Справа № 2010/2-210/11
РІШЕННЯ

іменем України

24.01.2011 р. м. Дергачі

Дергачівський районний суд Харківської області
у складіголовуючого судді ОСОБА_1
за участю секретаря судового засіданнОСОБА_2Ю,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м.Дергачі цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до ТДВ «Страхова компанія «Провіта»про стягнення страхового відшкодування, відшкодування моральної шкоди,-

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_3 звернувся до суду з позовом до ТДВ «Страхова компанія «Провіта»про стягнення страхового відшкодування, відшкодування моральної шкоди.

В обґрунтування позову позивач посилається на те, що 25 липня 2008 року ним, ОСОБА_3 , було укладено договір добровільного страхування наземного транспорту №23/02-5636196 (далі Договір) із ТДВ Страхова компанія «Провіта». Цим договором застраховано автомобіль Mitsubishi Outlander , реєстраційний номер НОМЕР_1, номер кузова JМВХТСW87017698, рік випуску 2008 р. Страхова сума за Договором складає 154000,00 грн.

Згідно умов Договору ТДВ СК «Провіта»зобов'язана у разі настання страхового випадку здійснити страхове відшкодування, а Страхувальник зобов'язаний своєчасно сплатити страховий платіж.

Підпунктом 2.2.1 пункту 2 Договору страховим випадком, зокрема, визнається пошкодження застрахованого транспортного засобу внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, яка виникла під час руху транспортного засобу, в результаті чого завдана шкода застрахованому транспортному засобу.

09 липня 2009 року о 09 годині 10 хв. його автомобіль Mitsubishi Outlander було пошкоджено внаслідок дорожньо-транспортної пригоди.

При настанні страхового випадку він всі свої обов'язки виконав повністю, документи для виплати страхового відшкодування подав до ТДВ СК «Провіта», але ніякого відшкодування не отримав.

06 жовтня 2009 року він отримав лист від ТДВ СК «Провіта»№1-1/3719, в якому йому було відмовлено у виплаті страхового відшкодування на підставі :п.,п.8,2, 10.1, 12.9 Договору, так як він ніби-то в заяві вказав свідомо неправдиві відомості про транспортній засіб.

З відмовою у виплаті йому страхового відшкодування за Договором страхування наземного транспорту він не згодний, виходячи з наступного.

Відповідно до п.З.З та п.п.3.3.1 Правил добровільного страхування наземного транспорту крім залізничного транспорту) №03-02 Страховник ( ТДВ СК «Провіта» ) зобов'язується відшкодувати Страхувальнику ( ОСОБА_3 ) прямі збитки, що сталися внаслідок ДТП -

пошкодження чи знищення застрахованого транспортного засобу, в результаті якої заподіяні

збитки застрахованому транспортному засобу.

Посилання відповідача у своїй відмові на п.8.2 Договору є безпідставним , так як не вказані : обставини, які страховик вважає недостовірними, не вказано, хто заявив про такі обставини, не зазначено, в чому саме полягає його вина, він в повній мірі надав достовірну інформацію щодо причин та обставин настання події, розміру матеріальних збитків, також чітко вказав перелік пошкоджень його автомобіля .Перелік пошкоджень автомобіля складений працівниками ДАІ в ході виконання службових обов'язків .

Неконкретний характер носить посилання відповідача на п.10.1 Договору. Він, тобто позивач, одразу після ДТП зателефонував до диспетчерського центру допомоги при настанні страхового випадку ТДВ СК «Провіта»за тел..8-800-300-1-200, але представник ТДВ СК «Провіта»відмовився виїхати на ДТП, посилаючись на незначні пошкодження автомобіля.

Стосовно посилання на п.12.9 Договору: відповідач, посилаючись на цей пункт, вважає, що він отримав відшкодування збитків від особи, винної в настанні страхового випадку, і тому втрачає право на одержання страхового відшкодування, хоча винним в скоєнні ДТП визнаний він і це підтверджується постановою суду.

Ці посилання свідчать про зловживання відповідачем своїми правами за Договором.

Зазначає, що вказані підстави для відмови у виплаті страхового відшкодування суперечать положенням ч,2 ст.991 та п.З ч.1 ст.991 ЦК України, оскільки ці правовідносини чітко регламентовані законом і згідно норм права відповідальність страхувальника може наступати тільки за неповідомлення про об'єкт страхування або факт настання нещасного випадку.

Таким чином, всі перераховані відповідачем підстави не виконання зобов'язання не грунтуються на законі і угоді, є надуманими і мають на меті протиправне ухилення від виконання го зобов'язання .

Він відповідно до Договору своєчасно та в повному розмірі вносив страхові внески, виконував умови договору, тому ніяких підстав для відмови у виплаті йому страхового відшкодування по даному договору не існує.

Відповідно до Договору підставою для виплати страхового відшкодування є рахунок СТО, тобто сума ,що підлягає відшкодуванню, яка складає 37484.00 грн.

Згідно п.З ст.22 ЦК України збитки відшкодовуються у повному обсязі, якщо договором або законом не передбачено відшкодування у меншому або більшому розмірі.

Відповідно до ст. 629 ЦК України Договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Згідно ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог чинного законодавства України.

Відповідач не виконує взяті на себе зобов'язання за Договором, тим самим порушує його цивільні права споживача страхових послуг.

Відповідальність страховика за невиконання або неналежне виконання свого грошового зобов'язання передбачена законодавством України, страховик несе відповідальність за несвоєчасне здійснення страхового відшкодування шляхом сплати Страхувальнику пені в розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла в період, за який сплачується пеня, якщо не зможе довести відсутність своєї вини у несвоєчасній виплаті.

Вимогу про виконання грошового зобов'язання він пред'явив на початку жовтня, а саме 07.10.2009 р.- наступного дня після отримання листа страхової компанії №1-1/3719 від 06.10.2009р., з якого дізнався, що страхова компанія відмовила в задоволенні вимоги і прийняла неправильне рішення про призупинення прийняття рішення щодо виплати відшкодування.

Таким чином, прострочений період на день подання позову(27.10.2009 р.) складає 22 дні з 06.10.2009 р. по 27.10.2009 р.). Сума пені за цей період складає ((37484,00/100х1)х22 = 8246,48 гри.

Вищевказаними діями ТДВ СК «Провіта» йому було спричинено великі незручності, у зв 'язку із якими він не мав можливості провести відновлювальний ремонт автомобіля, не міг користуватися автомобілем, оскільки його робота пов'язана з постійним переміщенням по місту, автомобіль є засобом отримання доходів . Він зазнав душевні страждання у зв'язку з протиправною поведінкою ТДВ СК «Провіта», яка протягом чотирьох місяців не виплачувала йому страхового відшкодування та не повідомляла про хід розгляду його заяви. Він змушений був кардинально змінити уклад свого життя останні чотири місяці, більшу частину дня проводив у різних державних установах , приїздив до «ТДВ СК «Провіта», де йому обіцяли з дня на день виплатити страхове відшкодування , але нічого не виплачували . Весь цей час він був знервований , різкий, змушений постійно сперечатися з працівниками страхової компанії, що негативно вплинуло на його стан здоров'я , на відносини в родині.

Оскільки його автомобіль є невід'ємною частиною його роботи, він сподівався , що, працюючи, буде заробляти гроші та сплачувати кредит, але неправомірно був позбавлений такої можливості.

За час невиконання відповідачем свого зобов'язання його родина докорінно змінила спосіб життя, оскільки він був позбавлений можливості працювати і заробляти гроші, він був вимушений сплачувати банківський кредит з коштів родини, відмовляючи родині в належному харчуванні, придбанні предметів одежі та іншого.

Також, при визначенні тяжкості заподіяної моральної шкоди він враховує факт, що умисна протиправна відмова в виплаті страхової компенсації свідчить про свідому системну діяльність страхової компанії , направлену на протиправне ухилення від виплати відшкодовування і цей факт, а також усвідомлення того, що при укладенні угоди він вибрав в контрагенти саме таку компанію, спричиняє йому додаткові моральні страждання.

Грунтуючись на викладеному, він оцінює розмір спричиненої моральної шкоди в 100000 грн.

З вини відповідача він змушений був звернутися до адвоката для складання ним позовної заяви і ведення справи в суді, в зв'язку з чим сплатив адвокату гонорар в розмірі 5000 тис. грн.,копія квитанції додається.

Також вимушений був сплатити ІТЗ в сумі 120 грн. Відповідно до ст.24 Закону України «Про захист прав споживачів»№ 1023-XI1 від 12.05.1991 року та п.10 ст.4 Декрету Кабінету Міністрів України «Про державне мито»№ 7-93 від І!.01.1993 року споживачі звільняються від сплати державного мита за позовами, що пов'язані з пушенням їх прав.

Просить стягнути з ТДВ СК «Провіта»на його користь розмір страхового відшкодування в сумі 37484.00 грн., моральну шкоду в сумі 100000 грн.,судові витрати в сумі 120 грн. та витрати, пов'язані з оплатою правової допомоги в сумі 5000 тис.грн.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_3 позов підтримав, наполягає на його задоволенні.

Представник позивача ОСОБА_4 позовні вимоги ОСОБА_3 підтримав в повному обсязі. Дав пояснення, аналогічні даним, що містяться в позові.

Представник відповідача ОСОБА_5 позов не визнав. При цьому пояснив наступне.

Дійсно на момент дорожьно-транспортної пригоди транспортний засіб Mitsubishi Outlander, реєстраційний № НОМЕР_2 (надалі - застрахований ТЗ), був застрахований у ТДВ „Страхова компанія „Провіта" за Договором № 23/02-5636196 добровільного страхування наземного транспорту від 25 липня 2008 року (надалі-Договір).

09.07.2009р. Позивач зателефонував до диспетчерського центру Відповідача з повідомленням про настання страхового випадку. Для з'ясування всіх обставин на місце пригоди виїхав представник Відповідача - аварійний комісар ОСОБА_6, яким складено звіт про результати огляду ДТП, який також підписав Позивач та інший учасник пригоди.

10.07.2009 р. Відповідачем отримано повідомлення про настання страхового випадку (вх. № 23/363 від 10.07.2009 року), в якому Позивач зазначив, що 09 липня 2009 року о 9 год. 10 хв., керуючи застрахованим ТЗ по вул. Ак. Павлова, 130 в м. Харків допустив зіткнення з автомобілем «Деу Ланос», реєстраційний № НОМЕР_3.

Також 15.07.2009р. за участю представника Відповідача, Позивача, іншого учасника пригоди та в присутності запрошених осіб ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9 було проведено огляд пошкоджень застрахованого ТЗ та автомобіля «Деу Ланос», реєстраційний № НОМЕР_3, в результаті якого зроблено фотознімки та складено протоколи огляду пошкоджень ТЗ, які підписані зазначеними особами без зауважень.

Після вивчення та аналізу отриманих документів, пояснень аварійного комісару, Позивача, а також іншого учасника пригоди у Відповідача виникли сумніви щодо причин та обставин настання події, що має ознаки страхового випадку.

Відповідно до п. 8.2.16 Договору, одним із основних обов'язків страхувальника (тобто Позивача) є надання страховику (тобто Відповідачу) всіх документів, що стосуються випадку відповідно до переліку розділу 11 Договору та достовірну інформацію щодо причин та обставин настання події, розміру матеріальних збитків. Відповідно до п. 12.6. Договору страхове відшкодування підлягає виплаті лише після того, як повністю будуть встановлені причини та розмір збитків. Крім того, згідно п. 12.10. Договору при наявності обставин, що вимагають додаткового розслідування, прийняття рішення про виплату або відмову у виплаті страхового відшкодування може бути відкладено на строк до 6 місяців. Протягом цього часу Відповідач може без погодження з Позивачем проводити додаткові дослідження, експертизи. Відповідно до п. 8.3.4. Договору Відповідач має право самостійно з'ясовувати причини та обставини страхового випадку.

