Справа № 2-64/11
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 лютого 2011 року Кіровський райсуд м. Кіровограда в складі:

головуючого судді - Галагана О.В.,

при секретарі Кульчицької В.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кіровограді справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 та ОСОБА_3 про визнання права власності, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_2 та ОСОБА_3, просила визнати за нею право власності на 5/6 частин квартири № 138, розташованої в будинку №7 по вул. Маршала Конєва у м. Кіровограді.

При розгляді справи позов підтримала, на його обґрунтування зазначала, що в червні 1999 року вона зі своїм майбутнім чоловіком ОСОБА_4 вирішили створити сім'ю, почали проживати разом і вести спільне господарство.

Під час спільного проживання почали придбавати речі, які необхідні для сім'ї: посуд, білизну, речі загального вжитку, склались в рівних частках грошами і 10.09.1999 року придбали квартиру № 138 розташовану в будинку № 7 по вул. М. Конєва м. Кіровограда. Квартиру № 138 вибрала, ОСОБА_2, оскільки заперечила проти покупки вибраної позивачем квартири, розташованої в районі Ковалівки.

Договір купівлі-продажу на Всеукраїнській біржі нерухомості укладав ОСОБА_4 18 вересня 1999 року позивач з ОСОБА_4 уклали шлюб.

Після придбання квартири, яка була в занедбаному стані, виникла необхідність в проведенні капітального і поточного ремонту квартири. Для чого продала будинок, який отримала в спадщину, а виручені від продажу кошти витратила на ремонт. На ремонт позивачем витрачено біля 16500 грн. Пізніше за отримувану заробітну плату встановлювала плінтуси, робила стяжку"підлоги і ремонт стелі на кухні.

В 1999 році квартира була придбана за 3000 доларів США, а на даний час квартира в результаті вкладень з боку позивача в ремонт коштує приблизно 20000 доларів США.

Від шлюбу з ОСОБА_4 народився у 2000 році народився син ОСОБА_5.

ОСОБА_4 в період шлюбу мав невеликий та мінливий дохід, а з 2005 року не працював взагалі.

27 жовтня 2007 року її чоловік помер і виникла необхідність у оформленні спадщини, однак вважає, що спадковим майном є тільки частина квартири. Спірна квартира була придбана в результаті спільної праці по створенню сім'ї і вклади на придбання квартири здійснили в рівних частках по, а тому вважає, що Ѕ частина квартири належить їй.

Оскільки, за час проживання в шлюбі, вартість квартири в результаті трудових і грошових затрат з її боку значно збільшилась, вважає, що частка померлого чоловіка є спільною сумісною власністю, що в цілому складає 3/4 частини квартири.

Також, враховуючи тривалий строк спільного проживання, те що у неї на утриманні залишився малолітній син, а відповідачі допомоги не надають, вважає, що з урахуванням інтересів дитини її частка в майні повинна складати 5/6.

Відповідачі проти позову заперечили в повному обсязі, зазначали, що спірна квартира № 138, розташована в будинку №7 по вул. Маршала Конєва у м. Кіровограді придбана за їх кошт за кілька днів до весілля і оформлена на сина ОСОБА_4.

Квартира на час покупки була після косметичного ремонту, тому додаткових фінансових вкладень не потребувала. В подальшому ремонт квартири проводився власними силами, частково роботи виконувалися сином за кошти, які він заробляв і які давали йому відповідачі. Вклад позивача в ремонт квартири є мінімальним, докази на які вона посилається є суперечливими, кошторис на придбання будівельних матеріалів завищений. Істотна допомога батьків позивача була у 2001році, коли вони дали 300 доларів США на купівлю меблів. Вказували, що позивач разом з ОСОБА_4 придбати квартиру не мали змоги за відсутності у них коштів.

Доводи позивача про спільне проживання як сімї без реєстрації шлюбу з червня 1999року до часу реєстрації шлюбу 18.09.1999року безпідставні, оскільки цей період позивач та ОСОБА_4 проживали окремо, що підтверджується довідкою КРЕПа №10 від 16.02.2009 року про те, що ОСОБА_6 був прописаний разом із батьками за адресою: АДРЕСА_1 з 28.11.1986 року по 29.09.1999 року. Місце прописки в період червня-вересня 1999 року позивача невідоме. В цей же період з червня по вересень 1999 року ОСОБА_4 працював на посаді старшого лаборанта у Кіровоградському державному педагогічному університеті імені ОСОБА_7. Позивач в цей час фактично проживала і працювала в іншому місті за місцем проживання її батьків. В 1999 році син був у відпустці з 26 липня по 23 серпня і в цей час працював в оздоровчому таборі «Автомобіліст», де працювала і позивач, що не є підтвердженням проживання однією сімєю без реєстрації шлюбу, так як по закінченню роботи в таборі і до реєстрації шлюбу їх стосунки не мали ознак сімї.

Доводи позивача про збільшення вартості квартири внаслідок спільних трудових чи грошових затрат не відповідають дійсності, оскільки виручені нею кошти за продаж спадкового будинку були витрачені на придбання меблів.

Просили суд врахувати, що всі їх теперішні дії з приводу спірної квартири направлені на вступ у спадщину і в подальшому збереження житла для онука ОСОБА_5, якому хочуть подарувати свої частки успадковані після смерті сина. За наведених обставин просили у задоволенні позову відмовити.

Суд заслухавши позивача та його представника, відповідачів та їх представника, допитавши свідків, дослідивши матеріали справи вважає за можливе позов задовольнити частково.

Встановлено, що 18.09.1999року зареєстровано шлюб між ОСОБА_4 та ОСОБА_4 (дівоче ОСОБА_8) ОСОБА_9. У шлюбі народився син ОСОБА_10, 29.09.2000року народження (а.с.8).

10.09.1999року ОСОБА_4 придбана спірна квартира № 138, яка розташована в будинку №7 по вул. Маршала Конєва у м. Кіровограді (а.с.6, 36-38).

29.10.2007року ОСОБА_4 помер (а.с.7).

Сторони по справі не заперечували, що ОСОБА_4 особисто проводились ремонтні роботи в квартирі, також для цієї мети він винаймав робітників. Також, позивачем не заперечується, що пластикове вікно, лічильник на воду, балконна рама встановлені за кошт відповідачів.

Свідки допитані при розгляді справи показали наступне.

Так, ОСОБА_11 показав, що є кум ом позивача. ОСОБА_4 знає з дитинства, були ліпші друзі, одночасно готувались до весіль, оскільки його весілля було в один день з весіллям ОСОБА_4 та ОСОБА_9. Зі слів ОСОБА_4 знає, що до весілля він хотів купити квартиру в районі Ковалівки і навіть вніс завдаток, але в подальшому придбав житло на вулиці Попова і став його сусідом. В квартирі був проведений ремонт, а саме: на кухні відбулась заміна плитки, зроблена стеля, в кімнатах замінені вікна та двері. Вважав, що ремонт проводили ОСОБА_4 та ОСОБА_9. З ОСОБА_12 познайомився у 1995 році в Криму. Про їх відносини у 1999році йому мало відомо, проте запрошуючи ОСОБА_12 на власне весілля, той відмовився зазначаючи, що в цей же день планує одружитись з позивачем.

Свідок ОСОБА_13, показала, що позивачу є кумою. Влітку 1999 року запросила ОСОБА_12 на весілля, що повинно відбутись у вересні цього ж року. Проте він повідомив, що в цей же день весілля і у нього та йому потрібно шукати квартиру. Він знайшов одну, а батьки іншу квартиру, вибрали останню. Після придбання квартири були встановлені деревяні двері, замінена підлога, виконані зовнішні роботи герметизація стиків на будинку, встановлено навісну стелю, на кухні переклали плитку, купили кухонні меблі. З розмов ОСОБА_12 та ОСОБА_9 знає, що кошти за продаж успадкованого ОСОБА_9 будинку були витрачені на ремонт кімнати, купівлю меблів, лінолеуму, зроблена стяжка підлоги.

Свідок ОСОБА_14, показала, що ОСОБА_4 був її двоюрідним братом. У середині 1999 року поїхав на море, там познайомився з ОСОБА_9, у серпні приїхав з нею до м. Кіровограда, познайомив з батьками, та подали заяву в РАГС. Про те, що квартира придбана за кошти батьків знає з їх слів. Також з їх слів знає, що за період спільного проживання ОСОБА_4 та ОСОБА_9 відповідачі давали кошти на встановлення вікна, а ОСОБА_4 власноруч робив відкоси, були встановлені подвійні двері у кімнаті, відремонтували дитячу кімнату. 300 доларів США дали батьки ОСОБА_12 на купівлю меблів.

Свідок ОСОБА_8, показала, що позивач є її дочкою. Сергія знає з 1995 року, познайомились в Криму. У 1999 році ОСОБА_9 поїхала навчатись, а влітку позивач працювала в профілакторії «Автомобіліст», звідки повідомила, що одружується з ОСОБА_12, який також там працював. Директор профілакторію «Автомобіліст» виділив ОСОБА_9 та ОСОБА_12 кімнату, де вони разом проживали.

Оскільки у ОСОБА_9 була хата на Житомирщині пропонувала оселитись там, проте ОСОБА_12 зазначив про бажання мешкати в м. Кіровограді, вказав, що є кошти на покупку квартири. Перед покупкою квартири ОСОБА_9 з ОСОБА_12 приїхали за грошима. Так як, коштів на купівлю квартири не вистачало дали їм 6000 грн., кошти зайняли у сусідів, оскільки на передодні витратились на весілля дочки. За довіреністю наданою ОСОБА_9 продала хату, яку та успадкувала від бабусі за 1500 доларів США, кошти переслала дочці у червні 2001 року, за які вона зробила ремонт квартири. Також на ремонт квартири ними було надано 3 тис. грн., коли онуку ОСОБА_5 було біля 6 міс. Нею було придбано компютер за 3500 грн.

Її сімя завжди мала кошти, які отримувала від ведення господарства утримання бичків.

Свідок ОСОБА_15, показав, що позивач є його дочкою. У червні-липні 1999року позивач працювала в оздоровчому комплексі «Автомобіліст». В телефонному режимі позивач повідомила, що у неї склалась сімя з ОСОБА_4. Приїхавши з дружиною на день народження дочки 21.07.1999року, було запропоновано дочці та ОСОБА_4 оселитись в успадкованому ОСОБА_9 після смерті бабусі будинку, проте вони прийняли рішення по закінченню роботи в ОК «Автомобіліс» поїхати до м. Кіровограда. З м. Кіровограда дочка подзвонила і повідомила, що купують квартиру за яку внесено завдаток та подали заяву на одруження. Дочка просила дати кошти на квартиру. Оскільки коштів на той час не було, то позичив 6000грн. у сусіда та передав їх ОСОБА_9 та ОСОБА_4, які за ними приїхали, від себе додатково дав 2000грн. В цей час подзвонила відповідачка, повідомила що нею знайдена квартира, яка на той час коштувала біля 12000грн.. 10 вересня 1999року за спільні з відповідачами кошти була придбана спірна квартира. Напередодні весілля 17.09.1999року перевезли речі ОСОБА_9 до придбаного житла. Після укладення шлюбу майже щомісяця надсилав кошти для допомоги дочці(а.с.125-128).

Свідок ОСОБА_16, показав, що знає сторін у справі та знав чоловіка ОСОБА_9. З ОСОБА_4 познайомився випадково, він запропонував виконати ремонті роботи. Ним як керівником АОЗТ «Кіровоградекологія» була направлена будівельна бригада, ремонт виконував ОСОБА_17. За проведений ремонт сплачувала позивач через касу підприємства.

Свідок ОСОБА_18, показав, що відповідачі є рідними дядею та тіткою. Зі слів відповідачки знає, що квартиру придбано нею. На час придбання квартира ремонту не потребувала, зі слів відповідачки знає, що нею було виділено 4000 грн. на придбання меблів. ОСОБА_19 поклав ламінат у кімнаті, на кухні замінив плитку, зробив відкоси.

Свідок ОСОБА_20 показав, що був свідком, як ОСОБА_20 стелив ламінат на підлозі.

Свідок ОСОБА_21 показала, що разом з відповідачкою вибирала квартиру, яку та хотіла придбати для сина до їх з ОСОБА_21 весілля. Квартира яку купила ОСОБА_2 була в доброму стані, додаткового ремонту не потребувала.

Свідки ОСОБА_22 та ОСОБА_23 допитані за місцем проживання в Коростишівському районному суді Житомирської області, показали, що в 1999році працювали в профілакторії «Автомобіліст» з червня по серпень. Сергій та ОСОБА_12 мешкали в одній кімнаті, разом ходили на базар, їх поведінка справляла враження подружжя(а.с. 175-176).

Свідок ОСОБА_24 допитана в тому ж суді, підтвердила надання 8000грн. (позивач вказала, на описку в протоколі) батькам ОСОБА_12 для покупки квартири дочці в м. Кіровограді.

Свідок ОСОБА_25, показала, що знає відповідача ОСОБА_2, як особу, що дивилась квартиру № 138 перед її покупкою. Інші обставини їй не відомі.

Свідок ОСОБА_26 вказав, що квартира була придбана у нього за 3 тис. доларів США. Кошти передавала відповідачка. Квартирою володів не довго, помінявся квартирами з доплатою з попередніми власниками за умови, що вони там виконають ремонті роботи, тобто косметичний ремонт, що ними і було зроблено. Подробиць не памятає, вказавши, що на той час всі ремонти називались «європейськими».

ОСОБА_1, як свідок, показала, що квартира була придбана разом з оформленням за 3200 доларів США. Квартира була в занедбаному стані, тому замінили труби, попередні власники виконали передпродажний ремонт неякісно, шпалери відклеювались. На ремонт були витрачені кошти отримані за продажу спадкового будинку 1500 доларів США. На перший ремонт у 2001 році було витрачено біля 6000 грн. (герметизація швів, поклейка шпалер, вставлено вікно, постелена підлога у одній з кімнат), другий ремонт у 2006 році коштував біля 7 тис. грн. без урахування вартості дверей. Були виконані всі необхідні роботи у другій кімнаті. Між першим та другим ремонтами на кухні була встановлена навісна стеля. За розсувні двері та двері в кімнату було витрачено біля 5 тис. грн. На виборах заробили біля 4 тис. грн., за які купили меблі. Лічильник на воду та вікно на кухню встановила відповідачка.

Знаючи про купівлю квартири, 7 вересня 1999 року приїхали до батьків, вони дали 6000 грн., які позичили у сусідів. Квартиру хотіли купити на Ковальовці, бо ОСОБА_12 хотів щоб житло було біля річки, проте ОСОБА_2 просила терміново приїхати, оскільки знайшла кращу квартиру, розташовану на вул. Попова. Покупку квартири оформили до шлюбу, бо фактично вже проживали разом як подружжя, та у віці 20 років не розуміла юридичних нюансів. При оформлені квартири присутня не була, оскільки відповідачка вказала, що її присутність не є обовязковою. Квартиру придбали більш ніж за 12 тис. грн. з яких 6000 грн. дали її батьки інші кошти дали відповідачі.

З вищенаведених показів свідків та наданих сторонами доказів неможливо однозначно встановити хто та в якому розмірі надавав кошти на покупку спірної квартири. Сторонами не заперечувалось що позивач знайшла квартиру в районі Ковалівки і стояло питання придбання цієї квартири, проте із-за її незадовільного стану на погляд відповідачки, остання знайшла на її думку кращий варіант на Попова. Дане узгоджується з показами свідків про ініціативу позивача в пошуку житла до укладення шлюбу.

Згідно статті 25 КпШС України, який був чинним на час збільшення майна в цінності , і відповідно до ст. 62 чинного Сімейного Кодексу України, якщо майно , яке було власністю одного з подружжя, за час шлюбу істотно збільшилось у своїй цінності внаслідок трудових або грошових затрат другого з подружжя або їх обох, воно може бути визнане судом спільною сумісною власністю подружжя.

Статтею 22 КпШС визначено, що подружжя користується рівними правами на майно і в тому разі, якщо один з них був зайнятий веденням домашнього господарства,

доглядом за дітьми або з інших поважних причин не мав самостійного заробітку, що продубльовано у ст. 60 СК України.

При розвязанні спору має враховуватись цінність майна до його поліпшення і після , коли витрачались для цього кошти другого з подружжя або їх спільні кошти. Суд також бере до уваги не тільки затрачені гроші, а й працю , яка вкладається для збільшення цінності майна. Вклад в поліпшення майна має бути вагомим, тобто таким, внаслідок якого істотно збільшилась цінність майна. Враховується вартість майна до спільних затрат на нього і після цього. Під трудовими затратами слід розуміти особисту або спільну трудову діяльність подружжя, спрямовану на ремонт майна здійснення його добудови, переробки тощо, що призвело до істотного збільшення вартості майна. Грошові затрати передбачають внесення особистих та (або) спільних коштів, що спрямоване на поліпшення майна. При цьому, необхідною умовою визнання судом права спільної сумісної власності на дане майно є наявність «істотного збільшення його у вартості». Оскільки поняття «істотне збільшення у вартості» є оціночним, конкретне рішення щодо задоволення або відхилення позову приймається судом з урахуванням усіх обставин справи.

Пунктом 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України №11 від 21.12 2007 року « Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» передбачено, що майно , яке належало одному з подружжя, може бути віднесено до спільної сумісної власності укладеною при реєстрації шлюбу угодою(шлюбним договором) або визнано такою власністю судом з тих підстав що за час шлюбу його цінність істотно збільшилась внаслідок трудових або грошових затрат другого подружжя чи їх обох.

Сторонами не заперечувалось, що вартість придбаної квартири становило у вересні 1999року 3000 доларів США. Матеріалами справи доведено, що продаж успадкованого позивачем майна, згідно договору купівлі-продажу від 16.06.2001року становила 2800 грн. (а.с.21) (позивачка та її мати допитана як свідок стверджували про продаж за 1500 доларів США, проте письмові докази відсутні). Час продажу успадкованого позивачем майна збігається з початком ремонтних робіт у спірній квартирі у серпні 2001року. З квитанцій та договорів підряду вбачається, що з часу придбання квартири у 1999році і до часу звернення позивачем до суду, останньою разом з чоловіком за рахунок спільної праці вартість квартири була збільшена (а.с.22,23,24,40,41,42,56-59).

Доводи відповідачів щодо завищення цін на проведений ремонт, згідно договорів підрядів наданих позивачем не спростовує факту проведення ремонтних робіт в цей період. Також, їх твердження, що кошти отримані від продажу успадкованого позивачем нерухомого майна не були витрачені на проведення ремонту в квартирі № 138, розташованої в будинку №7 по вул. Маршала Конєва у м. Кіровограді жодним чином не доведені.

З висновку про вартість обєкта оцінки вбачається, що ціна спірної квартири станом на серпень 2001року не змінилась, тобто враховуючи вклад позивача у здійснений ремонт в 2001році за рахунок коштів від продажу успадкованого майна є вагомим(а.с.220). Тобто доводи позивача про істотне збільшення вартості квартири є обґрунтованими та знайшли підтвердження при розгляді справи. Також, сторонами не заперечується, що батьки позивача в цей період передали 300доларів США, проте цілі на які були витрачені ці кошти згідно пояснень сторін та свідків різняться сторона позивача стверджує, що кошти були витрачені на ремонт квартири, а відповідачі, що на купівлю меблів.

Щодо доводів позивача про фактичне дошлюбне створення сімї, то суд вважає дану обставину доведеною. Так, майже всі свідки, що працювали в ОК «Автомобілист» повідомили про фактичні шлюбні відносини позивача з ОСОБА_4. Вказане також підтверджується, намірами ОСОБА_4 негайно одружитись з позивачкою відразу по поверненню з Криму, а відповідач повідомила, що її син домовився у РАГСі про реєстрацію шлюбу раніше ніж через місяць після подачі відповідної заяви. Сторонами не заперечувалось, що у серпні 1999року позивачка, також прикладала зусилля по пошуку житла в якому повинна була мешкати з майбутнім чоловіком ОСОБА_4(житло в районі Ковалівки).

Пунктом 12 Постанови Пленуму Верховного Суду України №16 від 12.06.1998року Про застосування судами деяких норм Кодексу про шлюб та сімю України визначено, що правила статей 22,28,29 КпШС не застосовують до спорів про поділ майна осіб, які живуть однією сімєю, але не перебувають в зареєстрованому шлюбі. Такі спори мають вирішуватись, згідно із п.1 ст. 17 ЗУ «Про власність», відповідних норм ЦК України. Тобто, міститься відсилання до спільної праці громадян по збільшенню вартості або створенню нового майна.

На підставі викладених обставин та досліджених доказів суд визнає спільною сумісною власністю подружжя квартиру № 138, розташовану в будинку №7 по вул. Маршала Конєва у м. Кіровограді і відповідно до вимог КпШС та Сімейного кодексу України визнає за ОСОБА_1 право власності на Ѕ частину цієї квартири.

На підставі викладеного, та керуючись ст.ст. 10,11,60,88,212-215 ЦПК України, суд,

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_1 задовольнити частково.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на Ѕ частину квартири № 138, розташованої в будинку №7 по вул. Маршала Конєва в м. Кіровограді.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави 562грн. 65коп. судового збору.

Стягнути солідарно з ОСОБА_2 та ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 81грн. судових витрат.

Стягнути солідарно з ОСОБА_2 та ОСОБА_3 на користь держави 802грн. 50коп.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Апеляційного суду Кіровоградської області через суд першої інстанції шляхом подачі в 10-денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом 10 днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя Кіровського

районного суду

м.Кіровограда

ОСОБА_27