Справа № 22-ц-413/11 Головуючий у І інстанції Толкачова Л.А.
Категорія 29 Доповідач у 2 інстанції Таргоній Д.О
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

04 лютого 2011 року колегія суддів судової палати в цивільних справах Апеляційного суду Київської області у складі:

головуючого судді: Приходька К.П.,

суддів: Таргоній Д.О., Верланова С.М.,

за участю секретаря: Вішик О.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві апеляційну скаргу ОСОБА_2 на рішення Вишгородського районного суду Київської області від 15 березня 2010 року у справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, -

Заслухавши доповідь судді апеляційного суду, пояснення осіб, які беруть участь у справі, перевіривши матеріали справи та доводи скарги, колегія суддів,-

ВСТАНОВИЛА:

В липні 2008 року ОСОБА_3 звернувся до Вишгородського районного суду Київської області з позовом, у якому просив стягнути з ОСОБА_2 збитки в розмірі 1004445 грн. В обґрунтування позову послався на те, що 08 листопада 2007 року він надав відповідачу грошові кошти в сумі 170 000 доларів США. Факт передачі коштів оформлено розпискою, де зазначено, що кінцевим терміном їх повернення є 01 грудня 2007 року, а розмір відсотків за прострочення боргу становить 2 % від суми боргу за кожен день прострочення.

В подальшому позивач збільшив свої вимоги, просив суд стягнути з відповідача суму основного боргу в розмірі 858 500 грн., суму інфляційного зростання в розмірі 277 295,50 грн., пеню в розмірі 8 756 700 грн., штрафні санкції в розмірі 35 986,44 грн. та курсову різницю в розмірі 450 500 грн.

Заочним рішенням Вишгородського районного суду Київської області від 30 квітня 2010 року позов задоволено частково та стягнуто з відповідача на користь позивача суму основного боргу в розмірі 858 500 грн., інфляційне зростання із урахуванням індексу інфляції в розмірі 277 295,50 грн., пеню в розмірі 287 567 грн., штрафні санкції в сумі 35 986,44 грн. та курсову різницю в сумі 450 500 грн.

Ухвалою Вишгородського районного суду Київської області від 20 жовтня 2009 року вказане рішення скасовано, справу призначено до розгляду.

Заочним рішенням Вишгородського районного суду Київської області від 15 березня 2010 року позов задоволено частково та стягнуто з відповідача на користь позивача суму основного боргу в розмірі 858 500 грн., інфляційне зростання із урахуванням індексу інфляції в розмірі 277 295,50 грн., суму пені в розмірі 287 567 грн., штрафні санкції в сумі 35 986,44 грн. та курсову різницю в сумі 450 500 грн.

Ухвалою Вишгородського районного суду Київської області від 18 серпня 2010 року заяву ОСОБА_2 про скасування заочного рішення залишено без задоволення.

Не погоджуючись з рішенням, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати вказане рішення суду та направити справу на новий розгляд, посилаючись на неправильне застосування судом норм процесуального права.

Перевіряючи законність і обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Судом встановлено, що в судові засідання, які відбулися 19 листопада 2009 року, 09 грудня 2009 року, 29 грудня 2009 року, 24 лютого 2010 року та 15 березня 2010 року відповідач не з'явився.

На судові засідання, призначені на 19 листопада 2009 року, 09 грудня 2009 року та 24 лютого 2010 року відповідачем надіслані телеграми до суду з проханням відкласти судове засідання у зв'язку з його хворобою (а.с. 117, 120, 133).

В судові засідання, призначені на 29 грудня 2009 року та 15 березня 2010 року відповідач не з'явився, про причини своєї неявки суд не повідомив, хоча про розгляд справи був повідомлений належним чином, про що в матеріалах справи містяться відповідні розписки (а.с. 123, 136).

Як вбачається з матеріалів справи, жодних доказів, які підтверджували поважність неявки в судові засідання відповідачем до суду першої інстанції не було надано. Копії листів непрацездатності відповідач надіслав до суду лише 14 квітня 2010 року разом з апеляційною скаргою (а.с. 151).

Однак, з листка непрацездатності серії АВЕ № 017427 вбачається, що відповідач перебував на лікарняному з 15 березня 2010 року по 19 березня 2010 року, але суд перед судовим засіданням, яке призначене на 15 березня 2010 про це не повідомив (а.с. 149).

Таким чином, ухвалюючи заочне рішення про часткове задоволення позовних вимог, суд обґрунтовано визнав причини неявки відповідача в судові засідання не поважними.

З таким висновком суду погоджується і колегія суддів апеляційної інстанції виходячи з наступного.

Згідно ч. 4 ст. 169 ЦПК України (редакції 1963 року), якщо суд немає відомостей про причину неявки відповідача, повідомленого належним чином, або причину неявки буде визнано неповажною, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення).

Крім того, доводи апелянта щодо безгрошовості договору позики та укладення його під впливом насильства з боку позивача не можуть бути прийняті колегією суддів, оскільки доказів на їх підтвердження апелянт суду не надав.

За правилами ст. 308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права. Не може бути скасоване правильне по суті і справедливе рішення суду з одних лише формальних міркувань. Тому колегія суддів, перевіряючи рішення суду в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, відхиляє апеляційну скаргу та залишає рішення суду без змін.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 303, 307, 309, 315 ЦПК України, колегія суддів -

УХВАЛИЛА :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 -відхилити.

Рішення Вишгородського районного суду Київської області від 15 березня 2010 року - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена у касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий:

Судді: