АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Категорія № 34 (4) інстанції - Шум Л.І.
Доповідач - Савіна Г.О.
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 грудня 2011 року м. Кривий Ріг

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Дніпропетровської області в складі :

головуючого - судді Савіної Г.О.,

суддів - Турік В.П., Братіщевої Л.А.,

при секретарі - Алісовій Т.С.,

за участю - представника позивача ОСОБА_2 -

ОСОБА_3,

представника відповідача ОСОБА_4,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кривому Розі цивільну справу за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю з іноземними інвестиціями «Євробус» на заочне рішення Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу від 23 грудня 2010 року по справі за позовом ОСОБА_2, яка діє також в інтересах малолітнього ОСОБА_5 до Товариства з обмеженою відповідальністю з іноземними інвестиціями «Євробус», третя особа - ОСОБА_6 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, -

ВСТАНОВИЛА:

У березні 2009 року ОСОБА_2, яка діє також в інтересах малолітнього ОСОБА_5, звернулась до суду з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю з іноземними інвестиціями «Євробус» (далі - ТОВ ІІ «Євробус») про відшкодування матеріальної та моральної шкоди. В обґрунтування позовних вимог зазначила, що 23 березня 2006 року її чоловік, ОСОБА_7, в якості пасажира знаходився в маршрутному таксі «Мерседес Бенц 310» реєстраційний номер НОМЕР_1, під керуванням водія ОСОБА_6 Транспортний засіб належить відповідачу. Внаслідок порушення водієм ОСОБА_6 Правил дорожнього руху сталася дорожньо-транспортна пригода в результаті якої її чоловік помер. Вони з малолітнім сином дуже тяжко переносять втрату близької людини. Крім того, з моменту смерті чоловіка та батька дитини її малолітній син до досягнення повноліття має право на відшкодування матеріальної шкоди, оскільки знаходився на його забезпеченні. Уточнивши 27 січня 2010 року позовні вимоги, позивач просила суд, стягнути з відповідача моральну шкоду на її користь у розмірі 500000 грн. та на користь сина 700000 грн., стягнути на користь ОСОБА_5 на відшкодування матеріальної шкоди 102553 грн. 20 коп., шляхом стягнення щомісячно по 560 грн. 40 коп., а також стягнути з відповідача на користь сина заборгованість по щомісячному відшкодуванню матеріальної шкоди з 23 березня 2006 року по день ухвалення рішення.

Заочним рішенням Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу від 23 грудня 2010 року позовні вимоги ОСОБА_2 задоволені частково. Стягнуто з ТОВ ІІ «Євробус» у відшкодування моральної шкоди на її користь 50000 грн. та на користь малолітнього ОСОБА_5 - 70000 грн. Стягнуто на користь ОСОБА_5 31920 грн. у відшкодування матеріальної шкоди за період з 23 березня 2006 року по 23 грудня 2010 року, а також щомісячно по 560 грн. 40 коп., починаючи з 24 грудня 2010 року до його повноліття. Стягнуто з відповідача на користь держави судовий збір в сумі 319 грн. 50 коп. та 120 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи.

В апеляційній скарзі ТОВ ІІ «Євробус» ставить питання про скасування рішення суду та ухвалення нового про відмову в позові, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права. Зокрема, на його думку, суд залишив поза увагою, що транспортний засіб марки «Мерседес Бенц 310», з 06 грудня 2004 року знаходився в оренді у ТОВ «Автотранссервіс», а водій ОСОБА_6, з вини якого сталася дорожньо-транспортна пригода - у трудових відносинах з ТОВ «Автотранссервіс». Також судом не встановлено дотримання загиблим ОСОБА_7 вимог транспортного законодавства при укладенні договору перевезень, тобто наявність квитка, який свідчить про оплату послуг, тому вважає імовірним, що водій ОСОБА_6 перевозив ОСОБА_7 без оплати квитка. Крім того, не повідомивши належним чином відповідача про дату розгляду справи, та розглядаючи справу за відсутності його представника, суд порушив право відповідача на захист та позбавив змоги реалізувати свої права, передбачені ст. 27 ЦПК України.

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах заявлених вимог та доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що 23 березня 2006 року по вул. Серафімовича у м. Кривому Розі водій ОСОБА_6, керуючи автомобілем «Мерседес Бенц 310», реєстраційний номер НОМЕР_1 порушив Правила дорожнього руху, не впорався з керуванням автомобіля, виїхав на зустрічну смугу, де сталося зіткнення з вантажним автомобілем ГАЗ-330700, реєстраційний номер НОМЕР_3 який належить УГППЗ «Укрпошта» під керуванням водія ОСОБА_8 Внаслідок ДТП загинув ОСОБА_7

Постановою Довгинцівського районного суду міста Кривого Рогу від 27.06.2007 року кримінальна справа щодо ОСОБА_6, який звинувачувався за ст.286 ч.2 КК України, закрита у зв'язку з амністією.

Задовольняючи частково позовні вимоги, суд першої інстанції дійшов висновку, що відповідач, як володілець транспортного засобу, зобов'язаний відшкодувати позивачу та її малолітньому сину спричинену його працівником при виконанні трудових обов'язків матеріальну та моральну шкоду, пов'язану зі смертельним травмуванням ОСОБА_7 джерелом підвищеної небезпеки.

Колегія суддів не погоджується з таким висновком з огляду на наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Пунктом 1 ч. 2 ст. 1167 ЦК України передбачено, що моральна шкода відшкодовується незалежно від вини органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим, органу місцевого самоврядування, фізичної або юридичної особи, яка її завдала, якщо шкоди завдано каліцтвом, іншим ушкодженням здоров'я або смертю фізичної особи внаслідок дії джерела підвищеної небезпеки.

Відповідно до ч. 2 ст. 1168 ЦК України моральна шкода, завдана смертю фізичної особи, відшкодовується її чоловікові (дружині), батькам (усиновлювачам), дітям (усиновленим), а також особам, які проживали з нею однією сім'єю.

Згідно із ч. 1 ст. 1172 ЦК України юридична або фізична особа відшкодовує шкоду, завдану їхнім працівником під час виконання ним своїх трудових (службових) обов'язків.

Транспортний засіб марки «Мерседес Бенц 310», яким керував ОСОБА_6, належить ТОВ «Євробус», але згідно договору від 06 грудня 2004 року цей транспортний засіб знаходився в оренді ТОВ «Автотранссервіс». Строк дії договору був з 06 грудня 2004 року по 06 грудня 2007 року.

З 01 грудня 2003 року ОСОБА_6 було прийнято на роботу в ТОВ «Автотранссервіс» в якості водія мікроавтобусу Мерседес-Бенц. Дорожньо-транспортна пригода, в якій загинув ОСОБА_7, сталася 23 березня 2006 року.

Ці обставини встановлено рішенням Довгинцівського районного суду м. Кривого Рогу від 26 листопада 2010 року по справі за позовом ОСОБА_10 (матері загиблого ОСОБА_7.) до ТОВ «Автотранссервіс», ТОВ ІІ «Євробус», третя особа - ОСОБА_6, про відшкодування майнової та моральної шкоди. Рішення набрало законної сили (а.с. 116-119).

Відповідно до ч. 3 ст. 61 ЦПК України обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

З огляду на це, колегія суддів вважає, що шкода позивачу та її сину завдана працівником ТОВ «Автотранссервіс» під час виконання ним своїх трудових (службових) обов'язків і завдана джерелом підвищеної небезпеки, яким на відповідній правовій підставі - договору оренди воно володіло.

Відповідно до положень ч. 2 ст. 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди, тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання, або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Згідно роз'яснень, які містяться в ч. 2 п. 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 27 березня 1992 року № 6 «Про практику розгляду судами справ за позовами про відшкодування шкоди» під володільцем джерела підвищеної небезпеки розуміється юридична особа або громадянин, що здійснюють експлуатацію джерела підвищеної небезпеки в силу права власності, повного господарського відання, оперативного управління або з інших підстав(договору оренди, довіреності тощо).

Вирішуючи спір, суд цих роз'яснень та вимог положень частин 1,2 ст. 1187 ЦК України не врахував та ухвалив рішення, яке не відповідає вимогам ст. 213 ЦПК України щодо законності і обґрунтованості рішення суду.

Доводи представника позивача в судовому засіданні про те, що саме відповідач повинен нести відповідальність за спричинену позивачу та її малолітньому сину матеріальну і моральну шкоду, оскільки рішенням Господарського суду Дніпропетровської області від 25 березня 2008 року з ТОВ ІІ «Євробус» на користь УДППЗ «Укрпошта» стягнуто матеріальну шкоду за механічне пошкодження автомобіля позивача в даній дорожньо-транспортній пригоді, колегія суддів до уваги не бере, так як встановлено, що на час дорожньо-транспортної пригод мікроавтобус «Мерседес-Бенц-310», державний номерний знак НОМЕР_1, номер кузова НОМЕР_4 2000 року випуску перебував в оренді ТОВ «Автотранссервіс», з яким ОСОБА_6 перебував у трудових відносинах, що підтверджено оголошеними у судовому засіданні матеріалами цивільної справи за позовом ОСОБА_10, зокрема наказу № 28 від 01 грудня 2003 року директора ТОВ «Автотранссервіс» про прийняття на роботу водієм мікроавтобусу Мерседес-Бенц ОСОБА_6, договору оренди транспортного засобу від 06 грудня 2004 року, згідно якого орендодавець ТОВ ІІ «Євробус» передав, а орендатор ТОВ «Автотранссервіс» прийняв у тимчасове (до 06 грудня 2007 року) використання транспортний засіб марки Мерседес-Бенц, ксерокопії яких долучено до матеріалів справи.

За таких обставин колегія суддів приходить до висновку, що рішення суду підлягає скасуванню з ухваленням, відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 309 ЦПК України, нового рішення про відмову в задоволенні позовних вимог.

Відповідно до ст. 88 ЦПК України з позивача на користь відповідача підлягають стягненню витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи в сумі 120,00 грн.

Керуючись ст.ст. 303, 307, п. 3 ч. 1 ст. 309, 313, 314, 316 ЦПК України, колегія суддів,-

В И Р І Ш И Л А :

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю з іноземними інвестиціями «Євробус» задовольнити.

Заочне рішення Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу від 23 грудня 2010 року скасувати та ухвалити нове рішення.

У задоволенні позовних вимог ОСОБА_2, яка діє також в інтересах малолітнього ОСОБА_5 до Товариства з обмеженою відповідальністю з іноземними інвестиціями «Євробус» про відшкодування матеріальної та моральної шкоди відмовити.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю з іноземними інвестиціями «Євробус» витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи в сумі 120,00 грн.

Рішення набирає законної сили з моменту його проголошення, але може бути оскаржене в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних протягом двадцяти днів з дня набрання ним законної сили.

Головуючий :

Судді: