Справа № 2-328/11
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

25 червня 2011 року Менський pайонний суд Чеpнiгiвської областi

в складі:

головуючого судді Парфененко О.Я.

при секретарі Зубкович Н.Ф.

з участю:

позивачів: ОСОБА_1, ОСОБА_2,

представника позивачів: ОСОБА_3,

відповідачки: ОСОБА_4,

представника відповідачки: ОСОБА_5,

представника третьої особи Менського РВ УМВС: ОСОБА_6,

pозглянувши у вiдкpитому судовому засiданнi в залі суду м. Мена Чернігівської області справу за позовом ОСОБА_1 в своїх інтересах та в інтересах неповнолітнього сина ОСОБА_7, ОСОБА_2 до ОСОБА_4 про встановлення сервітуту та зустрічним позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_1, ОСОБА_2, третіх осіб СГІРФО Менського РВУМВС України в Чернігівській області, ОСОБА_8 про захист права приватної власності, усунення перешкод у користуванні власністю шляхом виселення та скасування реєстрації,

В С Т А H О В И В:

У квітні 2011 року позивачі за первісним позовом ОСОБА_1 в своїх інтересах та інтересах неповнолітнього сина ОСОБА_7, ОСОБА_2 звернулися до суду з позовом до ОСОБА_4 про встановлення сервітуту, мотивуючи позовні вимоги тим, позивачка ОСОБА_1 та її неповнолітній син ОСОБА_7 14 січня 2011 року, в порядку примусового виконання рішення Менського районного суду Чернігівської області від 30 червня 2010 року суду, були вселені в належний відповідачці ОСОБА_4 будинок по вулиці Крупської, 28 в місті Мена Чернігівської області. З часу вселення відповідачка дозволила позивачам проживати в кімнаті площею 27,2 кв.м., але не дозволяє користуватися іншими приміщеннями в будинку. На підставі ст.ст. 50, 156 ЖК України, ст.ст. 401-404, 405 ч.1 ЦК України, позивачі просили встановити безстроковий платний сервітут на користування приміщеннями: тамбуром І, коридором ІІ, коридором 1-2 площею 17,6 кв.м. для входу до будинку та проходу до приміщень кухні та санвузла, кухнею 1-1 площею 17,3 кв.м. для забезпечення життєвих потреб у харчуванні, санвузлом 1-3 для користування ванною та туалетом, кімнати 1-5 площею 27,2 кв.м., та кімнатою 1-2 площею 14,8 кв.м. для проживання, котельнею 1-2 для опалення будинку та гаражем для проходу до котельної, встановити щомісячну плату за користування сервітутом у розмірі 95,61 грн. на всіх позивачів.

У квітні 2011 року ОСОБА_4 звернулась до ОСОБА_1, ОСОБА_2 із зустрічним позовом про захист права приватної власності, усунення перешкод у користуванні власністю шляхом виселення та скасування реєстрації. Посилалась на те, що вона є власником будинку по вулиці Крупської, 28 в місті Мена Чернігівської області. 14 січня 2011 року в примусовому порядку ОСОБА_1 була вселена в будинок, але фактично там не проживає. Позивачі за первісним позовом житлом не цікавляться, комунальні послуги не сплачують. З ОСОБА_1 склалися неприязні стосунки, викликані протиправними діями. На підставі ст.ст. 16, 386, 391, 405, 406 ЦК України, ст.ст. 71, 72, 116, 157 ЖК України позивачка за зустрічним позовом просить виселити ОСОБА_1 з будинку по вулиці Крупської, 28 в місті Мена Чернігівської області, визнати ОСОБА_2 таким, що втратив право користування даним будинком, зобовязати ОСОБА_1 та ОСОБА_2 знятись у СГІРФО Менського РВУМВС з реєстрації у будинку по вулиці Крупської, 28 в місті Мена Чернігівської області.

Ухвалою Менського районного суду Чернігівської області від 26 квітня 2011 року зустрічний позов ОСОБА_4 до ОСОБА_1, ОСОБА_2 про захист права приватної власності, усунення перешкод у користуванні власністю шляхом виселення та скасування реєстрації прийнято до спільного розгляду з первісним позовом ОСОБА_1 в своїх інтересах та в інтересах неповнолітнього сина ОСОБА_7, ОСОБА_2 до ОСОБА_4 про встановлення сервітуту та обєднано їх в одне провадження.

Позивачі за первісним позовом ОСОБА_1, ОСОБА_2 та їх представник ОСОБА_3 в судовому засіданні позовні вимоги підтримали, пославшись на обставини, зазначені в позовній заяві, просили первісний позов задовольнити повністю, зустрічний позов не визнали.

Відповідачка за первісним позовом ОСОБА_4 та її представник ОСОБА_5 в судовому засіданні первісний позов не визнали, просили відмовити у задоволенні. Зустрічний позов підтримали, просили задовольнити повністю з підстав, зазначених у зустрічній позовній заяві.

Представник третьої особи СГІРФО Менського РВ УМВС України в Чернігівській області ОСОБА_6 в судовому засіданні пояснив, що при вирішенні первісного та зустрічного позовів покладається на розсуд суду.

Третя особа ОСОБА_8 утримується в установі виконання покарань, будучи належним чином повідомленим про час та місце розгляду справи, повноважного представника в судове засідання не направив.

Свідок ОСОБА_9 в судовому засіданні показала, що є сестрою ОСОБА_4, після вселення ОСОБА_1 перевезла в будинок свої речі, у ОСОБА_9 були ключі від будинку, зі слів ОСОБА_4 їй стало відомо, що ОСОБА_1 ночувала в будинку декілька разів, оскільки насправді фактично проживає у будинку своїх батьків по вулиці піонерській в м.Мена..

ОСОБА_10 в судовому засіданні показав, що близько 20 років проживає по сусідству з ОСОБА_4, йому відомо про неприязні стосунки між позивачами та відповідачкою, ОСОБА_1 в будинку 28 по вулиці Крупської з початку 2011 року бачив декілька разів.

ОСОБА_11 в судовому засіданні показав, що ОСОБА_7 син ОСОБА_1 декілька разів ночував у нього вдома, зі слів ОСОБА_1, йому стало відомо, що після примусового вселення в будинок по вулиці Крупської, 28 в місті Мена, ОСОБА_4 зачинила на замок кухню, ванну, туалет, в будинку температура в січні 2011 року була лише +10 - +15 градусів.

ОСОБА_12 в судовому засіданні показала, що є подругою ОСОБА_1, зі слів останньої їй відомо, що після вселення ОСОБА_4 виділила для проживання одну кімнату.

ОСОБА_13 в судовому засіданні показав, що проживає по сусідству з ОСОБА_4, зі слів останньої йому стало відомо про примусове вселення ОСОБА_1, а також те, що після вселення ОСОБА_1, ОСОБА_7 та ОСОБА_2 в будинку по Крупської, 28 в м.Мена не проживають.

Заслухавши пояснення учасників судового розгляду, дослідивши матеріали справи суд приходить до висновку, що у задоволенні первісного позову слід відмовити з наступних підстав.

Як встановлено в судовому засіданні ОСОБА_4 являється власником жилого будинку по вулиці Крупської, 28 в місті Мена Чернігівської області, що підтверджується дублікатом свідоцтва про право власності та витягом про державну реєстрацію від 08 квітня 2011 року (а.с. 98, 99)

В жилому будинку по вулиці Крупської, 28 в місті Мена Чернігівської області зареєстровані ОСОБА_4, ОСОБА_14, ОСОБА_1, ОСОБА_7 та ОСОБА_2.

Рішенням Менського районного суду Чернігівської області від 30 червня 2010 року у справі № 2-270/2010, яке набрало законної сили 13 вересня 2010 року, позов ОСОБА_1 в інтересах її та її малолітнього сина ОСОБА_7 до ОСОБА_4 та ОСОБА_8М, третьої особи - Служби в справах дітей Менської адміністрації про визнання за позивачкою та її малолітнім сином права на користування належним ОСОБА_4 житловим будинком по вулиці Крупської, 28 в місті Мена Чернігівської області, вселення, та зобовязання відповідачів не чинити перешкод у користуванні жилим будинком задоволено частково: вселено в житловий будинок по Крупської, 28 в м.Мена ОСОБА_1 та її малолітнього сина ОСОБА_7, а також зобовязано ОСОБА_4 та ОСОБА_8 не чинити перешкод у користуванні жилим будинком.

Відповідно до ОСОБА_14 від 14 січня 2011 року ОСОБА_1 та ОСОБА_7 примусово вселені до жилого будинку по вулиці Крупської, 28 в місті Мена Чернігівської області.

Згідно ст. 401 ЦК України право користування чужим майном (сервітут) може бути встановлене щодо земельної ділянки, інших природних ресурсів (земельний сервітут) або іншого нерухомого майна для задоволення потреб інших осіб, які не можуть бути задоволені іншим способом.

Відповідно до ч.1, 3 ст. 402 ЦК України сервітут може бути встановлений договором, законом, заповітом або рішенням суду. У разі недосягнення домовленості про встановлення сервітуту та про його умови спір вирішується судом за позовом особи, яка вимагає встановлення сервітуту.