Враховуючи надані Відповідачу права, згідно умов Договору, Відповідач замовив у Харківському НДІ судових експертиз ім. Засл.проф.М.С. Бокаріуса автотехнічне дослідження обставин дорожньо-транспорної пригоди, яка відбулась 09 липня 2009 року за участю застрахованого ТЗ. На вирішення спеціаліста були поставлені наступні питання:

-який механізм утворення пошкоджень на даних автомобілях ;

- чи відповідають з технічної точки зору пояснення водіїв ОСОБА_3 та ОСОБА_10

В.П. про механізм розвитку ДТП, яка відбулась 09 липня 2009 року о 9 год. 10 хв. по

вул. Ак. Павлова, 130 в м. Харків, враховуючи пошкодження утворені на ТЗ.

Згідно Висновку вищезазначеної експертизи № 6614 від 18.08.2009р. показання водіїв ОСОБА_3 та ОСОБА_10П про механізм розвитку ДТП в частині того, що наявні пошкодження на автомобілях виникли внаслідок взаємного контакта автомобілів є з технічної точки зору неспроможними.

П. 1.1 Наказу|Інструкції від 22 жовтня 2003 року "Про виконання Закону України від 5 квітня 2001 року "Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення щодо відповідальності за порушення правил дорожнього руху"" зазначає, що правозастосовна діяльність у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху спрямована на зміцнення дисципліни на транспорті, боротьбу з порушеннями правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, запобігання дорожньо-транспортним пригодам.

09.07.2009року працівниками Дорожньої автоінспекції дійсно було складено протокол про адміністративне правопорушення, схема ДТП та інші документи, необхідні для оформлення ДТП та притягнення Позивача до адміністративної відповідальності, відповідно до вимог чинного законодавства, але працівники ДАІ не є свідками ДТП та не є експертами - автотехніками, тому, не маючи додаткових знань, якими володіє експерт автотехнік, фіксували виявлені на місці пригоди пошкодження та складали документи, виходячи з пояснень учасників ДТП, при цьому об'єктивно та достатньо не з'ясували причини, механізм утворення та характер отриманих пошкоджень автомобілів. У зв'язку з даними обставинами Відповідачем була замовлена автотехнічна експертиза.

З Висновка спеціаліста № 6614 від 18.08.2009р. вбачається той факт, що Позивачем було приховано дорожньо-транспортну пригоду, яка відбулась раніше вказаної дати та в іншому місті, а ДТП 09.07.2009р. було імітовано з метою отримання страхового відшкодування від Відповідача.

Відповідно до п. З ч.1 ст. 991 Цивільного кодексу України, п. З ст. 26 Закону України „Про страхування" від 07 березня 1996 року та п. 13.1.1 Договору подання страхувальником ( Позивачем) свідомо неправдивих відомостей про факт настання страхового випадку є підставою для відмови страховика ( Відповідача) у здійсненні виплати страхового відшкодування. На підставі вищезазначеного Позивачу було направлено лист вих.№ 1-Г3719 від 06.10.2009р. з повідомленням про відсутність законних підстав для здійснення страхової виплати.

Вимоги Позивача щодо відшкодування моральної шкоди є безпідставними, оскільки відповідно до п. 12.2 Договору відшкодуванню підлягають тільки прямі збитки, що викликані страховим випадком, виключаючи моральні збитки, втрату доходу, втрату товарної вартості та інше.

Крім того, згідно з ч. 1 ст. 1167 Цивільного кодексу України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини.

Відповідно до п. 4 Постанови Пленуму Верховного суду України № 4 від 31.03.1995р. «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди»суд повинен з'ясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору.

Вимоги по відшкодуванню витрат на послуги адвоката є необгрунтовними, оскільки не має жодного розрахунку щодо наданих послуг та затрачених робочих годин адвоката. Згідно Постанови КМУ від 27.04.2006 року № 590 „Про граничні розміри компенсації витрат, повязаних з розглядом цивільних та адміністративних справ і порядок їх компенсації за рахунок держави" зазначено, що якщо компенсація сплачується іншою стороною, то граничний розмір не може перевищувати суму, що обчислюється виходячи з того, що зазначеній особі виплачується 40 відсотків ( або 347,60 грн.) розміру мінімальної заробітної плати ( 869 грн.) за годину її роботи. Позивачем не надано жодного підтвердження і розрахунку роботи адвоката.

Заслухавши позивача, представника позивача, представника відповідача, експерта ОСОБА_11,ОСОБА_12, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про наступне.

25 липня 2008 року позивачем було укладено Договір добровільного страхування наземного транспорту №23/02-5636196 із ТДВ Страхова компанія «Провіта». Цим договором застраховано автомобіль Mitsubishi Outlander, реєстраційний номер НОМЕР_2, номер кузова НОМЕР_4, рік випуску 2008 р. Страхова сума за Договором складає 154000,00 грн.

Згідно умов Договору ТДВ СК «Провіта»зобовязана у разі настання страхового випадку здійснити страхове відшкодування, а Страхувальник зобовязаний своєчасно сплатити страховий платіж.

Підпунктом 2.2.1 пункту 2 Договору страховим випадком, зокрема, визнається пошкодження застрахованого транспортного засобу внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, яка виникла під час руху транспортного засобу, в результаті чого завдана шкода застрахованому транспортному засобу.

09 липня 2009 року о 09 годині 10 хв. автомобіль позивача Mitsubishi Outlander було пошкоджено внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, що підтверджується постановою судді Київського районного суду м.Харкова від 09.09.2009р., якою ОСОБА_3 був визнаний винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.. 124 КУпАП (ДТП), внаслідок чого на нього було накладено стягнення у вигляді штрафу у розмірі 340,00 грн. Дана постанова набула законної сили. До цього часу не скасована.

Судом встановлено, що при настанні страхового випадку позивач всі свої обовязки виконав повністю, документи для виплати страхового відшкодування подав до ТДВ СК «Провіта», але ніякого відшкодування не отримав.

06 жовтня 2009 року позивач отримав лист від ТДВ СК «Провіта» №1-1/3719, в якому відповідач відмовив у виплаті страхового відшкодування на підставі п.п.8.2, 10.1, 12.9 Договору.

З відмовою у виплаті страхового відшкодування за Договором страхування наземного транспорту №23/02-5636196 від 25.07.2008 року у звязку з дорожньо-транспортною пригодою, яка сталася з автомобілем НОМЕР_5 2008 руку випуску, позивач не згодний на підставі наступного.

Відповідно до п.3.3 та п.п.3.3.1 Правил добровільного страхування наземного транспорту (крім залізничного транспорту) №03-02 Страховик ( ТДВ СК «Провіта») зобовязується відшкодувати Страхувальнику ( ОСОБА_3 ) прямі збитки, що сталися внаслідок ДТП пошкодження чи знищення застрахованого транспортного засобу, в результаті якої заподіяні збитки застрахованому транспортному засобу.

Посилання відповідача у своїй відмові на п.8.2 Договору є безпідставним , так як не вказані обставини, які страховик вважає недостовірними, не вказано, хто заявив про такі обставини, не зазначено, в чому саме полягає вина позивача. Перелік пошкоджень автомобіля складений працівниками ДАІ в ході виконання службових обовязків і це підтверджується довідкою, яка є в матеріалах справи.

Безпідставною є позиція представника ТДВ СК «Провіта»стосовно висновків експертизи, так як експерт ОСОБА_11 чітко не зміг пояснити сам механізм розвитку ДТП та не дав чітку оцінку механічних пошкоджень на даному автомобілі, а лише керувався припущеннями.

Необґрунтований характер носить посилання відповідача на п.10.1 Договору стосовно того, що ОСОБА_3 пізно зателефонував до СК , в той час, як позивач по справі одразу після ДТП зателефонував до диспетчерського центру допомоги ТДВ СК «Провіта»за тел..8-800-300-1-200 після настання страхового випадку, але представник ТДВ СК «Провіта»відмовився виїхати на місце ДТП, посилаючись на незначні пошкодження автомобіля. і це в судовому засіданні підтвердив інший учасник ДТП ОСОБА_12

Також свідок ОСОБА_12 повністю підтвердив показання позивача стосовно того, що він, ОСОБА_3, надав в повній мірі достовірну інформацію відносно механізму розвитку ДТП і в судовому засіданні пояснив, що він, ОСОБА_12, отримав страхове відшкодування в повному обсязі за настання страхового випадку, де винним в скоєнні ДТП був визнаний саме позивач по справі.

. Суд звертає увагу на те , що вказані підстави для відмови у виплаті страхового відшкодування суперечать положенням ч.2 ст.991 та п.3 ч.1 ст.991 ЦК України, оскільки ці правовідносини чітко регламентовані законом і згідно норм права відповідальність страхувальника може наступати тільки за неповідомлення про обєкт страхування або факт настання нещасного випадку.

Суд знаходить надуманими висновки відповідача про те, що самого факту ДТП 09.07.2009р. не було, поскільки даний факт підтверджується постановою судді Київського райсуду м.Харкова. Більше того, є незрозумілим, чому ж тоді в судовому засіданні, зокрема 27.04.2010р. представник відповідача був готовий на вирішення спору шляхом укладання мирової угоди, яка б передбачала певні виплати позивачу.

Таким чином, в судовому засіданні було встановлено, що всі перераховані відповідачем підстави стосовно невиконання зобовязання не ґрунтуються на законі і угоді, є надуманими і мають на меті ухилення від виконання свого зобовязання .

Відповідно до Договору підставою для виплати страхового відшкодування є рахунок СТО, тобто сума ,що підлягає відшкодуванню, яка складає 37484.00 грн.

Згідно п.3 ст.22 ЦК України збитки відшкодовуються у повному обсязі, якщо договором або законом не передбачено відшкодування у меншому або більшому розмірі.

Відповідно до ст. 629 ЦК України договір є обовязковим для виконання сторонами.

Згідно ст. 526 ЦК України зобовязання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог чинного законодавства України.

Відповідач не виконує взяті на себе зобовязання за Договором, тим самим порушує цивільні права споживача страхових послуг.

Відповідальність страховика за невиконання або неналежне виконання свого грошового зобовязання передбачена законодавством України.

З огляду на вищевказане позовні вимоги в частині стягнення страхового відшкодування є обґрунтованими та таким, що підлягають задоволенню.

Що стосується моральної шкоди, то суд встановив, що вищевказаними діями ТДВ СК «Провіта» позивачу було спричинено значні незручності, у звязку з якими він не мав можливості провести відновлювальний ремонт автомобіля, не міг користуватися автомобілем в повній мірі, оскільки його робота повязана з постійним переміщенням по місту, а автомобіль є засобом отримання доходів, пережив певні моральні страждання. Суд, враховуючи доводи позивач відносно моральної шкоди, вважає за можливе стягнути у її відшкодування 5000,00 грн.

Стягненню також підлягають витрати на правову допомогу, які підтверджуються документально, судові витрати

Таким чином, позов підлягає частковому задоволенню

Керуючись ст.ст. 11, 22,23,526,629,1167 ЦК України, п.3 ст.20 Закону України «Про страхування», ст.ст. 4,5 Закону України «Про захист прав споживачів», ст.ст. 11,27,31,57-60,81,84,209,212,214 ЦПК України, суд,-

В И Р І Ш И В :

Позовну заяву ОСОБА_3 до ТДВ Страхова компанія «Провіта»про стягнення страхового відшкодування, відшкодування моральної шкоди задовольнити частково.

Стягнути з ТДВ Страхова компанія «Провіта»на користь ОСОБА_3 37484,00 гр.-розмір страхового відшкодування внаслідок ДТП ; 5000,00 гр.- у відшкодування моральної шкоди, а всього 42484,00 гр.

Стягнути з ТДВ Страхова компанія «Провіта»на користь ОСОБА_3 120,00 гр.- витрати на інформаційно-технічне забезпечення процесу, 5000,00 гр. за правову допомогу.

Стягнути з ТДВ Страхова компанія «Провіта»на користь держави судовий збір 424,84 гр.

Апеляційна скарга може бути подана протягом 10 днів з дня проголошення рішення до Апеляційного суду Харківської обл.. через районний суд або з моменту отримання копії рішення особами, які були сторонами у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення.

Суддя Л. К. Калмикова