Цив. справа № 2-о-3 /2011 р.
Р І Ш Е Н Н Я

і м е н е м У к р а ї н и

26 січня 2011 року Врадіївський районний суд Миколаївської області у складі головуючого судді Висоцького М.Т., при секретарі судового засідання Дністрянській Т.В., з участю пом. прокурора Капраль К.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт Врадіївка цивільну справу за заявою прокурора в інтересах Доброжанівської сільської ради про визнання спадщини відумерлою,-

В С Т А Н О В И В :

мотивуючи свої вимоги, прокурор вказує, що після померлого 19 березня 2002 року ОСОБА_1 залишилася спадщина, яка складається з земельної ділянки площею 10,41 га, що розташована на території Доброжанівської сільської ради Врадіївського району Миколаївської області, яка належала йому на підставі Державного акту на право приватної власності на землю серії 1-МК № 039047, виданого згідно рішення 9 сесії 23 скликання Доброжанівської сільської ради народних депутатів.

З моменту відкриття спадщини до теперішнього часу ніхто не звернувся до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини, тому дана земельна ділянка не успадкована. Вона тимчасово використовується односельчанином ОСОБА_2 та приватним підприємством ВКП «Каро».

Оскільки невизначеність правового статусу вказаної земельної ділянки унеможливлює її законне використання за цільовим призначенням, то внаслідок цього не сплачується земельний податок, що суперечить інтересам держави.

У судовому засіданні представник прокурора пом. прокурора Капраль К.М. підтримала заявлені вимоги.

Представник Доброжанівської сільської ради, в інтересах якої прокурор звернувся до суду з вказаною заявою - сільський голова ОСОБА_3 надала заяву, в якій підтримала заявлену прокурором вимоги і просить розглядати справу у її відсутність.

Представник заінтересованої особи від ПП. ВК «Каро»- директор вказаного підприємства ОСОБА_4 також надав суду заяву, в якій вказав, що не заперечує проти задоволення завлених прокурором вимог і просить розглядати справу у його відсутності.

Заінтересована особа ОСОБА_2 заявив суду, що не заперечує проти задоволення вимог прокурора в інтересах Доброжанівської сільської ради і пояснив суду, що померлий в 2002 році ОСОБА_5 до смерті проживав в ІНФОРМАЦІЯ_1 і був його односельчанином, якого він добре знав. Про те, що ОСОБА_5 являвся власником земельної ділянки, площею 10, 41 га, яка розташована та території Доброжанівської сільської ради, він дізнався пізніше в 2007 році від його сусідки ОСОБА_6, яка доглядала за ОСОБА_7 до його смерті.

Йому відомо, що ОСОБА_7 не був одружений і не мав дітей. Інших родичів у нього в селі не було.

З дозволу ОСОБА_6 він з 2007 року по 2010 року користувався частиною належної ОСОБА_7 земельної ділянки, площею приблизно 3 (три) га, а інша частина була у використанні ПП. ВКП «Каро».

З»ясувавши обставини справи та перевіривши їх доказами, суд встановив слідуюче.

Згідно запису акту про смерть № 08 від 22 березня 2002 року, виданого Доброжанівською сільською радою ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_2 помер 19 березня 2002 року в селі Богемка Врадіївського району Миколаївської області ( копія запису акту про смерть № 08 від 22.03.2002 року додається ).

Згідно державного акту на право на приватну власність на землю серії 1-МК № 039047 виданого 10.09.2000 року Доброжанівською сільською радою ОСОБА_8 являється власником земельної ділянки площею 10,41 га, розташованої на території Доброжанівської сільської ради Миколаївської області, яка була виділена йому для ведення товарного сільськогосподарського виробництва ( державний акт додається).

За даними Врадіївської державної нотаріальної контори станом на 17.09.2010 року після смерті ОСОБА_1 спадкова справа не відкривалась.

З адресованого прокурору листа Доброжанівської сільської ради вбачається, що на день смерті ОСОБА_1 проживав один. Спадкоємців першої черги не має. Належна йому земельна ділянка ( земельний пай) знаходиться в користуванні ОСОБА_2 та ПП. ВКП «Каро»( вих.. № 297 від.06.09.2010 р.).

За даними відділу Держкомзему у Врадіївському районі Миколаївської області вартість належної ОСОБА_1 земельної ділянки площею 10,41 га становить 88 812.93 грн. ( вих.. № 647/01-06 від 13.12.2010 р.).

Таким чином судом встановлено, що після померлого 19 березня 2002 року ОСОБА_1 відкрилась спадщина, яка складається з земельної ділянки ( земельного паю), площею 10,41 га вартысть 88 812,93 грн., що розташована на територїї Доброжанівської сільської ради Миколаївської області, яка належала покійному на підставі Державного акту на право приватної власності на землю серїї 1-МК № 039047 виданого йому 10 березня 2000 року Доброжанівською сільською радою.

З момента відкриття спадщини на протязі 2002-2010 року вказане спадкове майно нахто з можливих спадкоємців за законом чи заповітом не приймав в установленному законом порядку та не звертався з письмовою заявою до нотаріальної контори про право на спадщину.

Відповідно до ч.1 ст. 1277 ЦК України у разі відсутності спадкоємців за законом чи за заповітом, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини, а також відмови від її прийняття, суд за заявою відповідного органу місцевого самоврядування визнає таку спадщину відумерлою.

Вивчивши матеріали справи, вислухавши думку прокурора та пояснення зацікавленої особи, дослідивши наявні в справі докази, суд вважає, що є всі підстави для визнання відумерлою спадщину, яка залишилась після смерті ОСОБА_9 та передачі її територіальній громаді за місцем відкриття спадщини.

Керуючись ст..ст. 274, 275, 277, 278 ЦПК України, суд,-

В И Р І Ш И В :

визнати відумерлою спадщиною спадкове майно, яке залишилося після смерті померлого 19 березня 2002 року ОСОБА_1, що складається з земельної ділянки, площею 10,41 га вартістю 88 812, 93 грн, яка розташована на території Доброжанівської сільської ради і належала спадкодавцю на підставі Державного акту серії 1-МК № 039047 виданого йому 10 березня 2000 року Доброжанівською сільською радою.

Передати вказану земельну ділянку територіальній громаді Доброжанівській сільській раді Врадіївського району Миколаївської області за місцем відкриття спадщини.

Апеляційна скарга на рішення подається протягом десяти днів з дня його проголошення рішення.

Суддя М.Т. Висоцький