Справа № 2-31/11
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

11 лютого 2011 року м. Мена

Менський районний суд Чернігівської області

в складі: головуючого судді Парфененко О.Я.,

при секретарі Зубкович Н.Ф.,

з участю позивача ОСОБА_1,

представника позивача ОСОБА_2,

представника відповідача ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Менської міської ради, третьої особи виконавчого комітету Менської міської ради про скасування рішення та зобовязання здійснити приватизацію,

Встановив:

Позивач звернувся до суду з позовом до Менської міської ради, в якому просить скасувати рішення виконавчого комітету Менської міської ради від 25.03.2010 р. про зняття з розгляду заяви ОСОБА_1 про передачу у приватну власність квартири АДРЕСА_1 та зобовязати відповідача здійснити приватизацію шляхом передачі спірної кватири у приватну власність у рівних частках ОСОБА_1, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6. В обґрунтування своїх вимог позивач вказав, що у квартирі АДРЕСА_1 він зареєстрований з 1987 року, в 1996 році квартира була надана йому у звязку з трудовими відносинами, оскільки він працював електромонтером у Чернігівському північному підприємстві електросіток. Він постійно проживає в даній квартирі разом із членами своєї сімї: дружиною ОСОБА_4, синами ОСОБА_5 та ОСОБА_6. Протягом всього часу сплачує комунальні платежі за вказану квартиру. Відповідач відмовив у приватизації квартири ОСОБА_1 з причини відсутності ордеру, але за давністю років витребувати документи, які були підставою для вселення у спірну квартиру не має можливості.

В судовому засіданні, за клопотанням позивача в порядку ст. 33 ЦПК України, здійснено заміну первісного відповідача - Менську міську раду на належного відповідача - виконавчий комітет Менської міської ради.

В судовому засіданні позивач уточнив позовні вимоги та просив визнати за ним та членами його сімї право на приватизацію спірної квартири та зобовязати відповідача здійснити приватизацію шляхом передачі спірної кватири у приватну власність у рівних частках позивачу та членам його сімї, та пояснив, що ніхто й ніколи не оспорював їх право на проживання чи реєстрацію в квартирі.

Представник відповідача позов не визнала, мотивуючи тим, що позивач та члени його сімї не надали ордер про надання їм жилої площі, тому прийняти рішення про приватизацію квартири неможливо. При цьому не заперечувала, що позивач постійно сплачує комунальні платежі за вказану квартиру, з позовами про виселення позивача та члені його сімї ні відповідач, ні попередній балансоутримувач будинку, не звертались.

Заслухавши пояснення позивача, представників сторін, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню.

В судовому засіданні встановлено, що у 1996 році ОСОБА_1 був прийнятий на роботу в Чернігівське північне підприємство електросіток електромонтером (а.с.15). У звязку з трудовими відносинами йому було надано квартиру АДРЕСА_1, де зареєстровані: позивач ОСОБА_1 - з 05.11.1987 р., ОСОБА_4 з 28.02.1987р., ОСОБА_5 з 15.11.2004р., ОСОБА_6 з 06.04.1993р. (а.с.18, 23-29,39,69).

Згідно довідки ВАТ ЕК «Чернігівобленерго»північні високовольтні мережі № 01/15 від 20.01.2011р. слідує, що при надані житла працівникам в будинку № 136 по вулиці Леніна в м.Мена, вселення в будинок здійснювалося на підставі розпорядження керівника по карточкам для прописки без видачі ордерів (а.с. 55).

Вказана квартира складається з кухні, ванни, туалету, трьох кімнат, двох комор, коридору, лоджії та має загальну площу 73,4 кв.м. (а.с. 16-17), знаходиться у будинку, який має статус житлового будинку (а.с. 37), та належить до комунальної власності територіальної громади міста Мена, що підтверджується рішенням тридцять першої сесії пятого скликання Менської міської ради від 30.12.2009р, актом приймання передачі відомчого житлового фонду в комунальну власність № 233 від 30.12.2009р. (а.с. 7, 61).

Органом приватизації житла Менської міської ради є виконавчий комітет Менської міської ради, що підтверджується рішенням № 68 від 02.03.1993 р. виконавчого комітету Менської міської ради народних депутатів «Про приватизацію житлового фонду міської ради»(а.с. 70).

Позивач та члени його сімї житлові чеки в приватизації державного майна не використали (а.с. 56-59).

Рішенням виконавчого комітету Менської міської ради №103 від 25.03.2010р. питання приватизації спірної квартири ОСОБА_1 та членами його сімї було знято з розгляду з причини відсутності ордеру на вказану житлову площу ( а.с. 8).

В судовому засіданні представник відповідача не заперечувала, що будинок № 136 по вулиці Леніна в м.Мена є житловим будинком. Крім того, пояснила, що відповідач не має відомостей про те, на підставі чого мешканцям вказаного будинку надавалась житлова площа, оскільки такі документи при передачі будинку в комунальну власність не надавались, але не оспорює, що позивач та члени його сімї проживають в спірній квартирі, про що відповідачу відомо протягом вказаного часу. Представник відповідача також пояснила, що у разі надання ордера позивач та члени його сімї мали б право на приватизацію спірної квартири.

Статтею 1 Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду» встановлено, що приватизація державного житлового фонду - це відчуження квартир (будинків), квартир у гуртожитках, призначених для проживання сімей та одиноких осіб (далі - жилої площі у гуртожитках) (з урахуванням положення частини другої статті 2 цього Закону), кімнат у квартирах та одноквартирних будинках, де мешкають два і більше наймачів, та належних до них господарських споруд і приміщень (підвалів, сараїв і т.ін.) державного житлового фонду на користь громадян України. Державний житловий фонд - це житловий фонд місцевих Рад народних депутатів та житловий фонд, який знаходиться у повному господарському віданні чи оперативному управлінні державних підприємств, організацій, установ.

Відповідно до пункту 1 ст. 8 Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду»приватизація державного житлового фонду здійснюється уповноваженими на це органами, створеними місцевою державною адміністрацією, та органами місцевого самоврядування, державними підприємствами, організаціями, установами, у повному господарському віданні або оперативному управлінні яких знаходиться державний житловий фонд.

Статтею 3 Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду»встановлені способи приватизації, зокрема шляхом безоплатної передачі громадянам квартир (будинків), кімнат у гуртожитках з розрахунку санітарної норми 21 квадратний метр загальної площі на наймача і кожного члена його сім'ї та додатково 10 квадратних метрів на сім'ю.

Виходячи з викладеного суд вважає, що позивач та члени його сімї ОСОБА_4, ОСОБА_5 та ОСОБА_6 набули право користування житловою площею у квартирі АДРЕСА_2, оскільки житлове приміщення було надано позивачу у звязку з трудовими відносинами, користуються ним за згодою відповідача та попередніх балансоутримувачів будинку, а тому мають право на приватизацію житла шляхом безоплатної передачі спірної квартири у приватну власність.

На підставі викладеного, кеpуючись ст.ст. 15, 16 ЦК України, Законом України «Про приватизацію державного житлового фонду», ст.ст. 10, 11, 58-61, 212- 215 ЦПК Укpаїни, суд -

В И Р І Ш И В :

Позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1; ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2; ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_3; ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_4 право на приватизацію житла шляхом безоплатної передачі квартири АДРЕСА_3 у приватну власність.

Зобовязати виконавчий комітет Менської міської ради здійснити приватизацію житла та оформити передачу квартири АДРЕСА_3 безоплатно в приватну власність ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1; ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2; ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_3; ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_4.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Чернігівської області через Менський районний суд шляхом подання апеляційної скарги протягом 10 днів з моменту його проголошення.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутніми у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом 10 днів з моменту отримання його копії.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя О.Я. Парфененко