Справа № 2-381/11
Татарбунарський районний суд Одеської області
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 квітня 2011 року Татарбунарський районний суд Одеської області в складі:

головуючого судді Чебан А. П.,

при секретарі Білик М.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Татарбунари цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Татарбунарської міської ради Одеської області про визнання права власності на спадок ,

В С Т А Н О В И В

Позивачка звернулась до суду з позовом до Татарбунарської міської ради Одеської області, в якому просить визнати за нею право власності на земельну ділянку, посилаючись на слідуючі обставини.

04 квітня 2009 року в м.Татарбунари Одеської області померла мати позивачки - ОСОБА_2. Після її смерті на території Татарбунарської міської ради Одеської області залишилась земельна ділянка площею 4,60 га, згідно Державного акту на право приватної власності на землю серії II-ОД № 029352, яку позивачка має право успадкувати за законом. Крім позивачки спадкоємців після смерті ОСОБА_2 немає. Позивачка своєчасно звернулась до Татарбунарської державної нотаріальної контори Одеської області з заявою про видачу їй свідоцтва про право на власності на земельну ділянку, яка залишилась після смерті її матері, однак державним нотаріусом їй було відмовлено у видачі свідоцтва у звязку з відсутністю кадастрового номеру відносно зазначеної ділянки. Для отримання Витягу з державного реєстру земель позивачка звернулась до Одеської регіональної філії «Центр Державного земельного кадастру» де отримала письмового листа в якому зазначено, що ведення автоматизованої системи державного земельного кадастру здійснюється згідно Тимчасового порядку ведення державного реєстру земель, затвердженого Наказом Держкомзему України №174 від 02.07.2003 року, в звязку з чим земельним ділянкам на які виготовлялися державні акти на право приватної власності на землю в період до 01.09.2003 року кадастрові номери не присвоювалися, інформація по земельним ділянкам до АС ДЗК не вносилась, а тому філія не має змоги надати запитуваний Витяг з державного реєстру земель.

Зазначені обставини стали причиною звернення позивачки до суду з вказаним позовом.

Відповідач Татарбунарська міська рада Одеської області надала до суду заяву, в якій просить заслухати справу за відсутності її представника, проти задоволення позовних вимог не заперечує, вважаючи їх обґрунтованими та законними.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню.

Згідно копії свідоцтва про смерть серії І-ЖД № 187912(а.с.8)вбачається,що ОСОБА_2 померла 04 квітня 2009 року.

Копією Державного акту на право власності на земельну ділянку серії II-ОД № 029352 від 26 листопада 2003 року (а.с.9) підтверджується, що ОСОБА_2 є власником земельної ділянки площею 4,60 га, розташованої на території Татарбунарської міської ради Одеської області, виділеної для ведення товарного сільськогосподарського виробництва.

Як вбачається з витягу з технічної документації про визначення нормативної грошової оцінки земельної ділянки №1390 від 18.08.2009 року (а.с.10) вартість земельної ділянки площею 4,60 га, що належить ОСОБА_2 згідно Державного акту серії II-ОД № 029352 від 26 листопада 2003 року, складає 78209,36 грн.

Із листа нотаріуса (а.с.13) видно, що ОСОБА_1 відмовлено у видачі Свідоцтва про право на спадщину на земельну ділянку, у зв'язку з відсутністю кадастрового номеру на успадковану земельну ділянку.

Відповідно до ст. 1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обовязків /спадщини/ від фізичної особи, яка померла /спадкодавця/, до інших осіб /спадкоємців/.

Спадкування здійснюється за заповітом або за законом, як передбачено ст.1217 ЦК України.

Згідно ст.. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця…, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

У судовому засіданні з достовірністю встановлено, що на території Татарбунарської міської ради Одеської області залишилась земельна ділянка для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 4.60 га. засвідчена Державним актом на право власності на земельну ділянку серії II-ОД № 029352 від 26 листопада 2003 року, яка належала за життя ОСОБА_2 і позивачка є єдиною спадкоємицею зазначеної земельної ділянки по закону.

За таких обставин, суд вважає, що за ОСОБА_1 має бути визнано право власності на земельну ділянку площею 4.60 га. на підставі Державного акту на право власності на земельну ділянку серії II-ОД № 029352 від 26 листопада 2003 року, що розташована за адресою: Одеська область Татарбунарська міська рада, яка залишилась після смерті ОСОБА_3.

Керуючись ст.ст. 15,58-60,209,212,214-215 ЦПК України, ст.ст.1216, 1217, 1261 ЦК України, суд-

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до Татарбунарської міської ради про визнання права власності на спадок- задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на земельну ділянку площею 4.60 га. згідно Державного акту на право власності на земельну ділянку серії II-ОД № 029352 від 26 листопада 2003 року, що розташована за адресою: Одеська область, Татарбунарська міська рада, яка залишилась після смерті ОСОБА_2.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Одеської області через Татарбунарський районний суд шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя Чебан