УХВАЛА

"05" жовтня 2011 р. Справа № 2-597/11

Гусятинський районний cуд Тернопільської області

в складі: головуючого суду ОСОБА_1

при секретарі Федорів О.П.

розглянувши справу за позовом ОСОБА_2 до Приватного акціонерного товариства страхова компанія Українська страхова групапро стягнення страхової суми,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з зазначеним позовом, посилаючись на те, що між ним та відповідачем 14.07.2010 року було укладено договір добровільного страхування наземних транспортних засобів.

02.12.2010 року внаслідок дорожньо-транспортної пригоди його автомобіль отримав пошкодження. 03.12.2010 року позивач звернувся до відповідача з відповідною заявою та документами з метою отримання страхового відшкодування. 28.03.2011 року ПАТ СК УСГбуло відмовлено у виплаті страхового відшкодування на підставі п.п.11.1.4. п.11.1.1 Договору.

Ухвалою Гусятинського районного суду Тернопільської області провадження в справі відкрито.

До початку судового розгляду справи від представника ПАТ СК ОСОБА_3 надійшло клопотання про передачу зазначеної справи до Соломянського районного суду м. Києва за підсудністю, оскільки відповідно до ст. 109 ЦПК України позови до юридичних осіб предявляються за їхнім місцезнаходженням, підстав застосовувати п.5 ст. 110 ЦПК України не має.

Суд, перевіривши матеріали справи, приходить до висновку, що позовну заяву ОСОБА_2 до Приватного акціонерного товариства страхова компанія Українська страхова групапро стягнення страхової суми прийнято з порушенням правил підсудності і застосування ст. 110 п. 5 ЦПК України щодо підсудності за вибором позивача в даному випадку необґрунтоване з наступних підстав.

Обираючи підсудність даної справи, позивач виходив з того що відповідно до п. 5 ст. 110 ЦПК України, позови про захист прав споживачів можуть предявлятися також за зареєстрованим місцем проживання чи перебування споживача або за місцем заподіяння шкоди чи виконання договору.

Проте ОСОБА_2 не вірно тлумачено зазначену норму цивільного процесуального законодавства.

Так, частина 5 ст. 110 ЦПК України містить норму, яка визначає підсудність позовів про захист прав споживачів, надаючи позивачеві право звернутися в суд або за загальними правилами підсудності, або за зареєстрованим місцем проживання чи перебування споживача, або за місцем заподіяння шкоди чи виконання договору. В цій нормі маються на увазі позови про спори, що виникають із правовідносин, які регулюються Законом України Про захист прав споживачів, тому для правильного застосування правила, що міститься у ч. 5 ст. 110 ЦПК України, необхідно звернутися до цього Закону.

Згідно з п. 22 ст. 1 Закону України Про захист прав споживачів, споживачем є фізична особа, яка придбаває, замовляє, використовує або має намір придбати чи замовити продукцію для особистих потреб, безпосередньо не повязаних із підприємницькою діяльністю або виконанням обовязків найманого працівника. На всі інші випадки, в яких предявлення позову не повязане із відносинами щодо захисту прав споживачів, установлена для цих позовів альтернативна підсудність не поширюється.

Згідно зі ст. 1 Закону про страхуваннястрахування це вид цивільно-правових відносин щодо захисту майнових інтересів фізичних осіб та юридичних осіб у разі настання певних подій (страхових випадків), визначених договором страхування або чинним законодавством, за рахунок грошових фондів, що формуються шляхом сплати фізичними особами та юридичними особами страхових платежів (страхових внесків, страхових премій) та доходів від розміщення коштів цих фондів. У ст. 4 цього Закону зазначено, що предметом договору страхування можуть бути майнові інтереси, що не суперечать закону, і повязані з володінням, користуванням і розпорядженням майном (майнове страхування).

Метою страхування при укладенні договору майнового страхування є погашення за рахунок страховика ризику майнової відповідальності перед іншими особами чи ризику виникнення інших збитків у результаті страхового випадку.

Аналіз наведених норм свідчить, що відносини, які виникають з майнового страхування, не підпадають під предмет регулювання Закону Про захист прав споживачіві положення цього Закону не застосовуються до відносин майнового страхування.

ОСОБА_4 може застосовуватися, коли позивач прямо вказує на порушення норм, гарантованих цим Законом, наприклад, права на інформацію при ненаданні для ознайомлення правил страхування тощо.

Крім того, як вбачається із обставин, викладених позивачем в позовній заяві, виниклий спір витікає із договору страхування, тобто мають місце зобовязальні правовідносини і позивачем ОСОБА_2 в позовній заяві не зазначено жодної норми Закону України Про захист прав споживачів, які, на думку позивача, підлягають застосуванню до виниклих правовідносин.

Відповідно до ст. 116 ЦПК України суд передає справу на розгляд іншому суду, якщо після відкриття провадження у справі і до початку судового розгляду виявилося, що заяву було прийнято з порушенням правил підсудності.

Керуючись ст. ст. 109,116 ЦПК України,-

У Х В А Л И В:

Передати справу за ОСОБА_2 до Приватного акціонерного товариства страхова компанія Українська страхова групапро стягнення страхової суми на розгляд Соломянського районного суду м. Києва.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку через Гусятинський районний суд шляхом подачі в 5-ти денний строк з дня винесення ухвали апеляційної скарги, з подачі її копії до апеляційної інстанції або в порядку ч.4 ст.295 ЦПК України

Суддя: