АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Категорія № 57(4) інстанції Пустовіт О.Г. Доповідач Барильська А.П.
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
19 травня 2011року колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Дніпропетровської області у складі:
головуючого судді Барильської А.П.,
суддів Ляховської І.Є., Карнаух В.В.,
при секретарі Євтодій К.С.
за участю позивача ОСОБА_1 , представника третьої особи Лихоліт Оксани Сергіївни,
розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Кривому Розі апеляційну скаргу Управління Пенсійного фонду України в Жовтневому районі м. Кривого Рогу на рішення Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу від 12 січня 2011 року по справі за позовом ОСОБА_1 до відкритого акціонерного товариства «АрселорМіттал Кривий Ріг», третя особа - Управління Пенсійного фонду України в Жовтневому районі м. Кривого Рогу, про примушення проведення перерахунку заробітної плати за період роботи з ліквідації наслідків Чорнобильської катастрофи та надання довідки з перерахованим заробітком до управління Пенсійного фонду України в Жовтневому районі м. Кривого Рогу для перерахунку пенсії, -
В С Т А Н О В И Л А :
У лютому 2009 року позивач звернувся до суду із позовом до відкритого акціонерного товариства «АрселорМіттал Кривий Ріг» про примушення проведення перерахунку заробітної плати за період роботи з ліквідації наслідків Чорнобильської катастрофи та надання довідки з перерахованим заробітком до управління Пенсійного фонду України в Жовтневому районі м. Кривого Рогу ( надалі- УПФУ), для перерахунку пенсії. В обґрунтування заявлених вимог посилався на те, що в період з 27.06.1988 року по 19.09.1988 року позивач, як військовослужбовець, був призваний Міністерством Оборони України на військові спеціальні збори, перебуваючи на яких в складі військової частини № НОМЕР_1 , виконував у зоні відчуження урядове завдання, пов`язане з ліквідацією наслідків аварії на ЧАЕС. Однак, йму невірно був розрахований середній заробіток за цей період. Після звернення позивача до відповідача з заявою про перерахунок заробітної плати, до третьої особи була надана довідка від 02.06.2005 року за № 02-692 про заробітну плату за період роботи на ЧАЕС, Але УПФУ листом від 30.08.2005 року № 3983/04-13 було відмовлено в перерахунку пенсії у зв`язку з невідповідністю довідки вимогам закону. При розрахунку заробітної плати позивачу не були враховані робота понаднормово, у вихідні та святкові дні, усі фактичні дні та години праці, не нарахована премія та кратність зони. Позивач просив суд постановити рішення про перерахунок відповідачем заробітної плати за період роботи з ліквідації наслідків Чорнобильської катастрофи та надання довідки для пред`явлення до Управління Пенсійного фонду України в Жовтневому районі м. Кривого Рогу про середній заробіток у розмірі 7811.96 грн. за час виконання робіт на ЧАЕС з 28.06.1988 року по 19.09.1988 року, нарахований згідно вимог Постанови Кабінету Міністрів України від 22.09.2004 року № 1240 «Про внесення змін до пункту 1 Порядку обчислення пенсій по інвалідності, що настала внаслідок каліцтва чи захворювання, і пенсій у зв`язку з втратою годувальника внаслідок Чорнобильської катастрофи», та вимог листа Міністерства праці та соціальної політики України від 13.04.2001 року № 03-3.1652-018-2 «Про оплату праці у зоні відчуження ЧАЕС у 1986-1990 роках осіб, які виконували роботиё пов`язані з ліквідацією наслідків аварії на ЧАЕС і запобіганню забруднення навколишнього середовища».
Рішенням Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу від 13 січня 2011 року позов задоволено. Зобов`язано відповідача перерахувати позивачу заробітну плату за період роботи з ліквідації наслідків Чорнобильської катастрофи та надати довідку для пред`явлення до управління Пенсійного Фонду України в Жовтневому районі м. Кривого Рогу про середній заробіток в сумі 7811.96грн. за час виконання праці на ЧАЕС з 28.06.1988 року по 19.09.1988 року, нарахованого згідно вимогам Постанови Кабінету Міністрів України від 22.09.2004 року № 1240 «Про внесення змін до пункту 1 Порядку обчислення пенсій по інвалідності, що настала внаслідок каліцтва ячи захворювання і пенсій у зв`язку з втратою годувальника внаслідок Чорнобильської катастрофи», та вимогам листа Міністерства праці та соціальної політики України від 13.04.2001 року № 03-3.1652-018-2 «Про оплату праці у зоні відчуження ЧАЕС у 1986-1990 роках осіб, які виконували роботиё пов`язані з ліквідацією наслідків аварії на ЧАЕС і запобіганню забруднення навколишнього середовища».

В апеляційній скарзі Управління Пенсійного фонду України в Жовтневому районі м. Кривого Рогу ставить питання про скасування рішення суду та ухвалення нового про відмову в задоволенні позову, посилаючись на порушення судом норм матеріального права. Зокрема, судом не взято до уваги постанову Ради Міністрів СРСР від 21.04.1988 року № 491-106 «Про зміну та визнання такими, що втратили чинність, рішень уряду СРСР з питань умов оплати праці та матеріального забезпечення працівників підприємств, організацій та установ, які зайняті на роботах що пов`язані з ліквідацією наслідків аварії на ЧАЕС та запобіганням забруднення навколишнього середовища» та помилково застосовано при розрахунку заробітної плати по підвищеним тарифам кратність «5».Суд не взяв до уваги, що військовозобов`язаним, яких було призвано на збори і вони були безпосередньо зайняті на роботах з ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС і в зоні відселення, тарифні ставки виплачувалися в одинарному розмірі понад збережену заробітну плату за основним місцем роботи. Суд безпідставно врахував при розрахунку середньої заробітної плати позивача премію у розмірі 60%, роботу у надурочний та нічний час, вихідні і святкові дні.

В запереченнях на апеляційну скаргу позивач ОСОБА_1 просить рішення суду, як законне та обґрунтоване, на його думку, залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах заявлених вимог та доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 , як військовозобов`язаний, був призваний Міністерством Оборони України на військові спеціальні збори, та в складі військової частини № НОМЕР_1 виконував у зоні відчуження урядове завдання, пов`язане з ліквідацією наслідків аварії на Чорнобильській АЕС в період з 28.06.1988 року по 19.09.1988 року.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що позивач у період з 28.06.1988 року по 19.09.1988 року знаходився на спеціальних зборах і виконував завдання по ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС в складі військової частини 32307, яка відноситься до 3 зони відчуження. У зв`язку з чим у розрахунок середнього заробітку позивача повинно бути включено 60% премії, оплата за роботу понаднормово у нічний час, у вихідні та святкові дні.

Колегія суддів не може погодитись із такими висновками суду з огляду на наступне.

Положеннями Постанови Ради Міністрів УРСР і Укрпрофради від 10.06.1986 року № 207/7, визначений порядок розрахунку середньомісячного заробітку, згідно яких середньомісячний заробіток, виходячи з якого здійснювалася виплата, обчислюється із розрахунку останніх двох календарних місяців роботи.

Відповідно до Постанови Держкомпраці СРСР і Секретаріату ВЦ СПС № 524-156 від 07.05.1986 року, премія за роботу в зоні ЧАЕС виплачувалася у відповідності з діючими на підприємствах, установах, організаціях системи преміювання.

Постанова Ради Міністрів УРСР і Укрпрофради від 10.06.1986 року № 2077 дозволяла керівникам підприємств, установ і організацій встановлювати працівникам, зайнятим на ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС премії до 60% тарифної ставки ( посадового окладу) на місяць. У разі прийняття рішення щодо підвищення граничного розміру премії до 60% тарифної ставки ( окладу) на місяць в положення про преміювання вносилися відповідні зміни.

Відповідно до положень ст.ст. 10, 6. ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу.

Позивач не надав суду доказів на підтвердження того, що на підприємстві відповідача вносилися зазначені зміни щодо розміру премії в положення про преміювання.

У зв`язку з чим висновок суду щодо зарахування до середнього заробітку позивача премії у розмірі 60% є помилковим.

Дійшовши висновку про необхідність застосування кратності зони 5, суд першої інстанції виходив з доведеності факту знаходження позивача у 3 зоні небезпеки. Застосовуючи до розрахунку середнього заробітку позивача роботу понаднормово, у вихідні та світкові дні, та нічний час, суд виходив з доведеності позову в цій частині.

Однак, колегія суддів не може погодитись з таким висновком суду з огляду на наступне.

Згідно розпорядження Ради Міністрів СРСР від 17.05.1986 року № 964, були встановлені зони небезпеки, де оплата праці робітників підприємств, установ і організацій, розташованих в межах 30- кілометрової зони ЧАЕС, розподілена на Ш. П. 1 зону небезпеки, проводиться відповідно в 5-, 4-,3-кратному розмірі тарифних ставок ( посадових окладів).

На іншій територій, яка не була віднесена до таких зон, тобто в зоні особливого контролю, оплата праці проводилася з дня аварії. Виходячи з підвищених до 100% тарифних ставок згідно Постанови ЦК КПРС, президії Верховної Ради СРСР, Ради Міністрів СРСР та ВЦСПС від 07.05.1986 року № 524-1560.

Розпорядженням Ради Міністрів СРСР від 23.05.1986 року № 1031 «Про оплату праці військовослужбовців-учасників ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС» на військовослужбовців, яких було призвано на збори і які були безпосередньо зайняті на роботах по ліквідації аварії на ЧАЕС, було поширено порядок оплати праці та виплати одноразової винагороди за місцем постійної роботи, яку було передбачено для робітників і службовців, що виконували такі роботи.

Зазначене розпорядження втратило чинність на підставі Постанови Ради Міністрів СРСР від 21.04.1988 року № 491-106.

Розпорядженням Ради Міністрів УРСР від 06.01.1988 року № 12-р підпунктом б пункту 1 доводилося до відома міністерств і відомств УРСР, облвиконкомів, що Постановою ЦК КПРС, Ради Міністрів СРСР і ВЦРПС від 29.12.1987 року № 1497-378 «Про умови оплати праці та пільги для працівників, що зайняті на експлуатації Чорнобильської АЕС та ліквідації наслідків аварії в зоні відселення», з 01.01.1988 року по 01.01.1991 року було встановлено військовозобов`язаним, яких було призвано на збори і вони були безпосередньо зайняті на роботах з ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС і в зоні відселення, тарифні ставки виплачувати в одинарному розмірі понад збережену середню заробітну плату за основним місцем роботи.

Постановою Кабінету Міністрів України від 22.09.2004 року № 1240 «Про внесення зміни до пункту 1 Порядку обчислення пенсій по інвалідності, що настала внаслідок каліцтва чи захворювання, і пенсій у зв`язку з втратою годувальника внаслідок Чорнобильської катастрофи», передбачено з 01.01.2005 року пенсії працівникам підприємств ( установ, організацій), яких у 1986-1990 роках було призвано на спеціальні військові збори для виконання робіт з ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС, призначити із заробітку, який вони одержували за основним місцем роботи, з урахуванням фактично відпрацьованого часу в зоні відчуження, характеру виконуваної роботи, місця і тривалості робочого часу.

Як вбачається із матеріалів справи, із наданої позивачем архівної довідки Міністерства оборони України, позивач приймав участь у ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС у період з 27.06.1988 року по 19.09.1988 року. Однак, у довідці не зазначено номер зони, населений пункт та кількість відпрацьованих годин понаднормово у вихідні, святкові дні та у нічний час.

З огляду на викладене, колегія суддів вважає, що у суду першої інстанції не було підстав для зобов`язання відповідача перерахувати середній заробіток позивача у кратних розмірах, з урахуванням оплати праці понаднормово, у вихідні та світкові дні, та нічний час, та з урахуванням премії у розмірі 60%, оскільки позивачем не надано відповідних підтверджень тривалості роботи у конкретній зоні небезпеки.

За таких обставин, колегія суддів вважає, що рішення суду не відповідає вимогам матеріального та процесуального права, у зв`язку з чим апеляційна скарга підлягає задоволенню, рішення суду скасуванню, з ухваленням нового рішення відповідно до вимог п.4 ч.1 ст. 309 ЦПК України про відмову в задоволені позову.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 309, 313-314, 316 ЦПК України, колегія суддів,-

В И Р І Ш И Л А :

Апеляційну скаргу Управління Пенсійного фонду України в Жовтневому районі м. Кривого Рогу задовольнити.

Рішення Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу від 12 січня 2011 року скасувати та ухвалити нове рішення про відмову в задоволенні позову ОСОБА_1 в повному обсязі.

Рішення набирає законної сили з моменту його проголошення, але може бути оскаржено в касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня набрання ним законної сили.

Головуючий:

Судді: