Справа № 22-ц-2985/11 Головуючий у І інстанції Левченко А.В.
Категорія 50 Доповідач у 2 інстанції Матвієнко
УХВАЛА

Іменем України

01 квітня 2011 року колегія суддів судової палати в цивільних справах Апеляційного суду Київської області в складі:

Головуючого судді : Олійника В.І.,

суддів Матвієнко Ю.О., Панасюка С.П.,

при секретарі Білан К.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні апеляційного суду Київської області цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 26 січня 2011 року по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю Завод енергетичного обладнання ДАНпро виправлення в трудовій книжці, стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку, відшкодування моральної шкоди та витрат на юридичну допомогу,

ВСТАНОВИЛА:

В листопаді 2010 року позивач ОСОБА_1 звернулася до суду з вищевказаним позовом та просила винести рішення про його задоволення, посилаючись на те, що з 19 грудня 2006 року по 30 січня 2007 року вона працювала в ТОВ Завод енергетичного обладнання ДАНна посаді економіста фінансово-економічного відділу з строком випробування два місяці. Наказом від 30 січня 2007 року за № 12-к позивача було звільнено з роботи як таку, що не витримала строку випробування за ст. 28 КЗпП України. При цьому, в порушення вимог діючого трудового законодавства позивачу не виплатили заробітну плату в розмірі 528 грн. 88 коп., не оплатили лікарняні на суму 91 грн. 02 коп. та не виплатили вихідну допомогу в сумі 1122 грн. 95 коп., що вона і просила стягнути з відповідача. Також просила стягнути на свою користь середній заробіток за час затримки розрахунку на суму 51655 грн. 70 коп., компенсацію за порушення строків виплати 85 100 грн. 69 коп., а всього виплат на суму 177 889 грн. 18 коп. Крім цього просила стягнути з відповідача на свою користь заподіяну їй моральну шкоду на суму 5 000 000 грн. та понесені нею витрати по оплаті юридичної допомоги в розмірі 4 000 грн. Також зазначала, що відповідачем при заповненні її трудової книжки було допущено помилку, в звязку з чим просила зобовязати його виправити неправильності записів в її трудовій книжці в розділі Відомості про нагородипорядкових номерів 38, 39, 40, які необхідно виконати в розділі Відомості про роботу.

Рішенням Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 26 січня 2011 року позов ОСОБА_1 задоволено частково. Зобовязано ТОВ Завод енергетичного обладнання ДАНзробити виправлення неправильного запису в трудовій книжці ОСОБА_1 в розділі Відомості про нагороди порядкових номерів 38, 39, 40, які необхідно виконати в розділі Відомості про роботу. В решті позовних вимог відмовлено.

Не погоджуючись з вказаним рішенням суду, ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом норм матеріального права та невідповідність висновків суду обставинам справи, просила рішення суду скасувати та ухвалити нове рішення про задоволення її позовних вимог в повному обсязі.

Заслухавши доповідь судді доповідача, пояснення учасників процесу, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених в суді першої інстанції, колегія суддів приходить до висновку про відхилення апеляційної скарги з наступних підстав.

Так, судом першої інстанції встановлено, що позивач ОСОБА_1 з 19 грудня 2006 року по 30 січня 2007 року працювала в ТОВ Завод енергетичного обладнання ДАНна посаді економіста фінансово-економічного відділу з строком випробування два місяці.

Наказом від 30 січня 2007 року за № 12-к позивача було звільнено з роботи як таку, що не витримала строку випробування за ст. 28 КЗпП України.

Ухвалюючи рішення про відмову в задоволенні позову в частині вимог позивача про стягнення з відповідача на її користь грошових виплат на загальну суму 177 889 грн. 18 коп. та моральної шкоди в розмірі 5 000 000 грн., суд першої інстанції виходив з їхньої недоведеності та необґрунтованості, і колегія суддів погоджується з такими висновками суду, виходячи з наступного.

Так, з наявних в матеріалах справи доказів вбачається, що після звільнення позивача відповідачем з нею був проведений розрахунок і всі належні їй суми поштовими повідомленнями вона від підприємства отримала. Факт нарахування та отримання позивачем належних їй коштів підтверджується листом Центра поштового звязку від 23.07.2007 року за № 02-650 (а.с.16 в цивільній справі № 162/08 за позовом ОСОБА_1 до ТОВ Завод енергетичного обладнання ДАНпро поновлення на роботі), платіжною відомістю ТОВ Калиназа грудень 2006 року з підписом про їх вручення позивачу (а.с.75-77 цивільна справа № 2813/10), платіжною відомістю ТОВ ДАНза січень 2007 року та зворотнім поштовим повідомленням про їх вручення позивачу (а.с.75-77, 78 цивільна справа № 2813/10) та іншими письмовими доказами, наявними в цивільних справах, оглянутих судом першої інстанції під час судового розгляду. Таким чином висновок суду першої інстанції про відмову в задоволенні вимог ОСОБА_1 про стягнення з відповідача недоплаченої заробітної плати в розмірі 528 грн. 88 коп. та неоплачених лікарняних на суму 91 грн. 02 коп. є правильним та обґрунтованим.

Необгрунтованою є і вимога позивача про стягнення з відповідача на її користь вихідної допомоги в розмірі 1122 грн. 95 коп., оскільки вихідна допомога виплачується працівникові у випадках, встановлених трудовим законодавством, а при звільненні працівника на підставі ст. 28 КЗпП України виплата вихідної допомоги не передбачена.

Оскільки затримки при виплаті вищевказаних грошових сум позивачу відповідачем допущено не було, і це встановлено судом, то і вимоги позивача про стягнення на її користь середнього заробітку за час затримки розрахунку на суму 51655 грн. 70 коп. та компенсації за порушення строків виплати в розмірі 85100 грн. 69 коп. обґрунтовано залишені судом першої інстанції без задоволення за їхньою необґрунтованістю та недоведеністю.

Погоджується колегія суддів і з висновком суду першої інстанції про відмову в задоволенні позову в частині стягнення з відповідача на користь позивача 5 000 000 грн. моральної шкоди, оскільки фактів порушення відповідачем трудових прав позивача, та як наслідку цього - заподіяння їй моральної шкоди, судом встановлено не було.

Враховуючи викладене, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів, виходячи з положень ст. 60 ЦПК України, дійшла висновку, що доводи апеляційної скарги ОСОБА_1 є необґрунтованими, оскільки не спростовують висновків ухваленого судом першої інстанції рішення.

При таких обставинах, коли судом першої інстанції повно і всебічно зясовані всі обставини справи, дана належна правова оцінка доказам, висновки суду відповідають фактичним обставинам справи, а ухвалене рішення відповідає вимогам матеріального і процесуального права, підстави для його скасування відсутні.

Керуючись ст.ст. 307, 308 ЦПК України, колегія суддів

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 відхилити.

Рішення Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 26 січня 2011 року залишити без змін.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили.

Головуючий :

Судді :