Радомишльський районний суд Житомирської області
Справа № 2-0-289/2010
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04.01.2011 м.Радомишль

Радомишльський районний суд Житомирської області в складі:

головуючого Свінцицького Л. В.

при секретарі Малашевська І. В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в Радомишльському рвйонному суді Житомирської області цивільну справу за заявою ОСОБА_1, зацікавлена особа про встановлення факту володіння та користування будинком на праві власності , -

В С Т А Н О В И В:

Заявниця ОСОБА_1 ,посилаючись на те, що її батько ОСОБА_2 ще при житті побудував жилий будинок за №11, що розташований по вул. Гагаріна в с. Хомівка Радомишльського району, яким володів як власним. Також зазначила, що її батько помер, тому на даний час виникла необхідність прийняти спадщину, однак в нотаріальній конторі їй відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину в зв"язку з відсутністю правовстановлюючих документів на будинок, тому, що покійний батько право власності на будинок в БТІ не зареєстрував, іншим чином ніж шляхом звернення до суду її спадкові права не набути, тому і просить суд встановити факт володіння її покійним батьком жилим будинком як власним та встановити факт його власності на зазначене житло.

В судовому засіданні заявниця свої вимоги підтримала, просить суд встановити факт володіння та користування її батьком ОСОБА_2, який помер 10.11.2008 року в м. Києві, як власним житловим будинком №11, що розташований по вул. Гагаріна в с. Хомівка Радомишльського району Житомирської області.

Представник заінтересованої осіби, що не заявляє самостійних вимог - виконкому Кримоцької с/ради Радомишльського району Житомирської області,в судове засідання не з"явився, надіслав до суду письмову заяву, в якій просить слухати справу за відсутності їх представника, з заявленими вимогами погодились.

Свідкі ОСОБА_3 та ОСОБА_4 ствердили суду, що дійсно проживали по сусідству з будинком ОСОБА_2, який володів будинком як власним.

Вислухавши пояснення заявниці, свідків, дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані по справі докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що заявлені вимоги підлягають до задоволення виходячи з наступних підстав.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 ( дошлюбне прізвище ОСОБА_2) ОСОБА_5 народилась 15.11.1960 року в м. Києві. Батько заявниці, ОСОБА_2 помер 10.11.2008 року, що підтверджується свідоцтвом про його смерть серії І-БК за №122991, виданого 11.11.2008 року відділом реєстрації смертей у м. Києві.

В 1988 році, батько заявниці за свої кошти побудував жилий будинок в с. Хомівка Радомишльського району Житомирської області по вул. Гагаріна,11 з господарськими спорудами і з того часу по день смерті ОСОБА_2 володів ним як власним, що підтверджується довідкою №200 від 15.07.2010 року виданою виконавчим комітетом Кримоцької с/ради Радомишльського району Житомирської області.

Також встановлено в судовому засіданні те, що після смерті батька, заявниця фактично вступила в управління спадковим майном, а саме - будинком з надвірними спорудами, який розташований в с.Хомівка Радомишльського району Житомирської області по вул. Гагаріна,11 - шляхом обробітку присадибної земельної ділянки, ремонту будинку та інш.

З довідки Житомирського обласного бюро технічної інвентаризації від 10.09.2009 року за №3 - за ОСОБА_2 право власності на цілий жилий будинок №11 з господарськими спорудами, що розташований по вул. Гагаріна в с. Хомівка Радомишльського району Житомирської області,загальною вартістю 92 301 грн.-не зареєстроване.

Згідно вимог ст.256 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення фактів від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб.

Відповідно до п.а,б, ст.6 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 2 від 22.12.1995 року " Про судову практику у справах за позовами про захист права власності (із змінами внесеними згідно з Постановою Пленуму Верховного Суду України № 15 від 25.15.1998 року)" - положення ст.17,18 Закону " Про власність" щодо спільної сумісної власності поширюються на правовідносини, які виникли після введенню в дію цього Закону (з 15 квітня 1991 року). До правовідносин, що виникли раніше, застосовується діюче на той час законодавство, зокрема, спори щодо майна колгоспного двору, яке було придбане до 15 квітня 1991 року, мають вирішуватися за нормами, що регулювали власність цього двору, а саме: право власності на майно, яке належало до колгоспного двору і збереглося після припинення його існування, мають ті члени двору, котрі 15 квітня 1991 року не втратили право на частку в його майні, а згідно ст.126 ЦК УРСР такими, що втратили це право вважаються працездатні члени двору, які не менше трьох років до цієї дати не брали участі своєю працею і коштами у веденні спільного господарства двору (в цей строк не включаються час перебування на дійсній військовій строковій службі, навчання в учбовому закладі, хвороба). Розмір частки члена двора визначаеться, виходячи з рівності часток усіх його членів, включаючи неповнолітніх та непрацездатних.

Враховуючи наведене станом на 15 квітня 1991 р. батько заявниці не втратив свого права на власність колгоспного двору, що підтверджуеться записами в господарських книгах Кримоцької с)ради Радомишльського району.

Відповідно до положень ст.ст.100,101 ЦК України(в редакції 1963 року) громодяни могли мати у власності житловий будинок, причому глава 10 «Особиста власність» цього ж кодексу не пов»язувала наявність такого права з його обов»зковою державною реєстрацією.Згідно довідки Кримоцької сільської Ради, власником спірного володіння був спадкодавець.

Приймаючи до уваги викладене та те, що іншим шляхом права заявника на спадкове майно захистити неможливо суд встановлює факт володіння житловим будинком як власним.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.10, 11, 60, 79, 88, 208, 209, 212-215, 256, 259 ЦПК України, ст.ст.100,101,109, 549 ЦК України (в редакції 1963 року), п.а, б, ст.6 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 2 від 22.12.1995 року " Про судову практику у справах за позовами про захист права власності (із змінами внесеними згідно з Постановою Пленуму Верховного Суду України № 15 від 25.15.1998 року)", суд

В И Р І Ш И В:

Встановити факт, що ОСОБА_2, який помер 10.11.2008 року, в м. Києві, володів та користувався цілим жилим будинком №11 з господарськими спорудами, що розташований по вул. Гагаріна у с.Хомівка Радомишльського району Житомирської області, загальною вартістю 92 301 грн., на праві власності з моменту побудови і по день смерті.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до апеляційного суду Житомирської області через Радомишльський районний суд протягом десяти днів починаючи з дня його проголошення.

Суддя:

ОСОБА_6