АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 22ц-476/11 Головуючий у 1-й інстанції Окунь Доповідач ап. інст. ОСОБА_1
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 квітня 2011 року м. Полтава

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Полтавської області у складі:

головуючого - МАРТЄВА С.Ю.

суддів - АНТОНОВА В.М., ЧІЧІЛЯ В.А.

за участю секретаря - РЕНКЕВИЧ М.Д.

розглянула провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4

на рішення Комсомольського міського суду Полтавської області від 30 листопада 2010 року

у справі за позовом ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 до ОСОБА_5, третя особа Гаражне товариство №1 про усунення перешкод в користуванні майном.

Колегія суддів, заслухавши доповідь судді - доповідача Апеляційного суду,-

ВСТАНОВИЛА:

У вересні 2010 року позивачі звернулись до суду з позовом про усунення перешкод у користуванні погребами та гаражем, просили суд усунути перешкоди у користуванні їх власністю шляхом зобовязання ОСОБА_5 прибрати гараж і звільнити проїзд.

В ході судового розгляду справи, а саме 8 листопада 2010 року позивачі подали до суду доповнення до позовної заяви, в яких просили суд зобовязати ОСОБА_5 змінити місце розташування його гаража, шляхом переміщення гаража на відстань не менше як 3 метри від належних позивачам гаражів та погребів.

Рішенням Комсомольського міського суду Полтавської області від ЗО листопада 2010 року в задоволенні позовних вимог ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 відмовлено повністю.

У апеляційній скарзі порушене питання про скасування рішення суду, з підстав невірного застосування місцевим судом норм процесуального права.

Апеляційний суд, перевіривши законність і обґрунтованість рішення місцевого суду у межах заявлених вимог та доводів апеляційної скарги, вважає, що остання задоволенню не підлягає.

Відповідно до ч.1 ст.308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу, якщо встановлює, що суд першої інстанції постановив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Як встановлено місцевим судом, 15 липня 1986 року на підставі рішення виконкому Комсомольської міської ради від 19.06.1986 р. №270 ОСОБА_4 був виданий ордер № 995 про посвідчення права власності ОСОБА_4 на побудований нею погріб № 1243 в товаристві по експлуатації гаражів та погребів, в членстві якого позивачка перебуває з 1986 року.

ОСОБА_2 21 січня 2009 року за нотаріально посвідченим договором купівлі-продажу придбала у приватну власності погріб з сараєм № 1242, та перебуває в членстві товариства з лютого 2009 року.

ОСОБА_3 є власником гаража з підвалом № 62 і перебуває у товаристві з 2010 року.

Відповідач ОСОБА_5 був прийнятий в члени товариства рішенням правління з 15.02.2010 року (а.с. 44).

Підставою звернення позивачів до суду стало те, що відповідач, шляхом встановлення металевого гаражу перекрив підїзд до нерухомості позивачів.

Відповідно до ч. 1 ст. 116 ЗК України, громадяни та юридичні особи набувають права власності та користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень.

Як встановлено місцевим судом, та не заперечувалось сторонами в суді апеляційної інстанції, відповідач ОСОБА_5 встановив металевий гараж лише на підставі усного дозволу правління гаражного товариства місці визначеному останнім.

З наведеного слідує, що оскільки відповідачу не виділялась в користування у встановленому законом порядку земельна ділянка, та у нього немає відповідного проекту, затвердженого у відповідному порядку, то останній встановив свій гараж з порушенням вимог ст.116 ЗК України.

Крім того, згідно повідомлення Комсомольського МВ ГУ МНС України в Полтавській області, розташування металевого гаражу ОСОБА_5 по вул. Строна, 15А не відповідає вимогам п. 4.1.16 «Правил пожежної безпеки в Україні», затверджених наказом МНС України від 19.10.2004 року № 126.

Проте, в уточнених позовних вимогах позивачі просять суд зобовязати відповідача змінити місце розташування його гаража, шляхом переміщення гаража на відстань не менше як 3 метри у невизначеному напрямку.

За змістом ст.ст. 3, 15 ЦПК України, суд вирішує справи відповідно до Конституції України, законів та міжнародних договорів , згода на обовязковість яких надана Верховною Радою України, та в межах відповідно визначеної компетенції.

Відповідно до ч. 2 ст. 6 Конституції України, органи законодавчої, виконавчої та судової влади здійснюють свої повноваження у встановлених цією Конституцією межах і відповідно до законів України.

З огляду на положення ст. 116 ЗК України, виділення земельних ділянок у користування громадян належить до компетенції органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування, отже позовні вимоги щодо зобовязання перенести гараж відповідачем задоволенню не підлягають, оскільки повноваження щодо виділення земельної ділянки виходять за межі компетенції суду.

За таких обставин позовні вимоги щодо усунення перешкод у користування майном шляхом переміщення гаража на відстань не менше як 3 метри у невизначеному напрямку не грунтуються на законі.

Крім того, згідно розділу 3 Статуту гаражного товариства №1, члени товариства можуть здійснювати будівництво гаража та інших підсобних споруд згідно із затвердженим в установленому порядку проектом, а зобовязання відповідача до переміщення гаража на відстань не менше як 3 метри у невизначеному напрямку потягне за собою порушення умов статуту товариства.

З огляду на вищенаведене, колегія суддів вважає, що місцевий судом повно і, всебічно досліджено обставини справи, надані сторонами докази, та їм відповідно надана вірна юридична оцінка.

Апеляційна скарга не містить у собі нових фактів чи засобів доведення, які б спростовували висновок суду першої інстанції.

Отже рішення місцевого суду постановлено з дотриманням норм матеріального і процесуального права, тому підстави для його скасування відсутні, а апеляційна скарга не містить у собі нових фактів чи засобів доведення, які б його спростовували.

Керуючись ст.ст. 303, 307-308, 315 ЦПК України, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 -..Василівни, ОСОБА_3, ОСОБА_4 відхилити, а рішення Комсомольського міського суду Полтавської області від ЗО листопада 2010 року залишити без зміни.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання нею чинності.

Головуючий у справі:

Судді :

З оригіналом згідно: