АПЕЛЛЯЦИОННЫЙ СУД ДНЕПРОПЕТРОВСКОЙ ОБЛАСТИ

Категорія 26 ( 1 ) суддя Пустовіт О.Г.
Суддя-доповідач ОСОБА_1
У Х В А Л А

Іменем України

14 вересня 2011 року колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді: Зубакової В.П.

суддів: Остапенко В.О., Барильської А.П.

при секретарі: Бондаренко І.В.

розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Кривому Розі цивільну справу за апеляційною скаргою позивача ОСОБА_2 та його представників ОСОБА_3, ОСОБА_4 на рішення Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу від 17 травня 2011 року за позовом ОСОБА_2 до державного підприємства «Рудоуправління імені Кірова», третя особа Відділення виконавчої дирекції фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України в м. Кривому Розі Дніпропетровської області про відшкодування шкоди.

Особи, які беруть участь у розгляді справи:

представник позивача ОСОБА_2 - ОСОБА_3,-

В С Т А Н О В И Л А :

В серпні 2010 року позивач ОСОБА_2 звернулася із позовом до відповідача державного підприємства «Рудоуправління імені Кірова» (надалі ДП «РУ ім.Кірова»), третя особа Відділення виконавчої дирекції фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України в м. Кривому Розі Дніпропетровської області (надалі Відділення фонду) про стягнення заборгованості по щомісячним (страховим) виплатам відшкодування втраченого заробітку, і в обґрунтування своїх позовних вимог вказав, що тривалий час працював підривником скреперистом РУ ім.Кірова.

Висновком МСЕК від 31.01.1979р. йому встановлена втрата професійної працездатності у розмірі 25%. При наступних переоглядах відсоток втрати працездатності змінювався, однак висновком МСЕК від 10.05.1988р. знову встановлено безстроково 25% втрати працездатності.

09.07.1997р. з позивачем стався нещасний випадок на виробництві та, висновком МСЕК від 18.08.1997р., йому первинно встановлено 45 % втрати професійної працездатності безстроково.

Починаючи з 1979 року РУ ім.Кірова проводив перерахунок розміру відшкодування шкоди не в повному обсязі та не застосовував всіх коефіцієнтів підвищення тарифних ставок.

Посилаючись на ці обставини, уточнивши позовні вимоги, просив суд поновити пропущений процесуальний строк звернення до суду за захистом порушеного права та стягнути з РУ ім.Кірова недоплату по щомісячних платежах за період з 01.07.1994 року по 01.04.2001 року в розмірі 33 955,94 грн. та на відшкодування моральної шкоди 7 548 грн.

Рішенням Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу від 17 травня 2011 року у задоволенні позову ОСОБА_2 - відмовлено.

В апеляційній скарзі позивач та його представники ставлять питання про скасування рішення суду та просять ухвалити нове рішення про задоволення позову з тих підстав, що відповідач неправомірно не застосував коефіцієнти підвищення тарифних ставок, а саме : 2,5 з 26.12.1995р., 2.0 з 12.07.1994р., що призвело до заниження належних позивачу сум відшкодування шкоди.

Висновок суду щодо пропущення позивачем строку звернення з позовом до суду суперечить п. 43 Правил відшкодування власником підприємства, установи і організації або уповноваженим ним органом шкоди, заподіяної працівникові ушкодженням здоров`я, пов`язаним з виконанням ним трудових обов`язків, яким встановлено виплату суми відшкодування шкоди без обмеження будь-яким терміном.

Судом встановлено, що позивач з 04.08.1964р. по 30.04.2001р. працював підривником-скрепиристом на РУ ім.Кірова в шкідливих умовах праці.

Висновком МСЕК від 31.01.1979р. йому встановлена втрата професійної працездатності у розмірі 25% в звязку з професійним захворюванням. При наступних переоглядах відсоток втрати працездатності змінювався, однак висновком МСЕК від 10.05.1988р. знову встановлено 25% втрати працездатності, який при наступних переоглядах залишився незмінним.

09.07.1997 року з позивачем стався нещасний випадок на виробництві, про що було складено акт форми Н-1 №3-7 від 12.07.1997р. та висновком МСЕК від 18.08.1997р. ОСОБА_2 первинно встановлено 45 % втрати професійної працездатності з 08.08.1997р. безстроково.

Підприємством ДП РУ ім.Кірова наказом №188 від 12.02.1979 року встановлено виплату відшкодування шкоди ОСОБА_2 в сумі 150, 67 рублів, виходячи з середнього заробітку позивача та з урахуванням коефіцієнтів підвищення тарифних ставок та посадових окладів.

Відмовляючи в задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції виходив з пропуску позивачем процесуального строку звернення до суду за захистом свого порушеного права та відсутності поважних підстав для його поновлення.

Колегія суддів погоджується з зазначеним висновком.

Статтею 233 КзПП України, встановлений тримісячний строк для звернення до суду з заявою про вирішення трудового спору з дня, коли позивач дізнався або повинен був дізнатися про порушення свого права.

Як встановлено судом та не оспорюється сторонами, рішенням Жовтневого районного суду м.Кривого Рогу від 04.11.2005 року задоволено позов ОСОБА_2 до Відділення Фонду, третя особа ДП РУ ім.Кірова про відшкодування шкоди, в якому позивачем ставиться питання про проведення перерахунку щомісячних соціальних виплат в звязку з невірним застосування коефіцієнтів підвищення тарифних ставок, зокрема 2,5 з 26.12.1995р. і 2.0 з 12.07.1994р., що призвело до зниження належних позивачу сум відшкодування шкоди ( а.с.58-59), отже станом на 2005 рік позивачу достовірно було відомо про порушення його права.

Однак, з позовом до ДП РУ ім.Кірова позивач звернувся безпосередньо до суду 17 серпня 2010 року, пропустивши процесуальний строк для звернення до суду з позовом. При цьому позивач не надав суду переконливих доказів щодо поважності причин пропуску зазначеного строку.

Посилання позивача в апеляційній скарзі на те, що вимоги про відшкодування шкоди не обмежуються будь-яким терміном безпідставні, оскільки, згідно п. 48 Правил відшкодування власником підприємства, установи і організації або уповноваженим ним органом шкоди, заподіяної працівникові ушкодженням здоров`я, пов`язаним з виконанням ним трудових обов`язків, затверджених Постановою КМУ від 23.06.1993,№ 472, в редакції, що діяла на момент виникнення спірних правовідносин, спори між потерпілим або іншими заінтересованими особами і власником щодо права на відшкодування шкоди, визначення або перерахування її розміру, а також наявності порушення правил охорони праці, визначення ступеня провини власника і потерпілого та інших умов, від яких залежить розмір відшкодування шкоди, вирішуються в порядку, встановленому для розгляду трудових спорів, який згідно ст. 233 КзПП України становить три місяці.

Враховуючи викладене, колегія суддів приходить до висновку, що рішення суду ухвалене з додержання норм матеріального і процесуального права.

Відповідно до ст. 308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Таким чином, колегія суддів відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення суду першої інстанції без змін.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 308, 313315 ЦПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу позивача ОСОБА_2 та його представників ОСОБА_3, ОСОБА_4 - відхилити.

Рішення Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу від 17 травня 2011 року - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту його проголошення, але може бути оскаржена у касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили.

Головуючий: (підпис)

Судді: (підписи)

Згідно з оригіналом.

Суддя-доповідач: ОСОБА_1