Справа № 0216/2-162/2011 р.
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

(заочне)

21 квітня 2011 року Мурованокуриловецький районний суд Вінницької області в складі: головуючої - судді Тучинської Н.В.

при секретарі Хонькович Л.І.

з участю позивача ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт Муровані Курилівці справу за позовом ОСОБА_1 до Мурованокуриловецької центральної районної лікарні про визнання неправомірною відмови в проведенні розрахунку пільг на відшкодування витрат на оплату житла, опалення і освітлення та зобовязання провести розрахунок і подати його до управління праці та соціального захисту населення Мурованокуриловецької райдержадміністрації,

В С Т А Н О В И В:

Позивач з 05 листопада 2005 року по цей час працює в Мурованокуриловецькій ЦРЛ медичною сестрою дитячого відділення і проживає в селищі міського типу Муровані Курилівці у власному будинку.

Відповідно до п. «ї»ч.1 ст. 77 Основ законодавства України «Про охорону здоровя»(в редакції, яка діяла з січня 2006 року) медичні працівники мають право на безплатне користування житлом з освітленням і опаленням, якщо вони проживають та працюють у сільській місцевості і селищах міського типу. Постановою Кабінету Міністрів України «Про встановлення норм користування житлово-комунальними послугами громадянами, які мають пільги щодо їх оплати»№ 879 від 01.08.1996 року, встановлені норми, згідно яких надаються пільги по оплаті житлово-комунальних послуг.

Згідно з пунктом 10 Порядку надання пільг, компенсацій і гарантій працівникам бюджетних установ, військовослужбовцям, особам рядового та начальницького складу, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 426 від 31.03.2003 року, установи проводять роботу з надання пільг, компенсацій і гарантій та організовують облік, систематизацію і зберігання інформації про пільговиків, надають їм консультації щодо порядку та умов надання пільг, щомісяця до 5 числа наступного періоду: розраховують відповідно до пункту 9 цього Порядку розмір пільг, що надаються працівникам, розподіляють з відома працівників обчислені суми знижки з оплати спожитих послуг між підприємствами і організаціями, що надають послуги, подають в установленому порядку органам праці та соціального захисту населення, підприємствам і організаціям, що надають послуги, відомості про працівників та розмір грошового еквівалента пільг.

Відповідач 25 лютого 2011 року листом № 135 відмовив позивачу подати в установленому порядку Управлінню праці та соціального захисту населення Мурованокуриловецької РДА, підприємствам і організаціям, що надають послуги, відомості про неї як про пільговика та розмір грошового еквівалента пільг, посилаючись на п. 2 постанови Кабінету Міністрів України № 426, відповідно до якого пільги, компенсації та гарантії, на які законом мають право медичні працівники, надаються за умови, якщо розмір наданих пільг у грошовому еквіваленті разом із середньомісячним доходом пільговика за попередні шість місяців не перевищують податкову соціальну пільгу.

Вважаючи таку відмову протиправною, ОСОБА_1 звернулася до суду з відповідним позовом.

Керуючись ст.ст. 19, 22 Конституції України, п. «ї»ч.1 ст. 77 Основ законодавства України «Про охорону здоровя», Рішенням Конституційного Суду України № 10-рп від 22 травня 2008 року, Порядком надання пільг, компенсацій і гарантій працівникам бюджетних установ, військовослужбовцям, особам рядового та начальницького складу, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 426 від 31.03.2003 року, ст.ст. 256, 257 ЦК України, ст.ст. 3,10, 60, 212, 213, 215, 224, 226, ч. 4 ст. 169 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити частково. Визнати неправомірною відмову Мурованокуриловецької центральної районної лікарні подати в установленому порядку Управлінню праці та соціального захисту населення Мурованокуриловецької РДА відомості про ОСОБА_1 як про пільговика та розмір грошового еквівалента пільг.

Зобовязати Мурованокуриловецьку центральну районну лікарню провести розрахунки розміру грошового еквіваленту пільг на житлово-комунальні послуги, на які має право ОСОБА_1, без застосування податкової соціальної пільги та подати їх до управління праці та соціального захисту населення Мурованокуриловецької райдержадміністрації за період з 01 березня 2008 року по 01 березня 2011 року.

В решті позовної вимоги відмовити через її безпідставність.

Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом десяти днів з дня отримання його копії.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення, заочне рішення може бути оскаржене відповідачем в апеляційному порядку.

Рішення може бути оскаржено позивачем в апеляційному порядку до апеляційного суду Вінницької області через Мурованокуриловецький районний суд шляхом подання в 10-денний строк з дня проголошення рішення скарги.

Суддя: _______________

Справа № 0216/2-162/2011 р.

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

(заочне)

21 квітня 2011 року Мурованокуриловецький районний суд Вінницької області в складі: головуючої - судді Тучинської Н.В.

при секретарі Хонькович Л.І.

з участю позивача ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт Муровані Курилівці справу за позовом ОСОБА_1 до Мурованокуриловецької центральної районної лікарні про визнання неправомірною відмови в проведенні розрахунку пільг на відшкодування витрат на оплату житла, опалення і освітлення та зобовязання провести розрахунок і подати його до управління праці та соціального захисту населення Мурованокуриловецької райдержадміністрації,

В С Т А Н О В И В:

Позивач з 05 листопада 2005 року по цей час працює в Мурованокуриловецькій ЦРЛ медичною сестрою дитячого відділення і проживає в селищі міського типу Муровані Курилівці у власному будинку.

Відповідно до п. «ї»ч.1 ст. 77 Основ законодавства України «Про охорону здоровя»(в редакції, яка діяла з січня 2006 року) медичні працівники мають право на безплатне користування житлом з освітленням і опаленням, якщо вони проживають та працюють у сільській місцевості і селищах міського типу. Постановою Кабінету Міністрів України «Про встановлення норм користування житлово-комунальними послугами громадянами, які мають пільги щодо їх оплати»№ 879 від 01.08.1996 року, встановлені норми, згідно яких надаються пільги по оплаті житлово-комунальних послуг.

Згідно з пунктом 10 Порядку надання пільг, компенсацій і гарантій працівникам бюджетних установ, військовослужбовцям, особам рядового та начальницького складу, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 426 від 31.03.2003 року, установи проводять роботу з надання пільг, компенсацій і гарантій та організовують облік, систематизацію і зберігання інформації про пільговиків, надають їм консультації щодо порядку та умов надання пільг, щомісяця до 5 числа наступного періоду: розраховують відповідно до пункту 9 цього Порядку розмір пільг, що надаються працівникам, розподіляють з відома працівників обчислені суми знижки з оплати спожитих послуг між підприємствами і організаціями, що надають послуги, подають в установленому порядку органам праці та соціального захисту населення, підприємствам і організаціям, що надають послуги, відомості про працівників та розмір грошового еквівалента пільг.

Відповідач 25 лютого 2011 року листом № 135 відмовив позивачу подати в установленому порядку Управлінню праці та соціального захисту населення Мурованокуриловецької РДА, підприємствам і організаціям, що надають послуги, відомості про неї як про пільговика та розмір грошового еквівалента пільг, посилаючись на п. 2 постанови Кабінету Міністрів України № 426, відповідно до якого пільги, компенсації та гарантії, на які законом мають право медичні працівники, надаються за умови, якщо розмір наданих пільг у грошовому еквіваленті разом із середньомісячним доходом пільговика за попередні шість місяців не перевищують податкову соціальну пільгу.

Вважаючи таку відмову протиправною, ОСОБА_1 звернулася до суду з відповідним позовом.

В судовому засіданні позивач підтримала позовну вимогу з підстав, зазначених у позовній заяві, доповнила, що раніше вона користувалася пільгами на електроенергію та тверде паливо, а із 2008 року надання пільг припинили. На сьогоднішній день представники з обласної профспілки на загальних зборах колективу розяснив, що вона і на сьогоднішній день має пільги, однак захистити свої права може лише через суд, оскільки Мурованокуриловецька ЦРЛ, де вона працює медичною сестрою, відмовляється включити її до списку пільговиків і подати цей список в управління праці та соціального захисту населення.

Представник відповідач в судове засідання двічі не з`явився, хоча належним чином був повідомлений про день, час та місце слухання справи (а.с. 16, 20). Судом на підставі ч. 4 ст. 169 та ст. 224 ЦПК України ухвалено провести заочний розгляд справи.

Розглянувши справу в судовому засіданні, оцінивши всі докази в сукупності, суд прийшов до висновку, що позовна вимога ОСОБА_1 підлягає до часткового задоволення.

Судом встановлено, що позивач з 05 листопада 2005 року по цей час працює в Мурованокуриловецькій ЦРЛ медичною сестрою дитячого відділення і проживає в селищі міського типу Муровані Курилівці у власному будинку. Ці факти стверджуються записами у трудовій книжці позивача (а.с. 5), довідкою головного лікаря Мурованокуриловецької ЦРЛ № 7 від 18.01.2011 року (а.с. 6), відміткою в паспорті про місце реєстрації позивача (а.с. 4) та поясненнями самої ОСОБА_1 в судовому засіданні.

Відповідно до п. «ї»ч.1 ст. 77 Основ законодавства України «Про охорону здоровя»(в редакції яка діяла з січня 2006 року) медичні працівники мають право на безплатне користування житлом з освітленням і опаленням, якщо вони проживають та працюють у сільській місцевості і селищах міського типу.

Відповідно до п. 2 Порядку забезпечення працівників бюджетних установ (закладів)безплатним користуванням житлом (квартирою)з опаленням і освітленням відповідно до пункту "ї" частини першої статті 77 Основ законодавства України про охорону здоров'я, частини четвертої статті 29 Основ законодавства України про культуру, абзацу першого частини четвертої статті 57 Закону України "Про освіту", затвердженого наказом Міністерства праці та соціальної політики України, іністерства освіти і науки України, Міністерства охорони здоров'я України, Міністерства культури і туризму України 13.09.2006 року № 341/651/619/769, право на безплатне користування житлом (квартирою) з опаленням і освітленням мають, зокрема, медичні та фармацевтичні працівники (лікарі, провізори, фахівці з базовою та неповною вищою медичною та фармацевтичною освітою незалежно від найменування посади), які проживають і працюють в селах та селищах.

Дипломом (а.с. 21) позивач довела, що вона має базову медичну освіту за спеціальністю медична сестра.

Згідно із Законом України «Про Державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України»№ 107-VI від 28.12.2007 року пункт ї частини першої статті 77 Основ Законодавства України «Про охорону здоровя»доповнено підпунктом такого змісту: «Пільги на безплатне користування житлом з опаленням та освітленням, передбачені абзацом першим цього пункту, надаються працівникам за умови, якщо розмір наданих пільг у грошовому еквіваленті разом із середньомісячним сукупним доходом працівника за попередні шість місяців не перевищує величини доходу, який дає право на податкову соціальну пільгу, у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України».

Рішенням Конституційного Суду України від 22.05.2008 року N 10-рп/2008 зміни, внесені Законом України «Про Державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України»№ 107-VI від 28.12.2007 року визнані неконституційними, як такі, що призводять до скасування та обмеження прав і свобод людини.

Постановою Кабінету Міністрів України № 879 від 01.08.1996 року «Про встановлення норм користування житлово-комунальними послугами громадянами, які мають пільги щодо їх оплати», встановлені норми, згідно яких надаються пільги по оплаті житлово-комунальних послуг.

Відповідно до пунктів 3.1, 3.2, 3,3 Наказу Міністерства праці та соціальної політики України № 341/651/619/769 від 13.09.2006року Про затвердження Порядку забезпечення працівників бюджетних установ (закладів) безплатним користуванням житлом з опаленням і освітленням відповідно до пункту "ї" частини першої статті 77 Основ законодавства України про охорону здоров'я, частини четвертої статті 29 Основ законодавства України про культуру, абзацу першого частини четвертої статті 57 Закону України "Про освіту", передбачено, що надання гарантій забезпечується за рахунок коштів державного бюджету. Обсяги коштів на забезпечення гарантій щорічно визначаються законом України про Державний бюджет на відповідний рік.

Для цього Бюджетні установи (заклади) ведуть персоніфікований облік працівників, які мають право на відповідні гарантії, та щомісячно надають інформацію про них головним розпорядникам коштів місцевих бюджетів на здійснення заходів з виконання державних програм соціального захисту населення відповідно до постійного місця проживання працівників зазначених установ (закладів) за формою згідно з додатком. У разі ненадходження такої інформації розпорядники коштів не провадять розрахунки з підприємствами та організаціями, що надали послуги.

Відповідно до пункту 5 Порядку надання пільг, компенсацій і гарантій працівникам бюджетних установ, військовослужбовцям, особам рядового та начальницького складу, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 426 від 31.03.2003 року для відшкодування фактичних витрат пільговик подає в бухгалтерію установи копії квитанцій про оплату за користування житлом (квартирну плату), паливом, телефоном і за комунальні послуги у строк, за який здійснюється відшкодування (абзац другий пункту 2 цього Порядку), а також довідку про склад сім'ї (раз на рік). Для нарахування грошового еквівалента вартості послуг можуть використовуватися відомості у вигляді списків, довідок, даних на електронних носіях інформації, одержаних від житлово-експлуатаційних та інших підприємств і організацій, які надають послуги.

Згідно з пунктом 10 Порядку надання пільг, компенсацій і гарантій працівникам бюджетних установ, військовослужбовцям, особам рядового та начальницького складу, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 426 від 31.03.2003 року, установи проводять роботу з надання пільг, компенсацій і гарантій та організовують облік, систематизацію і зберігання інформації про пільговиків, надають їм консультації щодо порядку та умов надання пільг, щомісяця до 5 числа наступного періоду: розраховують відповідно до пункту 9 цього Порядку розмір пільг, що надаються працівникам, розподіляють з відома працівників обчислені суми знижки з оплати спожитих послуг між підприємствами і організаціями, що надають послуги, подають в установленому порядку органам праці та соціального захисту населення, підприємствам і організаціям, що надають послуги, відомості про працівників та розмір грошового еквівалента пільг.

Постановою Кабінету Міністрів України «Про внесення змін до Порядку надання пільг, компенсацій і гарантій працівникам бюджетних установ, військовослужбовцям, особам рядового і начальницького скраду»№ 1430 від 18.10.2006 року внесені зміни до Порядку № 426. Пункт 3 вказаного Порядку доповнено абзацом 3 такого змісту: «Пільги педагогічним, медичним та фармацевтичним працівникам і працівникам культури надаються щомісяця шляхом зменшення плати за користування житлом з опаленням та освітленням», а також пунктом 9-1 такого змісту: «У разі використання педагогічними, медичними, фармацевтичними працівниками або працівниками культури права на забезпечення твердим паливом установа розраховує відповідно до пункту 9 цього Порядку сукупний розмір щомісячного грошового еквівалента пільг за 12 місяців, що передують місяцю звернення та іншими».

Аналіз вказаних правових норм свідчить про те, що перерахування постачальникам комунальних послуг сум за надані ними послуги відповідним категоріям громадян здійснюються Управлінням праці та соціального захисту населення відноситься лише на підставі відомостей, поданих установами, де працюють особи, що мають право на пільги, із зазначенням при цьому як відомостей про працівників так і відомостей про розмір грошового еквіваленту пільг.

Таким чином, безумовним є те, що позивач має право на користування пільгами, передбаченими п. «ї»ч.1 ст. 77 Основ законодавства України «Про охорону здоровя»(в редакції, яка діяла з січня 2006 року). Крім того, відповідно до ч. 3 ст. 22 Конституції України, у разі прийняття нових законів або внесення змін до чинних законів, не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод, а тому відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та їх посадові особи зобовязані діяти на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та Законом. Тому відмова головного лікаря Мурованокуриловецької ЦРЛ № 135 від 25 лютого 2011 року (а.с. 8) у включенні ОСОБА_1 до відомостей про осіб, що мають право на пільги, з посиланням на визнану неконституційною норму п. 2 надання пільг, компенсацій і гарантій працівникам бюджетних установ, військовослужбовцям, особам рядового та начальницького складу, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 426 від 31.03.2003 року, є протиправною.

Оскільки наведеними вище законодавчими та підзаконними актами на установами, де працюють особи, що мають право на пільги, покладено обовязок подання до органів праці та соціального захисту населення як головних розпорядників коштів місцевих бюджетів, спрямованих на здійснення заходів з виконання державних програм соціального захисту населення, відомостей про працівників-пільговиків та відомостей про розмір грошового еквіваленту пільг, підлягає до задоволення вимога позивача про зобовязання відповідача вчинити такі дії за період з 01 березня 2008 року по 01 березня 2011 року.

Вимога позивача про зобовязання Мурованокуриловецької ЦРЛ в подальшому подавати до Управління праці та соціального захисту населення Мурованокуриловецької РДА такі відомості та розрахунки щодо неї по день припинення права на відповідні пільги не може бути задоволена судом з огляду на наступне:

Завданнями цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави (ст. 1 ЦПК України).

Відповідно до ч. 1 ст. 3 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Таким чином, суд не може наперед передбачати, що відповідач не виконуватиме вимог п. «ї»ч.1 ст. 77 Основ законодавства України «Про охорону здоровя»(в редакції, яка діяла з січня 2006 року) та забезпечити передбачене цією нормою право позивача на майбутнє.

Керуючись ст.ст. 19, 22 Конституції України, п. «ї»ч.1 ст. 77 Основ законодавства України «Про охорону здоровя», Рішенням Конституційного Суду України № 10-рп від 22 травня 2008 року, Порядком надання пільг, компенсацій і гарантій працівникам бюджетних установ, військовослужбовцям, особам рядового та начальницького складу, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 426 від 31.03.2003 року, ст.ст. 256, 257 ЦК України, ст.ст. 3,10, 60, 212, 213, 215, 224, 226, ч. 4 ст. 169 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити частково. Визнати неправомірною відмову Мурованокуриловецької центральної районної лікарні подати в установленому порядку Управлінню праці та соціального захисту населення Мурованокуриловецької РДА відомості про ОСОБА_1 як про пільговика та розмір грошового еквівалента пільг.

Зобовязати Мурованокуриловецьку центральну районну лікарню провести розрахунки розміру грошового еквіваленту пільг на житлово-комунальні послуги, на які має право ОСОБА_1, без застосування податкової соціальної пільги та подати їх до управління праці та соціального захисту населення Мурованокуриловецької райдержадміністрації за період з 01 березня 2008 року по 01 березня 2011 року.

В решті позовної вимоги відмовити через її безпідставність.

Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом десяти днів з дня отримання його копії.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення, заочне рішення може бути оскаржене відповідачем в апеляційному порядку.

Рішення може бути оскаржено позивачем в апеляційному порядку до апеляційного суду Вінницької області через Мурованокуриловецький районний суд шляхом подання в 10-денний строк з дня проголошення рішення скарги.

Суддя: _______________