Справа № 2/2506/220/11
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
24 січня 2010 року м. Чернігів
Деснянський районний суд м. Чернігова в складі:
головуючого: судді Кулініча Ю.П.,
за участю: секретаря судового засідання Курило О.Б.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом Публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк»до ОСОБА_1, третя особа: Відділ у справах громадянства, імміграції та реєстрації фізичних осіб УМВС України у м.Чернігові, про звернення стягнення на предмет іпотеки та виселення, -
Позивач звернувся до суду з позовом про звернення стягнення на предмет іпотеки: квартиру загальною площею 80,5 кв.м., яка розташована за адресою: м.Чернігів, просп.МируАДРЕСА_1, шляхом продажу вказаного предмету іпотеки позивачем з укладанням від імені відповідача договору купівлі-продажу будь-яким способом з іншою особою-покупцем, з отриманням витягу з Державного реєстру прав власності, а також наданням позивачеві всіх повноважень, необхідних для здійснення продажу, з встановленням початкової ціни продажу 236500,00 грн. Також просить виселити відповідача з даної квартири зі зняттям з реєстраційного обліку.
Представник позивача в судове засідання не зявився, подав заяву про розгляд справи у його відсутність. Позовні вимоги підтримує, на заочний розгляд справи згоден.
Відповідач у судове засідання не зявився, про час і місце розгляду справи повідомлявся, про причини неявки не повідомив. Зі згоди представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи.
Дослідивши докази, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.
В забезпечення виконання зобовязання між сторонами було укладено іпотечний договір від 08.08.2007, за яким позивачеві передано в заставу квартиру загальною площею 80,5 кв.м., яка розташована за адресою: м.Чернігів, просп.МируАДРЕСА_1.
Відповідно до ч. 3 ст. 533 ЦК України, використання іноземної валюти, а також платіжних документів в іноземній валюті при здійсненні розрахунків на території України допускається у випадках, порядку та на умовах, встановлених законом.
Відповідно до ст. 1054 ЦК України, по кредитному договору банк зобовязується надати кредит позичальнику у розмірі та на умовах передбачених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити відсотки.
Відповідно п. 2 ст. 590 ЦК України заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави (іпотеки) в разі коли зобов'язання не буде виконано у встановлений строк (термін), якщо інше не передбачено договором або законом.
Згідно положень кредитного договору та договору іпотеки, передбачено, що в разі невиконання відповідачем відповідних положень вказаних вище договорів, іпотекодержатель (банк) має право отримати задоволення своїх вимог за рахунок предмету іпотеки, переважно перед іншими кредиторами, в повному обсязі, включаючи основну суму боргу, відсотки за користування кредитом, відшкодування збитків простроченням виконання, включаючи пеню та інші штрафні санкції, а також витрати відносно звернення стягнення на предмет іпотеки та його реалізацією. На теперішній час правовідносини між позивачем та відповідачем, врегульовані Законом України «Про іпотеку», ЦК України.
Статтею 12 ЗУ «Про іпотеку»передбачено, що в разі порушення іпотекодавцем (відповідачем) зобов'язань, встановлених іпотечним договором, іпотекодержатель має право вимагати дострокового виконання зобов'язань боржником (відповідачем), а в разі невиконання вимоги - звернути стягнення на предмет іпотеки, тобто за рішенням суду.
Відповідно до ст. 35 Закону „Про іпотеку у разі порушення основного зобовязання та/або умов іпотечного договору іпотекодержатель надсилає іпотекодавцю письмову вимогу про усунення порушення, де зазначається стислий зміст порушених зобов'язань, вимога про виконання порушеного зобовязання у не менш 30-денний строк та попередження про звернення стягнення на предмет іпотеки у разі невиконання цієї вимоги. Якщо протягом визначеного строку вимога іпотекодержателя залишається без задоволення, іпотекодержатель вправі розпочати звернення на предмет іпотеки відповідно до цього Закону. Дана процедура була дотримана позивачем, про що свідчать копії вимог із копіями фіскальних чеків та копії повідомлень про порушення умов кредитного договору та умов іпотечного договору, якими попереджено відповідачів про можливе звернення стягнення на предмет іпотеки, в разі непогашення заборгованості за кредитним договором.
Згідно норм Закону України «Про іпотеку»звернення стягнення на предмет іпотеки проводиться на підставі рішення суду, виконавчого напису нотаріуса або згідно договору про задоволення вимог іпотекодержателя.
Статтею 38 Закону України «Про іпотеку»передбачено, задоволення вимог іпотекодержателя шляхом надання права іпотекодержателю продати предмет іпотеки третій особі, якщо зазначена умова буде відображена в рішенні суду про звернення стягнення на предмет іпотеки. Також передбачено право іпотекодержателя, на підставі рішення суду продати предмет іпотеки будь-якій третій особі покупцеві шляхом укладання в подальшому договору купівлі - продажу.
Крім цього, ст. 657 ЦК України передбачено, що договір купівлі - продажу нерухомості укладається в письмовій формі та підлягає нотаріальному посвідченню і державній реєстрації. Порядок нотаріального посвідчення договору купівлі - продажу регулюється «Інструкцією про порядок здійснення нотаріальних дій нотаріусами України»затвердженою наказом міністерства юстиції України від 03 березня 2004 року пунктом 65 Інструкції передбачено, що в разі якщо рішенням суду іпотекодержателю надано право продажу предмету іпотеки будь якій третій особі - покупцеві, посвідчення таких договорів нотаріусами здійснюється по загальним правилам посвідчення договорів відчуження. У відповідності з п. 61 розділу 3 інструкції при нотаріальному посвідченні договору купівлі - продажу нерухомості, нотаріус вимагає надання документів які підтверджують право власності на майно яке відчужується та документи які підтверджують державну реєстрацію прав на вказане майно осіб, які його відчужують. При цьому, на підставі п. 63 вказаної інструкції при посвідченні договору купівлі - продажу нерухомості, крім правоустановчих документів на нерухомість, нотаріус вимагає документи, передбачені наказом міністерства юстиції України «Про надання витягів з реєстру прав власності на нерухоме майно та оформлення свідоцтва про право власності на нерухоме майно на спеціальних бланках»від 20 вересня 2002 року № 84/5. Одним з таких документів, на підставі «Тимчасового положення про порядок реєстрації права власності на нерухоме майно», затвердженого наказом міністерства юстиції України № 7/5 от 07 лютого 2002 року, є витяг з реєстру прав власності на нерухоме майно для його продажу. Пунктом 5.1.1 розділу 5 вказаного вище положення передбачено, що право на отримання витягу з реєстру прав власності на нерухоме майно мають: власник майна, його спадкоємці, правонаступники та уповноважені особи. Таким чином, у випадку задоволення судом позову, банк не будучи власником предмету іпотеки, але отримавши право його продажу на підставі рішення суду, фактично не зможе реалізувати надане судом право, оскільки не зможе отримати витяг з реєстру прав власності на нерухоме майно для його продажу.
Суд приймає до уваги також і ті обставини, що свої зобовязання по договору кредиту позивач виконав повністю, графік повернення грошей (кредиту і процентів по ньому) відповідачем порушено, відповідач в добровільному порядку грошей не повертає.
Згідно із статтею 40 Закону України «Про іпотеку», звернення стягнення на передані в іпотеку житловий будинок чи житлове приміщення є підставою для виселення всіх мешканців, за винятком наймачів та членів їх сімей.
За таких обставин суд приходить до висновку, що позов обґрунтований і підлягає задоволенню.
Керуючись ст. ст. 10, 60, 208, 209, 212-216, 224-226 ЦПК України, ст. ст. 509, 526, 527, 530 587, 590, 1050, 1054 ЦК України, ст. ст. 12, 33, 39, 40 Закону України «Про іпотеку», суд, -

Виселити ОСОБА_1 із квартири за адресою: м.Чернігів, просп.МируАДРЕСА_1 без надання іншого житлового приміщення.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк»1828,50 грн. у відшкодування судових витрат.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом десяти днів з дня отримання його копії.
Позивач має право оскаржити заочне рішення до апеляційного суду Чернігівської області. Апеляційна скарга може бути подана протягом десяти днів з дня проголошення рішення.
Суддя: