АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 22ц-854/11 Головуючий у 1-й інстанції Радзівон Доповідач ап. інст. ОСОБА_1
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

01 березня 2011 року м. Полтава

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Полтавської області у складі:

головуючого - МАРТЄВА С.Ю.

суддів - АНТОНОВА В.М., ЧІЧІЛЯ В.А. при секретарі - РЕНКЕВИЧ М.Д.

розглянула провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_2 в інтересах ОСОБА_3 на рішення Гребінківського районного суду Полтавської області від 27 грудня 2010 року у справі за позовом ОСОБА_3 до комісії з організації вирішення майнових питань колективного підприємства «Колгосп ім. Калініна» в с. Берізка Гребінківського району Полтавської області про визнання права власності на майновий пай та на земельну частку (пай).

Колегія суддів, заслухавши доповідь судді - доповідача Апеляційного суду,-

ВСТАНОВИЛА:

Рішенням Гребінківського районного суду Полтавської області від 27 грудня 2010 року в задоволенні позовних вимог ОСОБА_3 до комісії з організації вирішення майнових питань колективного підприємства «Колгосп ім. Калініна» в с. Берізка Гребінківського району Полтавської області про визнання права власності на майновий пай та на земельну частку (пай) відмовлено.

У апеляційній скарзі порушене питання про скасування рішення місцевого суду, з підстав невірного застосування місцевим судом норм матеріального та процесуального црава.

Апеляційний суд, перевіривши законність і обґрунтованість рішення місцевого суду у межах заявлених вимог та доводів апеляційної скарги, вважає, що остання задоволенню не підлягає.

Відповідно до ч.1 ст.308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу, якщо встановлює, що суд першої інстанції постановив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Як встановлено місцевим судом, що позивач з грудня 1987 року до 19 лютого 1992 року працював у колгоспі ім. Калініна Гребінківського району Полтавської області на посадах різноробочого, газозварювальника, оператора газової котельні, а з квітня 1993 року - водієм вантажного автомобіля.

Згідно запису у трудовій книжці, наказом № 34 від 04.10.1993 року був звільнений з роботи за власним бажанням.

Згідно до протоколу зборів уповноважених колгоспу ім. Калініна та представників вагонного депо Гребінка від 06.02.1992 року, останніми було прийнято рішення про обєднання трудових колективів колгоспу ім. Калініна та вагонного депо Гребінка в агропромислове підприємство.

В 2004 році позивач на загальних підставах оформив пенсію, будь-яких даних про трудову діяльність після звільнення позивача з роботи та до оформлення пенсії не встановлено.

Відповідно до Положення про порядок паювання майна колективного підприємства «Колгосп ім. Калініна», затвердженого загальними зборами КП «колгосп ім. Калініна» до осіб, які мають право на отримання майнового паю віднесено працівників підприємства , які працюють в господарстві на встановлену дату паювання майна, а саме на 01.07.2009 року, пенсіонери за віком та інвалідністю, незважаючи на їх пенсійний вік, спадкоємці померлих осіб, які мали право на майновий пай на встановлену дату паювання, особи, обрані на виборні посади органів місцевого самоврядування, особи, які працюють тривалий час в господарстві і вибули з поважних причин.

З матеріалів справи вбачається, та як вірно встановлено місцевим судом, ОСОБА_3 звільнився з підприємства у вересні 1993 року, та є пенсіонером за віком з квітня 2004 року.

Отже, виходячи з того, що ОСОБА_3 не є пенсіонером трудового колективу КП «Колгосп ім. Калініна», та вибув зі списків підприємства ще у 1993 році, місцевий суд при повному і всебічному дослідженню обставин справи дійшов до вірного висновку щодо відмови в задоволенні позовних вимог ОСОБА_3

В апеляційній скарзі апелянт посилається на те, що місцевим судом було не повно досліджено обставини справи, а саме не взято до уваги те, що на даний час позивач ще є членом колгоспу, питання про його виключення з КП «Колгосп ім. Калініна» не вирішувалось.

Зазначені доводи не заслуговують на увагу суду, оскільки фактично членство позивача в колективі в якому він працював припинилось з моменту його звільнення за власним бажанням.

Отже з наведеного слідує, що рішення місцевого суду постановлено з дотриманням норм матеріального і процесуального права, тому підстави для його скасування відсутні, а апеляційна скарга не містить у собі нових фактів чи засобів доведення, які б його спростовували.

Керуючись ст.ст. 303, 307-308, 315 ЦПК України, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 в інтересах ОСОБА_3 відхилити, а рішення Гребінківського районного суду Полтавської області від 27 грудня 2010 року залишити без зміни.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання нею чинності.

Головуючий у справі:

Судді:

З оригіналом згідно: