Справа №22-ц-1224/11Головуючий у І інстанціїОСОБА_1
Категорія56Доповідач у 2 інстанції Коцюрба
УХВАЛА

Іменем України

09 лютого 2011 року колегія суддів судової палати в цивільних справах Апеляційного суду Київської області в складі:

Головуючого: Яворського М.А.

Суддів: Коцюрби О.П. Матвієнко Ю.О.

При секретарі: Джафаровій Т.Г.

Розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Києві цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Броварського міськрайонного суду Київської області від 01 червня 2010 року у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3, ОСОБА_4, треті особи: ОСОБА_5, ОСОБА_6 про визнання одностороннього правочину (розписки) недійсним.

Заслухавши доповідь судді Апеляційного суду, пояснення сторін, вивчивши матеріали цивільної справи, доводи апеляційної скарги, колегія суддів, -

В С Т А Н О В И Л А:

Позивач звернувся в Броварський міськрайонний суд Київської області з вказаним позовом, який в подальшому уточним та мотивував його тим, що 15 червня 2007 року його, тепер колишня дружина ОСОБА_5 в момент його тимчасового відїзду в іншу область відчужила належну їй на підставі договору дарування земельну ділянку, яка знаходиться по вул. Вишнева, 20 в с. Требухів, Броварського району, Київської області.

На вказаній земельній ділянці розташоване майно: літня кухня, гараж, майстерня, паркан, вбиральня, там же знаходиться щит-сейф, що належить ОСОБА_6. Дані обєкти збудовані ним за власні кошти і вони не зазначені в договорі купівлі-продажу земельної ділянки.

Позивач, в позовній заяві стверджував, що продаж земельної ділянки здійснений без його письмової згоди, і крім того, без його згоди здійснено відчуження спірного майна, яке є спільною сумісною власністю подружжя і він має право на Ѕ частину цього майна.

Повернути належне йому майно, або сплатити вартість майна, відповідачі відмовляються, в звязку з чим він вимушений звертатися за захистом порушених його прав до суду.

Відповідно до розписки, все вказане в ній майно, як зазначив позивач, незаконно перейшло у власність відповідачів. Так як останні майно не повернули і не сплатили його вартість, він просив визнати розписку від 15 червня 2007 року недійсною, яка складена, як вважає він з порушенням вимог закону так як в ній не зазначено місце її складання, відсутні зобовязання щодо безкоштовної передачі майна новим власникам земельної ділянки, не вказано вартість майна і розписка складена ще до реєстрації договору купівлі-продажу.

Визнання розписки недійсною стане для нього підставою для звернення до суду в подальшому з позовом про визнання права власності на вказане в ній майно.

В позовній заяві позивач просив задовольнити його позовні вимоги.

Рішенням Броварського міськрайонного суду Київської області від 01 червня 2010 року в задоволенні позовних вимог ОСОБА_2 відмовлено.

Не погоджуючись з рішенням Броварського міськрайонного суду Київської області від 01 червня 2010 року. ОСОБА_2 оскаржив його в апеляційному порядку. В апеляційній скарзі просив рішення суду першої інстанції скасувати і ухвалити по справі нове рішення по сутті його позовних вимог, зазначив, що рішення Броварського міськрайонного суду Київської області від 01 червня 2010 року незаконне, суд не повно зясував обставини справи, висновки суду не відповідають дійсним обставинам справи.

Апеляційна скарга ОСОБА_2 не підлягає задоволенню з наступних підстав.

За правилами ст. 60 ЦПК України встановлено, що кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст. 61 цього Кодексу.

Як вбачається з копії рішення Броварського міськрайонного суду Київської області від 26 грудня 2008 року, яке вступило в законну силу, встановлено, що на підставі договору купівлі-продажу від 15 червня 2007 року ОСОБА_5 відчужила земельну ділянку по вул. Вишнева, 20 в с. Требухів, Броварського району, Київської області, яка належала їй на праві власності, згідно договору дарування від 06 червня 2000 року.

Вказаним рішенням безперечно встановлено факт присутності позивача в момент укладання договору купівлі-продажу земельної ділянки від 15 червня 2007 року.

Як видно з оспорюваної позивачем розписки, вона видана ним та його колишньою дружиною ОСОБА_5 в той же день, тобто 15 червня 2007 року, чим спростовуються доводи позивача про його перебування в іншій місцевості в день написання розписки та його непричетності до її підписання.

Враховуючи викладене, колегія суддів вважає, що Броварський міськрайонний суд Київської області прийшов до правильного висновку про відмову позивачу в задоволенні позовних вимог так як з матеріалів цивільної справи вбачається, що між сторонами було досягнуто домовленості щодо спірного майна, в звязку з чим, ОСОБА_2 було підписано розписку про відсутність у нього претензій до відповідачів стосовно майна, яке перейшло у власність та користування до ОСОБА_3 на підставі договору купівлі-продажу земельної ділянки від 15 червня 2007 року.

Посилання ОСОБА_2 в апеляційній скарзі на незаконність рішення Броварського міськрайонного суду Київської області від 01 червня 2010 року, на те, що судом першої інстанції неповно зясовано обставини справи, на невідповідність висновків суду обставинам справи є безпідставними, так як спростовуються доказами, які є в справі.

Перевіряючи законність та обґрунтованість рішення Броварського міськрайонного суду Київської області від 01 червня 2010 року в межах доводів апеляційної скарги, вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія не вбачає підстав для його скасування та задоволення апеляційної скарги ОСОБА_2

Керуючись ст. ст. 307, 308, 313, 314, 315, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити.

Рішення Броварського міськрайонного суду Київської області від 01 червня 2010 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом двадцяти днів.

Головуючий:

Судді: