АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________
Справа № 22-ц-1117/2011 Головуючий 1 ї
Категорія: відшкодування шкоди інстанції: ОСОБА_1
Доповідач: Бурлака І. В.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

«07» лютого 2011 року м. Харків

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Харківської області в складі:

Головуючого судді: Бурлака І.В.,

Суддів: Карімової Л.В., Яцини В.Б.,

при секретарі: Коршун І.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Харкові справу за апеляційною скаргою прокуратури Фрунзенського району м. Харкова на рішення Фрунзенського районного суду м. Харкова від 28 жовтня 2010 року по справі за позовом ОСОБА_2 до Державного казначейства України, третя особа - Головне управління МВС України в Харківській області про відшкодування моральної шкоди,-

в с т а н о в и л а:

У липні 2010 року ОСОБА_2 звернулася до суду з уточненим в подальшому позовом до Державного казначейства України. В обґрунтування своїх вимог посилалася на те, що 29.01.2006 року скоєно вбивство ії матері ОСОБА_3

29.01.2006 року за фактом вбивства прокуратурою Фрунзенського району м. Харкова порушено кримінальну справу і постановою слідчого 31.01.2006 року її визнано потерпілою.

19.04.2006 року працівниками відділу кримінального розшуку ОСОБА_4 ХМУ ГУМВС України в Харківській області ії затримано, доставлено до ОСОБА_4

26.04.2006 року справу передано до СУ ГУМВС України в Харківській області.

27.04.2006 року їй предявлено обвинувачення в своєнні злочину за ч. 1 ст. 115 КК України і обрано міру запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою в слідчому ізоляторі.

Постановою Фрунзенського районного суду м. Харкова від 30.11.2007 року справу повернуто на додаткове розслідування.

Постановою Фрунзенського районного суду м. Харкова від 21.07.2008 року їй змінено міру запобіжного заходу з тримання під вартою на підписку про невиїзд.

Постановою слідчого СУ ГУМВС України в Харківській області від 25.08.2009 року кримінальну справу відносно неї провадженням закрито на підставі п.2 ст. 6 КПК України. Вважала, що оскільки з вини слідчих органів вона безпідставно знаходилася під вартою 26 місяців 25 днів, а всього під слідством - 40 місяців і 18 днів, їй спричинено моральну шкоду, яку вона оцінює в 150000,00 грн. Розмір моральної шкоди обгрунтовувала тим, що під час знаходження під вартою їй спричинено неймовірних моральних страждань, вона була позбавлена побачень та передач. Була підірвана ії репутація серед друзів та сусідів, внаслідок чого вона вимушена виїхати до Росії, де проживають ії батько та неповнолітня сестра. Зараз вона навчається в Уральському національному технічному університеті і за весь курс навчання їй необхідно сплатити 185000,00 російських рублів, хоча до цього вона навчалася безоплатно в Харківському національному економічному університеті. Маючи статус іноземного студента, вона вимушена знімати житло і кожні три місяця змушена виїзджати до України для відмітки та нести витрати на ці поїздки. У звязку з чим просила суд стягнути з відповідача на свою користь 150000,00 грн. у відшкодування моральної шкоди.

Рішенням Фрунзенського районного суду м. Харкова від 28 жовтня 2010 року позов задоволено; стягнуто з Державного казначейства на користь ОСОБА_2 в рахунок відшкодування моральної шкоди 150000,00 грн.

Не погоджуючись з рішенням суду, прокуратура Фрунзенського району м. Харкова подала апеляційну скаргу, в якій просила рішення суду - скасувати, справу направити на новий розгляд. При цьому посилалася на порушення норм матеріального і процесуального права. Вважала, що суд не надав належної оцінки доказам у справі, а саме не звернув увагу на те, що ОСОБА_2 перебувала під вартою з 27.04.2006 року по 21.06.2008 року і з урахуванням мінімальної заробітної плати за весь час перебування ії під вартою це становить тільки 10915,60 грн., у звязку з чим судом не перевірено доводи ОСОБА_2 щодо терміну перебування ії під вартою, не досліджено матеріали кримінальної справи, не надано доказів витрат, повязаних з переїздом за новим місцепроживанням, не доведено причинно-слідчий звязок між ії притягненням до кримінальної відповідальності та неможливістю продовження подальшого навчання; відсутні дані СІЗО про фактичний термін ії перебування під вартою, не надано доказів порушення ії життєвих та суспільних звязків, відсутні докази навчання ОСОБА_2 в попередньому навчальному закладі.

Судова колегія, заслухавши суддю-доповідача, пояснення зявившихся осіб, дослідивши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, вважає за необхідне апеляційну скаргу прокуратури Фрунзенського району м. Харкова-відхилити, рішення суду залишити без змін.

Задовольняючи позов ОСОБА_2 і стягуючи з Державного казначейства України на ії користь 150000,00 грн. в рахунок відшкодування моральної шкоди, суд першої інстанції обгрунтовано виходив з обставин справи і вимог закону.

Судом встановлено, підтверджується матеріалами справи і не оспорюється сторонами, що 27.04.2006 року ОСОБА_2 безпідставно предявлено обвинувачення в своєнні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України, у звязку з чим вона під слідством і судом незаконно перебувала 40 місяців 18 днів, зокрема під вартою знаходилася 2 роки 3 місяці 2 дні; під підпискою про невиїзд-13 місяців і 4 дні.

Постановою слідчого СУ ГУМВС України в Харківській області від 25.08.2009 року кримінальну справу відносно неї провадженням закрито на підставі п.2 ст. 6 КПК України, (а.с.18).

Посилання представника прокуратури на те, що сума відшкодування моральної шкоди повинна визначатися з урахуванням мінімальної заробітної плати за весь час перебування ОСОБА_5 під вартою і повинна становити 10915,60 грн., а не 150000,00 грн., судовою колегією не приймаються, оскільки як вбачається з змісту ст. 13 Закону України Про порядок відшкодування шкоди, завданої громадянинові незаконними діями органів дізнання, досудового слідства, прокуратури і суду від 01 грудня 1994 року визначено тільки мінімальний розмір відшкодування моральної шкоди, який не може бути менше одного мінімального розміру заробітної плати за кожен місяць перебування під слідством чи судом, однак максимальний розмір відшкодування моральної шкоди не встановлено. Розмір моральної шкоди визначається судом з урахуванням обставин справи в межах, встановлених цивільним законодавством.

Частиною 3 статті 23 ЦК України та положеннями Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 року № 4 Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди передбачено, що розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.

Ухвалюючи рішення, суд першої інстанції врахував зазначені вимоги закону і виходячи з того, що ОСОБА_5 безпідставно під слідством і судом перебувала 40 місяців 18 днів, зокрема під вартою знаходилася 2 роки 3 місяці 2 дні; під підпискою про невиїзд -13 місяців і 4 дні, правильно визначив розмір відшкодування моральної шкоди.

Перевіряючи законність та обгрунтованість судового рішення в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, судова колегія визнає, що рішення судом ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права і відповідно до ст. 308 ЦПК України є підставою для відхилення апеляційної скарги. Інші доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують.

Керуючись ст. ст. 303,304, п.1.ч.1.ст. 307, ст. 308, ст. 313, п.1.ч.1.ст. 314, ст.ст. 315, 317, 319 ЦПК України, судова колегія ,-

у х в а л и л а:

Апеляційну скаргу прокуратури Фрунзенського району м. Харкова відхилити.

Рішення Фрунзенського районного суду м. Харкова від 28 жовтня 2010 року залишити без змін.

Ухвала апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту проголошення, але може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом 20 днів з дня набрання законної сили.

Головуючий суддя:

Судді: