Справа № 2-2325/11
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01.08.2011 року. року Автозаводський районний суд м. Кременчука Полтавської області у складі: головуючого судді Зємцова В.В.

при секретарі Гетьманець О.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Кременчуці справу за позовом ОСОБА_1 до ПАТ КБ «ПриватБанк» про визнання незаконного підвищення процентної ставки,

В С Т А Н О В И В:

В квітня 2011 року до суду звернулася ОСОБА_1 з вказаним позовом, в якому зазначала, що 13 квітня 2007 року між нею ОСОБА_1 (надалі Позичальник) та відділенням «Кременчуцька філія» філії «Полтавське головне регіональне управління» ЗАТ КБ «ПриватБанк», в особі директора ОСОБА_2 (надалі ОСОБА_3) була укладена кредитна угода №МКН46ВЛ-07 (надалі Угода).

За умовами Угоди, Банк надав їй право скористатися кредитом, шляхом видачі готівки через касу, у вигляді траншів кредиту, після підписання договору про видачу Траншу.

В цей же день, між відділенням «Кременчуцька філія» філії «ПГРУ» ЗАТ КБ «ПриватБанк», в особі директора ОСОБА_2 (надалі ОСОБА_3) та нею ОСОБА_1 (надалі Позичальник) був укладений договір про видачу траншу №МКН46ВЛ-07 (надалі Договір).

Відповідно до умов ОСОБА_3 надав кредитні кошти в сумі 250 000,00 грн. на строк з 13.04.2007р. по 10.04.2012 р., зі сплатою 15 % річних (п. 4.1 ОСОБА_3), а вона взяла на себе зобовязання повернути отриманий транш кредит відповідно до Графіку погашення кредиту, відсотків і винагороди (Додаток №1, який є невідємною частиною ОСОБА_3).

В забезпечення виконання зобовязань за кредитною угодою №МКН46ВЛ-07 від 13.04.2007р., був укладений договір іпотеки №б/н, за яким в іпотеку було передано нерухоме майно: вбудоване приміщення аптеки, яке розташоване за адресою: Полтавська обл.., м. Кременчук, вул. 50-річчя СРСР,буд. 1.

В червні 2009 року вона отримала від Крюківського районного суду м. Кременчука Полтавської області копію позовної заяви Приватбанку про звернення стягнення на предмет іпотеки.

Із цієї позовної заяви, зокрема, розрахунку заборгованості за договором №МКН46ВЛ-07 від 13.04.2007р., довідалася, що Приватбанком починаючи з 02.02.2009 року в односторонньому порядку збільшено процентну ставку по кредиту з 15% до 26 % річних.

Жодного документа з боку банку ( додаткової угоди, листа, телеграми тощо ) про підвищення ставки на її адресу надіслано не було. Додаткових угод вона не підписувала.

Дії відповідача, щодо підвищення в односторонньому порядку відсоткової ставки вважає незаконними, так як це суперечить нормам ст. ст. 651, 654, 1056-1 ЦК України.

09.01.2009 року набрав чинності Закону України № 661-VI від 12.12.2008 року «Про внесення до деяких законодавчих актів України щодо заборони банками змінювати умови договору банківського вкладу та кредитного договору в односторонньому порядку». Зазначеним Законом ЦК України доповнено статтею 1056-1 «Проценти за кредитним договором», відповідно до частини другої та третьої якої встановлений договором розмір процентів не може бути змінений банком з односторонньому порядку. Умова договору щодо права банку змінювати розмір процентів в односторонньому порядку є нікчемною.

Також, згідно ч.4 ст. 55 Закону України «Про банки і банківську діяльність», банкам забороняється в односторонньому порядку змінювати умови укладених з клієнтами договорів, зокрема, збільшувати розмір процентної ставки за кредитними договорами або зменшувати її розмір за договорами банківського вкладу (крім вкладу на вимогу), за винятком випадків, встановлених законом.

Просила визнати незаконним збільшення Публічним акціонерним товариством комерційний банк «ПриватБанк» процентної ставки з 15% до 26% річних за кредитною угодою №МКН46ВЛ-07 від 3.04.2007р. починаючи з 02.02.2009 року.

Зобовязати Публічне акціонерне товариство комерційний банк «ПриватБанк» здійснити перерахунок відсоткової ставки за кредитною угодою №МКН46ВЛ-07 від 13.04.2007р., із 26 відсотків річник до 15 відсотків річних, починаючи з 02.02.2009 року.

У судовому засіданні представник позивача позов підтримала, просила його задовольнити.

Представник відповідача проти позову заперечував. Надав суду заперечення на позовну заяву, в якій вказували що сторони договору самостійно визначають зміст договору, врегульовують свої відносини за власним розсудом у тексті договору.

Суд, вислухавши пояснення представника позивача, представника відповідача вивчивши матеріали справи, встановив наступне.

13 квітня 2007 року між ОСОБА_1 та ЗАТ КБ «ПриватБанк», в особі директора ОСОБА_2 була укладена кредитна угода №МКН46ВЛ-07.

За умовами Угоди, Банк надав їй право скористатися кредитом, шляхом видачі готівки через касу, у вигляді траншів кредиту, після підписання договору про видачу Траншу.

В цей же день, між ЗАТ КБ «ПриватБанк» та нею був укладений договір про видачу траншу №МКН46ВЛ-07.

Відповідно до умов ОСОБА_3 надав кредитні кошти в сумі 250 000,00 грн. на строк з 13.04.2007р. по 10.04.2012 р., зі сплатою 15 % річних (п. 4.1 ОСОБА_3), а вона взяла на себе зобовязання повернути отриманий транш кредит відповідно до Графіку погашення кредиту, відсотків і винагороди (Додаток №1, який є невідємною частиною ОСОБА_3).

В забезпечення виконання зобовязань за кредитною угодою №МКН46ВЛ-07 від 13.04.2007р., був укладений договір іпотеки №б/н, за яким в іпотеку було передано нерухоме майно: вбудоване приміщення аптеки, яке розташоване за адресою: Полтавська обл.., м. Кременчук, вул. 50-річчя СРСР, буд. 1.

В червні 2009 року позивач отримала від Крюківського районного суду м. Кременчука Полтавської області копію позовної заяви Приватбанку про звернення стягнення на предмет іпотеки.

Із цієї позовної заяви, зокрема, розрахунку заборгованості за договором №МКН46ВЛ-07 від 13.04.2007р., довідалася, що Приватбанком починаючи з 02.02.2009 року в односторонньому порядку збільшено процентну ставку по кредиту з 15% до 26 % річних.

Жодного документа з боку банку ( додаткової угоди, листа, телеграми тощо ) про підвищення ставки на її адресу надіслано не було. Додаткових угод вона не підписувала.

Позивачем не було прийнято умови банку щодо збільшення процентної ставки по договору.

Дії Банку не відповідають приписам Закону України від 12.12.2008р. №661-VI «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, щодо заборони банкам змінювати умови договору банківського вкладу та кредитного договору в односторонньому порядку».

Вказаним вище Законом були внесені зміни до Цивільного кодексу України та Закону України «Про банки і банківську діяльність».

Згідно ст. 1056-1 ЦК України розмір процентів та порядок їх сплати за договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів.

Встановлений договором розмір процентів не може бути збільшений банком в односторонньому порядку.

Умова договору щодо права банку змінювати розмір процентів в односторонньому порядку є нікчемною.

Згідно доповненої ч.4 ст. 55 Закону України «Про банки і банківську діяльність» банкам забороняється в односторонньому порядку змінювати умови укладених з клієнтами договорів, зокрема, збільшувати розмір процентної ставки за кредитними договорами.

ОСОБА_4 набрав чинності через 10 днів з дня його опублікування. Перше офіційне опублікування відбулося в газеті «Урядовий курєр» за 30.12.08 року.

Згідно ст. 651 Цивільного кодексу України зміна договору допускається тільки за згодою сторін, якщо інше не встановлене договором або законом. Договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом.

Враховуючи те, що з боку позичальника не допускається істотних порушень умов договору банком не надано інформації щодо наявності підстав для зміни процентної ставки за кредитним договором, Законом України від І2.12.2008 р. «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо заборони банкам змінювати умови договору банківського вкладу та кредитного договору в односторонньому порядку» встановлено заборону на односторонню зміну процентної ставки за кредитними договорами, слід дійти до висновку про незаконність дій банку направлених на одностороннє підвищення процентної ставки за кредитним договором

Відповідно до ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Таким чином позовні вимоги підлягають задоволенню.

Керуючись, ст.ст. 16, 1054, 1056-1 ЦК України, ст.ст. 11,19,21,22 Закону України „Про захист прав споживачів, ст. ст. 14, 57 59, 208, 209, 212 215, 218 ЦПК України, суд,

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 - задовольнити.

Визнати незаконним збільшення ПАТ КБ «ПриватБанк» процентної ставки з 15% до 26% річних за кредитною угодою № МКН46ВЛ-07 від 13.04.2007 р. починаючи з 02.02.2009 р.

Зобовязати ПАТ КБ «ПриватБанк» здійснити перерахунок відсоткової ставки за кредитною угодою № МКН 46ВЛ-07 від 13.04.2007 р., із 26 % річних до 15 % річних, починаючи з 02.02.2009 р.

Апеляційна скарга подається до Апеляційного суду Полтавської області через Автозаводський районний суд м. Кременчука Полтавської області протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя: