АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 жовтня 2011 року колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Дніпропетровської області в складі:

головуючого - судді Демченко Е.Л.

суддів Басуєвої Т.А., Петешенкової М.Ю.

при секретарі Качур Л.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Дніпропетровську апеляційну скаргу ОСОБА_2 на рішення Амур-Нижньодніпровського районного суду м.Дніпропетровська від 12 серпня 2011 року по справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2, третя особа Амур-Нижньодніпровський відділ державної виконавчої служби Дніпропетровського міського управління юстиції Дніпропетровської області, про стягнення заборгованості за аліментами та неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів на утримання дитини, -

в с т а н о в и л а :

У лютому 2011 року ОСОБА_3 звернулася до суду з уточненим в ході розгляду справи позовом до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за аліментами та неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів на утримання дитини, мотивуючи його тим, що на підставі рішення Амур-Нижньодніпровського районного суду м.Дніпропетровська від 07 вересня 2010 року ОСОБА_2 зобовязаний сплачувати аліменти на її користь на утримання доньки ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, в розмірі 1/4 частини усіх видів заробітку (доходу), починаючи з 18 червня 2009 року. Відповідач почав виплачувати аліменти з жовтня 2010 року.

Посилаючись на те, що ОСОБА_2 з червня 2009 року по жовтень 2010 року жодної копійки на утримання дитини не надав, просить стягнути з нього на її користь заборгованість по аліментам в розмірі 8.517 грн.50 коп. та неустойку за прострочення сплати аліментів в розмірі 41.544 грн.

Рішенням Амур-Нижньодніпровського районного суду м.Дніпропетровська від 12 серпня 2011 року позовні вимоги ОСОБА_3 задоволені частково.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 ставить питання про скасування рішення Амур-Нижньодніпровського районного суду м.Дніпропетровська від 12 серпня 2011 року, посилаючись на те, що рішення постановлено з порушенням норм матеріального й процесуального права.

Розглянувши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги та заявлених вимог, колегія суддів находить, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню.

Відповідно до ст.213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим.

Постановляючи рішення, суд першої інстанції виходив із того, що оскільки відповідач аліменти сплачував не регулярно, що призвело до утворення заборгованості, суд вважав за необхідне стягнути з нього пеню (неустойку) від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення за період з 18 червня 2009 року по лютий 2010 року.

Проте з такими висновками суду погодитися не можливо.

Відповідно до ст.196 СК України, при виникненні заборгованості з вини особи, яка зобовязана сплачувати аліменти за рішенням суду, одержувач аліментів має право стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення.

Таким чином, передбачена ст.196 СК України відповідальність у виді сплати неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів настає за наявності вини особи, яка зобовязана сплачувати аліменти за рішенням суду.

На платника аліментів не можна покладати таку відповідальність, якщо заборгованість утворилась з незалежних від нього причин.

Згідно положень Сімейного кодексу України аліменти призначаються та виплачуються (стягуються) щомісячно, тому за змістом ст.196 СК України пеня нараховується не на всю суму заборгованості, а її нарахування обмежується лише сумою несплачених аліментів за той місяць, в якому не проводилось стягнення аліментів.

Це повязано з тим, що відповідно до ст.61 Конституції України ніхто не може бути притягнутий до юридичної відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення, а за положеннями ч.2 ст.550 ЦК України відсотки на неустойку (як повторна пеня) не нараховується. У звязку з цим сума заборгованості зі сплати аліментів за попередні місяці не додається за наступні, а кількість днів прострочення обчислюється виходячи з того, скільки днів прострочено до сплати певну суму заборгованості. При цьому пеня нараховується не з часу фактичного ухилення від утримання і не з часу подання позовної заяви про стягнення аліментів чи з часу набрання рішенням суду про стягнення аліментів законної сили, а з часу невиконання рішення суду.

З матеріалів справи вбачається, що рішенням Амур-Нижньодніпровського районного суду м.Дніпропетровська від 07 вересня 2010 року стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 аліменти на утримання малолітньої доньки ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, в розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку (доходу) щомісячно, починаючи з 18 червня 2009 року.

На виконання даного рішення 21 вересня 2010 року Амур-Нижньодніпровським районним судом м.Дніпропетровська був виданий виконавчий лист, який передано на виконання до Амур-Нижньодніпровського відділу державної виконавчої служби Дніпропетровського міського управління юстиції.

З жовтня 2010 року по грудень 2010 року відповідач ОСОБА_2 повинен був сплачувати щомісячно аліменти в розмірі по 300 грн., а з січня 2011 року по лютий 2011 року в розмірі по 312 грн.50 коп.

Як вбачається з довідки державного виконавця Амур-Нижньодніпровського відділу державної виконавчої служби Дніпропетровського міського управління юстиції ОСОБА_2 з жовтня 2010 року по січень 2011 року сплачував щомісячно аліменти в розмірі 550 грн., в лютому 2011 року ним сплачено 97 грн.

На підставі наведеного, колегія суддів вважає, що вимоги ОСОБА_3 про стягнення з ОСОБА_2 неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів на утримання дитини не знайшли свого підтвердження в судовому засіданні, спростовуються зібраними по справі доказами, а тому рішення суду першої інстанції в цій частині підлягає скасуванню, з ухваленням нового рішення.

В іншій частині рішення Амур-Нижньодніпровського районного суду м.Дніпропетроська від 12 серпня 2011 року не оскаржується.

Керуючись ст.ст.303,307,309,313,314,316,317 ЦПК України, колегія суддів, -

в и р і ш и л а:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити частково.

Рішення Амур-Нижньодніпровського районного суду м.Дніпропетровська від 12 серпня 2011 року в частині стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів на утримання дитини скасувати.

В задоволенні позову ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів на утримання дитини відмовити.

В решті рішення Амур-Нижньодніпровського районного суду м.Дніпропетровська від 12 серпня 2011 року залишити без змін.

Рішення апеляційного суду набирає законної сили з моменту його проголошення та може бути оскаржене в касаційному порядку в двадцятиденний термін.

Судді: