АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 22ц-1660/11 Головуючий у 1-й інстанції Рожкова Доповідач ап. інст. ОСОБА_1
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 травня 2011 року м. Полтава

Апеляційний суд Полтавської області в складі:

головуючого - МАРТЄВА С.Ю.,

суддів - ТИМЧУК Л.А., ЧІЧІЛЯ В.А.

за участю секретаря - РЕНКЕВИЧ М.Д.

розглянула у відкритому судовому засіданні провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Кобеляцького районного суду Полтавської області від 26 листопада 2010 року по справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Український промисловий банк» до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про стягнення заборгованості,

Апеляційний суд, заслухавши доповідь судді - доповідача,-

В С Т А Н О В И В :

У жовтні 2010 року ТОВ «Український промисловий банк» звернулося до суду з вказаним позовом до ОСОБА_2, ОСОБА_3

На підставі ст. 37 ЦПК України ухвалою Кобеляцького районного суду Полтавської області залучено АТ «Дельта Банк» до розгляду справи як правонаступника позивача ТОВ «Укрпромбанк»

Рішенням Кобеляцького районного суду Полтавської області від 26 листопада 2010 року позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Український промисловий банк» задоволено.

Стягнуто солідарно з ОСОБА_2 та ОСОБА_3 на користь АТ «Дельта Банк» заборгованість за кредитним договором у розмірі 150509 грн. 94 коп.

Стягнуто солідарно з ОСОБА_2 та ОСОБА_3 на користь АТ «Дельта Банк» судовий збір у розмірі 1506 грн. та витрати на ІТЗ розгляду справи 120 грн.

В апеляційній скарзі порушено питання про скасування рішення з підстав неправильного застосування норм матеріального та процесуального права та ухвалення нового рішення, про відмову в задоволенні позову.

Апеляційний суд, перевіривши законність та обґрунтованість рішення місцевого суду у межах заявлених вимог та доводів апеляційної скарги, вважає, що остання задоволенню не підлягає.

Відповідно п.1 ч.1 ст. 307 ЦПК України, за наслідками розгляду апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції апеляційний суд має право постановити ухвалу про відхилення апеляційної скарги і залишення рішення без змін.

Згідно ст. 308 ЦПК України, апеляційний суд відхиляє апеляційний скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Із справи вбачається що, 13 грудня 2007 року між ТОВ «Український промисловий банк» та ОСОБА_2 укладено кредитний договір №262ФКВ-07, відповідно до умов якого ОСОБА_2 отримав кредит в сумі 19000 доларів США. зі сплатою 10,5% річних, строком до 8 грудня 2017 року.

З метою забезпечення виконання зобовязань ОСОБА_2 за вказаним кредитним договором, 13 грудня 2007 року між банком та ОСОБА_3 укладено договір поруки.

В звязку з неналежним виконанням умов кредитного договору ОСОБА_2 станом на 20 травня 2010 року утворилась заборгованість в сумі 150509 грн. 94 коп.

10 квітня 2009 року банк направив як боржнику так і поручителю вимогу про дострокове повне виконання обовязків за кредитним договором.

На підставі договору від 30 червня 2010 року укладеного між ПАТ «Дельта Банк», ТОВ «Український промисловий банк» та Національним банком України активи та кредитні зобовязання ТОВ «Укрпромбанк» передані АТ «Дельта Банк».

За змістом ст. ст. 1049, 1054 ЦК України, за кредитним договором банк зобовязується надати грошові кошти позичальникові, а останній зобовязується повернути кредит та сплатити проценти.

Сума кредиту була надана ОСОБА_2 13 грудня 2007 року згідно заяви на видачу готівки №3000/16.

За змістом ст. 526 ЦК України, зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства.

Згідно ст. 610 ЦК України, порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання.

Відповідно до ч.1 ст. 553 ЦК України, за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обовязку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобовязання боржником.

Встановивши викладене, суд першої інстанції, враховуючи порушення позичальником умов кредитного договору та з урахуванням зазначених норм цивільного законодавства правомірно стягнув заборгованість по кредитному договору солідарно з боржника та поручителя.

Частиною 3 ст. 10 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Згідно ч.ч. 2, 3 ст. 60 ЦПК України, докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір.

Доводи апелянта, щодо не дослідження судом першої інстанції розрахунків є необґрунтованими.

Так, відповідачі під час розгляду справи в місцевому суді позов визнали.

У апеляційній скарзі, вважаючи надані позивачем докази щодо розрахунків про стягнення заборгованості помилковими, не надали своїх належних доказів та не довели перед судом їх переконливість.

Решта доводів апеляційної скарги не спростовує правильність висновків суду першої інстанції, а тому апеляційний суд приходить до висновку, що підстави для зміни чи скасування рішення суду першої інстанції відсутні.

Керуючись ст.ст.303, п.1 ч.1 ст.307, 308, 315,317,319 ЦПК України, апеляційний суд, -

У Х В А Л И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити.

Рішення Кобеляцького районного суду Полтавської області від 26 листопада 2010 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена протягом двадцяти днів безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Головуючий у справі:

Судді :

З оригіналом вірно.

Суддя Апеляційного суду

Полтавської області ОСОБА_1