Справа № 2-187/11
Татарбунарський районний суд Одеської області
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 березня 2011 року Татарбунарський районний суд Одеської області в складі:

головуючого судді Чебан А.П.

при секретарі Білик М.М.

за участю адвоката ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Татарбунари цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди,

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду з позовом, у якому просить стягнути матеріальну та моральну шкоду, заподіяну внаслідок ДТП, посилаючись на слідуючі обставини.

15.10.2006 року на 138 км + 800 метрів автодороги Одеса-Рені відбулася дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля марки "Альфа-Ромео", державний номер НОМЕР_1, яким керувала відповідач по справі водій ОСОБА_3 та автомобіля НОМЕР_2, яким керував позивач ОСОБА_2 Відповідачка, керуючи вказаним автомобілем, виконуючи маневр повороту направо, проявила неуважність, не справилась з управлінням свого автомобіля, внаслідок чого відбулося зіткнення автомобілів. В результаті ДТП позивачеві було заподіяно середньої тяжкості тілесні ушкодження та завдано матеріальну шкоду на загальну суму 35526,5 грн, в тому числі матеріальний збиток, заподіяний в результаті пошкодження автомобіля при ДТП, що підтверджується висновком авто товарознавчого дослідження в розмірі 34996,50грн, сплати за автотехнічну експертизу в розмірі 400 грн та 200 грн за медичний огляд в медичному центрі згідно квитанції.

Крім того, на думку позивача, винними діями відповідачки йому було завдано моральну шкоду, яку він оцінює в 10000 грн., оскільки в результаті ДТП він пережив сильне хвилювання, отримав тілесні ушкодження середньої тяжкості, був порушений звичний уклад його життя, сильне нервове потрясіння справило негативний вплив на здоров'я позивача, позивач в результаті ДТП позбувся автомобіля, на поновлення якого необхідні були значні витрати.

У судовому засіданні позивач підтримав позовні вимоги.

Відповідачка позовні вимоги не визнала та пояснила, що позивачем не представлено доказів заподіяння матеріальної шкоди внаслідок ДТП, яке сталося 15.10.2006 року, оскільки висновок спеціаліста про встановлення матеріального збитку у звязку з пошкодженнями, заподіяними автомобілю ВАЗ 21102 проведений без її повідомлення та участі, показники в ньому значно завищені та суми вартості деяких запчастин дублюються. Провести додаткову оцінку збитку немає можливості з вини ж самого позивача, який без наявних законних на те підстав розпорядився автомобілем на власний розсуд до вирішення спору в судовому порядку. З цих же причин суд буде позбавлений можливості вирішити питання щодо передачі їй пошкодженого автомобіля, з урахуванням тверджень позивача, про те, що вартість шкоди, заподіяної його автомобілю перевищує його остаточну вартість.

Вислухавши пояснення і доводи сторін, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню.

Відповідно до вимог ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Згідно ст. 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування.

Таким чином, настання відповідальності в даному випадку передбачає наявність складу цивільного правопорушення: порушення цивільного права чи інтересу, завдання збитків та причинний звязок між порушенням права та збитками. Крім того необхідно доведення вини відповідача в заподіянні шкоди.

Згідно ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав.

Моральна шкода полягає у фізичному болю та стражданнях, яких особа зазнала у звязку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоровя. Моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.

Відповідно до вимог ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.

Відповідно до ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Згідно ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст. 61 цього Кодексу.

Згідно методики «Про порядок проведення авто товарознавчої експертизи транспортних засобів» від 24.11.2003 року у разі перевищення вартості відновлюваного ремонту пошкодженого автомобіля його остаточній вартості матеріальна шкода складає суму остаточної вартості дослідженого автомобіля.

Відповідно до п.9 постанови Пленуму Верховного суду України №6 від 27.03.1992 року «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди»/з наступними змінами/ суд має вирішити питання щодо передачі автомобіля НОМЕР_3, належного ОСОБА_2 після відшкодування збитків ОСОБА_3, відповідальній за шкоду.

Із постанови Татарбунарського районного суду від 10.07.2009 року (а.с.4-6) вбачається, що ОСОБА_3 звільнена від кримінальної відповідальності за ст. 286 ч1 КК України внаслідок Закону України "Про амністію" від 12.12.2008 року. Таким чином, факт наявності вини ОСОБА_3 в скоєні ДТП, яке мало місце 15.10.2006 року підтверджено зазначеним рішенням суду.

Разом з тим, суд вважає, що позивачем не представлено доказів, які підтверджували обєм заподіяної йому шкоди внаслідок пошкодження автомобіля НОМЕР_2.

Так, позивач на підтвердження суми заподіяної йому шкоди посилається на висновок спеціаліста №271 експертного авто товарознавчого дослідження від 19.10.2007 року, (а.с.71-96 кримінальної справи за обвинуваченням ОСОБА_3 за ст. 286 ч1 КК України), згідно якого вартість матеріальної шкоди, заподіяної власнику автомобіля ВАЗ 21102, реєстраційний номер НОМЕР_4 встановлюється рівною риночній вартості, тобто 34996,50 грн. Вартість відновлюваних робіт (матеріальної шкоди) перевищує її риночну вартість та складає 41779,44 грн.

Суд не може взяти до уваги данні, встановлені висновком експерта №271 від 19.10.2007 року, вважає, що вони підлягають перевірці з урахуванням того, що відповідачка по справі не запрошувалась для участі у її проведенні. Проведення ж додаткової оцінки спірного автомобіля не представляється можливим у звязку із фактичною відсутністю автомобіля НОМЕР_5, яким позивач розпорядився на власний розсуд до вирішення спору у суді. Також, у звязку із відсутністю автомобіля, суд не має можливості вирішити питання про передачу автомобіля відповідачці по справі після відшкодування шкоди, як це передбачено п.9 постанови Пленуму Верховного суду України №6 від 27.03.1992 року «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди»/з наступними змінами/. За таких обставин, суд вважає що в задоволенні вимог позивача щодо стягнення шкоди в розмірі 35396,50 необхідно відмовити.

Таким чином, судом встановлено, що доведеною вважається сума матеріального збитку в розмірі 200 грн ( квитанція а.с.181 кримінальної справи за обвинуваченням ОСОБА_3 за ст. 286 ч1 КК України).

Разом з тим, суд вважає підлягають частковому задоволенню позовні вимоги в частині стягнення моральної шкоди, оскільки в судовому засіданні знайшли своє підтвердження моральні страждання позивача, які полягають в переживаннях в момент ДТП за своє життя, пережитий стрес після цього, фізичний біль, позбавлення нормального життєвого укладу, тому суд, з урахуванням глибини фізичних та душевних страждань позивача, враховуючи вимоги розумності та справедливості, згідно ст.23 ЦК України, вважає за необхідне стягнути на його користь 5000 грн. моральної шкоди.

Керуючись ст.ст.15,58-60,209,212,214-215 ЦПК України, ст.ст. 22, 23, 1166, 1167 ЦК України, суд

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 матеріальну шкоду в розмірі 200 грн та моральну шкоду в сумі 5000 грн.

В іншій частині позовних вимог ОСОБА_2 -відмовити.

Стягнути з ОСОБА_3 витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду цивільної справи Татарбунарським районним судом Одеської області у розмірі 120 грн.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави державне мито в сумі 301 грн.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Одеської області через Татарбунарський районний суд шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя Чебан