Справа № 2-150/11
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 квітня 2011 р. Камянець-Подільський міськрайонний суд

Хмельницької області

в складі: головуючого судді Вдовичинського А.В.

з участю секретаря Якубовської М.Г.

представника позивача ОСОБА_1

відповідачів ОСОБА_2, ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Камянець-Подільський справу за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про виділ частки із спільного майна для звернення на неї стягнення, -

встановив:

ОСОБА_4 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про виділ частки із спільного майна для звернення на неї стягнення. В обґрунтування вимог позивач вказує, що згідно рішення господарського суду Хмельницької області від 17.06.09 р. у справі № 12/889, залишеним без змін постановою Житомирського апеляційного господарського суду від 29.09.09 р. задоволено його позов як підприємця про стягнення з підприємця ОСОБА_2 заборгованості за отримані товарно-матеріальні цінності в сумі 44753,93 грн. та судових витрат по справі. 29.10.09 р. міським відділом ДВС Камянець-Подільського міськрайонного управління юстиції винесено постанову про відкриття виконавчого провадження, постанову про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження. В ході здійснення виконавчих дій встановлено, що у боржника ОСОБА_2 нерухоме майно, транспортні засоби відсутні. В звязку із розглядом судом справи за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2, міського відділу ДВС Камянець-Подільського міськрайонного управління юстиції та до нього про визнання права власності на майно та виключення його з акту опису позивачу стало відомо що відповідачі з 2005 р. проживають однією сімєю без реєстрації шлюбу. Позивач стверджує що за час проживання однією сімєю без реєстрації шлюбу відповідачами було придбано житловий будинок за адресою: вул.Ценського, 4, який оформлено на ОСОБА_3 Позивач вважає що зазначений будинок є спільною сумісною власністю відповідачів відповідно до ст.74 СК України. Позивач просить суд на підставі ст.ст. 368, 371 ЦК України винести рішення яким: виділити ОСОБА_2 в натурі частку із житлового будинку, що знаходиться за адресою: вул.Ценського, 4, в м.Камянець-Подільський, що є у спільній сумісній власності; звернути стягнення на виділену ОСОБА_2 частку у майні, що є спільною сумісною власністю для погашення боргу у сумі 47743,97 грн., стягнути з відповідачів судові витрати по справі. Під час розгляду справи в суді представник позивача позовні вимоги уточнив, просить суд: визнати право власності на ? частину за ОСОБА_2 в спільній сумісній власності відповідачів в домоволодінні, що знаходиться за адресою: вул.Ценського, 4, в м.Камянець-Подільський; звернути стягнення на частку ОСОБА_2 у домоволодінні за адресою вул.Ценського, 4, в м.Камянець-Подільський, для погашення боргу у сумі 47743,97 грн., стягнути судові витрати по справі. В суді представник позивача позов підтримав, просить його задоволити.

Відповідач ОСОБА_3 в суді позов не визнав, просить відмовити в його задоволенні. Суду відповідач пояснив, що спірне приміщення придбав згідно договору купівлі-продажу від 13.04.2005 р., тобто до часу проживання з ОСОБА_2 в громадянському шлюбі. Зазначене приміщення реконструював за власні кошти на підставі дозвільних документів після чого в січні 2007 р. оформив право власності на реконструйоване приміщення. Відповідач просить суд стягнути з позивача 1500 грн. витрачених ним на правову допомогу в звязку із безпідставністю заявленого позову.

Відповідачка ОСОБА_2 в суді позов не визнала, просить суд відмовити в його задоволенні. Суду відповідачка пояснила, що спірний будинок належить ОСОБА_3, дійсно з ним перебувала в громадянському шлюбі з жовтня 2005 р. по серпень 2007 р., однак ніякого відношення до будинку не має, ні власних, а ні спільних коштів в нього не вкладала, на частку в ньому не претендує.

Заслухавши пояснення сторін, вивчивши матеріали справи, суд встановив наступне.

Рішенням господарського суду Хмельницької області від 17 червня 2010 р. по справі № 12/889, яке набуло законної сили згідно постанови Житомирського апеляційного господарського суду від 29.09.2009 р. вирішено стягнути з приватного підприємця ОСОБА_2 на користь приватного підприємця ОСОБА_4 44753 грн. 93 коп. заборгованості, 447 грн. 54 коп. державного мита, 312 гри. 50 коп. витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу, 2230 грн. витрат на оплату послуг адвоката. Згідно ухвали господарського суду Хмельницької області від 15.10.2009 р. видано наказ № 12/889 про примусове виконання зазначеного рішення, який був пред'явлений стягувачем для примусового виконання в міський відділ ДВС Кам'янець-Подільського міськрайонного управління юстиції. Постановою державного виконавця Лаврентьєва Н.В. від 29.10.09 р. було відкрито виконавче провадження по примусовому виконанню зазначеного наказу господарського суду.

В зв'язку з невиконанням підприємцем ОСОБА_2 рішення господарського суду Хмельницької області по справі № 12/889 до 05.11.2009 р. державним виконавцем Лаврентьєвим Н.В. було винесено 29.10.09 р. постанову про арешт майна боржника ОСОБА_2 та оголошення заборони на його відчуження.

Рішенням Камянець-Подільського міськрайонного суду від 08.07.2010 р. по справі за позовом ОСОБА_3 до міського відділу державної виконавчої служби Камянець-Подільського міськрайонного управління юстиції, ОСОБА_2, ОСОБА_4 про визнання права власності на майно та виключення його з акту опису, яке набуло законної сили згідно ухвали апеляційного суду Хмельницької області від 05.10.2010 р., було встановлено, що ОСОБА_3 проживав без реєстрації шлюбу з ОСОБА_2 та був зареєстрований в ІНФОРМАЦІЯ_1, з 12.10.2005 р. по 02.08.2007 р. В суді відповідачі не заперечили що проживають з жовтня 2005 р. однією сім'єю але без реєстрації шлюбу між собою.

Згідно договору купівлі-продажу від 13.04.2005 р. ОСОБА_3 було придбано у ОСОБА_5, яка діяла від свого імені та від імені ОСОБА_6, будівлі загальною площею 265,4 кв.м, які розташовані за адресою: м.Камянець-Подільський, вул.Ценського, 4, та складаються з адміністративної будівлі з тамбуром площею 109,4 кв.м, гаражу площею 156,0 кв.м. в м.Камянець-Подільський. Вказаний договір зареєстрований Камянець-Подільським МБТІ 25.04.2005 р. Рішенням виконавчого комітету Камянець-Поділської міської ради № 2327 від 23.11.2006 р. було надано дозвіл гр.ОСОБА_3 про реконструкцію адміністративного будинку по вул.Ценського, 4, під житло. Рішенням виконавчого комітету Камянець-Поділської міської ради № 2508 від 14.12.2006 р. було затверджено акт технічної комісії про прийняття в експлуатацію закінченого реконструкцією адміністративного будинку по вул.Ценського, 4, під житло. Рішенням виконавчого комітету Камянець-Подільської міської ради № 93 від 18.01.2007 р.(із змінами які вносились рішеннями № 1351 від 22.06.07 р. та № 1516 від 19.07.2007 р.) було оформлено право власності на домоволодіння № 4 по вул.Ценського за ОСОБА_3 відповідачем по справі. Зазначені обставини підтверджуються приєднаними до матеріалів справи копіями договору купівлі-продажу від 13.04.2005 р., витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно від 25.04.05 р, копіями вказаних рішень міськвиконкому.

Відповідно до ч.1 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Ч.4 ст. 60 ЦПК України вказано, що доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Ч.1 ст. 74 СК України передбачає, що якщо жінка та чоловік проживають однією сім'єю, але не перебувають у шлюбі між собою, майно, набуте ними за час спільного проживання, належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено письмовим договором між ними.

Ч.1 ст. 355 ЦК України встановлено, що майно, що є у власності двох або більше осіб(співвласників), належить їм на праві спільної власності(спільне майно).

