РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ.

Справа №2-19)11

м.Радомишль. 22 грудня 2011 року.

Радомишльський районний суд Житомирської області в складі: головуючого судді Невмержицького І.М.при секретарі Макаренко Н.С. розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розподіл спільно нажитого нерухомого майна в натурі,з участю третьої особи - ОСОБА_3,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1,посилаючись на те,що під час спільного шлюбного життя придбали разом з відповідачем квартиру та домашнє рухоме майно,на даний час шлюб розірваний,а тому просила суд поділити зазначене майно в натурі виходячи з рівності часток кожного.

В судовому засіданні ОСОБА_1 заявлені нею позовні вимоги змінила.., і пояснила, що вони з ОСОБА_4 під час спільного сімейного життя придбали квартиру,нині шлюб між ними розірваний, згідно експертного висновку технічно розподіл квартири виходячи з рівності часткок сторін неможливий,тому просила визнати за нею право власності на житлову квартиру №1,що розташована по вул.Кірова,40 в м. Радомишлі Житомирської області,а вона готова сплатити відповідачу компенсацію його частки,при цьому на виплату їй колишнім чоловіком грошової компенсації за належну частку квартири не погодилася. Також просила суд в частині позовних вимог про розподіл рухомого майна залишити без розгляду.

В судовому засіданні відповідач ОСОБА_4 не з»явився,про час і місце розгляду справи був належним чином повідомлений,надіслав письмові заперечення на позовну заяву,просив суд справу розглянути без нього, відмовити позивачці в задоволенні позовних вимог так як згідно експертного висновку розподіл квартири неможливий, а у нього, інваліда 2 групи Армії немає іншого житла,при цьому позивачка вже три роки проживає у будинку своїх батьків і їй на його думку квартира не потрібна.Також зазначив,про те,що перелік рухомого майна,що зазначений в позовній заяві був складенний за його відсутності,переважна кількість зазначеного майна взагалі не існує в природі.

Третя особа - ОСОБА_5 в судовому засіданні не з»явився,надіслав письмову заяву,просив суд справу розглянути без нього.

Вислухавши пояснення позивача по справі,дослідивши матеріали справи,оцінивши зібрані по справі докази в їх сукупності суд приходить до наступного.

Так, судом встановленого сторони по справі з 2000 року по травень 2008 року перебували в зареєстрованому шлюбі,від даного шлюбу у них народилася дитина - син ОСОБА_6,ІНФОРМАЦІЯ_1

В період їх шлюбного життя сторони отримали в дар квартиру №1,що розташована по вул.Кірова,40 в м.Радомишлі Житомирської області, на підставі договору дарування від 26 жовтня 2001 року,

посвідченого приватним нотаріусом Радомишльського нотаріального округу бойко В.М. та зареєстроованого в реєстрі Житомирського БТІ №1638 від 4 січня 2002 року,інв.справа №3705.

Згідно ст.22 КпШС УРСР майно,нажите подружжям за час шлюбу є його спільною сімісною власністю і кожен з подружжя має рівні права володіння,користування і ропорядження цим майном.

Відповідно до ст.358 ЦК України кожен із співвласників має право на надання йому у володіння та користування тієї частини спільного майна в натурі,яка відповідає його частці у праві спільної часткової власності.Уразі неможливості цього він має право вимагати від інших співвласників,які володіють і користуються спільним майном,відповідної матеріальної компенсації.

Пунктом №14 Постанови Пленуму Верховного Суду України №20 від 22.12.1995 року «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності» з послідуючими змінами та доповненнями,роз»яснено, що квартира,яка є спільною сумісною чи спільною частковою власністю,на вимогу учасник'^ учасників) цієї власності підлягає розподілу в натурі,якщо можливо виділити сторонам ізольовані жилі та інші приміщення з самостійними виходами,які можуть використовуватися як окремі квартири.У протилежному випадку може бути встановлено порядок користування приміщенням квартири,якщо про це заявлений позов.

Відповідно до експертного висновку ПП «Бюро незалежних експертиз та оцінок» від 25 грудня 2010 року розподіл спірного домоволодіння між співвласниками в натурі,виходячи з часток кожної з сторін у співвідношенні 1:1 неможливо без порушення ДБН(а.с.52-60).

У судовому засіданні сторони в справі вимогу про встановлення порядку користування квартирою не заявляли.

Пунктом №4 ч.б Постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 04 жовтня 1991 року «Про практику застосування судами законодавства, що регулює право власності громадян на жилий будинок» визначено, що при неможливості виділу частки будинку в натурі або встановлення порядку користування ним,власнику,що виділяється,за його згодою присуджується грошова компенсація.

Позивач ОСОБА_1 в судовому засіданні уточнюючи свої позовні вимоги просила суд присудити з неї на користь ОСОБА_2 грошову компенсацію за належну їй частку квартири,однак останній не виявив бажання на такий варіант вирішення справи в зв»язку з відсутністю у нього іншого власного житла.

Приймаючи до уваги викладене та оцінивши всі обставини справи суд приходить до висновку про те,що позовні вимоги є безпідставними, а тому відмовляє в їх задоволенні.

Позовні вимоги в частині розподілу рухомого майна суд залишає без розгляду за заявою позивачки.

На підставі викладеного,керуючись ст.ст.10,11,60,79,88,208, 209,212-215 ЦПК України,ст.358 ЦК України,ст.22 КЗпШУ,суд-

ВИРІШИВ :

Відмовити ОСОБА_1 в задоволенні позовних вимог до ОСОБА_2 про розподіл спільно нажитого нерухомого майна в натурі - за безпідставністю.

Апеляційна скарга на рішення може бути подана до Апеляційного суду Житомирської області через Радомишльський районний суд протягом десяти днів починаючи з дня його проголошення.Особи, які не були присутні під час його проголошення мають право оскаржити протягом десяти днів з дня отримання копії рішення.

Суддя Радомишльського

районного суду ОСОБА_7.