_6 , яка показала, що разом із заявницею неодноразово ходила до потягу «Ковель-Москва`за передачею. Вказує також, що ОСОБА_2 піклується про здоров`я матері, щомісячно передає гроші або ліки на потяг, оскільки за свою мізерну пенсію заявниця не взмозі була сама себе забезпечити, купував меблі в квартиру матері.

Свідок ОСОБА_7 в судовому показав, що він працює на станції Ковель Львівської залізниці, і заявниця неодноразово просила його зустріти передачу від сина з потягу «Ковель-Москва», оскільки сама за станом здоров`я не могла цього зробити. В більшості ОСОБА_2 передавав матері гроші або ліки.

У суду немає підстав ставити під сумнів показання свідків і доказів, які б спростовували показання свідків суду не надано.

Згідно Постанови ПВС України №5 від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення»«одержання заявником заробітку, пенсії, стипендії, інших доходів не є підставою для відмови у встановленні факту перебування на утриманні, коли суд встановить, що основним і постійним джерелом засобів до існування була для заявника допомога з боку особи, яка надавала йому утримання».

Таким чином, зібрані у справі докази та їх належна оцінка вказують на наявність підстав для задоволення заяви ОСОБА_1 про встановлення факту перебування фізичної особи на утриманні, що передбачено п.2 ч.1 ст.256 ЦПК України.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 10, 60, 212, 213, 214, 215, 218, 256, 259 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В :

Заяву ОСОБА_1 задовольнити.

Встановити юридичний факт, що ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 з 04 лютого 2009 року по даний час перебуває на утриманні свого сина ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , який проживає в РФ м.Балашиха мікрорайон Нікольсько-Архангельський в/ч 3152, Московської області.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Волинської області через Ковельський міськрайонний суд шляхом подачі апеляційної скарги протягом 10 днів з дня його проголошення.

Головуюча: О.А.ВОСКОВСЬКА