АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 22ц-893/11 Головуючий у 1-й інстанції Зємцова Доповідач ап. інст. ОСОБА_1
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 квітня 2011 року м. Полтава

Колегія суддів судової палати з цивільних справ Апеляційного суду Полтавської області в складі:

Головуючого судді: Гальонкіна С.А.,

Суддів: Корнієнка В.І., Абрамова П.С.,

при секретарі: Коротун І.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Полтава цивільну справу за апеляційною скаргою представника ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 - ОСОБА_5

на рішення Автозаводського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 27 грудня 2010 року

за позовом Публічного акціонерного товариства «ПрокредитБанк» до ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 про стягнення заборгованості за кредитом ,-

ВСТАНОВИЛА:

Рішенням Автозаводського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 27 грудня 2010 року позов ПАТ «ПроКредит Банк» задоволено.

Стягнуто на користь ПАТ «ПроКредит Банк» заборгованість за кредитним договором № 20.1081 від 18.07.2007 року у солідарному порядку з ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 45 403, 18 грн., а також держмито у розмірі 150 грн. з кожного.

Стягнуто на користь ПАТ «ПроКредит Банк» заборгованість за кредитним договором № 20.2000 від 29.08.2008 року у солідарному порядку з ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 46 606, 44 грн., а також держмито у розмірі 230 грн. з кожного.

Стягнуто на користь ПАТ «ПроКредит Банк» заборгованість за кредитним договором № 2001,14329 від 17.04.2009 року у солідарному порядку з ОСОБА_2, ОСОБА_3 7 419,56 грн. грн., а також держмито у розмірі 37 грн. з кожного.

Також у повернення сплачених витрат з ІТЗ розгляду цивільної справи з кожного по 17 грн.

З рішенням суду не погодився представник ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 - ОСОБА_5 та подав на нього апеляційну скаргу.

Просить скасувати рішення районного суду від 27 грудня 2010 року та направити справу на новий розгляд до суду першої інстанції.

Апелянт вважає рішення суду першої інстанції незаконним та необґрунтованим, постановленим з неповним дослідженням та оцінкою доказів, які мають значення для справи.

Перевіривши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення за наступних підстав.

Відповідно п.1 ч.1 ст.307 ЦПК України, за наслідками розгляду апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції апеляційний суд має право постановити ухвалу про відхилення апеляційної скарги і залишення рішення без змін.

Згідно ч. 1 ст. 308 ЦПК України, апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Судом першої інстанції вірно встановлено, що 18 липня 2007 року укладено договір про надання траншу № 20.1081 у розмірі 50 000грн. під процентну ставку в розмірі 24 % річних, строком користування на 36 місяців.

Статтею 1054 ЦК України визначено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти.

Відповідно до умов кредитного договору, ОСОБА_2, як позичальник зобовязувався здійснити своєчасне погашення кредиту та сплачувати усі інші, передбачені цим договором платежі у порядку, визначеному договором.

Встановлено, що відповідач в порушення умов договору не забезпечив своєчасне погашення кредиту, внаслідок чого у нього утворилася заборгованість, а саме: борг по капіталу - 26 747 грн. 99 коп.; борг по процентам - 5 231 грн. 42 коп.; пеня - 13 423 грн. 77 коп., а всього - 45 403 грн. 18 коп.

Також встановлено, що в забезпечення виконання зобовязання за кредитним договором, між AT «Про ОСОБА_6» та ОСОБА_3 укладено договір поруки №20.1081-ДП2 від 18 липня 2007 року, між Банком та ОСОБА_4 №20.1081-ДП1 від 18 липня 2007 року.

Відповідно до договору поруки відповідач та поручитель відовідають, як солідарні боржники.

З матеріалів справи вбачається, що у звязку з виникненням заборгованості у відповідача, Банком направлено вимоги про її погашення : на імя ОСОБА_3 - №272-1/7/10 від 02.06.2010 року та ОСОБА_4 - - №273-1/7/10 від 02.06.2010 року.

Однак дані вимоги Банку не виконано - погашення на підставі договору поруки не здійснено.

Також, між AT «Про ОСОБА_6» та ОСОБА_2 укладено договір про надання траншу №20.2000 від 29.08.2008 року( другий кредитний договір). Відповідно до умов цього договору надано кредит у розмірі 38 500 грн. з процентною ставкою 27 % річних, строком на 36 місяців.

ОСОБА_2 порушив умови даного кредитного договору не забезпечив своєчасне погашення кредиту.

Пунктом 4.3 Договору встановлено, що позичальник зобовязаний достроково погасити кредит та інші нарахування за ним протягом пяли банківських днів з дня відправлення кредитором письмової вимоги про дострокове погашення.

Визначено, що 04.06.2010 року позивач направив на адресу ОСОБА_2 вимогу про дострокове погашення кредиту - №274-1/7/10 від 02.06.2010 року.

Відповідно до умов п.4.3 договору, останній строк погашення кредиту за вимогою Банку мав відбутися 11.06.2010 року, однак наданий час вимога не виконана.

Частиною 5 п. 2.2 Кредитного договору передбачено, у разі прострочення позичальником зобовязань з погашення кредиту або сплати відсотків за його користування або інших платежів згідно умов цього договору, позичальник зобовязаний сплатити на користь кредитора пеню.

За домовленістю сторін пеня встановлена в розмірі 0,5%, але не менше подвійної облікової ставки НБУ, яка діє на момент прострочення, від суми прострочених зобовязань за кожен день прострочення.

З урахуванням викладеного, у відповідача утворився борг перед кредитором - по капіталу - 32 695 грн. 33 коп., по процентах - 5 753 грн. 11 коп., пеня - 8 158 грн,, а всього - 46 606 грн. 44 коп.

В забезпечення виконання зобовязання за другим кредитним договором між Банком та ОСОБА_4 укладено договір поруки №20.2000 - ДП від 29.08.2008 року. Даним договором не передбачено спеціальних умов відповідальності поручителя, а отже відповідач та поручитель відповідають перед Банком як солідарні боржники.

У звязку з виникненням заборгованості відповідача, ОСОБА_6 звернувся до поручителя з вимогою № 275-1/7/10 від 02.06.2010 року про виконання зобовязань відповідно до умов поруки. Однак ці вимоги не були виконані і погашення заборгованості на підставі договору поруки не відбулося.

17 квітня 2009 року між позивачем та ОСОБА_2 укладено договір про надання траншу № 2001.14329, де 5 761 грн. 21 коп. - сума кредиту та процентна ставка 40% річних, строком на 12 місяців.

Відповідно до умов третього кредитного договору, відповідач зобовязувався здійснити своєчасне погашення кредиту, та сплачувати усі інші, передбачені договором платежі у порядку, визначеному третім кредитним договором.

В порушення умов кредитного договору відповідач не забезпечив своєчасного погашення кредиту, внаслідок чого утворилася заборгованість, а загальний строк прострочення погашення кредиту становить 234 дні.

Даним кредитним договором передбачено, що за користування кредитом позичальник сплачує позивачу 40% річних, виходячи з 360 календарних днів у році, тому ці проценти повинні сплачуватися за весь час прострочення.

З урахуванням невиконання своїх зобовязань за третім кредитним договором , у відповідача утворилася заборгованість по капіталу - 3 067 грн. 46 коп., борг по процентах - 775 грн. 66 коп., пеня - 3 675 грн. 44 коп., а всього - 7 419 грн. 56 коп.

В забезпечення виконання даного зобовязання між AT «Про ОСОБА_6» та ОСОБА_3 укладено договір поруки №30061 - ДП від 17 квітня 2009 року.

Вбачається, що позивач звернувся з вимогою до поручителя про виконання зобовязання відповідачем відповідно до умов договору поруки. Виконання вимоги на підставі договору поруки не відбулося, поручитель не здійснив погашення кредиту.

З урахуванням всього викладеного, суд вірно визначив, що на день розгляду справи заборгованість відповідачами не сплачено, тому на користь ПАТ «Про ОСОБА_6» підлягає стягненню в солідарному порядку з ОСОБА_2, ОСОБА_3 та ОСОБА_4 наступні суми: за кредитним договором №20.1081 від 18.07.2007 року - 45 403 грн. 18 коп., за договором № 20.2000 від 29.08.2008 року - 46 606 грн. 44 коп., з ОСОБА_2, ОСОБА_3 за договором № 2001, 14329 від 17.04.2009 року - 7 419 грн. 56 коп.

Колегія суддів дійшла висновку про те, що порушень норм матеріального та процесуального права, які б могли призвести до зміни чи скасування рішення Автозаводського районного суду м. Кременчука Полтавської області від27 грудня 2010 року не встановлено.

Підстав для задоволення апеляційної скарги не вбачається.

Керуючись ст. ст. 303, 307, 308, 314, 315 ЦПК України, колегія суддів , -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 - ОСОБА_5 - відхилити.

Рішення Автозаводського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 27 грудня 2010 року - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ.

Головуючий суддя: С.А. Гальонкін

Судді: В.І. Корнієнко

ОСОБА_7

З оригіналом згідно:

Суддя Апеляційного суду

Полтавської області ОСОБА_1