Справа № 2-2848/10
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 жовтня 2010 року Дрогобицький міськрайонний суд Львівської області в складі: головуючої-судді ОСОБА_1

при секретарі Кулик М.Л.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дрогобичі цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення боргу за договором позики.,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області з позовом до ОСОБА_3 про стягнення боргу за договором позики.

В підтвердження позовних вимог посилається на те, що 17.07.2010 року з відповідачкою уклав договір позики, про що свідчить розписка . Згідно цієї розписки він позичив відповідачці грошові кошти у сумі 11.500 гривень, які вона зобов»язувалася повернути до 24 липня 2010 року. Однак відповідача вчасно не повернула кошти. Оскільки відповідачка добровільно борг не погашає , змушений звернутися до суду за захистом своїх прав. Крім того просить стягнути і судові витрати понесені ним при подачі позову до суду.

В судовому засіданні представник позивача ОСОБА_4 позовні вимоги підтримала, посилаючись на обставини викладені у позовній заяві.

Відповідач в судове засідання не з"явився повторно, хоч належним чином був повідомлений про день та час слухання справи. Причини неявки суд не повідомив, а тому керуючись ст. 224 ЦПК України, суд вважає цю особу повідомленою про час та місце судового засідання. При таких обставинах суд визнав неявку відповідача неповажною та розглянув справу за його відсутності, провівши заочний розгляд справи.

Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши письмові докази суд вважає, що позов підлягає до задоволення, виходячи із наступних підстав.

В судовому засіданні було встановлено, що відповідно до розписки від 17.07.2010 року вбачається, що позивач ОСОБА_2 позичив відповідачці ОСОБА_3 грошові кошти у сумі 11 500 гривень, які вона зобов»язувалася повернути до 24 липня 2010 року про що свідчить , що сторони уклали договір позики.

Відповідно до ст .610 ЦК України порушення зобов»язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов»язання.

Відповідно до ст. 1049 ЦК України позичальник зобов»язаний повернути позикодавцеві грошові кошти у такій же сумі , що були передані йому позикодавцеві в обумовлений строк.

Строк повернення коштів, обумовлений у розписці сплив 24.07.2010 року , однак відповідачка позичені кошти не повернула.

Таким чином відповідачкою порушено умови договору позики, а відтак з неї в користь позивача слід стягнути борг в розмірі 11 500 грн та судові витрати.

Керуючись ст.ст. 10,30,60, 213-215 , 224 ЦПК України , ст.ст. 610, 625, 1046-1053 ЦК , суд

ВИРІШИВ:

Позов задоволити.

Стягнути з ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 жительки с. Михайлевичі вул.. Шевченка, 38 Дрогобицького району Львівської області на користь ОСОБА_2, жителя ІНФОРМАЦІЯ_2 суму боргу по договору позики в розмірі 11 500 ( одинадцять тисяч п»ятсот ) грн..

Стягнути з ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 жительки с. Михайлевичі вул.. Шевченка, 38 Дрогобицького району Львівської області на користь ОСОБА_2, жителя ІНФОРМАЦІЯ_2 - 115 грн. держмита та 120 грн. витрат за інформаційно-технічне забезпечення судового процесу .

Рішення може бути оскаржено в судову палату по цивільних справах Львівського апеляційного суду через Дрогобицький міськрайонний суд шляхом подання апеляційної скарги протягом 10 днів з дня проголошення рішення суду.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Головуюча-суддя : ____________________

Справа № 2-1815/2009р.

Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 вересня 2009 року Дрогобицький міськрайонний суд Львівської області в складі:

головуючої-судді ОСОБА_1

при секретарі Петрів В.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дрогобичі цивільну справу за позовом ОСОБА_5 до ОСОБА_6 про забезпечення виконання.,

ВСТАНОВИВ:

Позивачка ОСОБА_5 звернулася до Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області з позовом до ОСОБА_6 про забезпечення виконання зобов»язання.

В підтвердження позовних вимог посилається на те, що в квітні 2008 року відповідач ОСОБА_6 зобов»язувався до липня 2008 року виготовити та встановити їй кімнатні хвойні двері, за які вона оплатила 1400 грн. Однак свої зобов»язання він не виконав та добровільно повернути гроші за двері відмовляється. З приводу цього вона зверталася до Дрогобицького МВ МВСУ у Львівської області для прийняття мір, однак постановою від 02.01.2009 року їй було відмовлено в порушенні кримінальної справи і рекомендовано звернутися до суду , оскільки це цивільно-правові відносини. Крім того завданими діями відповідача їй було завдано і моральну шкоду , яку вона оцінює в розмірі 1500 грн. та просить стягнути і судові витрати понесені нею при подачі позову до суду.

В судовому засіданні позивачка позовні вимоги підтримала, посилаючись на обставини викладені у позовній заяві.

Представник позивачки позовні вимоги підтримав, посилаючись на обставини викладені у позовній заяві.

Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги не визнав, та суду пояснив, що дійсно позивачка у нього замовила кімнатні двері. Однак крім дверей він їй виготив сходи та двері до підвального приміщення. За двері вона оплатила 1400 грн. У встановлений строк двері він виготовив та встановив у позивачки вдома. Однак через деякий час позивачка повернула двері та вимагала повернути гроші. ОСОБА_6 пообіцяв повернути тоді як продасть ці двері іншій людині. Крім того поскільки він робив , ще й сходи за які позивачка не заплатила, він зменшив їх ціну в рахунок дверей. А тому вважає, що він нічого не винний позивачці.

Заслухавши пояснення позивачки, представника позивачки, відповідача, свідків , дослідивши письмові докази суд вважає, що позов підлягає до часткового задоволення, виходячи із наступних підстав.

З пояснень свідків ОСОБА_7 та ОСОБА_8 вбачається, що вони здійснювали ремонтні роботи у будинку позивачки, яка попросила їх забрати двері від ОСОБА_6 Однак двері вони не забрали з тих підстав, що вони були неякісними та про що повідомили і позивачку. Щодо оплати за двері їм нічого не відомо.

З пояснень свідка ОСОБА_9 вбачається, що він є сусідом відповідача, часто заходить до нього додому. Також йому відомо, що ОСОБА_6 виготовив для позивачки сходи , кімнатні двері та двері до підвального приміщення. Ці двері він бачив у дома позивачки . Щодо оплати цих дверей йому нічого невідомо.

З пояснень свідка ОСОБА_10 вбачається, що він є сусідом відповідача, часто заходить до нього додому. Йому відомо про те, що ОСОБА_6 робив сходи для позивачки , однак за двері та їх оплату йому нічого невідомо.

З пояснень свідка ОСОБА_11 , яка є дружиною відповідача, вбачається, що чоловік робив для позивачки сходи , кімнатні двері та двері до підвального приміщення. Двері забрали хлопці та заплатили решту грошей за них. Пізніше позивачка повернула двері та вимагала гроші назад. Чоловік казав, що двері продасть та поверне гроші.

Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов»язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться

Відповідно до ст .610 ЦК України порушення зобов»язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов»язання.

Відповідно до ст.. 611 ЦК України у разі порушення зобов»язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом , зокрема: припинення зобов»язання внаслідок односторонньої відмови від зобов»язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору, зміна умов зобов»язання, сплата неустойки, відшкодування збитків та моральної шкоди.

Згідно ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов»язання зобов»язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення та три проценти річних від простроченої суми.

Таким чином в судовому засіданні було встановлено, що між позивачкою ОСОБА_5 та відповічем ОСОБА_6 виникли зобов»язання , зокрема договір відповідно до якого одна сторона зобов»язана виконати роботу на користь другої сторони. Однак відповідачем було здійснено порушення зобов»язання , а саме виконання зобов»язання з порушенням умов, визначених змістом зобов»язання. Про що свідчить , неналежне виконання відповідачем ОСОБА_6.Ю. зобов»язання , а відтак з нього підлягають стягнення 1400грн. сплачених позивачкою ОСОБА_5 за виготовлення дверей.

Розглядаючи позов у частині відшкодування моральної шкоди в сумі 1500 грн. суд вважає, що оскільки розмір компенсації моральної шкоди визначає суд залежно від характеру та обсягу страждань , яких зазнала позивачка, характер немайнових втрат , їх тривалості, можливості відновлення, враховуючи обставини даної справи суд вирішив, що розмір компенсації моральної шкоди становить 300 грн. і підлягає стягненню з відповідача на користь позивачки.

Стягенню з відповідача підлягають і судові витрати .

Керуючись ст.ст. 10,30,60,88 , 209, 213-215 ЦПК України , ст.ст. 526, 550, 532 , 610, 625, ЦК , суд

ВИРІШИВ:

Позов задоволити частково.

Стягнути з ОСОБА_6 на користь ОСОБА_5 1820 грн. сплачених нею за виготовлення дверей.

Стягнути з ОСОБА_6 на користь ОСОБА_5 моральну шкоду в розмірі 300 грн.

Стягнути з ОСОБА_6 на користь ОСОБА_5 судові витрати, понесені нею при подачі позову до суду, а саме держмито в розмірі 20. 45 грн. та 7.50 грн. витрат за інформаційно-технічне забезпечення судового процесу.

В решта задоволенні позовних вимог слід відмовити.

Рішення може бути оскаржено в судову палату по цивільних справах Львівського апеляційного суду через Дрогобицький міськрайонний суд шляхом подання заяви про апеляційне оскарження протягом 10 днів з дня проголошення рішення суду та апеляційна скарга протягом двадцяти днів після подання заяви про апеляційне оскарження.

Головуюча-суддя : підпис

Суддя Дрогобицького міськрайонного суду Л.І. Гарасимків