Справа № 22ц-2230/11
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХМЕЛЬНИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 червня 2011 року м. Хмельницький

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Апеляційного суду Хмельницької області

в складі: головуючого-судді Власенка О.В.,

суддів: Талалай О.І., Корніюк А.П.,

при секретарі: Дідик А.Б.

з участю: представника ОСОБА_1,

представника ТОВ САФ Колос

розглянула у відкритому судовому засіданні цивільну справу № 22ц-2230 за апеляційною скаргою товариства з обмеженою відповідальністю сільськогосподарської агрофірми Колос на рішення Камянець Подільського міськрайонного суду Хмельницької області від 9 грудня 2009 року у справі за позовом ОСОБА_1 до товариства з обмеженою відповідальністю сільськогосподарської агрофірми Колос, ОСОБА_2 про визнання дійсним договору позики і стягнення грошових коштів.

Заслухавши доповідача, пояснення осіб, які з`явилися в судове засідання, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів

в с т а н о в и л а :

В травні 2009 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до товариства з обмеженою відповідальністю сільськогосподарської агрофірми Колос (надалі ТОВ САФ Колос) про стягнення позики в сумі 122 910 грн. Обґрунтовуючи позов, ОСОБА_1 зазначив, що за договором позики від 5 лютого 2008 року передав відповідачу 98 800 грн. на строк до 5 вересня 2008 року, а в травні 2008 року без укладення письмової угоди вдруге позичив товариству 24 110 грн., які мали бути повернуті йому до кінця 2008 року, проте ТОВ САФ Колос не виконало грошове зобовязання до обумовленого терміну.

В ході судового розгляду ОСОБА_1 неодноразово змінював та уточнював свої вимоги, предявивши їх також до колишнього директора товариства ОСОБА_2

За останніми вимогами позивач просив визнати дійсним договір позики, який укладений 5 лютого 2008 року між ним і ТОВ САФ Колос, і стягнути з товариства на його користь грошові кошти в сумі 98 800 грн. При цьому ОСОБА_1 вказав, що у день підписання договору передав ці кошти ОСОБА_2, а в подальшому через заступника директора ОСОБА_3 вони були зараховані на рахунок ТОВ САФ Колос і використані для здійснення господарської діяльності, хоча згідно до статуту товариства затвердження договорів, укладених на суму, що

Головуючий у першій інстанції ОСОБА_4 Справа № 22ц-2230

Доповідач Власенко О.В. Категорія № 19, 27

перевищує еквівалент 5000 доларів США, відноситься до виняткової компетенції зборів учасників. На думку позивача, який вважає, що виконав умови договору позики, ОСОБА_2 мав право на укладення такої угоди, проте не подав її на відповідне затвердження, а недодержання сторонами письмової форми правочину не тягне за собою його недійсність.

Ухвалою Камянець - Подільського міськрайонного суду Хмельницької області від 9 грудня 2009 року позов до ОСОБА_2, на підставі п. 5 ч. 1 ст. 207 ЦПК України, залишено без розгляду.

Рішенням цього ж суду від 9 грудня 2009 року в іншій частині позов задоволено. Визнано дійсним договір позики, укладений 5 лютого 2008 року між ОСОБА_1 і ТОВ САФ Колос, та стягнуто з товариства на користь позивача грошові кошти в сумі 98 800 грн. і понесені судові витрати в розмірі 1 730 грн., а всього 100 530 грн.

В апеляційній скарзі ТОВ САФ Колос просить скасувати вказане рішення та ухвалити нове рішення про відмову в позові посилаючись на неповне зясування судом обставин, що мають значення для справи, та невідповідність висновків суду цим обставинам, а також на порушення судом норм матеріального і процесуального права. При цьому товариство зазначило, директор ОСОБА_2 не мав повноважень на укладення договору позики, який не затверджений зборами учасників та не скріплений печаткою товариства, і фактично грошові кошти не передавались.

Рішенням апеляційного суду Хмельницької області від 17 березня 2010 року апеляційну скаргу ТОВ САФ Колос задоволено, рішення Камянець-Подільського міськрайонного суду Хмельницької області від 9 грудня 2009 року скасувано та ухвалено нове рішення. Відмовлено в позові ОСОБА_1 до ТОВ САФ Колос про визнання дійсним договору позики, який укладений між сторонами 5 лютого 2008 року, і стягнення грошових коштів в сумі 98 800 грн.

Ухвалою Верховного суду України від 13 квітня 2011 року касаційну скаргу ОСОБА_1 задоволено. Рішення апеляційного суду Хмельницької області від 17 березня 2010 року скасовано, справу передано на новий розгляд до апеляційного суду.

Апеляційна скарга підлягає задоволенню, а рішення суду першої інстанції скасуванню з ухваленням нового рішення.

Згідно з п. 2 ч. 1 ст. 307 ЦПК України за наслідками розгляду апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції апеляційний суд має право скасувати рішення суду першої інстанції і ухвалити нове рішення по суті позовних вимог.

У відповідності з п.п. 2, 4 ст. 309 ЦПК України підставами для скасування рішення суду першої інстанції і ухвалення нового рішення або зміни рішення є недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд вважав встановленими та неправильне застосування норм матеріального права.

Ухвалюючи рішення про задоволення позову, суд виходив із того, що вимоги позивача про стягнення з відповідача 98 800 грн. за договором позики підлягають задоволенню.

Колегія суддів із вказаними висновками погодитись не може в зв`язку з недоведеністю обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції вважав встановленими та порушенням норм матеріального права, а тому вважає, що рішення суду підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення.

У відповідності до ч. 1 ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобовязується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості.

Згідно з ч. 1 статті 1047 цього Кодексу визначено, що договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподаткованого мінімуму доходів громадян, а у випадках, коли позикодавцем є юридична особа, незалежно від суми.

Встановлено, що 5 лютого 2008 року між ОСОБА_1 і ТОВ САФ Колос, від імені якого діяв колишній директор ОСОБА_2, укладено письмовий договір позики (а.с.4), згідно з яким, ОСОБА_1 передав товариству в позику грошові кошти в сумі 98 800 грн. на строк до 5 вересня 2008 року.

Встановлено також, що договір позики від 5 лютого 2008 року був підписаний ОСОБА_1 і керівником товариства ОСОБА_2, проте не скріплений печаткою товариства та не затверджений зборами його учасників, вказані обставини підтверджуються договором позики від 5 лютого 2008 року і довідкою Камянець-Подільської районної державної адміністрації про те, що з 5 лютого 2003 року до 14 січня 2009 року ОСОБА_2 займав посаду директора ТОВ САФ Колос (а.с.76).

Згідно з ч. 1 ст.143 ЦК України установчим документом товариства є статут. Статут товариства з обмеженою відповідальністю крім відомостей, передбачених статтею 88 цього Кодексу, має містити відомості про: розмір статутного капіталу, з визначенням частки кожного учасника; склад та компетенцію органів управління і прийняття ними рішень; розмір і порядок формування резервного фонду; порядок передання (переходу) часток у статутному фонді.

Згідно з ч. 3 ст. 145 цього ж Кодексу компетенція виконавчого органу товариства з обмеженою відповідальністю, порядок ухвалення ним рішень і порядок вчинення дій від імені товариства встановлюються цим Кодексом, іншим законом і статутом товариства.

Згідно з п.п. 9.2.9 і 9.5 статуту ТОВ САФ Колос до виняткової компетенції зборів учасників товариства відноситься затвердження договорів, укладених на суму, що перевищує еквівалент 5000 доларів США (за офіційним курсом НБУ на день укладення договору). Виконавчим органом товариства є директор, призначений зборами учасників на 5 років. Директор здійснює керівництво поточною діяльністю товариства в межах компетенції і прав, визначених статутом і рішенням зборів учасників. Директор вирішує усі питання діяльності товариства, за винятком тих, що належать до виключної компетенції зборів учасників.

З врахуванням офіційного курсу долара США станом на 5 лютого 2008 року (100 доларів США 505 грн.), сума оспорюваного договору позики перевищує еквівалент 5 000 доларів США (19 564 долара 36 центів США).

Досліджені докази вказують на те, що збори учасників ТОВ САФ Колос не затверджували цю угоду, а тому директор ОСОБА_2 не мав повноважень на її укладання.

Згідно з ч.ч. 1. 2 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

Правочин, який вчиняє юридична особа, підписується особами, уповноваженими на це її установчими документами, довіреністю, законом або іншими актами цивільного законодавства, та скріплюється печаткою.

Договір позики від 5 лютого 2008 року підписаний не уповноваженою особою та не скріплений печаткою ТОВ САФ Колос, а тому недодержано вимоги щодо письмової форми правочину.

У відповідності до ч. 1 ст. 218 ЦК України недодержання сторонами письмової форми правочину, яка встановлена законом, не має наслідком його недійсність, крім випадків, встановлених законом. Заперечення однією із сторін факту вчинення правочину або оспорювання окремих його частин може доводитися письмовими доказами, засобами аудіо-, відеозапису та іншими доказами. Рішення суду не може ґрунтуватися на свідченнях свідків.

ОСОБА_1 і ТОВ САФ Колос не дотримались вимог щодо письмової форми договору позики, а тому факт вчинення даної угоди не може доводитись свідченнями свідків, тому показання свідків ОСОБА_5, ОСОБА_6 і ОСОБА_3 з цього приводу є недопустимими доказами і не можуть бути взяті судом до уваги.

Довідка ТОВ САФ Колос від 5 жовтня 2009 року (а.с.33) про те, що за період з 8 лютого 2008 року до 28 травня 2008 року на рахунок товариства через ОСОБА_3 надійшли грошові кошти в сумі 88 550 грн., які в подальшому використані для здійснення господарської діяльності, достовірно не вказує на укладення між сторонами договору позики. Ці кошти поступили частинами і не від директора ОСОБА_2, а їх загальна сума є значно нижчою ніж сума позики, яка зазначена у договорі від 5 лютого 2008 року. До того ж, у справі відсутні незаперечні дані про тотожність грошових коштів, які були позичені у ОСОБА_1 і які надійшли на рахунок ТОВ САФ Колос.

Вказана довідка не є достатньою для вирішення справи, видана вона не відносно цього спору, оскільки не містить достатньої інформації щодо предмета доказування і не є належним доказом, а тому також не може бути взята до уваги.

Оцінюючи викладені обставини в їх сукупності, колегія суддів приходить до висновку, що позивач ОСОБА_1 не надав суду жодних належних доказів, які б підтверджували факт передачі грошей ТОВ САФ Колос, тобто доказів, які б давали підстави для визнання договору позики дійсним.

Оскільки суд першої інстанції не взяв до уваги встановлені обставини та норми матеріального права, що регулюють зазначені правовідносини, рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню, з ухваленням нового рішення про відмову ОСОБА_1 в задоволенні позову.

Разом з тим, позивач не позбавлений права звернутися до суду за захистом свого порушеного права в інший спосіб і до інших осіб.

Керуючись ст. ст. 303, 307, 309, 313, 314, 316, 317 ЦПК України, колегія суддів

в и р і ш ил а:

Апеляційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю сільськогосподарської агрофірми Колос задовольнити.

Рішення Камянець Подільського міськрайонного суду Хмельницької області від 16 лютого 2010 року скасувати і ухвалити нове рішення.

Відмовити ОСОБА_1 в задоволенні позову до товариства з обмеженою відповідальністю сільськогосподарської агрофірми Колос про визнання дійсним договору позики і стягнення грошових коштів.

Рішення набирає законної сили з моменту його проголошення, але може бути оскаржене в касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня набрання ним законної сили.

Головуючий: (підпис)

Судді: (підписи)

З оригіналом згідно: суддя апеляційного суду О.В.Власенко