На думку суду, твердження позивача та його представника, що будинковолодіння № 4 по вул.Ценського, в м.Камянець-Подільський придбано відповідачами за час спільного проживання і належить їм на праві спільної сумісної власності ґрунтується на припущеннях, оскільки воно спростовується зазначеними вище правовстановлюючими документами на спірне майно з яких вбачається що зазначене домооволодіння належить на праві особистої приватної власності ОСОБА_3 Крім цього суд враховує, що будівля, загальною площею 265,4 кв.м. за адресою: вул.Ценського, 4, в м.Камянець-Подільський, була придбана ОСОБА_3 ще 13.04.2005 р., тобто до часу початку його проживання з ОСОБА_2 однією сімєю без реєстрації шлюбу(в жовтні 2005 р.). Крім цього спірне будинковолодіння після реконструкції під житло оформлене на праві приватної власності на ОСОБА_3, згідно його пояснень реконструкцію проводив за власні кошти. ОСОБА_2 в суді пояснила, що власних коштів в реконструкцію будинковолодіння не вкладувала, не предявляє вимог на спірне майно, а ні на його частку, на нього не претендує.

Позивачем та його представником не надано суду доказів підтверджуючих що спірне будинковолодіння було придбано за спільні кошти відповідачів, що за спільні кошти відповідачів було проведено його реконструкцію, що спірне будинковолодіння є спільною сумісною власністю відповідачів.

З врахуванням викладеного суд дійшов висновку, що позовні вимоги про визнання права власності на ? частину за ОСОБА_2 в спільній сумісній власності відповідачів в домоволодінні, що знаходиться за адресою: вул.Ценського, 4, в м.Камянець-Подільський задоволенню не підлягають. В звязку з цим також не підлягає задоволенню вимога позивача про звернення стягнення на частку ОСОБА_2 у домоволодінні за адресою вул.Ценського, 4, в м.Камянець-Подільський, для погашення боргу у сумі 47743,97 грн. оскільки у вказаному домоволодінні відповідачка ОСОБА_2 жодної частки не має.

Ч.2 ст.88 ЦПК України встановлено, що стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.

Оскільки вимоги позивача задоволенню не підлягають, а тому, на думку суду, з нього підлягають стягненню витрати понесені відповідачем ОСОБА_3 на правову допомогу. В той же час суд вважає завищеними витрати на правову допомогу зазначені в рахунку фактурі від 02.11.2010 р. підприємцем ОСОБА_7, які поніс відповідач ОСОБА_3 сплативши йому 1500 грн. згідно квитанції № 0008/0010-1 № 3 від 02.11.2010 р. копія якої приєднана до матеріалів справи, оскільки в рахунку зазначено що підприємцем витрачено 4,5 год. на надання правової допомоги, в т.ч. 2,5 години на збір документів, які на думку суду не можуть вважатися правовою допомогою. Крім цього суд враховує, що з врахуванням положень ст.84, п.2 розділу XI ЦПК України та постанови Кабінету Міністрів України від 27.10.2006 р. № 590 „Про граничні розміри компенсації витрат, повязаних з розглядом цивільних та адміністративних справ, і порядок їх компенсації за рахунок держави, граничний розмір витрат на правову допомогу складає 40% мінімальної заробітної плати за годину роботи. Враховуючи діючий в листопаді 2010 р. розмір мінімальної заробітної плати 907 грн. в місяць, суд дійшов висновку, що за рахунок позивача підлягають відшкодуванню витрати на правову допомогу понесені відповідачем ОСОБА_3 із розрахунку 2 год. роботи витрачені підприємцем ОСОБА_7 за надання консультації та оформлення заперечень на позов, що складає: 907 грн. х 2 год. х 0,4 = 725,60 грн.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 16, 52, 316, 317, 321, 325, 328, 334, 355, 366, 370, 371, 392 ЦК України, ст.ст. 60, 61, 74 СК України, ст.ст. 60, 61, 84, 88, 213-215, 218 ЦПК України,

ВИРІШИВ:

В задоволенні позову ОСОБА_4 до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про виділ частки із спільного майна для звернення на неї стягнення - відмовити.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_3 725 грн. 60 коп.

На рішення сторонами може бути подана апеляційна скарга протягом десяти днів з дня його проголошення до апеляційного суду Хмельницької області через Кам`янець-Подільський міськрайонний суд.

Суддя Кам'янець-Подільського міськрайонного суду А. В. Вдовичинський