АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Категорія № 27 (4) інстанції ОСОБА_1
Доповідач Савіна Г.О.
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 червня 2011 року м. Кривий Ріг

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Дніпропетровської області в складі :

головуючого - судді Савіної Г.О.,

суддів Михайлів Л.В., Барильської А.П.,

при секретарі Євтодій К.С.,

за участю - представника позивача ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кривому Розі цивільну справу за апеляційною скаргою Публічного акціонерного товариства ОСОБА_3 банк «ПриватБанк» на рішення Широківського районного суду Дніпропетровської області від 22 лютого 2011 року по справі за позовом Публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_4 про звернення стягнення на предмет застави, -

В С Т А Н О В И Л А :

У січні 2011 року Публічне акціонерне товариство ОСОБА_3 банк «ПриватБанк» (далі ПАТ КБ «ПриватБанк») звернулось до суду з позовом до ОСОБА_4 про звернення стягнення на предмет застави. В обґрунтування позовних вимог зазначило, що відповідно до укладеного договору № KRKRAU01140064 від 12.02.2007 року ОСОБА_4 отримав кредит у розмірі 114188,36 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 16,08 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення 11.02.2014 року. В забезпечення виконання зобовязань за кредитним договором між позивачем та відповідачем 12.02.2007 року було укладено договір застави рухомого майна, за умовами якого відповідач надав в заставу автомобіль ОСОБА_5, 2006 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_1, що належить йому на праві власності. Вказаним договором передбачено, що у випадку порушення Заставодавцем/Позичальником зобовязань за кредитним договором, або за договором застави, Заставодавець зобовязаний передати предмет застави Заставодержателю в заклад. Оскільки відповідач зобовязань за кредитним договором не виконує, має заборгованість, предмет застави в заклад банку не передав, представник позивача просив суд в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором № KRKRAU01140064 від 12.02.2007 року в сумі 160324 грн. 50 коп. звернути стягнення на предмет застави автомобіль, належний відповідачу, шляхом продажу вказаного автомобіля позивачем з укладанням від імені відповідача договору купівлі-продажу будь-яким способом з іншою особою-покупцем, зі зняттям вказаного автомобіля з обліку в органах ДАІ України, а також наданням ПАТ КБ «ПриватБанк» всіх повноважень, необхідних для продажу. Крім того, стягнути з відповідача судові витрати.

Рішенням Широківського районного суду Дніпропетровської області від 22 лютого 2011 року відмовлено ПАТ КБ «ПриватБанк» в задоволенні його позовних вимог до ОСОБА_4

В апеляційній скарзі позивач ПАТ КБ «ПриватБанк» ставить питання про скасування рішення суду та ухвалення нового про задоволення позовних вимог, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права. Зокрема, на його думку, суд дійшов помилкового висновку щодо нікчемності договору застави рухомого майна, укладеного між сторонами, та залишив поза увагою, що на момент укладення договору діяла редакція Закону України «Про заставу», якою не передбачалось обовязкове нотаріальне посвідчення договору застави транспортних засобів.

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах заявлених вимог та доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що 12 лютого 2007 року між ОСОБА_4 та ПАТ КБ «ПриватБанк» укладено кредитний договір № KRKRAU01140064, за умовами якого позивач отримав кредитні кошти у вигляді не поновлюваної лінії у розмірі 114188,36 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 16,08 річних на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення 11.02.2014 року. В забезпечення виконання зобовязань за кредитним договором між позивачем та відповідачем 12.02.2007 року було укладено договір застави рухомого майна, за умовами якого відповідач надав в заставу автомобіль Opel модель Astra 2006 року випуску, тип Т3, легковий седан В, номер кузова/шасі V6D0TGF697X008448, реєстраційний номер НОМЕР_1., що належить відповідачу на праві власності.

Відмовляючи позивачу в задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції виходив із того, що договір застави рухомого майна транспортного засобу автомобіля Оpel, модель Аstra, 2006 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_1 між власником ОСОБА_4 та ПАТ комерційний банк «Приватбанк» всупереч вимогам ст. 577 України, ст. 13 Закону України № 2654-ХІІ від 02.10.1992 року «Про заставу» зі змінами та доповненнями, не був нотаріально посвідчений, а тому відповідно до ч.2 ст.215, ч.1 ст.216 ЦК України є нікчемним, у звязку з чим не створює юридичних наслідків.

Однак з такими висновками суду погодитися не можна, враховуючи наступне.

Відповідно до п.7.1 Кредитного договору погашення заборгованості здійснюється шляхом сплати боржником з 24 по 28 число кожного місяця грошових коштів (щомісячні платежі) у сумі 1754,74 грн. для погашення заборгованості по кредиту, відсотків, винагороди.

Згідно ст. 256 ЦК України зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Частиною 1 ст.130 ЦК України передбачене, що якщо у зобовязанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Як убачається із матеріалів справи відповідач станом на 18.10.2010 року має заборгованість в сумі 160324,50 грн., яка складається: 76980,29 грн. заборгованість за кредитом; 48542,09 грн. заборгованість по процентам за користування кредитом; 2406,81 грн. заборгованість по комісії за користування кредитом; 24284,62 грн. пеня за несвоєчасне виконання зобовязань за договором; 500,00 грн. штраф (фіксована частина); 7610,69 грн. штраф (процентна складова).

Договором застави рухомого майна передбачено, що у випадку порушення заставодавцем (позичальником) зобовязань за кредитним договором, або за договором застави, заставодавець зобовязаний передати предмет застави заставодержателю в заклад.

Як убачається із акту від 02.04.2009 року ОСОБА_4О передав, а позивач прийняв, у заклад предмет застави - автомобіль, який доручив Приватбанку реалізувати, а виручені від продажу гроші направити на погашення заборгованості по кредитному договору (а.с. 38). Відповідно до ст. 20 Закону України «Про заставу» від 02.10.1992 року № 2655-ХІІ із змінами і доповненнями. Заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави в разі, якщо в момент настання терміну виконання зобовязання, забезпеченого заставою, воно не буде виконано, якщо інше не передбачено законом чи договором.

В силу застави кредитор (заставодержатель) має право у разі невиконання боржником (заставодавцем) зобовязання, забезпеченого заставою, одержати задоволення за рахунок заставленого майна переважно перед іншими кредиторами цього боржника, якщо інше не встановлено законом. (право застави) (ст. 527 ЦК України).

02 квітня 2009 року позивач направив відповідачу повідомлення про прострочену заборгованість за кредитним договором, з пропозицією у тижневий термін, але не пізніше 30 календарних днів, з дати отримання повідомлення, погасити прострочену заборгованість та попередженням у разі неналежного виконання зобовязань про намір звернення стягнення на предмет застави (а.с. 40).

Відповідно до ч.1 ст.13 Закону України «Про заставу» договір застави повинен бути укладений у письмовій формі.

Ст.15 цього Закону в редакції Закону України від 18.11.2003 року №1255 IV передбачає, що застава рухомого майна може бути зареєстрована відповідно до закону.

Згідно з Законом № 1255-IV від 18.11.2003 року було внесено зміни до ч.3, ст.577 ЦК України, згідно якої застава рухомого майна може бути зареєстрована на підставі заяви заставодержателя або заставодавця з внесенням запису до Державного реєстру обтяжень рухомого майна.

За переліченими нормами законів на момент укладення між сторонами договору застави рухомого майна (12.02.2007 року) обовязковому нотаріальному посвідченню та державній реєстрації підлягали лише договори застави нерухомого майна і лише у редакції Закону України «Про заставу» від 06.07.2010 року № 2435-VI ч.2 ст.13 Закону передбачено, що у випадках коли предметом застави є нерухоме майно, космічні обєкти, транспортні засоби, що підлягають державній реєстрації, договір застави повинен бути нотаріально посвідчений на підставі відповідних правовстановлюючих документів.

За таких підстав висновок суду щодо нікчемності договору застави рухомого майна між сторонами суперечить переліченим нормам законів.

Однак на думку колегії суддів за наявності законних підстав щодо задоволення позовних вимог в частині звернення стягнення на предмет застави транспортного засобу в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором у розмірі 160324, 50 грн. (повний розрахунок приведено вище), вимоги позивача про надання йому права продати транспортний засіб з укладенням від імені відповідача договору купівлі-продажу будь-яким способом з іншою особою-покупцем зі зняттям вказаного автомобіля з обліку в органах ДАІ України, а також надання ПриватБанку всіх повноважень необхідних для здійснення продажу задоволенню не підлягають, оскільки така процедура продажу, передбачена ст. 38 Закону України «Про іпотеку», в той час, як відповідно до ст. 20 Закону України «Про заставу» звернення стягнення на заставлене майно здійснюється за рішенням суду. Реалізація заставленого майна, на яке звернене стягнення, проводиться державним виконавцем на підставі виконавчого листа суду або наказу господарського суду, або виконавчого напису нотаріуса в установленому порядку, якщо інше не передбачено цим Законом чи договором.

За таких обставин колегія суддів вважає, що рішення суду підлягає скасуванню як таке, що не відповідає вимогам ст. 213 ЦПК України, щодо законності обґрунтованості рішення суду, з ухваленням відповідно до п.4 ч.1 ст.309 ЦПК України нового рішення про часткове задоволення позовних вимог, а саме у рахунок погашення заборгованості за кредитним договором від 12.02.2007 року в сумі 160324,50 грн., звернути стягнення на предмет застави автомобіль, який належить на праві власності ОСОБА_4 В решті позову відмовити.

Відповідно до ст. 88 ЦПК України з позивача на користь відповідача підлягають стягненню понесені останнім судові витрати у судах першої та апеляційної інстанцій: 2404,88 грн., по сплаті судового збору, 240,00 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи.

Керуючись ст. 303, 307, п. 4 ч.1 ст.309, 313, 314, 316 ЦПК України, колегія суддів, -

В И Р І Ш И Л А :

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства ОСОБА_3 «ПриватБанк» задовольнити.

Рішення Широківського районного суду Дніпропетровської області від 22 лютого 2011 року скасувати та ухвалити нове рішення.

Позовні вимоги Публічного акціонерного товариства ОСОБА_3 банк «ПриватБанк» до ОСОБА_4 про звернення стягнення на предмет застави задовольнити частково.

Звернути стягнення на автомобіль Opel модель Astra 2006 року випуску, тип Т3, легковий седан В, номер кузова/шасі V6D0TGF697X008448, реєстраційний номер НОМЕР_1, що належить на праві власності ОСОБА_4 у рахунок погашення заборгованості за кредитним договором № KRKRAY01140064 від 12 лютого 2007 року в сумі 160324, 50 грн.

В решті позову відмовити.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь Публічного акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» на відшкодування судових витрат у судах першої та апеляційної інстанцій: 2 404,88 грн., по сплаті судового збору, 240,00 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи.

Рішення набирає законної сили з моменту його проголошення, але може бути оскаржене у касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду кримінальних і цивільних справ протягом двадцяти днів з дня набрання ним законної сили.

Головуючий:

Судді: