Справа № 2-180/11
Провадження № 2/1001/180/11
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 березня 2011 року Баришівський районний суд Київської області в складі

головуючого судді Лисюка О.Д.

при секретарі Ющенко Л.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт. Баришівка справу за позовом Публічного акціонерного товариства Комерційний банк "ПРИВАТБАНК" до ОСОБА_1 про звернення стягнення та за зустрічним позовом ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства Комерційний банк "ПРИВАТБАНК" про визнання недійсним підвищення процентної ставки в односторонньому порядку , -

встановив:

позивач ПАТ КБ " Приватбанк" звернулося до суду з зазначеним позовом стверджуючи, що відповідно до укладеного договору № КЗРООА15006750 від 25.03.2008 року ОСОБА_1 25.03.2008 року отримав кредит у розмірі 265312,50 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 16,08% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення 25.03.2012 року.

В забезпечення виконання зобов'язань за кредитним договором, ПАТ КБ " Приватбанк" та відповідач ОСОБА_1 25.03.2008 року уклали договір іпотеки згідно якого, відповідач надав в іпотеку нерухоме майно, а саме: будинок загальною площею 197,3 кв.м. та земельну ділянку розміром 0.2387 га., що розташовано в с. Садове Баришівського району по вул. Садова, 1.

У зв'язку з порушенням зобов'язань за кредитним договором, відповідач станом на 01.12.2010 року має заборгованість 240 543 грн.

У відповідності до Закону України " Про іпотеку" просить суд постановити рішення, яким звернути стягнення на будинок та земельну ділянку шляхом продажу вказаного предмету іпотеки ПАТ КБ " Приватбанк" з укладенням від імені відповідача договору купівлі-продажу будь-яким способом з іншою особою покупцем.

В судовому засіданні представник ПАТ КБ " Приватбанк" юрисконсульт філії « Київське головне регіональне управління публічного акціонерного товариства комерційного банку « Приватбанк» ОСОБА_2» позовні вимоги підтримав в повному обсязі пояснивши, що відповідно до ч. 1 ст.ЗЗ Закону України « Про іпотеку» у разі невиконання боржником основного зобов'язання іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов'язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки.

У зв'язку з порушенням зобов'язань за кредитним договором, ОСОБА_1 станом на 01.12.2010 року має заборгованість 240 543 грн., а тому, банк має повне право на звернення стягнення на будинок та земельну ділянку шляхом продажу вказаного предмету іпотеки.

Заперечуючи проти заявленого позову представник відповідача ОСОБА_3 пред'явив зустрічний позов до ПАТ КБ " Приватбанк" визнання недійсним підвищення процентної ставки в односторонньому порядку.

Обґрунтовуючи заявлений позов зазначав, що між його довірителем ОСОБА_1 та ПАТ КБ " Приватбанк" був укладений кредитний договір, відповідно до якого ПАТ КБ " Приватбанк" надав останньому кредитні кошти шляхом видачі готівки на строк з 25.03.2008 по 25.03.2013 роки включно, у вигляді не поновлювальної лінії у розмірі 265312 грн.50 коп. на наступні цілі: 250000 грн. на споживчі цілі, 15312,50 коп. на сплату страхових платежів, зі сплатою користування кредитом відсотків у розмірі 1.34 % місяць на суму заборгованості за кредитом, винагороди за надання фінансового інструменту у розмірі 2% від суми наданого кредиту у момент надання кредиту. Згідно ч.2 п. 8.1 кредитного договору погашення заборгованості здійснюється щомісяця платежем у сумі 6184 грн. 95 коп. згідно графіку погашення, що складається заборгованості по кредиту, відсоткам, винагороди, комісії.

В січні місяці 2009 року його довіритель отримав лист від ПАТ КБ «Приватбанк» від 31.12.2008 року в якому повідомлялося, що банк в односторонньому порядку встановив нову процентну ставку в розмірі 24,48 %, а з 1 лютого 2009 року почав проводити розрахунки за ново встановленою процентною ставкою. Вважаючи таку зміну процентної ставки в односторонньому порядку неправомірною, та такою, що протирі Закону України № 661-УІ « Про внесення змін до деяких законодавчих актів Украі щодо заборони банкам змінювати умови договору банківського вкладу та кредитні договору в односторонньому порядку», яким ЦК України було доповнено ст.1056 -] відповідно приписів якої, встановлений договором розмір процентної ставки не може бути збільшений банком в односторонньому порядку, просить суд визнати неправомірними зміни до укладеного відповідачем кредитного договору щодо збільшення проценті ставки.

Представник ПАТ КБ « Приватбанк» заперечуючи проти заявленого зустрічного позову суду пояснив, що відповідно до п. 2.3.1 укладеного договору № КЗРООА150067 від 25.03.2008 року банк має право в односторонньому порядку збільшувати розі відсоткової ставки за користування Кредитом у випадку: при зміні кон'єктури ринку грошового ресурсу в Україні, а саме: зміна курсу долара СНІ А до гривні більше ніж 10% у порівнянні з курсом долара США до гривні, встановленого НБУ на момент укладення даного Договору; зміні облікової ставки НБУ; зміні розміру відрахувань страховий (резервний) фонд або середньозваженої ставки по кредитах банків у відповіді валюті (по статистиці НБУ). При цьому Банк надсилає Позичальникові письмове повідомлення про зміну процентної ставки протягом 7 календарних днів з дати вступу чинність зміненої процентної ставки. Збільшення процентної ставки Банком вищевказаному порядку можливо в границях кількості пунктів, на яке збільшилася ста НБУ, розмір відрахувань у страховий фонд, середньозважена ставка по кредитах пропорційно збільшенню курсу долара США.

Розпорядженням від 25.12.200,8 року №№ 3.40.0.0.0/1-20 «Про зміну відсоткової ставки по діючим кредитам, виданих в гривнях», ПриватБанком було збільшено розмір відсоткових ставок по кредитах, виданих в гривні. ОСОБА_4 від 31.12.2008 року на адресу ОСОБА_1 було направлено лист про збільшення відсоткової ставки за вищезазначене договором до 29,52 % на рік.

В даному випадку мали місце декілька обставин для зміни відсоткової ставки, саме: з 30.04.2008 року змінилася облікова ставка НБУ, що підтверджується Постановою Правління Національного банку України № 107 від 21.04.2008 року "Про регулювання грошово-кредитного ринку". У відповідності з даною постановою облікова ставка з 30.04.2008 року встановлюється в розмірі 12% річних. Тому, внаслідок зміни облікової ставки Національного банку України, у банку виникло право збільшити відсоткову ставку по кредиту. Друга обставина, це зміна курсу долара США до гривні у порівнянні з курс долара США до гривні, встановленого НБУ на момент укладення договору - право на підвищення залишається за банком.

Закон України від 12.12.2008 року «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо заборони банкам змінювати умови договору банківського вкладу та кредитного договору в односторонньому порядку", яким заборонено збільшувати в односторонньому порядку розмір відсоткової ставки за кредитним договором, є чинний з 09.01.2009 року.

Рішення про зміну відсоткової ставки по кредитним договорам було прийняте банком 25.12.2008 року у формі Наказу № 3.40.0.0.0/1-20 "Про зміну відсоткової ставки по діючим кредитам бізнесів "Іпотечне кредитування", "Авто в кредит", виданих у гривнях" і є моментом вчинення правочину.

Відповідно до ч. 4 ст. 55 Закону України "Про банки та банківську діяльність" банкам забороняється в односторонньому порядку змінювати умови укладених з клієнтами договорів, зокрема, збільшувати розміри процентної ставки за кредитними договорами або зменшувати її розмір за договорами банківського вкладу (крім вкладу на вимогу), за винятком випадків, встановлених законом. По закону, який діяв на момент укладення договору, дозволялося в односторонньому порядку змінювати умови договору, якщо це було передбачено умовами самого договору (ст. 651 ЦК України).

Відповідно до ст. 47 Закону України "Про банки і банківську діяльність" комерційні банки самостійно встановлюють процентні ставки та комісійну винагороду по своїх операціях.

Відповідно до ст. 58 Конституції України та ч. 2 ст. 5 ЦК України закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом'якшують або скасовують відповідальність особи. Цивільна відповідальність - майнова відповідальність громадян чи організацій, що виникає в разі неправомірних дій, невиконання договірних зобов'язань, заподіяння особистої чи майнової шкоди. Разом з тим Закон України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо заборони банкам змінювати умови договору банківського вкладу та кредитного договору в односторонньому порядку" від 12 грудня 2008 року № 661-VI (надалі - Закон 661-VI) регулює питання не відповідальності осіб, а правовідносини, пов'язані з платою за користування кредитними коштами.

Відповідно до ч. 1 ст. 5 Цивільного кодексу України акти цивільного законодавства регулюють відносини, які виникли з дня набрання ними чинності. Тому Закон 661-VI, в частині внесення змін до ЦК Україну (ст. 1056-1) не може регулювати відносини, які виникли до моменту набрання чинності цим законом.

Оскільки право банку збільшити процентну ставку шляхом надсилання відповідного повідомлення було реалізовано до набрання чинності Закону України №661-VI від 12.12.2008р. банк діяв відповідно до умов укладеного з Позивачем договору та в рамках чинного законодавства України.

Оскільки ПриватБанком не було вчинено жодних неправомірних дій, направлених на одностороннє підвищення ставки за кредитом, відсутні підстави для перерахунку кредитної заборгованості позичальника.

Просить зустрічний позов залишити без задоволення.

Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи суд вважає за необхідне відмовити ПАТ КБ « Приватбанк» в задоволенні позовних вимог, а зустрічний позов ОСОБА_1 задовольнити.

Судом встановлено, що 25.03.2008 року був укладений кредитний договір № КЗРООА15006750 відповідно до якого, ОСОБА_1 25.03.2008 року отримав кредит у розмірі 265312,50 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 16,08% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення 25.03.2012 року.

В забезпечення виконання зобов'язань за кредитним договором, ПАТ КБ " Приватбанк" та відповідач ОСОБА_1 25.03.2008 року уклали договір іпотеки згідно якого, відповідач надав в іпотеку нерухоме майно, а саме: будинок загальною площею 197,3 кв.м. та земельну ділянку розміром 0.2387 га., що знаходяться в с. (Садове Баришівського району по вул. Садова,1.

Свої зобов'язання щодо виплати кредиту, ОСОБА_1 виконував добросовісно, а саме, своєчасно вносив необхідні кошти на погашення кредиту. З 10 лютого 2009 року банком була збільшена процентна ставка, на яку ОСОБА_1 не погодився та продовжував проводити оплату на тих умовах, на які був укладений договір. За таких обставин, як вважає банк, ОСОБА_1 станом на 01.12.2010 року має заборгованість в розмірі 240 543 грн., яка складається з наступного:

· 210664,22 грн. - заборгованість за кредитом;

· 17808,83 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом; -132,47 грн. - заборгованість по комісії за користування кредитом;

·

· 245,52 грн. - пеня за несвоєчасність виконання зобов'язань за договором, а також штрафи відповідно до договору;

· 250,00 грн. - штраф (фіксована частина);

- 11442,55 грн. - штраф (процентна складова).

Таким чином, банк звернувся до суду із позовом про звернення стягнення на майно

ОСОБА_1 в рахунок наданого кредиту.

Відповідно до ст.24 Закону України « Про забезпечення вимог кредиторів та |реєстрацію обтяжень» звернення стягнення на предмет забезпечувального обтяження здійснюється на підставі рішення суду в порядку встановленому законом, або в позасудовому порядку згідно із цим законом. Обтяження рухомого майно реєструється в Державному реєстрі в порядку встановленому цим Законом ( ст.11) Позивач, який звертається до суду з вимогою звернути стягнення на предмет забезпечувального обтяження, зобов'язаний до моменту подання відповідного позову до суду письмово повідомити всіх обтяжувачів, на користь яких встановлено зареєстроване обтяження цього ж майна, про початок судового провадження у справі про звернення стягнення на предмет забезпечувального обтяження.

Натомість, доказів які б свідчили про вчинення позивачем дій, передбаченні вищевказаним Законом по повідомленню всіх обтяжувачів, на користь яких встановлено зареєстроване обтяження цього майна в судове засідання представник позивача не надав оскільки цих вимог Закону Банком дотримано не було.

За таких обставин, суд вважає за необхідне в позові про звернення стягнення відмовити.

Частинами 1, 2 ст. 1056-1 ЦК України, якою було доповнено Кодекс Законом від 12 грудня 2008 року № 661-VI і яка набрала чинності 9 січня 2009 року, встановлено розмір процентів та порядок їх сплати за договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склались кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки інших факторів. Установлений договором розмір процентів не може бути збільшено банком в односторонньому порядку.

Згідно зі ст. 654 ЦК України зміна договору вчиняється в такій самій формі, й договір, що змінюється, якщо інше не встановлено договором або законом чи , випливає із звичаїв ділового обороту.

Порядок укладення договору визначено ст.ст. 638-650 ЦК України.

Статтею 643 ЦК України визначено момент укладання договору за пропозицією, якій вказаний строк для відповіді. Так , якщо у пропозиції укласти договір вказаний строк відповіді, договір є укладеним, коли особа, яка зробила пропозицію, одержала відповіді про прийняття пропозиції протягом цього строку.

Як вбачається з матеріалів справи, 25 березня 2008 року між ОСОБА_1 та ПАТ КБ "Приватбанк" було укладено кредитний договір, згідно з яким банк надав ОСОБА_1М кредитні кошти в сумі 265312,50 грн. із кінцевим терміном повернення 25.93.2013 року сплатою відсотків за користування кредитом, винагороди за надання фінансового інструменту, винагороди за резервування ресурсів, винагороди за проведення додаткового моніторингу.

Відповідно до пункту 2.3.1 договору банк має право в односторонньому порядку збільшувати розмір процентної ставки за користування кредитом при зміні кон'юнктури ринку грошових ресурсів в Україні, а саме: зміні курсу долара США до гривні більше ніж на 10% у порівнянні з курсом долара США до гривні, встановленого НБУ на момент укладання даного договору; зміні облікової ставки НБУ; зміні розміру відрахувань у страховий (резервний) фонд або зміні середньозваженої ставки по кредитах банків України у відповідній валюті (за ставкою НБУ).

Відповідно до ст.638 ЦК України, даний пункт договору, згідно якого банк має право в односторонньому порядку збільшувати процентну ставку за користування кредитом, є істотною умовою договору, а тому зміна цих умов згідно ст..651 ЦК України, допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлене договором або законом, а також у разі істотного порушення другою стороною умов договору, внаслідок чого інша сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору.

В судовому засіданні встановлено, що протягом дії договору ОСОБА_1 своєчасно вносив усі передбачені платежі і добросовісно виконував взяті на себе зобов'язання, оскільки при укладенні договору, достовірно знав про свій матеріальний стан та розраховував свої фінансові можливості.

25 грудня 2008 року Правлінням ПАТ КБ « Приватбанк» було прийнято розпорядження № Е.40.0.0.0/1-20 про зміну процентної ставки по діючим кредитам бізнесів « Іпотечне кредитування», « Авто в кредит» , які були видані в гривнях. ОСОБА_4 від 31 грудня 2008 року, відправленого на адресу ОСОБА_1 09 січня 2009 року ( реєстр кореспонденції № 116 ір № 23) банк повідомив позивача про збільшення з 01 лютого 2009 року відсоткової ставки за договором з 1,34% на місяць до 29,52% на рік.

В обґрунтуванням своїх вимог, ОСОБА_1 посилається на те, що вказаний лист він отримав після набрання чинності Закону від 12 грудня 2008 року № 661-VI; яким доповнено ЦК України ст.ст. 1056-1 ЦК України.

Отримавши листа з зазначенням про підвищення в односторонньому порядку відсоткової ставки за кредитом, позивач направив листа до банку про свою незгоду із підвищенням процентної ставки в односторонньому порядку, що суттєво погіршували її права, про що їй не було відомо на момент отримання кредиту, оскільки в п.2.3.1. не зазначено ні розміру, ні розрахунку суми, на яку підвищаться щомісячні платежі.

Крім того, відповідно до п. 2.3.1 кредитного договору від 25 березня 2008 року при збільшенні в односторонньому порядку відсоткової ставки банк надсилає позичальникові письмове повідомлення про зміну процентної ставки протягом 7 календарних днів з дати вступу в чинність зміненої процентної ставки.

Проте відсоткова ставка була підвищена банком на підставі листа від 25 грудня 2008 року лише з 01 лютого 2009 року, тобто також після набрання чинності зазначеного Закону.

Таким чином, суд вважає, що підвищення ПАТ КБ « Приватбанком» в односторонньому порядку відсоткової ставки по кредиту із 01 лютого 2009 року не відповідає вимогам Закону, а тому, зустрічний позов ОСОБА_1 є обґрунтованим та підлягає до задоволення.

Керуючись ст.ст. 10,11,88,209,212,214-215,218 ЦПК України, ст.ст.638,651,654, 1056-1 ЦК України, ст.55 Закону України " Про банки та банківську діяльність", суд -

Вирішив:

Позовну заяву Публічного акціонерного товариства Комерційний банк "ПРИВАТБАНК" до ОСОБА_1 про звернення стягнення залишитш без задоволення.

Зустрічний позов ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства Комерційний банк "ПРИВАТБАНК" про визнання недійсним підвищення процентної ставки в односторонньому порядку , - задовольнити.

Визнати неправомірними дії банку з приводу підвищення в односторонньому порядку процентної ставки за кредитним договором № КЗР0ОА15006750 укладеного 25.03.2008 року між ОСОБА_1 та Публічним акціонерним товариством Комерційний банк "ПРИВАТБАНК" та здійснити належний перерахунок коштів.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до апеляційного суду Київської області протягом 10 днів з дня його проголошення через Баришівський районний суд.

Суддя Баришівського

районного суду ОСОБА_4