АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ

Категорія 57 (1) Доповідач Братіщева Л.А.
У Х В А Л А

Іменем України

«06» липня 2011 року колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді: - ОСОБА_1

суддів: - ОСОБА_2, ОСОБА_3

при секретарі: ОСОБА_4

за участю: позивача - ОСОБА_5

представника відповідача ОСОБА_6

розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Кривому Розі цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_5 на рішення Тернівського районного суду м. Кривого Рогу від 17 листопада 2010 року по справі за позовом ОСОБА_5 до відкритого акціонерного товариства «Північний гірничо-збагачувальний комбінат», 3 особа Управління пенсійного Фонду України в Тернівському районі, про стягнення матеріальної шкоди у звязку з невчасним оформленням пенсії, -

В С Т А Н О В И Л А :

У червні 2007 року позивач ОСОБА_5 звернувся із позовом до відкритого акціонерного товариства «Північний гірничо-збагачувальний комбінат» (надалі ВАТ «ПівнГЗК»), 3 особа Управління пенсійного Фонду України в Тернівському районі (далі по тексту - УПФУ в Тернавському районі), про стягнення матеріальної шкоди у звязку з невчасним оформленням пенсії.

В обґрунтування позовних вимог зазначив, що має більше 45 років загального стажу з яких 37 років по Списку №1. У 1993 році він вийшов на пільгову пенсію, проте продовжував працювати на підприємстві відповідача до 2002 року.

При зверненні у 2005 році до УПФУ в Тернівському районі стало відомо, що відповідач до стажу його роботи не включив роботу на чотирьох підприємствах, що стало причиною несвоєчасного виходу ним на пенсію.

Оскільки відповідач не належним чином підготував його документи на отримання пенсії, він на 4 роки і 4 місяці пізніше вийшов на пенсію та недоотримав пенсію.

Уточнивши свої позовні вимоги відповідно до позовної заяви просив суд стягнути з ВАТ «ПівнГЗК» на його користь матеріальну шкоду в розмірі 6552грн. у звязку з невчасним оформленням пенсії та судові витрати по справі судовий збір, витрати на ІТЗ та правову допомогу в розмірі 1тис.грн.

Рішенням Тернівського районного суду м. Кривого Рогу від 17 листопада 2010 року ОСОБА_5 у позові відмовлено.

В апеляційній скарзі позивач ставить питання про скасування рішення суду та ухвалення нового рішення про задоволення його позовних вимог, оскільки суд не в повному обсязі встановив обставини по справі. Зокрема, суд помилково прийшов до висновку, що саме він повинен був надавати довідки про характер і умови праці, не звернув уваги, що довідка №740 від 18.06.1992р. про підтвердження його роботі на металургійному комбінаті «Криворіжсталь» (нині ВАТ «АрселорМіттал Кривий Ріг) міститься в матеріалах пенсійної справи і є аналогічною довідці №2374 від 08.11.2010р., виданої ВАТ «АрселорМіттал Кривий Ріг».

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги і заявлених позовних вимог, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно ст. 80 Закону України «Про пенсійне забезпечення» заява про призначення пенсії працюючим подається за місцем роботи, а непрацюючим - до зазначених у статті 81 цього Закону органів за місцем проживання заявника.

Як встановлено судом та вбачається з матеріалів справи, позивач з 1973 року працював на підприємстві відповідача і в 1993 році вийшов на пільгову пенсію, що не оспорюється сторонами. 04.06.2007р. він звернувся з вказаним позовом до суду.

Відмовляючи ОСОБА_5 у задоволенні позовних вимог про стягнення матеріальної шкоди у звязку з невчасним оформленням пенсії суд першої інстанції дійшов правильного висновку про те, що відповідно до ст. 101 Закону України «Про пенсійне забезпечення» відповідальність за правильність і своєчасність оформлення та подання пенсійних документів покладено на підприємство, тобто на відповідача, який не виконав вимог ст. 101 зазначеного Закону та не витребував з Криворізького металургійного заводу ім.. Леніна уточнюючу довідку про характер і умови праці позивача з 23.09.1970р. по 19.10.1973р. машиністом вагон-вагів зайнятих у тунелях та підбункерних приміщеннях доменного цеху КМЗ ім. Леніна ( 3 роки 27 днів), а обмежився записом в трудові книжці позивача, який не містить даних про характер та умови праці в цей період. Тому позивачу не ввійшло своєчасно до пільгового стажу 3 роки 27 днів праці на КМЗ ім.. Леніна, правонаступником якого є ВАТ «АрселорМіттал Кривий Ріг» і право на пільгову пенсію у нього виникло на 3 роки 27 днів пізніше, чим йому завдано матеріальну шкоду в розмірі 4662,00грн., яку повинен відшкодувати відповідач ВАТ «ПівнГЗК», а не 6552грн.

Вказані висновки суду спростовують доводи апеляційної скарги про те, що судом першої інстанції, як вказав позивач ОСОБА_5, визнано те, що саме позивач при оформленні пенсії повинен був надати уточнюючу довідку про характер і умови праці з 23.09.1970р. по 19.10.1973р. і суд безпідставно не визначив, що 3 роки 27 днів праці на КМЗ ім.. Леніна повинні були ввійти до пільгового стажу.

Судом першої інстанції, також дано достатньо повне і правильне обґрунтування щодо додання до пільгового стажу позивача періоду його професійного навчання, часткового зарахування позивачу періоду роботи горновим доменного цеху Дніпродзержинського металургійного заводу та зарахування до періоду його праці горновим доменного цеху заводу ім.. Петровського.

Інші доводи позивача, викладені в апеляційній скарзі, не можуть бути взяті до уваги, оскільки вони фактично зводяться до переоцінки доказів та незгодою з висновками суду по їх оцінці.

Відмовляючи ОСОБА_5 у задоволенні позовних вимог про стягнення матеріальної шкоди у звязку з невчасним оформленням пенсії суд першої інстанції виходив з того, що позивачем пропущено строк позовної давності для звернення до суду, на що посилався і відповідач.

Колегія вважає, що такий висновок суду відповідає встановленим обставинам та матеріалам справи.

Згідно ст. ст. 256, 257 ЦК України позовна давність це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу і загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки.

А ч.1 ст. 261 ЦК України передбачає, що перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права.

Цивільним законодавством, а саме ст. 267 ЦК України передбачено, що заява про захист цивільного права або інтересу має бути прийнята судом до розгляду незалежно від спливу позовної давності. Позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові. Якщо суд визнає поважними причини пропущення позовної давності, порушене право підлягає захисту.

Суд першої інстанції зробив правильний висновок про те, що як вбачається із подання №248 адміністрації комбінату від 31.05.1993р. про призначення ОСОБА_5 пільгової пенсії в якому, тобто поданні, зазначено періоди роботи позивача на підприємствах за відповідними професіями, і з яким 31.05.1993р. був ознайомлений позивач, що підтверджується його підписом (а.с. 170-175), - ОСОБА_5 саме в цей період дізнався або міг дізнатися які періоди роботи не були зараховані до пільгового стажу, а саме те, що в зазначеній професії «машиніст вагон-вагів» не вказано умови праці «в підбункерних приміщеннях», що надавало право на пільгову пенсію. Але до суду ОСОБА_5 звернувся майже через 14 років після призначення йому пенсії, поважних причин пропуску строку не вказав, про поновлення строку позовної давності не просив, в той час як представник відповідача і третьої особи заявляли про застосування позовної давності.

І виходячи з наступного суд обґрунтовано дійшов до висновку про відмову в позові згідно ч.4 ст. 267 ЦК України.

Враховуючи наведене, колегія вважає, що апеляційну скаргу ОСОБА_5 слід відхилити.

Суд не допустив порушень матеріального або процесуального закону, які могли б бути підставою для скасування рішення суду.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 308, 313 315 ЦПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_5 - відхилити.

Рішення Тернівського районного суду м. Кривого Рогу від 17 листопада 2010 року - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, але може бути оскаржена до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили.

Головуючий:

Судді: