АПЕЛЛЯЦИОННЫЙ СУД ДНЕПРОПЕТРОВСКОЙ ОБЛАСТИ

Категорія 52 ( I ) суддя Тарасенко О.В.
Суддя-доповідач ОСОБА_1
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 серпня 2011 року колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Дніпропетровської області у складі:

головуючого - судді Зубакової В.П.

суддів - Неклеси В.І., Остапенко В.О.

при секретарі - Іванюк О.В.

розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Кривому Розі цивільну справу за апеляційною скаргою позивача ОСОБА_2 та його представника ОСОБА_3 на рішення Тернівського районного суду м.Кривого Рогу від 05 березня 2011 року по справі за позовом ОСОБА_2 до Відкритого акціонерного товариства "Північний гірничо-збагачувальний комбінат" ( на теперішній час Публічне акціонерне товариство "Північний гірничо-збагачувальний комбінат" ) про визнання незаконним розпорядження, поновлення на роботі, стягнення заробітної плати за час вимушеного прогулу та моральної шкоди.

Особи, які беруть участь у розгляді справи:

Позивач ОСОБА_2,

Представник відповідача ОСОБА_4 акціонерного товариства "Північний гірничо-збагачувальний комбінат" ОСОБА_5, -

ВСТАНОВИЛА:

У липні 2009 року ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом до Відкритого акціонерного товариства "Північний гірничо-збагачувальний комбінат" ( на теперішній час Публічне акціонерне товариство "Північний гірничо-збагачувальний комбінат" - далі ПАТ «ПівнГЗК») про визнання незаконним розпорядження №1198-к від 10.07.2009 року «Про недопущення до роботи працівника Першотравневого кар`єра», посилаючись на те, що довідка з офтальмологічного МСЕК №010 від 08.01.2009 року, на підставі якої висновком ЛКК від 04.03.2009р. йому протипоказана за станом здоров`я робота слюсаря чергового з ремонту устаткування на кар`єрній поверхні та видано оспорюваний наказ, не відповідає формі документів, які використовуються у роботі МСЕК, та зазначена довідка взагалі не видавалась.

Наказом №115-к від 07.08.2009р. позивача звільнено з посади слюсаря чергового та з ремонту устаткування на кар`єрній поверхні Першотравневого кар`єру за п.2 ст. 40 КЗпП України.

У вересні 2009 року ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом до ПАТ «ПівнГЗК» про поновлення на роботі, який він уточнив 14.10.2009 року, та просив визнати розпорядження №1198-к від 10.07.2009 року та наказ №115-к від 07.08.2009 р. незаконними, поновити його на посаду слюсаря чергового та з ремонту устаткування на кар`єрній поверхні Першотравневого кар`єру ПАТ «ПівнГЗК», стягнути з відповідача на його користь середню заробітну плату за час вимушеного прогулу в сумі 5 400, 00 грн. та 15 тис. грн. у відшкодування моральної шкоди, яка складається з того, що його незаконно було позбавлено права на працю, джерела існування, у порушенні життєвих зв'язків тощо, що спричинило моральні страждання.

Рішенням Тернівського районного суду м. Кривого Рогу від 05 березня 2011 року в задоволенні позовних вимог ОСОБА_2 до ПАТ «ПівнГЗК» про визнання незаконним розпорядження, поновлення на роботі, стягнення заробітної плати за час вимушеного прогулу та моральної шкоди відмовлено.

Судовий збір компенсовано за рахунок держави та стягнуто з ОСОБА_2 витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи у сумі 7,50 грн. на користь держави.

В апеляційній скарзі позивач ОСОБА_2 та його представник ОСОБА_3 ставлять питання про скасування рішення суду та ухвалення нового рішення по суті позовних вимог посилаючись на те, що судом порушено норми матеріального та процесуального права.

Зокрема, висновок ЛКК не може бути підставою для звільнення з роботи відповідно до п.2 ст. 40 КЗпП України, оскільки про невідповідність позивача займаній посаді відповідачу було відомо майже 5 років до звільнення.

Висновок суду щодо відсутності обґрунтування в рішенні профспілкового комітету про відмову в наданні згоди на розірвання трудового договору, суперечить положенням ч.6 ст. 39 ЗК «Про професійні спілки, їх права та гарантії діяльності».

Крім того, в порушення ст. 265 КЗпП України, ст.ст. 94,97 КПК України суддя, виявивши що трудовий договір було укладено всупереч встановлених законодавством обмежень, не вжив у триденний строк заходів щодо притягнення до кримінальної відповідальності винних осіб в укладенні такого трудового договору, порушенні порядку проходження МСЕК та не прийняв міри по відшкодуванню хворому моральної шкоди спричиненої виконанням протягом п`яти років роботи, яка йому протипоказана.

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах позовних вимог, доводів апеляційної скарги та заперечень на неї, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає відхиленню з наступних підстав.

Судом встановлено, що позивач з 1977 року працював на ВАТ «ПівнГЗК» на різних посадах, в тому числі з 23.10.2002р. машиністом бульдозера в карєрі та на відвалах Першотравневого кар'єру (т.1 а.с. 27-31).

Висновком Дніпропетровської міжрайонної офтальмологічної МСЕК від 23.12.2003 року позивача визнано інвалідом третьої грипи з 11.11.2003р. та надані рекомендації з працевлаштування: черговий слюсар збірник на видачі інструментів. Протипоказана праці повязано з небезпекою поранення очей.

В звязку з наданими МСЕК трудовими рекомендаціями, 12.10.2004р. ОСОБА_2 був переведений слюсарем черговим та з ремонту устаткування 5 розряду на кар'єрній поверхні виробничої дільниці дорожньо - будівельної техніки №22 Першотравневого кар'єру ВАТ «ПівнГЗК». (т.1 а.с.27-31,112).

При переогляді 04.01.2006р. позивачу встановлено 45% втрати професійної працездатності та 3 групу інвалідності безстроково та підтверджені раніше надані рекомендації з працевлаштування. ( т. 1 а.с. 127-131, т. 2 а.с. 14-17).

На виконання наказу №1363 від 20.06.08р. по ВАТ «ПівнГЗК» щодо перевірки стану охорони праці на робочих місцях ВАТ «ПівнГЗК», з метою уточнення відповідності виконуваної позивачем роботи наданими висновками МСЕК трудових рекомендацій, звернулось до Дніпропетровської міжрайонної офтальмологічної МСЕК із запитом про надання висновку щодо можливості працювати ОСОБА_2 слюсарем черговим та з ремонту устаткування на кар'єрній поверхні згідно висновку МСЕК.

Дніпропетровська міжрайонна офтальмологічна МСЕК на підставі матеріалів лікарсько-трудової експертної справи №1705 позивача, карти умов праці та кваліфікаційної характеристики робочого місця слюсаря чергового та з ремонту устаткування на карєрній поверхні виробничої дільниці дорожньо - будівельної техніки №22 Першотравневого кар'єру ВАТ «ПівнГЗК», уточнила трудові рекомендації позивачу, надавши довідку від 04.02.09р. №010 згідно якої останній може виконувати роботу чергового слюсаря-збірника на видачі інструментів та протипоказані роботи: на висоті, з рухомими механізмами, роботи пов'язані з небезпекою травмувати око, яке бачить. Робота слюсарем з ремонту устаткування протипоказана ( т.1 а.с.62).

Розпорядженням № 1198-к від 10.07.2009р. ОСОБА_2 був відсторонений від роботи в якості слюсаря з ремонту устаткування 5 розряду виробничої дільниці дорожньо-будівельної техніки № 22 в зв'язку з невідповідністю стану здоров'я виконуваній роботі з 12.07.2009 року до вирішення питання перепрацевлаштування (т.1 а.с.3)

Наказом №115-к від 07.08.2009 року ОСОБА_2 звільнено із займаною посади на підставі п.2 ст. 40 КЗпП України (т.1 а.с. 36-37).

Суд першої інстанції, правильно встановивши фактичні обставини справи, дійшов вірного висновку, що відсторонення позивача від роботи слюсаря з ремонту устаткування 5 розряду виробничої дільниці дорожньо-будівельної техніки № 22 на підставі ст. 46 КЗпП України відповідає положенням ст. 12 Закону України «Про охорону праці», яким передбачено, що рекомендації МСЕК є обов`язковими для виконання підприємствами.

Відмовляючи в задоволенні позовних вимог про скасування наказу про звільнення, суд першої інстанції виходив з правомірності дій ВАТ «ПівнГЗК» при звільненні позивача за п.2 ст. 40 КЗпП України та відсутності обгрунтування профспілкового комітету ВПЗ ВАТ «ПівнГЗК» у наданні згоди на таке звільнення.

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду першої інстанції з огляду на наступне.

Згідно Закону України « Про охорону праці» від 14.10.1992 року №2695 ХІІ з наступними змінами, роботодавець зобов'язаний створити на робочому місці в кожному структурному підрозділі умови праці відповідно до нормативно-правових актів, а також забезпечити додержання вимог законодавства щодо прав працівників у галузі охорони праці (ч.1 ст. 13). Працівнику не може пропонуватися робота, яка за медичним висновком протипоказана йому за станом здоров'я. (ч.3 ст. 5).

На виконання зазначених вимог законодавства та наказу №1363 від 20.06.08р. по ВАТ «ПівнГЗК» відповідач вжив заходів щодо уточнення трудових рекомендацій ОСОБА_2 та отримав довідку МСЕК, що позивачу протипоказана робота слюсарем з ремонту устаткування.

Відповідно до п.2 ч.1 ст. 40 КЗпП України трудовий договір, укладений на невизначений строк, а також строковий трудовий договір до закінчення строку його чинності, можуть бути розірвані власником або уповноваженим ним органом у випадку виявленої невідповідності працівника займаній посаді або виконуваній роботі внаслідок недостатньої кваліфікації або стану здоров`я, які перешкоджають продовженню даної роботи.

Відповідно до положень ст. 43 КЗпП України розірвання трудового договору за ініціативою власника або уповноваженого ним органу може бути проведено лише за попередньою згодою профспілкової організації, членом якої є працівник. Рішення виборного органу первинної профспілкової організації про відмову в наданні згоди на розірвання трудового договору повинно бути обґрунтованим. У разі якщо в рішенні немає обґрунтування відмови в наданні згоди на розірвання трудового договору, власник або уповноважений ним орган має право звільнити працівника без згоди виборного органу первинної профспілкової організації.

Оскільки, відмова ВПЗ ВАТ «ПівнГЗК» у наданні згоди на звільнення ОСОБА_2 замість вмотивованого обґрунтування такої відмови містить оцінку довідки МСЕК та дій відповідача щодо оформлення подання, суд вірно дійшов висновку про відмову в задоволенні позовних вимог, і доводи апеляційної скарги в цій частині є безпідставними.

Безпідставними, на думку колегії суддів, є доводи апеляційної скарги про те, що висновок ЛКК не може бути підставою для звільнення з роботи відповідно до п.2 ст. 40 КЗпП України, оскільки позивача звільнено на підставі довідки МСЕК від 04.01.2006 р., уточненої 04.02.09р. Дніпропетровською міжрайонною офтальмологічною МСЕК, яка позивачем не оскаржена.

Інші доводи, викладені в апеляційній скарзі, не можуть бути взяті до уваги колегією суддів, оскільки вони фактично зводяться до переоцінки доказів та незгодою з висновками суду по їх оцінці.

В іншій частині рішення суду не оскаржено.

Вирішуючи даний спір, суд першої інстанції в достатньо повному обсязі встановив права і обовязки сторін, обставини по справі, перевірив доводи і дав їм належну правову оцінку, ухвалив рішення, яке відповідає вимогам закону. Висновки суду достатньо обґрунтовані і підтверджені письмовими матеріалами справи та поясненнями учасників процесу.

За таких обставин підстав для задоволення апеляційної скарги та скасування рішення суду колегія суддів не вбачає.

Суд не допустив порушень матеріального або процесуального закону, які могли б бути підставою для скасування рішення суду.

Керуючись ст. ст. 303, 304, 307, 308, 313, 314, 315 ЦПК України, колегія судів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу позивача ОСОБА_2 та його представника ОСОБА_3 відхилити.

Рішення Тернівського районного суду м.Кривого Рогу від 05 березня 2011 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили.

Головуючий: (підпис)

Судді: (підписи)

Згідно з оригіналом.

Суддя-доповідач: ОСОБА_1