АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 листопада 2011 року м. Дніпропетровськ

Колегія суддів судової палати по цивільним справам апеляційного суду Дніпропетровської області в складі:

головуючого судді Петренко І.О.

суддів Котушенко С.П., Романюк М.М.

при секретарі Ляпченко Л.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпропетровську апеляційну скаргу ОСОБА_2 на рішення Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 06 червня 2011 року по справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3, ОСОБА_4 про виділ спадщини в натурі,-

в с т а н о в и л а:

У березні 2008 року позивачка звернулася до суду та просила ухвалити рішення, яким виділити їй, як співвласнику, у натурі за планом квартиру №2 житлові кімнати 2.2 та 2.3, площею 8,2 і 10,6 кв.м, кухню 2.1, розміром 4,4 кв.м та приміщення санвузла 2.4, площею 3,9 кв.м, а також приміщення гаража - Е, загальною площею 22,7 кв.м, із домоволодіння №9 по вул. Чеботарьова у м. Дніпропетровську, яке належить співвласникам ОСОБА_3 і ОСОБА_4 та їй в розмірі ? частини.

В обґрунтування позовних вимог позивачка посилалася на те, що за життя чоловіка вони подарували синові ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, в цілому домоволодіння №9 з надвірними спорудами, розташоване на земельній ділянці розміром 510 кв.м по вулиці Чеботарьова у м. Дніпропетровську, що було належно нотаріально оформлено.

21 вересня 2005 року син позивачки ОСОБА_5 помер.

8 червня 2006 року Другою Дніпропетровською державною нотаріальної конторою видані свідоцтва про право на спадщину: на ? частину майна ОСОБА_3; 08 червня 2006 року на ? частину майна ОСОБА_4; 15 вересня 2006 року на ? частину майна позивачці.

Оскільки спадкоємці , як співвласники домоволодіння не можуть домовитися про порядок володіння та користування спільною частковою власністю, а позивачка взагалі усунута від такої можливості , вона змушена звертатись з даним позовом до суду.

Рішенням Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 06 червня 2011 року в задоволенні позовних вимог ОСОБА_2 відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 просить рішення суду скасувати та ухвалити нове рішення суду, яким задовольнити її позовні вимоги в повному обсязі.

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги та заявлених вимог, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційну скаргу слід відхилити, а рішення суду першої інстанції залишити без змін з наступних підстав.

Відповідно до ст.. 213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним та обґрунтованим.

Законним є рішення , яким суд , виконавши всі вимоги цивільного судочинства , вирішив справу згідно із законом.

Обґрунтованим є рішення , ухвалене на основі повно і всебічно зясованих обставин , на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень , підтверджених тими доказами , які були досліджені в судовому засіданні.

Як вбачається з матеріалів справи 15 вересня 2006 року позивачці було видано свідоцтво про право на спадщину за законом , яка складає 1/4 частину майна , що належало ОСОБА_5 , який помер 21 вересня 2005 року ( ар. сп. 7). Все спадкове майно , на яке в указаній частці видане це свідоцтво складається з домоволодіння № 9 , розташованого на земельній ділянці розміром 510 кв.м , що знаходиться в м. Дніпропетровську , вул.. Чеботарева.

Згідно технічного паспорту КП ДМБТІ вище вказане домоволодіння складається з:

1)
А-1 Житлового будинку, загальною площею 85,4 кв.м , житловою - 56,6 кв.м;

2) Б- Літньої кухні;

3) Погріба з входом;

4) Сараїв (їх три);

5) Гаража;

6. Вбиральні та інших споруд.

Однак , як вбачається з відміток , що маються в тому ж технічному паспорті ( ( ар. сп. 9 об., 16 об.) приміщення в будинку А-1 , а саме а4-1 , а також альтанка і гараж „Е побудовані самочинно.

За положеннями ч.1,4,7 ст. 376 ЦК України житловий будинок , будівля, споруда, інше нерухоме майно вважається самочинним ,і в тому разі , якщо на таке будівництво не отримано належного дозволу чи немає затвердженого проекту , або з істотними порушеннями будівельних норм і правил.

У відповідності до положень ст.. 9 закону України „ Про архітектурну діяльність самочинним являється і будівництво та реконструкція або реставрація , або капітальний ремонт вже існуючих обєктів нерухомості.

Будівництво обєкта нерухомості повинно здійснюватись у відповідності до затвердженої проектної документації , державних стандартів, норм і правил у порядку , визначеному ст.. 24 закону України „ Про планування і забудову територій.

Виходячи з вище наведеного , законодавство не визнає самочинне будівництво обєктом правового захисту , а тому рішення суду першої інстанції про відмову в задоволенні позовних вимог являється законним і обґрунтованим.

Доводи апеляційної скарги про те , що житловий будинок складається з двох ізольованих квартир , а до квартири № 2, яку просить виділити позивачка мається окремий вхід з ґанком, а також вона має окремий вхід з вулиці і поряд з цією квартирою знаходиться гараж, площею 22,7 кв.м. суттєвими не являються і не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального чи процесуального права , які призвели або могли призвести до неправильного вирішення справи , оскільки вони зводяться до не згоди з рішенням суду, були вивчені в суді першої інстанції і отримали оцінку суду.

Керуючись ст..ст.303,307,308,313,314,315,317,319 ЦПК України , колегія суддів ,-

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити .

Рішення Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 06 червня 2011 року залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення , однак може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили .

Судді