АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 грудня 2011 року м. Дніпропетровськ

Колегія суддів судової палати по цивільним справам апеляційного суду Дніпропетровської області в складі:

головуючого судді Петренко І.О.

суддів Котушенко С.П., Романюк М.М.

при секретарі Ліщинській О.В..,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпропетровську апеляційну скаргу ОСОБА_2 на рішення Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 19 вересня 2011 року по справі за позовом ОСОБА_2 до Виконавчого комітету Ленінської районної у м. Дніпропетровську ради, Дніпропетровської міської ради про визнання права власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами,-

В С Т А Н О В И Л А :

У березні 2011 року позивач звернувся до суду з позовом та просив ухвалити рішення, яким визнати за ним право власності на житловий будинок з господарськими будівлями і спорудами по вул. Гастелло, 93 в м. Дніпропетровську.

В обґрунтування позовних вимог позивач вказував на те, що згідно рішення № 54/15 від 19 лютого 1993 року Виконавчого комітету Ленінської районної у м. Дніпропетровську ради за ним закріплена земельна ділянка площею 0,10 га для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель. Дане рішення дозволило позивачу будівництво житлового будинку по вул. Гастелло, 93 в м. Дніпропетровську. У 2009 році на вказаній земельній ділянці по проекту, узгодженому з архітектором Ленінської районної у м. Дніпропетровську ради, побудував житловий будинок з господарськими будівлями. Після закінчення будівництва КП ДМБТІ провело інвентаризацію об*єктів будівництва. В лютому 2010 року позивач звернувся з письмовою заявою до місцевого Голови про прийняття в експлуатацію закінченого будівництва, однак при узгодженні проекту начальником ГоловАПУ, проект даного рішення було підписано з зауваженням, а саме, що домоволодіння по вул. Гастелло, 93 в м. Дніпропетровську знаходиться в зоні земельних насаджень спеціального призначення. Таким чином, позивач не має змоги ввести в експлуатацію будинок у встановленому законом порядку.

Рішенням Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 19 вересня 2011 року в задоволенні позовних ОСОБА_2 відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 просить рішення суду скасувати та ухвалити нове рішення, яким задовольнити її позовні вимоги в повному обсязі.

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги та заявлених вимог, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційну скаргу слід відхилити, а рішення суду першої інстанції залишити без змін з наступних підстав.

Відповідно до ст.. 213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним та обґрунтованим.

Законним є рішення , яким суд , виконавши всі вимоги цивільного судочинства , вирішив справу згідно із законом.

Обґрунтованим є рішення , ухвалене на основі повно і всебічно зясованих обставин , на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень , підтверджених тими доказами , які були досліджені в судовому засіданні.

Відповідно до ст.10, 60 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Згідно ч.1 ст.303 ЦПК України під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Судом першої інстанції встановлено, що рішенням Виконавчого комітету Ленінської районної ради народних депутатів від 19 лютого 1993 року № 54/15 , за ОСОБА_2 закріплена земельна ділянка площею 1000 м.кв., що знаходиться по вул. Гастелло, 93 в м. Дніпропетровську та дозволено будівництво житлового будинку на даній земельній ділянці, (а.с.16). На вказаній земельній ділянці позивачем було побудовано садибний будинок (а.с.30-34). Проте, будівництво закінчено в порушення строків встановлених рішенням Виконавчого комітету Ленінської районної ради народних депутатів від 19.02.1993 року № 54/15. Так, в рішенні зазначено, що будівництво закінчити до 19 лютого 1995 року, а фактично завершено в 2009 році. Будівельні конструкції житлового будинку з господарськими спорудами по вул. Гастелло, 93 в м. Дніпропетровську згідно технічного висновку Інституту проектування і експертизи будівництва від 2009 року(ліцензія АВ № 409976, дійсна до 11.11.2011 року) знаходяться в задовільному стані (а.с.35-48).

Судом встановлено, що ОСОБА_2 в установленому порядку не отримав сертифікат відповідності на об'єкт нерухомості та рішення про погодження прийняття в експлуатацію об'єкту нерухомого майна по вул.Гастелло, 93 Виконавчим комітетом Дніпропетровської міської ради не прийнято.

Так, начальником ГоловАПУ підписаний лист зауважень щодо проекту рішення Виконкому Дніпропетровської міської ради «про погодження прийняття в експлуатацію об*єктів нерухомого майна по вул. Гастелло, 93 в м. Дніпропетровську» та зазначено, що дане домоволодіння знаходиться в зоні зелених насаджень спеціального призначення, в межах санітарно-захисної зони Войцеховського промислового вузла та цвинтаря (а.с.24-26). Розміщення присадибної ділянки не відповідає вимогам зазначеної планувальної зони та містобудівним нормам.

Отже, позивач на день розгляду справи не отримав сертифікат відповідності на об'єкт нерухомості.

Тому, позивачу правомірно відмовлено в задоволенні позовних вимог.

Відповідно до ст.328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена законом.

Відповідно до ст. 331 ЦК України право власності на новостворене нерухоме майно (житлові будинки, будівлі, споруди тощо) виникає з моменту завершення будівництва (створення майна). Якщо договором або законом передбачено прийняття нерухомого майна до експлуатації, право власності виникає з моменту його прийняття до експлуатації.

Доводи апеляційної скарги суттєвими не являються і не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального чи процесуального права, які призвели або могли призвести до неправильного вирішення справи. Крім того приведені в апеляційній скарзі доводи зводяться до переоцінки доказів і незгоди з висновками суду по їх оцінці.

Зясувавши в достатньо повному обємі права та обовязки сторін, обставини справи, перевіривши доводи та давши їм правову оцінку, суд постановив рішення, що відповідає вимогам закону. Висновки суду достатньо обґрунтовані і підтверджені наявними в матеріалах справи письмовими доказами, поясненнями сторін..

Керуючись ст.ст. 303, 307, 308 ЦПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - відхилити.

Рішення Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 19 вересня 2011 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, але може бути оскаржена в касаційному порядку протягом двадцяти днів з цього часу.

Судді