Справа №22-ц-3473/11Головуючий у І інстанціїОСОБА_1
Категорія29Доповідач у 2 інстанції Семенцов
УХВАЛА

Іменем України

12 травня 2011 року Колегія суддів судової палати в цивільних справах Апеляційного суду Київської області в складі: :

головуючого судді: Сержанюка А.С.,

суддів: Семенцова Ю.В., Оношко Г.М.,

при секретарі: Литошенку А.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Києві цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Вишгородського районного суду Київської області від 03 березня 2011 року у справі за позовом ОСОБА_2 до Закритого акціонерного товариства «А.Е.С. Київобленерго», третя особа - Закрите акціонерне товариство «А.Е.С. Київобленерго»Вишгородський районний підрозділ про стягнення матеріальної та моральної шкоди,-

В С Т А Н О В И Л А:

У січні 2011 року позивач звернулася до суду з позовом до Закритого акціонерного товариства «А.Е.С. Київобленерго»та Вишгородського районного підрозділу «Закрите акціонерне товариство «А.Е.С. Київобленерго»про стягнення матеріальної та моральної шкоди, посилаючись на те, що відповідачі неналежно виконують свої обов'язки за договором про користування електричною енергією, а саме: постачають електроенергію з неякісними параметрами, внаслідок чого вийшов із ладу її холодильник. Просила стягнути з Закритого акціонерного товариства «А.Е.С. Київобленерго»та Вишгородського районного підрозділу Закрите акціонерне товариство «А.Е.С. Київобленерго»солідарно матеріальну шкоду за проведення ремонту холодильника, моральну шкоду та судові витрати.

В судовому засіданні представник позивача уточнив позовні вимоги та просив стягнути з ЗАТ «А.Е.С. Київобленерго»1640 грн. матеріальної шкоди за проведення ремонту холодильника, 3000 грн. в рахунок відшкодування моральної шкоди, 120 грн. витрат на ІТЗ розгляду справи та 480 грн. за надання юридичної допомоги.

Рішенням Вишгородського районного суду Київської області від 03 березня 2011 року в задоволені позову відмовлено.

Позивач ОСОБА_2 подала апеляційну скаргу, в якій просила рішення суду скасувати та ухвалити нове рішення про задоволення її позову. Вважає рішення суду першої інстанції незаконним, необґрунтованим та таким, що прийнято з неповним з'ясуванням обставин, що мають значення для справи, а саме не вирішено питання щодо призначення судової експертизи для встановлення причини поломки модуля, тобто не вчинено всіх необхідних дій для встановлення фактичних обставин справи і не надано можливості забезпечити докази на їх підтвердження, що мають значення для вирішення спору у даній справі.

Перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що між позивачем та ЗАТ «А.Е.С. Київобленерго»було укладено договір про користування електричною енергією. За умовами даного договору енергопостачальник взяв на себе зобов'язання надійно постачати споживачеві електричну енергію у необхідних йому обсягах відповідно до дозволеної потужності 1,3 кВт з гарантованим рівнем надійності, безпеки і якості, а споживач зобов'язався оплачувати одержану електричну енергію за встановленими тарифами (цінами) у терміни, передбачені цим договором.

10.09.2010 року вийшов з ладу холодильник «Bosh», який знаходився у будинку позивача і був підключений до електричної мережі. На підтвердження своєї вимоги щодо стягнення з відповідача матеріальної шкоди, завданої внаслідок поломки холодильника, позивач надала суду:

- замовлення-договір №000983 від 17.09.2010р., з якого вбачається, що ПП ОСОБА_3, як виконавець цього договору, замінив в холодильнику позивачки модуль (ідент. № 267661);

- акт виконаних робіт від 14.09.2010р., яким підтверджено факт проведення ремонтних робіт;

- довідку від 15.09.2010р. за підписом директора Київського техцентру «Електрон»,у якій зазначено причину поломки холодильника: низька напруга в електромережі (130 В).

Згідно ч. 1 ст. 59 ЦПК України суд не бере до уваги докази, які одержані з порушенням порядку, встановленого законом. Відповідно до вимог ч.2 цієї ж статті обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Відповідно до ч. 1 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст.61 цього Кодексу. Підстав звільнення від доказування, визначених ст.61 ЦПК України судом не встановлено.

Згідно ч. 1 ст.143 ЦПК України для з`ясування обставин, що мають значення для справи і потребують спеціальних знань у галузі техніки тощо, суд призначає експертизу за заявою осіб, які беруть участь у справі.

Судом першої інстанції правильно не прийнято до уваги довідку від 15.09.2010 року за підписом директора Київського техцентру «Електрон», яку суд вважав недопустимим доказом. Ні позивач, ні її представник не надавали спеціалісту (експерту) для огляду та встановлення причини поломки модуль, який був замінений в холодильнику, що підтвердив у судовому засіданні представник позивача. Тому висновок, викладений у довідці від 15.09.2010р. (а.с.18), був розцінений судом першої інстанції як припущення.

Відмовляючи в задоволенні позову, суд першої інстанції обґрунтовано зазначив, що позивач та її представник, не довели ті обставини, на які вони посилаються як на підставу своїх вимог.

Посилання позивача у апеляційній скарзі, що судом першої інстанції не було призначено судової експертизи для встановлення причини поломки модуля, тобто не вчинено всіх необхідних дій для встановлення фактичних обставин справи і не надано можливості забезпечити докази на їх підтвердження, не заслуговують на увагу, оскільки позивач та її представник не заявляли про призначення та проведення такої експертизи.

Таким чином колегія суддів вважає, що доводи апеляційної скарги не спростовують висновків, викладених в рішенні суду першої інстанції, рішення суду ухвалено з дотриманням норм матеріального і процесуального права і підстав для його скасування не вбачає.

Керуючись ст. ст. 303, 307, 308, 313-315, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів,-

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити.

Рішення Вишгородського районного суду Київської області від 03 березня 2011 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили ухвали апеляційного суду.

Головуючий

Судді