Згідно ч.1 ст.156 ЖК України члени сімї власника жилого будинку (квартири), які проживають разом з ним у будинку (квартирі), що йому належить, користуються жилим приміщенням нарівні з власником будинку (квартири), якщо при їх вселенні не було іншої угоди про порядок користування цим приміщенням. Частиною 4 цієї статті передбачено, що припинення сімейних відносин з власником будинку квартири) не позбавляє їх права користування займаним приміщенням. У разі відсутності угоди між власником будинку (квартири) і колишнім членом його сімї про безоплатне користування жилим приміщенням до цих відносин застосовуються правила, встановлені статтею 162 цього Кодексу, якою, передбачено, що плата за користування жилим приміщенням в будинку (квартири), що належить громадянинові на праві приватної власності, встановлюється угодою сторін.

Позивачі за первісним позовом ОСОБА_1, ОСОБА_7 та ОСОБА_2, звертаючись з вимогою про встановлення безстрокового платного сервітуту, фактично просять встановити порядок користування та плату за користування жилим приміщенням.

Суд приймає до уваги, що право позивачів ОСОБА_1 та ОСОБА_7 на проживання в жилому будинку по вулиці Крупської, 28 в місті Мена Чернігівської області було раніше відновлене Рішенням Менського районного суду Чернігівської області від 30 червня 2010 року. ОСОБА_1, ОСОБА_7 та ОСОБА_2 з вимогою про встановлення сервітуту безпосередньо до власника будинку не звертались і в добровільному порядку це питання не вирішувалось. Більш того позивачі за первісним позовом можуть встановити порядок користування жилим будинком, шляхом укладення з ОСОБА_4 угоди, відповідно до ст.ст. 156, 162 ЖК України.

Виходячи з викладеного, суд вважає, що первісний позов ОСОБА_1 в своїх інтересах та інтересах неповнолітнього сина ОСОБА_7, ОСОБА_2 про встановлення сервітуту задоволенню не підлягає.

Що стосується зустрічного позову ОСОБА_4, то суд вважає за необхідне в зустрічному позові відмовити, в зв'язку з відсутністю правових підстав для виселення ОСОБА_1 з будинку по вулиці Крупської, 28 в місті Мена Чернігівської області та визнання ОСОБА_2 таким, що втратив право користування даним будинком, виходячи з наступного.

Відповідно до вимог ст. 9 ЖК України ніхто не може бути виселений із займаного жилого приміщення або обмежений у праві користування жилим приміщенням інакше як з підстав і в порядку , передбачених законом.

Згідно ст.405 ЦК України члени сімї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Житлове приміщення, яке вони мають право займати, визначається його власником. Член сімї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сімї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.

В судовому засіданні встановлено, що між ОСОБА_4 та ОСОБА_1 склались неприязні відносини в тому числі й з приводу спільного проживання, про що свідчать численні постанови Менського РВ УМВС України в Чернігівській області про відмову в порушенні кримінальних справ та висновки, при цьому посадовими особами Менського РВ УМВС виносились офіційні попередження про недопущення порушень громадського порядку як ОСОБА_4 так і ОСОБА_1.

ОСОБА_1, ОСОБА_7 та ОСОБА_2 після примусового вселення, яке відбулось 14 січня 2011 року, звернулися до суду із позовом про встановлення сервітуту, що свідчить про те, що вони не втратили інтерес до спірного будинку, як постійного місця проживання.

Зустрічний позов заявлено на підставі ст.ст. 16, 386, 391, 405, 406 ЦК України, ст.ст. 71, 72, 116, 157 ЖК України, .

Позивачкою за зустрічним позовом - ОСОБА_4 не надано належних доказів на підтвердження того, що в спірному будинку ОСОБА_2 без поважних причин не проживає (відсутній) більше 1 року, а також доказів на підтвердження систематичного порушення ОСОБА_1 правил співжиття. ОСОБА_2 навчається в Ніжинському агротехнічному університеті з 01 вересня 2010 року та під час навчання проживає в місті Ніжині. За таких обставин ОСОБА_2 не можна визнати втратившим право користування житлом, а також виселити ОСОБА_1 з жилого будинку по вулиці Крупської, 28 в місті Мена, який належить ОСОБА_4.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 319, 321, 401, 402, 405 ЦК України, ст.ст. 64, 156, 162 ЖК України, ст.ст. 10, 11, 60, 213 - 215 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В:

В задоволенні позову ОСОБА_1 в своїх інтересах та в інтересах неповнолітнього сина ОСОБА_7, ОСОБА_2 до ОСОБА_4 про встановлення сервітуту відмовити.

В задоволенні зустрічного позову ОСОБА_4 до ОСОБА_1, ОСОБА_2, третіх осіб СГІРФО Менського РВУМВС України в Чернігівській області, ОСОБА_8 про захист права приватної власності, усунення перешкод у користуванні власністю шляхом виселення та скасування реєстрації відмовити.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Чернігівської області через Менський районний суд шляхом подання апеляційної скарги протягом 10 днів з моменту його проголошення.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутніми у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом 10 днів з моменту отримання його копії.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Головуючий суддя О.Я. Парфененко