АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Категорія № 6 (4) інстанції ОСОБА_1
Доповідач Савіна Г.О.
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 грудня 2011 року м. Кривий Ріг

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Дніпропетровської області в складі :

головуючого - судді Савіної Г.О.,

суддів Турік В.П., Братіщевої Л.А.,

при секретарі Алісовій Т.С.,

за участю позивача ОСОБА_2,

відповідача ОСОБА_3 та її представника

ОСОБА_4,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кривому Розі цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_3 на рішення Довгинцівського районного суду м. Кривого Рогу від 31 травня 2011 року по справі за позовом ОСОБА_2 до Виконавчого комітету Довгинцівської районної у місті ради м. Кривого Рогу, ОСОБА_3, третя особа Комунальне підприємство Дніпропетровської обласної ради «Криворізьке бюро технічної інвентаризації», про визнання права власності на самочинно збудовану будівлю, -

ВСТАНОВИЛА:

У липні 2010 року ОСОБА_2 звернулась до суду з позовом до Виконавчого комітету Довгинцівської районної у місті ради м. Кривого Рогу, ОСОБА_3 про визнання права власності на самочинно збудовану будівлю. В обґрунтування позовних вимог зазначила, що їй та відповідачу ОСОБА_3 на праві приватної спільної часткової власності належить по 1/2 частині домоволодіння № 12 по вулиці Стендаля в м. Кривому Розі. Згідно акту конкретного користування на будівлі і споруди, їй визначено у користування: літня кухня «Б», тамбур «б», літня кухня «Е», вбиральня «Г», вимощення ІІІ, ворота з хвірткою № 4, огорожа «б» та огорожа № 3. Без належного узгодження на земельній ділянці нею було здійснено перебудову, а саме: замість літньої кухні «Б» площею 26,26 кв.м. побудовано житловий будинок розміром 7 ?11 м., жилою площею 68 кв.м. У звязку із поданням ОСОБА_3 до суду позовної заяви про виділ в натурі частки у праві спільної часткової власності, вона має намір узаконити самочинно збудовану будівлю, тому просила суд, узаконити самовільно збудовану будівлю реконструйовану літню кухню «Б» під житловий будинок розміром 7?11 м., жилою площею 68 кв.м. розташовану на земельній ділянці домоволодіння № 12 по вулиці Стендаля в м. Кривому Розі та визнати за нею право власності на зазначену будівлю, зобовязавши КП ДОР «Криворізьке БТІ» зареєструвати її.

Рішенням Довгинцівського районного суду м. Кривого Рогу від 31 травня 2011 року позовні вимоги ОСОБА_2 задоволені, визнано за нею право власності на самочинно збудовану будівлю, а саме: реконструйовану літню кухню «Б» під житловий будинок розміром 7?11 м., жилою площею 68 кв.м. розташовану на земельній ділянці домоволодіння № 12 по вулиці Стендаля в м. Кривому Розі. Стягнуто з ОСОБА_2 на користь держави судовий збір в сумі 136 грн. 35 коп. та 120,00 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи.

В апеляційній скарзі ОСОБА_3 ставить питання про скасування рішення суду та ухвалення нового про відмову в позові, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права. Зокрема, на її думку, визнавши одноособове право власності за ОСОБА_2 на літню кухню «Б», переобладнану під житловий будинок, суд порушив її права, як співвласника домоволодіння, на якому відбулося самочинне будівництво та не врахував, що літня кухня «Б», до її переобладнання у житловий будинок, перебувала у їх з позивачем спільній частковій власності. Крім того, судом неправомірно розглянуто справу без її участі та без належного повідомлення про дату розгляду справи.

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах заявлених вимог та доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що на підставі договору дарування від 21 квітня 2007 року ОСОБА_2 належить 1/2 частина домоволодіння № 12 по вулиці Стендаля в м. Кривому Розі. Друга частина цього домоволодіння на підставі свідоцтва про право на спадщину від 15 липня 2006 року належить відповідачу ОСОБА_3

Актом конкретного користування на будівлі і споруди домоволодіння № 12 по вулиці Стендаля в м. Кривому Розі від 10 серпня 2007 року, затвердженого начальником КП ДОР «Криворізьке БТІ» ОСОБА_2 виділено у користування літня кухня «Б», тамбур «б», літня кухня «Е», вбиральня «Г», вимощення ІІІ, ворота з хвірткою № 4, огорожа «б» та огорожа № 3. Без належного узгодження позивач здійснила перебудову літньої кухні «Б», побудувавши житловий будинок розміром 7?11 м., жилою площею 68 кв.м. Згідно технічного звіту, висновку судової будівельно-технічної експертизи збудована будівля відповідає державним стандартам.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції дійшов висновку, що самочинно збудована будівля відповідає нормам та стандартам і визнанням права власності на реконструйовану літню кухню під житловий будинок за ОСОБА_2 не порушуються права інших осіб.

Однак з таким висновком погодитися не можна, враховуючи наступне.

Згідно з пунктами 2, 3 ч. 2 ст. 331 ЦК України, якщо договором або законом передбачено прийняття нерухомого майна до експлуатації, право власності виникає з моменту його прийняття до експлуатації. Якщо право власності на нерухоме майно відповідно до закону підлягає державній реєстрації, право власності виникає з моменту державної реєстрації.

Відповідно до ч. 1 ст. 125 Земельного Кодексу України право власності та право постійного користування на земельну ділянку виникає після одержання її власником або користувачем документа, що посвідчує право власності чи право постійного користування земельною ділянкою, та його державної реєстрації.

Відповідно до ч. 1 ст. 376 ЦК України житловий будинок, будівля, споруда, інше нерухоме майно вважаються самочинним будівництвом, якщо вони збудовані або будуються на земельній ділянці, що не була відведена для цієї мети, або без належного дозволу чи належно затвердженого проекту, або з істотними порушеннями будівельних норм і правил.

Цією нормою передбачено загальне правило про те, що особа, яка здійснила або здійснює самочинне будівництво нерухомого майна, не набуває права власності на нього (ч. 2 ст. 376 ЦК України).

За наявності спору право власності на самочинно збудоване нерухоме майно може бути за рішенням суду визнане за особою, яка здійснила самочинне будівництво, лише у випадках передбачених ст. 376 ЦК України, а саме: за особою, яка здійснила самочинне будівництво на земельній ділянці, що не була їй відведена для цієї мети, за умови надання земельної ділянки у встановленому порядку особі під уже збудоване нерухоме майно (ч. 3 ст. 376 ЦК України); за особою власником (користувачем) земельної ділянки, яка здійснила самочинне будівництво на цій ділянці, якщо це не порушує права інших осіб (ч. 5 ст. 376 ЦК України).

Як убачається із матеріалів справи реконструкцію літньої кухні «Б» під житловий будинок в 2007-2010 роках розпочато і проведено ОСОБА_2 без отримання дозволу виконкому Довгинцівської районної у місті ради м. Кривого Рогу, а також без відповідних документів на право власності чи постійного користування земельної ділянки, що підтверджено відповідним приписом від 31.03.2008 року відділу з земельних питань та будівництва виконкому про заборону ОСОБА_2 розпочинати знесення літньої кухні та будівництва нового житлового будинку, державним актом на право власності на 1/2 частину земельної ділянки за адресою: м. Кривий Ріг, вул. Стендаля, 12, виданого ОСОБА_2 15.06.2010 року та зареєстрованого 15.09.2010 року.

Проте і наявність дозволу виконкому на будівництво обєкта містобудування не дає права на початок виконання будівельних робіт без одержання відповідного дозволу місцевої інспекції державного архітектурно-будівельного контролю, без розробленої та затвердженої належним чином проектно-кошторисної документації.

Для встановлення відповідності державним нормам і правилам вже збудованого та переобладнаного обєкта, необхідно надати технічний висновок щодо стану будівельних конструкцій обєкту самочинного будівництва, виконаний спеціалізованою проектною організацією, яка має ліцензію на обстеження та проектування.

Підтвердженням відповідності санітарним, екологічним та протипожежним нормам обєкту самочинного будівництва мають бути довідки відповідних організацій.

Відповідно до п. 8 ст. 39 закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» експлуатація не прийнятих у встановленому законом порядку обєктів будівництва забороняється.

Постановою Кабінету Міністрів України від 13.04.2011 року № 461 «Про питання прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом обєктів» затверджено порядок прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом обєктів. Прийняття в експлуатацію таких обєктів здійснюється на підставі акта готовності обєкта до експлуатації шляхом видачі інспекцією сертифіката. Прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом обєктів в порядку іншому, ніж встановлено вищевказаними нормативними актами, не передбачено.

Звіт про проведення технічного огляду на відповідність самочинно збудованого нерухомого майна державним стандартам, будівельним нормам і правилам, нормативним актам з пожежної безпеки, санітарному законодавству ФОП ОСОБА_5 не може бути належним доказом, оскільки такий висновок повинен бути виконаний спеціалізованою проектною організацією, яка має відповідно ліцензію, а підтвердження відповідності санітарним, екологічним та протипожежним нормам обєкту самочинного будівництва надаються відповідними організаціями.

Враховуючи вищевикладене, а також те, що земельна ділянка, на якій зведено обєкт самочинного будівництва не була надана позивачу ні для будівництва, ні під уже збудоване нерухоме майно, позивачем здійснено реконструкцію літньої кухні, яка належить їй на праві спільної часткової власності зі ОСОБА_3, та розташованої на земельній ділянці площею 0,0610 га., яка згідно державного акту від 15.09.2009 року являється спільною частковою (по 1/2 частині) власністю сторін, відповідач заперечує проти визнання права власності на нерухоме майно за ОСОБА_2, колегія суддів вважає, що рішення суду не відповідає вимогам ст. 213 ЦПК України щодо законності та обґрунтованості, оскільки насамперед порушує права співвласника нерухомого майна та земельної ділянки, які в натурі між сторонами не поділені, та суперечить вимогам вищевказаних норм матеріальних законів, інших нормативних актів.

За таких підстав колегія суддів приходить до висновку, що рішення суду підлягає скасуванню з ухваленням, відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 309 ЦПК України, нового рішення про відмову в позові.

Відповідно до ч. ч. 1, 5 ст. 88 ЦПК України з ОСОБА_2 підлягають стягненню судові витрати: на користь держави судовий збір в сумі 136,35 грн. та витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи в сумі 120,00 грн. та на користь ОСОБА_3 - 68,17 грн. по сплаті судового збору і 120,00 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи.

Керуючись ст.ст. 303, 307, п.4 ч.1 ст.309, ст.ст. 314, 316 ЦПК України, колегія суддів, -

В И Р І Ш И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 задовольнити.

Рішення Довгинцівського районного суду м. Кривого Рогу від 31 травня 2011 року скасувати та ухвалити нове рішення.

У позові ОСОБА_2 до Виконкому Довгинцівської районної у місті ради м. Кривого Рогу, ОСОБА_3, третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог, Комунального підприємства Дніпропетровської обласної ради «Криворізьке бюро технічної інвентаризації», про визнання права власності на самочинно збудовану будівлю, а саме реконструйовану літню кухню «Б» під житловий будинок розміром 7?11 м., жилою площею 68 кв.м. розташовану на земельній ділянці домоволодіння № 12 по вулиці Стендаля в м. Кривому Розі, відмовити.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави судовий збір в сумі 136,35 грн., витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи в сумі 120,00 грн.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 понесені судові витрати у суді апеляційної інстанції: 68,17 грн. по сплаті судового збору; 120,00 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи.

Рішення набирає законної сили з моменту його проголошення, але може бути оскаржене у касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання ним законної сили.

Головуючий :

Судді: