РІШЕННЯ

Іменем України

Справа № 2-213/11

провадження у справі № 13

09 березня 2011 року м. Новоград-Волинський

Новоград-Волинський міськрайонний суд Житомирської області в складі:

головуючого судді Коцюби О.М.

при секретарі Дуяновій Г.Г.

за участю позивача ОСОБА_1

представника позивача ОСОБА_2

представника відповідача ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_4, ОСОБА_5 та ОСОБА_6 про відшкодування майнової та моральної шкоди, заподіяної внаслідок залиття квартири,

встановив:

21.12.2010 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_4, ОСОБА_5 та ОСОБА_6 про відшкодування майнової та моральної шкоди, заподіяної внаслідок залиття квартири № 30, що знаходиться за адресою: вул. Пушкіна, 10/2, м. Новоград-Волинський.

Свої вимоги мотивує тим, що вона є власницею зазначеної квартири, а відповідачі є власниками квартири № 33, що розташована поверхом вище. У період протягом 10 років належна їй квартира неодноразово затоплювалася відповідачами. 05.11.2010 року сталося чергове затоплення її квартири, у якій вона напередодні зробила ремонт. Вказане затоплення, відповідно до складеного Акту затоплення, сталося внаслідок пориву гнучкого шлангу системи постачання холодної води на кухні відповідачів. У результаті залиття квартири їй була спричинена майнова та моральна шкода.

На відшкодування майнової шкоди просить стягнути з відповідачів 6668 грн. за висновком кошторису, на відшкодування моральної шкоди просить стягнути 1500 грн.. Моральну шкоду мотивує тим, що з вини відповідачів вона протягом тривалого часу позбавлена можливості нормального існування у своїй власній квартирі, втратила душевний спокій через постійну загрозу нового залиття, позбавлена можливості створити належні умови проживання своїм неповнолітнім онукам, які мешкають разом з нею.

Крім того, просить стягнути з відповідачів понесені нею судові витрати.

У судовому засіданні позивачка та представник позивачки, який являється її сином, заявлені вимоги підтримали. Та додатково пояснили, що в час залиття вони знаходилися в квартирі. При виявленні затоплення вони негайно викликали сантехніка щоб той перекрив кран подачі води в будинок. Після цього вони викликали комісію у складі керуючого ОСББ «Звягель» - ОСОБА_7 та слюсарів-сантехніків ОСОБА_8 і ОСОБА_9 для складання відповідного акту. Разом із комісією вони піднялися до квартири № 33, де було виявлено, що затоплення сталося внаслідок пориву гнучкого шлангу системи холодного водопостачання на кухні. Крім цього, представник позивача у попередньому судовому засіданні надав до суду додаткові докази: фотокартки та відео зйомку моменту затоплення квартири.

Через канцелярію суду 13.01.2011 року відповідач ОСОБА_4 подала письмові заперечення щодо позову. У цих пояснення зазначено, що акт про залиття не може бути належним доказом залиття. Зазначила, що позивачем не надано належних доказів на підтвердження факту залиття його квартири відповідачем, часу залиття та причин залиття.

Представник відповідачів, ОСОБА_3, в судовому засіданні проти задоволення позову заперечив. Зазначив, що Акт ОСББ «Звягель» від 05.11.2010 року складений з порушенням вимог які предявляється до його складання. Крім того, дата складання Акту та дата затоплення не відповідають один одному. Акт складався без участі відповідачів.

Заслухавши пояснення позивача, представника позивача, представника відповідача, дослідивши матеріали справи, проаналізувавши надані докази, суд приходить до наступного.

Судом встановлено, що позивач є власником квартири № 30, що знаходиться за адресою: вул. Пушкіна, 10/2, м. Новоград-Волинський, що підтверджується свідоцтвом про право власності на житло (а.с. 9) та свідоцтвом про право на спадщину за законом (а.с. 10).

Відповідачі є власниками квартири № 33 зазначеного будинку, що підтверджується довідкою Комунального підприємства «Новоград-Волинське міжміське бюро технічної інвентаризації» (а.с. 6).

05.11.2011 року відбулося затоплення квартири № 30, яка знаходиться за адресою: вул. Пушкіна, 10/2, м. Новоград-Волинський, що підтверджується Актом ОСББ «Звягель» (а.с. 7).

На підтвердження суми матеріальних збитків позивачка надала кошторисну документацію ремонту квартири № 30, що знаходиться за адресою: вул. Пушкіна, 10/2, м. Новоград-Волинський по факту затоплення згідно акту ОСББ «Звягель» від 05.11.2010 року. (а.с. 13-29). Огляд квартири та розроблення кошторисної документації проводилося інженером технічного нагляду ОСОБА_10, яка має відповідну ліценцію (а.с. 30) та кваліфікаційний сертифікат (а.с. 31). Згідно з кошторисним розрахунком всього збитків завдано на суму 6623 грн. За підготовку проектно-кошторисної документації позивачкою було сплачено 100 грн., що підтверджується квитанцією про сплату (а.с. 34). Також, для отримання доказу про належність квартири відповідачам позивачка змушена була звернутися з відповідним запитом до Комунального підприємства «Новоград-Волинське міжміське бюро технічної інвентаризації» за що сплачувалася сума 45 грн., що підтверджується відповідною квитанцією (а.с. 6, 32, 33).

Згідно з частинами 1, 2 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо доведе, що шкоди завдано не з її вини.

Згідно ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст. 61 ЦПК України.

Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі.

На підтвердження своїх доводів, щодо завдання майнової шкоди саме відповідачем, позивач посилається на покази свідків та письмові докази.

У судове засідання були викликані свідки ОСОБА_7, ОСОБА_8 та ОСОБА_9. Свідок ОСОБА_8 у судовому засіданні пояснив, що 05.11.2010 року вони були викликані до квартири № 30, оскільки там сталося затоплення. Вони разом з ОСОБА_7 та ОСОБА_9 зайшли до квартири № 30, де в кухні та коридорі були видні наслідки затоплення. Після цього вони разом піднялися до квартири № 33, поверхом вище. Дома був власник квартири. При огляді кухні було виявлено порив шлангу холодної води. Власник квартири № 33 спустився разом з членами комісії до квартири № 30 для огляду завданих збитків.

Свідки ОСОБА_9 та ОСОБА_7 підтвердили покази свідка ОСОБА_8

З наданого Акту ОСББ «Звягель» від 05.11.2010 року вбачається, що він складений комісією житлового органу до якої ввійшли керуючий ОСББ «Звягель» - ОСОБА_7, та слюсарі-сантехніки ОСОБА_8 і ОСОБА_9.

Зі змісту Акту вбачається, що залиття квартири позивачки сталося з квартири № 33 через порив гнучкого шлангу системи холодного водопостачання на кухні. Акт містить зазначення пошкоджень, а саме: кухня (5,39 м2) волога стеля, з місць кріплення світильників стікала вода, мокра підлога;

коридор (5,68 м2) волога стеля, з місць кріплення світильників стікала вода, мокра підлога, на шпалерах видно вологі плями.

Таким чином встановлено, що залиття квартири позивача відбулося з вини відповідача, який в силу закону має нести майнову відповідальність за заподіяну шкоду.

Як зазначалося вище, на підтвердження своїх доводів щодо розміру завданої майнової шкоди, позивачка надала суду кошторис на проведення ремонтних робіт, виготовлений Новоград-Волинським міжгосподарським управлінням капітального будівництва, інженером технічного нагляду ОСОБА_10.

З наданого кошторису вбачається, що вартість відновлювальних ремонтних робіт складає 6623 грн..

Аналізуючи наданий кошторис, суд приходить до висновку, що в ньому зазначено перелік робіт щодо ремонту пошкоджених залиттям стелі та стіни з урахуванням того, що неможливо перефарбувати лише частину стелі чи переклеїти шпалерами лише частину стіни кімнати, замінити лише частину пошкоджених дверей.

Від оплати проведення експертизи відповідною судово-експертною установою сторони відмовилися, відповідного клопотання жодна із сторін не заявляла.

За таких обставин, при визначенні розміру завданої шкоди, суд вважає за можливе покласти в основу рішення наданий позивачем локальний кошторис на проведення ремонтних робіт.

За розрахунками кошторисної документації до витрат включено: будівельно-монтажні роботи, інші витрати та податок на додану вартість (а.с. 14). У судовому засіданні представник позивачки зазначив, що ремонтні роботи у квартирі позивачки виконуються її знайомими, тобто не юридичною особою, без відповідних офіційних договорів з підрядником. Тому із зазначеного кошторису слід виключити сплату податку на додану вартість у розмірі 1104 грн. та інші витрати які позивачка сплачувала б при проведенні робіт юридичною особою, які включені у кошторис, як такі, що є безпідставними. Тому суд використовує у розрахунку вартості майнових збитків локальний кошторис № 2-1-1 на загально будівельні роботи (по факту затоплення) ремонту квартири АДРЕСА_1 де зазначено, що загальна вартість по кошторису становить 4939 грн. (а.с. 19-23).

Загалом матеріальних збитків завдано на суму 5084 грн. (пять тисяч вісімдесят чотири грн. 00 коп.), що складається з 4939 грн. вартість збитків за кошторисом, 100 грн. витрати за виготовлення кошторисної документації (а.с. 34) та 45 грн. - для отримання доказу про належність квартири відповідачам (а.с. 32, 33).

Позивачка також просить суд стягнути на її користь з відповідачів моральну шкоду. Такі вимоги позивачки ґрунтуються на законі.

Залиття квартири позивачки призвело до її моральних страждань, що полягають у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у звязку із знищенням чи пошкодженням її майна, незручностей, необхідності звертатися до суду за захистом порушеного права.

Разом з тим, при визначені розміру моральної шкоди, суд враховує принципи розумності та справедливості і приходить до висновку про часткове задоволення позову в цій частині в розмірі 500 грн..

З урахуванням задоволення позову, на підставі ст. 88 ЦПК України з відповідачів на користь позивачки підлягає стягненню судовий збір в розмірі 66 грн. 68 коп. та 120 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи.

Керуючись ст.ст. 23, ч. 1 ст. 317, ч. 5 ст. 319, ч. 3 ст. 386, 1166, 1167 ЦК України, ст.ст. 10, 11, 57, 60, 79-81, 88, 209, 213-215, 294 ЦПК України, Декретом Кабінету Міністрів України «Про державне мито», суд, -

вирішив:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_4, ОСОБА_5 та ОСОБА_6 про відшкодування майнової та моральної шкоди, заподіяної внаслідок залиття квартири задовольнити частково.

Стягнути солідарно із ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_5 та ОСОБА_6, проживаючих за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2, на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3, проживаючої за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_4 завдану матеріальну шкоду у розмірі 5084 грн. (пять тисяч вісімдесят чотири грн. 00 коп.), 500 грн. (пятсот грн.) моральної шкоди, 120 грн. (сто двадцять грн.) витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового розгляду справи та 66 грн. 68 коп. (шістдесят шість грн. 68 коп.) державного мита загалом на суму 5770 грн. 68 коп. (пять тисяч сімсот сімдесят грн. 68 коп.).

Рішення ухвалено у нарадчій кімнаті та проголошена його вступна і резолютивна частини у судовому засіданні 09.03.2011 року.

Повний текст рішення складено 12.03.2010 року.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до апеляційного суду Житомирської області через Новоград-Волинський міськрайонний суд протягом 10 днів з дня його проголошення.

Головуючий: О.М. Коцюба