АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 22-ц/490/1337/11 Справа № 22ц-9379/11 Головуючий у 1 й інстанції - ОСОБА_1 Доповідач - Петренко І.О.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 жовтня 2011 року м. Дніпропетровськ

Колегія суддів судової палати по цивільним справам апеляційного суду Дніпропетровської області в складі:

головуючого судді Петренко І.О.

суддів Котушенко С.П., Козлова С.П.

при секретарі Горлаковій Ю.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпропетровську апеляційну скаргу ОСОБА_2 на заочне рішення Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 28 квітня 2011 року по справі за позовом ОСОБА_3, ОСОБА_4 до ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_2, ОСОБА_7 про визнання порядку володіння та користування квартирою та вселення,-

В С Т А Н О В И Л А :

У січні 2011 року позивачі звернулися до суду з позовом та просили ухвалити рішення, яким визначити порядок володіння та користування квартирою №66 вул.. Запорізьке шосе, будинок 48 в м. Дніпропетровську, та виділити їм у володіння та користування житлову кімнату - 10 площею 12,4 кв.м. в спірній квартирі, житлові кімнати - 5, 6, 11, площею 9,1 кв.м., 16,9 кв.м. та 9,6 кв.м. залишити у володінні та користуванні відповідачів, а 1,3 - коридори, 2,4 - кладові, 7,8 - шафи, 9 - кухню, 12 - ванну, 13 - туалет, І - лоджію залишити в загальному користуванні. Зобов'язати відповідачів не чинити перешкод у користуванні позивачами своїми частинами в квартирі, вселити їх в кімнату - 10, житловою площею 12,4 кв.м. спірної квартири.

В обґрунтування позовних вимог позивачі посилалися на те, що згідно свідоцтва про право власності на житло, виданого Державним житлово-комунальним підприємством «Південне» 29 грудня 1999 року співвласниками спірної квартири є ОСОБА_8, ОСОБА_3, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_2, ОСОБА_7, ОСОБА_4.

Після смерті ОСОБА_8, 16 вересня 2006 року відкрилася спадщина. Спадкове майно складалося з 1/7 частки у спільній частковій власності на зазначену вище квартиру. Заповіту померла не залишила. ОСОБА_3 та ОСОБА_5, є дочками померлої та спадкоємицями першої черги, згідно ст.1261 ЦК України.

З метою спрощення документального оформлення спадщини, сестри домовилися про наступне: ОСОБА_3 відмовляється від прийняття своєї частки в спадковому майні на користь ОСОБА_5 але з подальшого продажу спірної квартири вона отримає грошові кошти за продаж 1/7 та 1/14 часток спірної квартири, син - ОСОБА_4, отримає грошові кошти за продаж 1/7 частки квартири, що йому належить.

На підтвердження вище викладеної усної домовленості, 1/7 частина квартири, що належала ОСОБА_8, перейшла у власність ОСОБА_5 на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом, виданого Сьомою Дніпропетровською державною нотаріальною конторою 04 вересня 2007 року за р№ 2-4014.

Але в порушення домовленості, ОСОБА_5 відмовилася продавати квартиру. Більше того, вона та інші співвласники квартири - члени її сім'ї: ОСОБА_6, ОСОБА_2, ОСОБА_7, без її відома змінили замки на вхідних дверях, ключі від цих дверей не дають, не впускають позивачів до спірної квартири, оскільки не вбачають за можливе спільне сумісне проживання в одній квартирі разом з ними, всіляко перешкоджають вселенню до спірної квартири, чим незаконно позбавляють їх можливості користуватися своїми частками спірного майна.

У зв'язку з цим, позивачка змушена була звернутися до Бабушкінського РВ ДМУУМВС України в Дніпропетровській області, на що 06 жовтня 2010 року нею було отримано листа за вих..№ 46/0-31, яким роз'яснена можливість звернутися до суду за захистом своїх законних прав та інтересів. Однак вжиті заходи не вплинули на протиправну поведінку відповідачів.

Позивачка зареєстрована в спірній квартирі з 29 листопада 1984 року, ОСОБА_4 зареєстрований в спірній квартирі з 04 липня 2008 року. Позивачі проживають родиною в житловому будинку, що належить на праві приватної власності чоловікові ОСОБА_3 , за адресою: м. Дніпропетровськ, вул.. Дибенко, буд. 15.

Заочним рішенням Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 28 квітня 2011 року позовні вимоги ОСОБА_3, ОСОБА_4 задоволений частково. Визначено порядок користування квартирою №66 будинку №48 по Запорізькому шосе у їм. Дніпропетровську, виділено в володіння та користування: ОСОБА_3, ОСОБА_4 - житлову кімнату 10, площею 12,4 кв.м., шафу 8, площею 0,4 кв.м., кладову 2, площею 0,7 кв.м.; ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_2, ОСОБА_7 - житлові кімнати 5,6,11, площею 19,1 кв.м, 16,9 кв.м., 9,6 кв.м відповідно, шафу 7, площею 1,5 кв.м., кладову 4, площею 1,0 кв.м. Кухню, коридори 1,3, ванну, туалет, лоджію залишено в загальному користуванні. Зобов'язано відповідачів не чинити перешкод ОСОБА_3, ОСОБА_4 в користуванні їх частиною спірної квартири та вселено їх в кімнату 10, площею 12,4 кв.м. квартири №66 будинку №48 по Запорізькому шосе у м. Дніпропетровську.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 просить заочне рішення суду скасувати і ухвалити нове рішення, яким відмовити позивачам в задоволенні їх позовних вимог.

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги та заявлених вимог, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційну скаргу слід відхилити, а рішення суду першої інстанції залишити без змін з наступних підстав.

Відповідно до положень ст. 308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням вимог матеріального і процесуального права.

Відповідно до ст. 213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним та обґрунтованим.

Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно зясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень , підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Судом першої інстанції встановлено, що позивачі та відповідачі є власниками квартири №66 будинку №48 по Запорізькому шосе у м. Дніпропетровську, що підтверджується свідоцтвом про право власності на житло, виданого 29.12.1999 року Державним житлово-комунальним підприємством „Південне". І позивачі і відповідачі зареєстровані в спірній квартирі , яка складається із: 1,3 - коридори, 2,4 - кладові, 5 - житлова кімната (9,1 кв.м.), 6 - житлова кімната (16,9 кв.м.), 7,8 шафи, 9 кухня, 10 - житлова кімната (12,4 кв.м.), 11 - житлова кімната (9,6 кв.м.), 12 - ванна, 13 - туалет, І - лоджія, загальна площа квартири складає 80,4 кв.м., житлова площа складає 48,0 кв.м.

Відповідачі перешкоджають позивачам користуватися їх власністю.

Відповідно до ч.1 ст.321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Згідно до ч.1 ст.150 ЖК громадяни, які мають у приватній власності квартиру, користуються нею для особистого проживання і мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд.

Відповідно до ч.3 ст.358 ЦК України кожен із співвласників має право на надання йому у володіння та користування тієї частини спільного майна в натурі, яка відповідає його частці у спільній власності.

Відповідно до ст.391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні права користування та розпорядження своїм майном.

Задовольняючи позовні вимоги суд першої інстанції повно і всебічно дослідив і оцінив обставини по справі надані сторонами докази , правильно визначив юридичну природу спірних правовідносин і закон , який їх регулює.

Доводи апеляційної скарги суттєвими не являються і не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального чи процесуального права, які призвели або могли призвести до неправильного вирішення справи оскільки вони зводяться до не згоди з рішенням суду , були вивчені в суді першої інстанції і отримали оцінку суду.

Керуючись ст..ст.303,307,308,313,314,315,317,319 ЦПК України , колегія суддів,-

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - відхилити .

Заочне рішення Бабушкінського районного суду м.Дніпропетровська від 28 квітня 2011 року залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення , однак може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили .

Судді