АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 22ц-680/11 Головуючий у 1-й інстанції Герасименко Доповідач ап. інст. ОСОБА_1
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 лютого 2011 року м. Полтава

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Полтавської області у складі:

головуючого - МАРТЄВА С.Ю.

суддів - ТИМЧУК Л.А., ЧІЧІЛЯ В.А. при секретарі - КОЛОДЮК О.П.

розглянула провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Зіньківського районного суду Полтавської області від 16 вересня 2010 року

у справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про стягнення матеріальних збитків, завданих внаслідок нестачі товару.

Колегія суддів, заслухавши доповідь судді - доповідача Апеляційного суду,-

ВСТАНОВИЛА:

Рішенням Зіньківського районного суду Полтавської області від 16 вересня 2010 року позовні вимоги ОСОБА_3 задоволено.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 26 571 грн. 90 коп. матеріальної шкоди, 265 грн. 72 коп. судового збору та 120 грн. витрат за інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи, а всього 26 957,68 грн.

У апеляційній скарзі порушене питання про скасування рішення з підстав невірного застосування місцевим судом норм матеріального

Апеляційний суд, перевіривши законність і обґрунтованість рішення місцевого суду у межах заявлених вимог та доводів апеляційної скарги, вважає, що остання задоволенню не підлягає.

Відповідно до ч.1 ст.308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу, якщо встановлює, що суд першої інстанції постановив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Як встановлено місцевим судом, відповідачка, згідно трудового договору, працювала продавцем магазину товарів повсякденного попиту, з нею було укладено договір на повну матеріальну відповідальність.

4 грудня 2009 року у вказаному магазині було виявлено недостачу на суму 27 741 грн. 90 коп., про що було складено відповідний акт, який підписала відповідачка.

Крім того, місцевим судом було встановлено, що згодом ОСОБА_2 передала ОСОБА_3 1170 грн., за товар, який вона продавала в борг.

За змістом п. 5 ч. 1 ст. 134 КЗпП України, працівники несуть матеріальну відповідальність у повному розмірі шкоди, заподіяної з їх вини підприємству, установі, організації, у випадках, коли шкоди завдано недостачею.

В апеляційній скарзі апелянт посилається на те, що місцевим судом було не повно досліджено обставини справи, зокрема посилається на те, що акти ревізії були підписані нею під тиском.

Відповідно до ст.ст. 10, 60 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог та запере речень.

Як вбачається з матеріалів справи, апелянтом не було надано жодного належного доказу на підтвердження вказаних доводів.

Крім того, посилання апелянт на відсутність бухгалтерської звітності по магазину не заслуговує на увагу суду, оскільки даний факт не перешкоджав відповідачці вести власний облік товарів.

Апеляційна скарга не містить у собі нових фактів чи засобів доведення, які б спростовували висновок суду першої інстанції.

За таких обставин рішення місцевого суду постановлено з дотриманням норм матеріального і процесуального права, тому підстави для його скасування відсутні.

Керуючись ст.ст. 303, 307-308, 315 ЦПК України, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити, а рішення Зіньківського районного суду Полтавської області від 16 вересня 2010 року залишити без зміни.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена до суду касаційної інстанції протягом двадцяти днів з дня набрання нею чинності.

Головуючий у справі: підпис

Судді: підписи

З оригіналом згідно: