Справа № 22-ц-2293/11 Головуючий у І інстанції Вергелес І.В.
Категорія 19 Доповідач у 2 інстанції Яворський
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

23 березня 2011 року м. Київ

Колегія суддів судової палати в цивільних справах Апеляційного суду Київської області в складі:

Головуючого судді : Яворського М.А.

суддів Матвієнко Ю.О.., ОСОБА_1,

при секретарі Джафарової Т.Г.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні апеляційного суду Київської області цивільну справу за апеляційної скаргою ОСОБА_2 на рішення Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 27 вересня 2010 року у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3, Повного товариства «Олександрит»про стягнення суми авансу, -

ВСТАНОВИЛА:

У серпні 2010 року ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_3 та повного товариства «Олександрит»та просив стягнути з відповідачки ОСОБА_3 на його користь аванс в сумі 23700 (двадцять три тисячі сімсот) гривень, з Повного товариства «Олександрит»на його користь аванс в сумі 7900 (сім тисяч дев'ятсот) гривень, стягнути з відповідачів судові витрати та витрати на інформаційно-технічне забезпечення судового розгляду.

Свої вимоги позивач мотивував тим, що 04 травня 2010 року між ним та відповідачкою ОСОБА_3, за участю агентства нерухомості Повного товариства «Олександрит»в особі ОСОБА_4 був укладений письмовий попередній договір згідно положень якого він як продавець зобов'язався продати у майбутньому Покупцю, а ОСОБА_3 як покупець зобов'язалася купити об'єкт нерухомості (частину нежитлового приміщення) за адресою: м. Біла Церква, вул. Шолом Алейхема, 96. Договірна ціна об'єкту договору складає суму, еквівалентну 221 200 тисяч гривень»і строк оплати і підписання Договору купівлі-продажу, а також строк звільнення та зняття з реєстраційного обліку до 04.06.2010 року. Відповідно п.4.1 Договору «Гарантією виконання зобов'язань Покупця є передача Продавцю, при підписанні цього Договору гарантійної суми у розмірі - три тисячі доларів США Продавцю та одна тисяча доларів США ПТ «Олександрит», яка зараховується в рахунок продаж за вищевказаний об'єкт нерухомості».

04.05.2010 року ним було передано відповідачці ОСОБА_3 грошова сума - 3000 (три тисячі) доларів США та ПТ «Олександрит» 1000 доларів США про що останніми власноручно було здійснено запис у Договорі. Передану суму він вважає авансом за об'єкт нерухомості, який він-мав придбати.

Враховуючи, що відповідачі не виконали умов зазначеного договору, добровільно повернути кошти відмовляються, тому він просив у судовому порядку відповідно до вимог ст. 216 ЦК України стягнути з відповідачів сплачені ним кошти та понесені судові витрати.

Рішенням Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 27 вересня 2010 року у задоволенні позовних вимог відмовлено.

Не погоджуючись із вказаним рішенням суду позивач у справі подав апеляційну скаргу в якій посилається на те, що вказане рішення суду постановлено з порушенням норм матеріального та процесуального права, сам висновок суду суперечить обставинам встановлених судом.

Так ним ставилося питання про стягнення сплачених ним за попереднім договором купівлі-продажу нежитлового приміщення сум як авансу, а суд відмовив у стягненні коштів як завдатку, тому просив рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове про задовлення його позовних вимог.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення осіб, які зявилися на розгляд вказаної справи, перевіривши матеріали справи та, обговоривши доводи апеляційної скарги в межах визначених ст. 303 ЦПК України, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню виходячи з наступного.

Згідно до ст. 309 ЦПК України підставами для скасування рішення суду першої інстанції і ухвалення нового рішення або зміни рішення є неправильне застосування норм матеріального або процесуального права.

Судом першої інстанції встановлено, що 4 травня 2010 року позивач ОСОБА_2 та відповідач ОСОБА_3 за участю ПТ «Олександрит»в особі ОСОБА_4 уклали попередній письмовий договір, згідно п.2.1 якого продавець зобов'язався продати у майбутньому покупцю, а покупець зобов'язався купити у продавця об'єкт нерухомості ( частину нежитлового приміщення) в м. Біла Церква, вул. Ш.Алейхема, 96 . Сторонами також визначено кінцеву укладення договору купівлі-продажу до 04 червня 2010 року .

Відповідно до п.п. 3.1, 3.3 попереднього Договору сторонами було визначено ціну обєкту пролажу - 28000 доларів США. Крім того при підписанні вказаного договору позивач передав, а відповідачка ОСОБА_3 отримала 3000 доларів США , а ПТ «Олександрит»як авансовий платіж за обєкт нерухомості.

Судом також встановлено, що сторони у визначений у п. 3.3 Договору строк основний договір купівлі-продажу об'єкту нерухомості ( частину нежитлового приміщення) в м. Біла Церква, вул. Ш.Алейхема, 96 не уклали з підстав відмови покупця оформляти вказаний договір.

Вирішуючи вказаний спір та відмовляючи у задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції виходив з того, що позивач в односторонньому порядку необґрунтовано ухилився від укладання договору купівлі-продажу будинку, вини відповідачки в цьому немає, а відтак відсутні підстави для задоволення позову.

Проте таких висновків суд дійшов із грубим порушенням норм матеріального та процесуального закону.

Відповідно до ст. 570 ЦК України завдатком є грошова сума, що видається кредиторові боржником у рахунок належних договором платежів, підтвердження зобовязання і на забезпечення його виконання. Якщо не буде встановлено, що сума, сплачена в рахунок належних з боржника платежів, є завдатком, вона вважається авансом.

Ознакою завдатку є те, що він одночасно виступає і способом платежу, і способом забезпечення виконання зобовязання.

Правила ст. 571 ЦК України про залишення завдатку особі, яка його одержала, або стягнення з неї подвійної суми завдатку застосовується в таких випадках, коли між сторонами укладено договір, проте він не виконується з вини якоїсь із сторін.

У разі коли сторони лише домовилися укласти договір, але відповідно його не оформили, сплачені в рахунок виконання договору платежі визнаються авансом і повертаються в тому розмірі, в якому вони надавалися.

Оскільки договору купівлі-продажу об'єкту нерухомості (частину нежитлового приміщення) в м. Біла Церква, вул. Ш.Алейхема, 96, який би за своєю формою та змістом відповідав вимогам закону, між сторонами укладено не було, то сплачені в рахунок виконання договору ОСОБА_2 ОСОБА_3 3000 доларів США , а ПТ «Олександрит»1000 доларів є авансом і повинні бути повернуті в тому розмірі, в якому вони передавалися.

Отже, на користь позивача ОСОБА_2 підлягає стягненню з відповідачки ОСОБА_3 23811,90 грн. , а з ПТ «Олександрит»7937,30 грн., виходячи з того, що курс долара США до гривні визначений НБУ становить 100 доларів США рівно 793,73 грн.

Відповідно до ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_2 понесені судові витрати на сплату оплату витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи (далі - ІТЗ) у сумі 120 грн., до суду першої інстанції та 120 грн. до суду апеляційної інстанції, що підтверджується відповідними квитанціями, які він просив стягнути з відповідачки.

Зазначені вимоги згідно з вищезазначеною нормою закону підлягають частковому задоволенню пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, на користь позивача підлягають стягненню тому з ОСОБА_3 підлягає стягненню 180 грн. з ПТ «Олександрит»60 грн. коштів на оплату ІТЗ.

Крім того позивач при звернення до суду звільнений від сплати судового збору, тому відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України вказаний судовий збір в розмір 1% від суми позові повинен бути стягнутий з відповідачів пропорційно до задоволених вимог, тому з відповідачки ОСОБА_3 в дохід держави підлягає стягненню 238,12 грн., а з ПТ «Олександрит»79, 37 грн. судового збору, оскільки позивач звільнений від сплати вказаних витрат при зверненні до суду .

Керуючись ст. ст. 88, 303, 307, 309 ЦПК України, ст. ст. 570, 571 ЦК України, колегія суддів,

ВИРІШИЛА :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити .

Рішення Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 27 вересня 2010 року скасувати та ухвалити нове рішення.

Позов ОСОБА_2 задовольнити .

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 23811, 90 грн. авансу та 180 грн. судових витрат, а всього 23991, 90 гривень.

Стягнути з повного товариства «Олександрит»на користь ОСОБА_2 7937,30 грн. сплаченого авансу та 60 грн. судових витрат по сплаті ІТЗ , а всього 7997,3 грн.

Стягнути з ОСОБА_3 в дохід держави 238,12 грн. судового збору.

Стягнути з повного товариства «Олександрит»79, 37 грн. судового збору в дохід держави .

Рішення набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржено до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ протягом 20 днів.

Головуючий М.А.Яворський

Судді Ю.О. Матвієнко

ОСОБА_1