Справа № 2-289/11
Татарбунарський районний суд Одеської області
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 квітня 2011 року Татарбунарський районний суд Одеської області в складі:

головуючого судді Семенюк Л.А.

при секретарі Унгурян Т.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Татарбунари цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Лиманської сільської ради Татарбунарського району Одеської області про визнання права власності на земельну ділянку,

В С Т А Н О В И В:

Позивачка звернулась до суду з позовом до Лиманської сільської ради Татарбунарського району Одеської області, в якому просить визнати за нею право власності на земельну ділянку, посилаючись на слідуючі обставини.

31 серпня 2009 року в с. Лиман Татарбунарського району Одеської області померла донька позивачки ОСОБА_2. Після її смерті залишилась земельна ділянка площею 2,00 га, яка розташована на території Лиманської сільської ради Татарбунарського району Одеської області, засвідчена Державним актом на право приватної власності на землю серії 1У-ОД за № 070949 від 29.09.2004 року. Вказане майно позивачка має право успадкувати в порядку першої черги по закону, інших спадкоємців цієї черги немає.

Позивачка своєчасно звернулась до нотаріальної контори з заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом, але їй було відмовлено у його видачі в зв'язку з тим, що остання не може довести факт родинних відносин між нею та померлою. Так, в свідоцтві про народження померлої, яке було видане Лиманською сільською радою Татарбунарського району зазначено, що її матір'ю є ОСОБА_3, а не ОСОБА_1, тобто помилково змінено ім'я матері. Факт родинних відносин підтверджується тим, що донька проживала разом з позивачкою, вели спільне господарство та саме позивачка її хоронила.

Зазначені обставини стали причиною звернення останньої до суду з вказаним позовом про визнання за нею права власності на спадкову земельну ділянку.

Позивачка ОСОБА_1 та її представник в судове засідання не з'явились, але надали до суду заяви про слухання справи у їх відсутність, повністю підтримуючи свої позовні вимоги.

Представник Лиманської сільської ради Татарбунарського району направив до суду заяву з проханням заслухати справу у його відсутність, проти задоволення позовних вимог не заперечує, вважаючи їх обґрунтованими та законними.

Ксерокопією паспорту позивачки (а.с.4) серії КЕ номер 610679 підтверджуються її анкетні данні, а саме: ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1 в с.Лиман Татарбунарського району Одеської області.

Копією Державного акту на право приватної власності на землю серії ІV-ОД №070949 (а.с.6) підтверджується, що ОСОБА_2 є власником земельної ділянки площею 2,00 га, розташованої на території Лиманської сільської ради Татарбунарського району Одеської області, виділеної для ведення товарного сільськогосподарського виробництва.

Довідкою, виданою відділом Держкомзему у Татарбунарському районі Одеської Області за №2398 від 23.11.2010 року (а.с.7) підтверджується, що земельна ділянка загальною площею 2,00 га, яка розташована за адресою: Лиманська сільська рада Одеської області (за межами населених пунктів), дійсно знаходиться у власності гр. ОСОБА_2, що засвідчено Державним актом на право приватної власності на землю серії ІУ-ОД № 070949.

Із довідки за №1131 від 27.12.2010 року виданої Лиманською сільською радою Татарбунарського району (а.с. 8) видно, що ОСОБА_1 дійсно проводила поховання своєї доньки ОСОБА_2, проживали разом та вели спільне господарство.

Із копії свідоцтва про народження серії І-АГ за №601351 від 06.03.1970 року (а.с.9) видно, що батьками ОСОБА_2 значаться ОСОБА_4 та ОСОБА_3.

З листа Одеської регіональної філії державного підприємства «Центр Державного земельного кадастру» №10-15139/09 від 14.12.2010 року (а.с.10), адресованого позивачці, вбачається, що ведення автоматизованої системи державного земельного кадастру здійснюється згідно Тимчасового порядку ведення державного реєстру земель, затвердженого наказом Держкомзему України за №174 від 02.07.2003 року, відсутні відомості щодо виникнення права власності на земельну ділянку, яка розташована за адресою: Одеська область, Татарбунарський район, Лиманська сільська рада, за гр. ОСОБА_2, а тому вищевказана філія не має змоги виготовити Витяг з державного реєстру земель.

Як вбачається з витягу з технічної документації про визначення нормативної грошової оцінки земельної ділянки №2397 від 23.11.2010 року (а.с.11) вартість земельної ділянки площею 2,00 га, що належить ОСОБА_2 згідно Державного акту серії ІV-ОД №070949, складає 22136,20 грн.

Із свідоцтва про смерть серії І-ЖД за №196553 від 01.09.2009 року (а.с.12) видно, що ОСОБА_2 померла 31.08.2009 року.

З листа нотаріуса ( а.с.13) видно, що позивачці було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину по закону у звязку з тим, що не встановлений факт родинних відносин між позивачкою та померлою.

Відповідно до ст. 1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обовязків /спадщини/ від фізичної особи, яка померла /спадкодавця/, до інших осіб /спадкоємців/. Спадкування здійснюється за заповітом або за законом, як передбачено ст.1217 ЦК України.

Відповідно до ст. 1258 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово.

Так, у першу чергу, як передбачено ст.1261 ЦК України, право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Згідно ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину чи не прийняти її.

У судовому засіданні з достовірністю встановлено, що на території Лиманської сільської ради Татарбунарського району Одеської області залишилась земельна ділянка сільськогосподарського призначення, площею 2.00 га, засвідчена Державним актом на право приватної власності на землю серії ІУ-ОД № 070949, яка належала за життя ОСОБА_2 доньці позивачки, яка є спадкоємицею першої черги по закону. Але отримати в установленому законом порядку свідоцтво про право на спадщину по закону позивачка позбавлена можливості через помилку, допущену виконкомом Лиманської сільської ради при видачі свідоцтва про народження спадкодавця ОСОБА_2, де її матір'ю вказана ОСОБА_3 замість правильного - ОСОБА_1.

В судовому засіданні знайшов підтвердження факт родинних звязків спадкодавця та позивачки, оскільки в них ідентичні прізвища, в свідоцтві про народження померлої прізвище матері та по-батькові також збігаються з прізвищем та по батькові позивачки, її анкетні данні засвідчені копією паспорту, а довідка сільської ради підтверджує, що ОСОБА_1 дійсно проводила поховання своєї доньки ОСОБА_2, проживали разом та вели спільне господарство (а.с.4,8,9).

За таких обставин, суд вважає, що ОСОБА_1 є матір'ю ОСОБА_5, а тому, за нею має бути визнано право власності на земельну ділянку площею 2,00 га, засвідчену Державним актом на право приватної власності на землю серії ІV-ОД №070949 від 29.09.2004 року, розташовану на території Лиманської сільської ради Татарбунарського району Одеської області, що залишилась після смерті її доньки ОСОБА_2.

Керуючись ст.ст.15,58-60,209,212,214-215 ЦПК України, ст.ст. 1216-1218,1225,1258,1261,1268 ЦК України суд,

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до Лиманської сільської ради Татарбунарського району Одеської області про визнання права власності на земельну ділянку - задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на земельну ділянку площею 2,00 га, що розташована на території Лиманської сільської ради Татарбунарського району Одеської області, відповідно до Державного акту на право приватної власності на землю серії ІV-ОД № 070949, виданого 29 вересня 2004 року ОСОБА_2, померлої 31 серпня 2009 року.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Одеської області через Татарбунарський районний суд шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя Семенюк