Справа №22-ц-3695/11Головуючий у І інстанціїОСОБА_1
Категорія26Доповідач у 2 інстанції Кулішенко
УХВАЛА

Іменем України

19 вересня 2011 року колегія суддів судової палати в цивільних справах Апеляційного суду Київської області у складі:

Головуючого судді Воробйової Н.С.,

суддів: Кулішенка Ю.М., Рудніченко О.М.,

при секретарі : Бобку О.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали цивільної справи за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Обухівського районного суду Київської області від 18 березня 2011 року у справі за позовом ОСОБА_2 до Публічного акціонерного товариства ОТП Банк, Товариства з обмеженою відповідальністю ОТП Факторинг Україна, третя особа ОСОБА_3 про визнання кредитних договорів та договорів іпотеки недійсними, -

ВСТАНОВИЛА:

У жовтні 2010 року позивач звернувся до Обухівського районного суду Київської області з позовом, в якому просив визнати недійсними кредитні та іпотечні договори від 23.11.2005 року, та від 12.11.2007 року, укладені між позивачем та відповідачем, в порядку застосування недійсності договорів іпотеки укладених між сторонами виключити з державного реєстру іпотек записи про державну реєстрацію вказаних договорів іпотек, та просив виключити з єдиного реєстру заборон відчуження обєктів нерухомого майна запис про державну реєстрацію заборони відчуження нерухомого майна за вищевказаними договорами іпотеки, також просив стягнути з відповідача понесені судові витрати по справі.

Рішенням Обухівського районного суду Київської області від 18 березня 2011 року в задоволенні позову відмовлено.

Не погоджуючись з вказаним рішенням ОСОБА_2 звернувся з апеляційною скаргою в якій просив це рішення скасувати та постановити нове про задоволення позову.

Відповідно до вимог ст.ст. 213, 214 ЦПК України рішення повинно бути законним та обґрунтованим і відповідати на питання: чи мали місце обставини, якими обґрунтовувались вимоги? Якими доказами вони підтверджуються? Які факти установлені, що мають значення для вирішення справи? Які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин?

Згідно із ч.3 ст. 10 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, надавши докази відповідно до ст.ст. 57-60 ЦПК України.

Апеляційна скарга не підлягає до задоволення з таких підстав.

23.11.2005 року між АКБ Райффайзен банк Українаправонаступником якого стало АТ ОТП Банкз однієї сторони та позивачем ОСОБА_2, з другої сторони був укладений кредитний договір №МЛ -008/033/2005.

23.11.2005 року між АКБ Райффайзен банк Українаправонаступником якого стало АТ ОТП Банкз однієї сторони та позивачем ОСОБА_2, з другої сторони був кладений договір іпотеки №ПМЛ-008/033/2005 в забезпечення виконання зобовязань за кредитним договором.

23.11.2005 року між АКБ Райффайзен банк Українаправонаступником якого стало АТ ОТП Банкз однієї сторони та ОСОБА_3, з другої сторони був укладений договір поруки №СРМЛ-008/033/2005 в забезпечення виконання зобовязань за кредитним договором.

12.11.2007 року між відповідачем ПАТ ОТП Банкз однієї сторони та позивачем ОСОБА_2, з другої сторони був укладений додатковий кредитний договір №МЛ -008/430/2007.

12.11.2007 року між відповідачем ПАТ ОТП Банкз однієї сторони та позивачем ОСОБА_2, з другої сторони був укладений договір наступної іпотеки №ПМЛ-008/0430/2007 в забезпечення виконання зобовязань за кредитним договором.

12.11.2007 року між відповідачем ПАТ ОТП Банкз однієї сторони та ОСОБА_3, з другої сторони був укладений договір поруки №СР-008/0430/2007 в забезпечення виконання зобовязань за кредитним договором.

05.11.2010 року ТОВ ОТП Факторинг Україната ПАТ ОТП Банкуклали договір купівлі-продажу кредитного портфелю, відповідно до якого банк відступив ТОВ ОТП Факторинг Українавсі права іпотекодержателя, застави, та право вимоги за кредитними договорами.

Судом встановлено, після укладення кредитного договору між сторонами виникли кредитні правовідносини, тому до даного спору щодо виконання цього договору не може застосовуватись Закон України Про захист прав споживачівна порушення якого вказує позивач.

Суд, мотивуючи своє рішення виходив зі ст.1049, 1054, 1056-1 ЦК України та посилався на те, що відповідач діяв у відповідності до вимог чинного законодавства. Також, позивачем не доведено обставини на які він посилався як на підставу своїх вимог згідно до ст. 60 ЦПК України.

Колегія суддів погоджується з висновком суду, що не встановлено жодної з підстав порушення прав позивача збоку відповідача.

Доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують.

Дослідивши матеріали справи, колегія суддів не знайшла підстав для скасування рішення суду першої інстанції, а тому відхиляє апеляційну скаргу ОСОБА_2 та залишає рішення суду першої інстанції без змін.

Керуючись ст. ст. 307, 308, 317 ЦПК України, колегія суддів,-

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - відхилити.

Рішення Обухівського районного суду Київської області від 18 березня 2011 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена в касаційному порядку протягом двадцяти днів.

Головуючий :

Судді :