Справа № 2-505/11
Провадження № 2/2303/3271/11
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 жовтня 2011 року Драбівський районний суд

Черкаської області

в складі: головуючого - судді Фай В.Г.

при секретарі - Медведенко С.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт. Драбів справу за позовом

ОСОБА_1

в інтересах неповнолітньої дочки

ОСОБА_2

до:

ОСОБА_3

про відшкодування матеріальної та моральної шкоди

завданої злочином

в с т а н о в и в :

Позивачка ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом, в якому просила прийняти рішення, яким стягнути з відповідачки ОСОБА_3 на її користь 2850 грн. заподіяної їй матеріальної шкоди та 70 000 грн. заподіяної моральної шкоди.

В судовому засіданні позивачка ОСОБА_1 заявлені позовні вимоги змінила і просить суд позов в частині стягнення з ОСОБА_3 на її користь 2850 грн. на відшкодування матеріальної шкоди задоволити в повному об'ємі, а в частині відшкодування моральної шкоди, визначити розмір згідно чинного законодавства.

Відповідачка ОСОБА_3 заявлені до неї позовні вимоги в частині відшкодування матеріальної шкоди не визнає, так як вважає, що таку шкоду вона відшкодувала повністю, а в частині відшкодування моральної шкоди згідна відшкодувати в тому розмірі, який визначить суд.

Суд, вислухавши доводи сторін, вивчивши матеріали справи вважає, що позов підлягає до часткового задоволення з наступних підстав.

В судовому засіданні встановлено, що відповідачка ОСОБА_3 9 квітня 2011 року близько 00 год. 30 хв. біля кафе по вул.. Гагаріна «888» в с.м.т. Драбові Черкаської області на грунті особистих неприязненних відносин, які раптово виникли, умисно нанесла удар рукою в обличчя неповнолітній ОСОБА_2, від чого та упала на площадку з твердим покриттям та отримала тілесні ушкодження у виді перелому нижньої щелепи з двох сторін, крововиливів нижньої щелепи, травми голови зі струсом головного мозку, крововилива правового променево-запясного суглобу, які згідно висновку судово-медичної експертизи відносяться до категорії тілесних ушкоджень середнього ступеня тяжкості, що спричинило тривалий розлад здоровя, тобто своїми діями вчинила злочин, передбачений ч. 1 ст. 122 КК України.

Постановою Драбівського районного суду Черкаської області від 15 серпня 2011 року, яка набрала законної сили 23 серпня 2011 року, відповідачку ОСОБА_3 звільнено від кримінальної відповідальності за амністією, а справу провадженням закрито.

Суд вважає, що звільнення ОСОБА_3 від кримінальної відповідальності не звільняє її від обов'язку відшкодувати потерпілій заподіяну їй матеріальну та моральну шкоду.

В судовому засіданні доведено, що неповнолітня потерпіла ОСОБА_2 із-за отриманих тілесних ушкоджень знаходилася на стаціонарному лікуванні в щелепно-лицевому відділенні Черкаської обласної лікарні в період з 9 квітня2011 року до 20 квітня 2011 року. До 4 травня 2011 року перебувала на амбулаторному лікуванні під наглядом лікаря Драбівської ЦРЛ. В період стаціонарного та амбулаторного лікування неповнолітньої ОСОБА_2, позивачка ОСОБА_1 витратила на придбання ліків та лікарських препаратів на лікування в розмірі 1063 грн.06 коп., що підтверджується наданими копіями фіскальних чеків.

Також суд вважає доведеним в судовому засіданні факт понесених позивачкою ОСОБА_1 витрат на придбання в період лікування потерпілої ОСОБА_2 продуктів харчування на суму 345 грн., що також підтверджується наданими суду копіями фіскальних чеків.

Суд вважає доведеним вимоги позивачки на відшкодування їй коштів на проїзди в розмірі 200 грн., які підтверджені квитками на автобус від смт. Драбів до м. Черкаси в період перебування неповнолітньої потерпілої ОСОБА_2 на стаціонарному лікуванні в Черкаській обласній лікарні. Із решти представлених копій проїздних документів вбачається, що такі поїздки відбувалися поза межами лікування неповнолітньої потерпілої ОСОБА_2 та в інших напрямках.

Доказів про пошкоджене пальто та його вартість позивачкою суду не надано.

Таким чином суд вважає доведений в судовому засіданні позивачкою ОСОБА_1 розмір понесених нею матеріальних витрат на суму 1617 грн. 06 коп. ( 1063,06 + 345 + 200 ).

В відповідності з ч. 1 ст. 1166 ЦК України, майнова шкода завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

В відповідності з ч. 1 ст. 1199 ЦК України - у разі каліцтва або іншого ушкодження здоровя малолітньої особи фізична або юридична особа, яка завдала цієї шкоди, зобовязана відшкодувати витрати на її лікування, протезування, постійний догляд, посилене харчування тощо.

Згідно ч. 1 ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків , встановлених частиною другою цієї статті.

В судовому засіданні відповідачка ОСОБА_3 заявила, а позивачка ОСОБА_1 ствердила, що в ході досудового слідства відповідачка відшкодувала їй в рахунок заподіяної матеріальної шкоди 2000 гривень, що перевищує суму матеріальної шкоди, яку понесла позивачка на придбання ліків та лікарських препаратів, витрат на посилене харчування та коштів витрачених на поїздки, які підтверджені в судовому засіданні письмовими доказами, тому суд вважає, що в частині відшкодування матеріальної шкоди позивачці слід відмовити.

Що стосується вимог позивачки про відшкодування моральної шкоди, суд вважає, що неповнолітній потерпілій ОСОБА_2 протиправними діями відповідачки ОСОБА_3 було заподіяно моральну шкоду, яка виразилася в моральних стражданнях в зв'язку з отриманням тілесних ушкоджень. Розмір відшкодування моральної шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу фізичних та душевних страждань, яких зазнала неповнолітня потерпіла ОСОБА_2, їх тривалості, тяжкість вимушених змін у її життєвих стосунках, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану. При цьому суд виходить з засад розумності, виваженості та справедливості.

Враховуючи, що позивачка звільнена згідно п. 8 ст. 4 Декрету Кабінету Міністрів України „Про державне мито від сплати судового збору при зверненні до суду з позовом про відшкодування матеріальних збитків, завданих злочином, то суд вважає за необхідне на підставі ч. 3 ст. 88 ЦПК України стягнути з відповідачки судовий збір в дохід держави в сумі 51 грн. Також підлягають стягненню з відповідачки в дохід держави витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи в сумі 120 грн.

Керуючись ст. ст. 10; 15; 60; 213; 215 ЦПК України, ст. ст. 1166; 1167; 1168 ЦК України, - с у д , -

в и р і ш и в :

Позов ОСОБА_1 задоволити частково.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_4, яка діє в інтересах неповнолітньої дочки ОСОБА_2 2 500 (дві тисячі пятсот) грн. на відшкодування заподіяної моральної шкоди.

В решті заявлених вимог ОСОБА_1 відмовити.

Стягнути з відповідачки ОСОБА_3 в доход держави судові витрати:

державне мито в розмірі 51 грн. та 120 грн. витрат з інфомаційно-технічного забезпечення розгляду цивільної справи в суді.

Рішення може бути оскаржено до судової палати в цивільних справах апеляційного суду Черкаської області протягом десяти днів з часу його проголошення.

Головуючий :