Справа № 2026/2-363/11
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 липня 2011 року м. Люботин

Люботинський міський суд Харківської області у складі:

головуючого судді Демяненко І.В.,

за участю секретаря Аркадової Н.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні при попередньому розгляді в залі суду м. Люботин Харківської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Люботинської міської ради Харківської області, третіх осіб: садового товариства «Дорожник» та ОСОБА_2 про визнання права власності на садовий будинок, як за забудовником,

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернулася до Люботинського міського суду Харківської області з позовом до Люботинської міської ради Харківської області, третіх осіб: садового товариства «Дорожник» та ОСОБА_2 про визнання права власності на садовий будинок, як за забудовником.

В обґрунтуванні своїх вимог позивачка зазначила, що 05 березня 1980 року, згідно протоколу № 2 загальних зборів садового товариства «Дорожник», що розташоване в м. Люботин, Харківської області, позивачці виділена земельна ділянка за № 66, для ведення садівництва та будівництва садового будинку, що підтверджується довідкою від садового товариства «Дорожник».

У 1980 році позивачкою та її чоловіком на земельній ділянці № 66 в СТ «ДОРОЖНИК» самочинно побудовано садовий будинок з надвірними будівлями, що підтверджується довідкою садовою товариства, довідкою БТІ та технічним паспортом.

На підставі рішення виконкому Люботинської міської ради народних депутатів від 05 листопада 2008 року, ОСОБА_1 передана у приватну власність земельна ділянка площею 0,07 га., яка знаходиться за адресою: Харківська область місто Люботин С.Т. «Дорожник» земельна ділянка №66. Комунальним підприємством «Люботинське міське бюро технічної інвентаризації» 10 листопада 2010 року на будинок та господарські будівлі та споруди виданий технічний паспорт.

Згідно рішення виконкому Люботинської міської ради Харківської області № 543 від 14 грудня 2010 року наданий дозвіл на збереження, самочинно побудованого житлового будинку на земельній ділянці № 66, в садовому товаристві «Дорожник» в м. Люботин та запропоновано для оформлення права власності на зазначений будинок звернутися до суду.

У звязку з наведеним позивачка просила визнати за нею, ОСОБА_1, право власності на самочинно побудований садовий будинок розмірами 42.7 кв.м з господарськими будівлями та спорудами, який розташований на земельній ділянці №66 в садовому товаристві «Дорожник» в м. Люботин Харківської області, як за забудовником.

Сторони про час і місце розгляду справи були повідомлені належним чином та своєчасно, але в судове засідання не зявилися. Позивачка ОСОБА_1 направила до суду заяву, в якій зазначила, що свої позовні вимоги підтримує, просить позов задовольнити та розглядати справу без її участі.

Від Люботинської міської ради Харківської області на адресу Люботинського міського суду надійшов лист, в якому зазначено, що проти задоволення позову не заперечують, з позовом згодні повністю, просили розглядати справу у відсутності їх представника.

Від голови садового товариства «Дорожник» - ОСОБА_3 на адресу Люботинського міського суду Харківської області надійшла заява, в якій зазначено, що з позовом згодні та просять розглядати справу без представника садового товариства «Дорожник».

ОСОБА_2 направила до суду заяву, в якій зазначив, що проти задоволення позову не заперечує, просить розглядати справу без його участі

Виходячи з наведеного, суд вважає, що рішення у справі можливо постановити у відсутності сторін по справі, які були належним чином та своєчасно повідомлені про час і місце розгляду справи, та висловили свою думку щодо розгляду справи.

Відповідно до ч. 4 ст. 130 ЦПК України при визнанні позову ухвалюється судове рішення в порядку, встановленому ст. 174 ЦПК України. Згідно з ч.4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Судом встановлені такі факти, що не оспорюються сторонами по справі, та підтверджуються наявними у справі доказами, та відповідні їм правовідносини.

Суд, дослідивши матеріали справи та оцінивши надані суду докази, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню повністю.

Як вбачається з довідки Люботинського бюро технічної інвентаризації № р-1092 від 14 червня 2011 року садовий будинок, розташований на земельній ділянці № 66 в садовому товаристві «Дорожник» м. Люботин, в Люботинському бюро технічної інвентаризації не зареєстровано (а.с.7).

Садовий будинок, розташований на земельній ділянці площею 700 кв.м, яка належить позивачці на підставі державного акту на право власності на земельну ділянку серія ЯЕ № 521082, зареєстрованого в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю за № 57(а.с.14).

В 1980 році позивачка разом з чоловіком побудувала садовий будинок літ. «А-1» на земельній ділянці № 66 в садовому товаристві «Дорожник» м. Люботин, що підтверджується технічним паспортом, виготовленим Люботинським бюро технічної інвентаризації 10 листопада 2011 року (а.с.9-13).

Рішенням виконкому Люботинської міської ради Харківської області № 543 від 14 грудня 2010 року про надано дозвіл на збереження самочинно побудованих обєктів: садовий будинок літ. «А-1» з прибудовою літ. «А1-1», з льохом літ. «апд» та верандою літ. «а», господарських будівель: сараю літ. «Б», сараю літ. «В», навісу літ. «Г», душу літ. «Д», убиральні літ. «Ж» на зкмельній ділянці № 66 в садівничому товаристві «Дорожник» в м. Люботин. Другим пунктом зазначеного рішення визначено, що право власності необхідно оформити в судовому порядку згідно чинного законодавства (а.с.24).

Згідно з ст. 376 Цивільного кодексу України житловий будинок, будівля, споруда, інше нерухоме майно вважаються самочинним будівництвом, якщо вони збудовані або будуються на земельній ділянці, що не була відведена для цієї мети, або без належного дозволу чи належно затвердженого проекту, або з істотними порушеннями будівельних норм і правил.

Право власності на самочинно збудоване нерухоме майно може бути за рішенням суду визнано за особою, яка здійснила самочинне будівництво на земельній ділянці, що не була їй відведена для цієї мети за умови надання земельної ділянки у встановленому порядку особі під вже побудоване нерухоме майно.

На вимогу власника (користувача) земельної ділянки суд може визнати за ним право власності на нерухоме майно, яке самовільно збудоване на ній, якщо це не порушує прав інших осіб.

Відповідно до ст. 331 ЦК України право власності на нову річ, яка виготовлена (створена) особою, набувається нею, якщо інше не встановлено договором або законом. Особа, яка виготовила (створила) річ зі своїх матеріалів на підставі договору, є власником цієї речі. Право власності на новостворене нерухоме майно (житлові будинки, будівлі, споруди тощо) виникає з моменту завершення будівництва (створення майна).

На підставі аналізу зібраних по справі доказів, суд вважає за необхідне: позов задовольнити та визнати за ОСОБА_1 право приватної власності на садовий будинок літ. «А-1» з допоміжними спорудами, розташований за адресою: м. Люботин, садове товариство «Дорожник», земельна ділянка № 66, як за забудовником.

Судові витрати судом не стягуються з позивачки, так як вона сплатила судові витрати: державне мито та витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи в повному обсязі.

Керуючись ст. ст. 10, 11, 88, 130, 174, 167, 209, 212, 213, 214-215, 218, України, ст.ст. 331, 376 ЦК України (в редакції 2003 року), суд

В И Р І Ш И В :

Позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити повністю.

Визнати за ОСОБА_1 право приватної власності на садовий будинок літ. «А-1» з допоміжними спорудами, розташований за адресою: м. Люботин, садове товариство «Дорожник», земельна ділянка № 66, як за забудовником.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Харківської області через Люботинський міський суд Харківської області в десятиденний строк з дня проголошення рішення. Особи, яки брали участь у справі, але не були присутні в судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Суддя: І. В. Дем`яненко