Справа №: 2-201/11
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 березня 2011 року м.Андрушівка

Андрушівський районний суд Житомирської області в складі:

головуючого - судді Палазюк В.М..

при секретарі - Поліщук Н.П.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Андрушівка цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності на допоміжні будівлі і споруди, суд,-

встановив:

Позивач звернувся з позовом, в якому зазначає, що рішенням Андрушівського районного суду від 15.10.2009 року за ним визнано право власності на ? частину жилого будинку в с. Забара , вул. Л.Українки, 7, Андрушівського району та на ? частину земельних ділянок площею 0,25 га для будівництва і обслуговування житлового будинку та 0,21 га. для ведення особистого селянського господарства за даною адресою. Однак у вказаному рішенні чітко не зазначено про визнання права власності на ? частину допоміжних будівель і споруд, що викликало непорозуміння спеціалістів Держкомзему в Андрушівському районі при оформленні документації для виготовлення Державних актів. Просить визнати за ним право власності на ? частину допоміжних будівель і споруд, а саме сараю „Б та сараю „В, а також право спільної власності з відповідачем на криницю та погріб.

В судовому засіданні позивач позов підтримав, обґрунтувавши вищенаведеними обставинами.

Відповідач позов визнав, оскільки не заперечує, що позивачу належить ? частина допоміжних будівель і споруд, так як і 1/ частина житлового будинку, біля якого вони знаходяться, однак вважає, що дане питання вже вирішене при винесенні рішення від 15.10.2009 року.

Судом встановлено, що згідно рішення Андрушівського районного суду від 15.10.2009 року за позивачем так як і за відповідачем визнано право власності на ? частину жилого будинку в с. Забара , вул. Л.Українки, 7, Андрушівського району та на ? частину земельних ділянок площею 0,25 га для будівництва і обслуговування житлового будинку та 0,21 га. для ведення особистого селянського господарства за даною адресою.

Згідно ст.186 ЦКУкраїни річ, призначена для обслуговування іншої (головної) речі і повязана з нею спільним призначенням, є її приналежністю. Приналежність слідує за головною річчю, якщо інше не встановлено законом або договором . Аналіз ст. 383 ЦК України вказує на те, що господарсько-побутові будівлі є приналежністю житлового будинку.

Із копії технічного паспорта на садибний ( індивідуальний ) житловий будинок вбачається, що позивач зареєстрував свою частину житлового будинку, і в технічному паспорті зазначені як приналежність житлового будинку зазначені всі господарські будівлі і споруди та зазначено що ? частина цієї власності зареєстрована за позивачем.

Таким чином суд вважає, що рішенням Андрушівського районного суду від 15.10.2009 року вирішено питання власності позивача та відповідача, тому позов безпідставний.

Керуючись ст.ст. 10, 11, 60, 209, 212, 214, 215, 218, 294 ЦПК України, ст.ст.186, 328, ЦК України, суд, -

вирішив:

В задоволенні позову відмовити.

Судовий збір віднести за рахунок держави.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Житомирської області через Андрушівський райсуд протягом десяти днів з дня проголошення рішення шляхом подання апеляційної скарги

Суддя:ОСОБА_3