Справа № 2-133/11
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01.04.2011 м.Городня

Городнянський районний суд Чернігівської області у складі :

головуючого судді - Березовського О.Д.,

при секретарі Швачко О.В.,

за участю позивача ОСОБА_1, відповідача ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Городня цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визначення розміру аліментів, третя особа на стороні відповідача, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору відділ Державної виконавчої служби Городнянського районного управління юстиції Чернігівської області, -

ВСТАНОВИВ :

ОСОБА_1 звернулась в суд з позовною заявою до ОСОБА_2 та просить визначити розмір аліментів, які стягуються з ОСОБА_2 на підставі рішення Городнянського районного суду Чернігівської області від 17 вересня 2004 року, на її користь на утримання їхнього сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, у розмірі 1/4 частини з усіх видів його заробітку ( доходу ), але не менше одного неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, щомісяця, з 13 листопада 2010 року до досягнення сином повноліття.

У позовній заяві позивач вказала, що 09.11.1991 року вона уклала шлюб з ОСОБА_2, який вони зареєстрували у відділі реєстрації актів цивільного стану Городнянського районного управління юстиції Чернігівської області. З відповідачем вона проживала до 13 жовтня 2004 року, після чого вони розлучилися. Від шлюбу мають двох синів : ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, та ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3, які після розлучення залишилися разом з нею. На підставі рішення Городнянського районного суду Чернігівської області від 17.09.2004 року відповідач виплачував на її користь аліменти на утримання дітей у розмірі 1/3 частки з усіх видів свого заробітку ( доходу ) щомісяця, до досягнення старшого сина повноліття. Пропонує визначити аліменти в розмірі 1/4 частки з усіх видів заробітку ( доходу ) ОСОБА_2, оскільки останній проживає один, працює на Городнянському маслозаводі і отримує заробітну плату. Аліментів відповідач нікому не платить.

Ухвалою судді від 11 березня 2011 року відкрито провадження у зазначеній справі.

У судовому засіданні позивач ОСОБА_1 підтримала у повному обсязі заявлені нею позовні вимоги та просила суд їх задовольнити. Підтвердила обставини викладені в позовній заяві. Обґрунтовуючи заявлені позовні вимоги щодо зміни розміру аліментів, які стягуються з відповідача, в сторону їх збільшення, зазначила, що її матеріальне та сімейне становище не змінилось та на даний час все залишається так як і було раніше. Стан здоровя неповнолітнього сина ОСОБА_3 задовільний. Причину звернення до суду з відповідним позовом пояснює тим, що всі отримують аліменти у розмірі 25 %, а вона після досягнення старшим сином повноліття, отримує на меншого сина аліменти в розмірі близько 17 %. Тобто визначений за рішенням суду розмір аліментів на утримання двох синів з 1/3 частини зменшився до 1/6 частини. З моменту винесення в 2004 році рішення суду про стягнення з відповідача аліментів на утримання синів і по теперішній час її матеріальне та сімейне становище не змінилось, стан здоровя нікого в її сімї не погіршився. Окрім того, що всім платять аліменти на утримання однієї дитини в розмірі 25 %, а їй лише 16 %, інших підстав для зміни розміру аліментів немає. Коштів на утримання неповнолітнього сина їй не вистачає, відповідач платить їй аліменти щомісячно в розмірі близько 320 грн.. Щодо надання відповідачем особисто дитині додаткової матеріальної допомоги, то їй про це нічого не відомо. Особисто вона з червня 2010 року зареєструвалась приватним підприємцем, а до цього була безробітна. Її середній заробіток складає близько 500 грн. на місяць. На її утриманні додатково непрацездатних осіб або дітей не зявилось.

Відповідач ОСОБА_2 у судовому засіданні позовні вимоги не визнав та заперечував з приводу їх задоволення. Вказав, що він не згоден з твердженнями позивачки про те, що він платить недостатньо грошей на утримання сина. Він працює, отримує нормальну заробітну плату в розмірі близько 1500 грн. на місяць і платить пристойні аліменти. З синами він підтримує нормальні стосунки та приймає додаткову участь в матеріальному забезпеченні синів. Натомість позивачка користується тим, що він платить аліменти в достатньому розмірі і не вважає за потрібне вести домашнє господарство та обробляти город. На даний час він проживає у цивільному шлюбі з жінкою, яка являється інвалідом 3 групи, та потребує коштів на лікування. Особисто його стан здоровя за останній час погіршився, він страждає на гіпертонію та у нього погіршився зір. Зараз він влаштовує старшого сина на службу за контрактом в прикордонні війська і всі витрати по вирішенню цього питання несе особисто. Також він через 3 роки має намір навчати і меншого сина і для цього потрібно зібрати певний капітал. Він не може утримувати позивача і вважає за неможливе збільшення розміру аліментів на утримання неповнолітнього сина.

Третя особа на стороні відповідача, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору відділ Державної виконавчої служби Городнянського районного управління юстиції Чернігівської області, про дату, час та місце судового розгляду справи був повідомлений належним чином, представник третьої особи в судове засідання не зявився, про причини неявки представника суд не повідомлено. Неявка в судове засідання представника третьої особи відповідно до положень ст. 169 ЦПК України не є перешкодою для розгляду справи ( а.с. 19 ).

Суд, заслухавши пояснення позивача та відповідача, дослідивши в судовому засіданні всі наявні матеріали справи та надані докази, прийшов до наступного.

Зі свідоцтва про розірвання шлюбу серії 1-ЕЛ № 075873 встановлено, що шлюб між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 розірвано, про що в книзі реєстрації актів про розірвання шлюбу 13.10.2004 року зроблено запис за № 72 ( а.с. 4 ).

З дослідженого в судовому засіданні свідоцтва про народження серії І-ЕЛ № 279076 встановлено, що ОСОБА_3 народився 24 червня 1995 року та його батьками значаться ОСОБА_2 та ОСОБА_1 ( а.с. 3 ).

Згідно довідки виконкому Городнянської міської ради Чернігівської області від 22.02.2011 року № 751 встановлено, що ОСОБА_1 зареєстрована проживаючою за адресою : ІНФОРМАЦІЯ_4, та до складу її сімї входять син ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_5, син ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_6, донька ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_7, діти знаходяться на утриманні матері ( а.с. 6 ).

Рішенням Городнянського районного суду Чернігівської області від 17.09.2004 року стягнуто аліменти з ОСОБА_2 у розмірі однієї третьої частини всіх видів заробітку, але не менше одного неоподатковуваного мінімуму доходів громадян на користь ОСОБА_1 на утримання дітей : ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_8, та ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_9, починаючи з 07.09.2004 року і до повноліття дітей. Рішення суду набрало чинності (а.с. 5).

Частина 1 ст. 192 СК України передбачає, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоровя когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Позивач в судовому засіданні не надала суду належних доказів підтверджуючих зміну її матеріального або сімейного стану, погіршення здоровя когось із членів сімї, та не обґрунтувала наявність підстав визначених ст. 192 СК України для збільшення розміру аліментів на утримання неповнолітнього сина, які стягуються з ОСОБА_2 за рішенням суду від 17.09.2004. Наведені позивачем причини необхідності збільшення розміру аліментів, які стягуються з відповідача, не є підставою для задоволення позовних вимог ОСОБА_1.

Крім того, позивачка вже зверталась в суд з відповідною позовною заявою до ОСОБА_2 про збільшення розміру аліментів на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_3, 24.06.1995 року, до 1/3 частини всіх видів заробітку відповідача, але суд своїм рішенням від 21.01.2011 року відмовив в задоволенні позовних вимог ОСОБА_1. Рішення суду набрало законної сили ь01.02.2011 року ( а.с. 12 ).

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що в задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про збільшення розміру аліментів слід відмовити.

Керуючись ст. ст. 180, 181, 182, 192 Сімейного кодексу України, ст. ст. 10, 11, 60-61, 88, 169, 209, 212-215, 218 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В :

В задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визначення розміру аліментів відмовити.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Чернігівської області через суд першої інстанції шляхом подачі в 10-денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом 10-ти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя О. Д. Березовський