Справа № 2-1115/11
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
"09" грудня 2011 р. м.Самбір
Самбірський міськрайонний суд Львівської області
у складі: головуючого судді Кравціва В.І.,
при секретарі Рибію Ю.Л.,
з участю позивача ОСОБА_1,
розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу за договором позики,
ОСОБА_1 24 жовтня 2011 року предявив позов до ОСОБА_2 про повернення боргу за договором позики в сумі 39 878, 25 грн.
У обґрунтування своїх позовних вимог посилався на те, що до нього, позивача, з метою позики грошей в сумі 2 500 (дві тисячі пятсот) доларів США 29 липня 2008 року звернувся ОСОБА_2 Вказані кошти, дав Стецю під розписку, яка була складена, як додаток до Договору позики, укладеного 29 липня 2008 року на строк до 1 листопада 2008 року.
ОСОБА_2 22 серпня 2008 року звернувся з аналогічною просьбою позики грошей у розмірі 2 500 (дві тисячі пятсот) доларів США на умовах попереднього Договору позики, про що була складена друга розписка, відповідно до якої ОСОБА_2 зобовязувався повернути борг у розмірі 5 000 доларів США до 1 листопада 2008 року.
Вищезазначений Договір передбачав чотиримісячний термін на повернення суми позики ( п.4.1 Договору), але відповідно до п.4.2 на підставі розписки від 22 серпня 2008 року за погодженням сторін термін виконання зобовязання було змінено, позичальник зобовязувався повернути борг до 1 листопада 2008 року. Після закінчення цього строку ОСОБА_2 протягом 7 календарних днів повинен був повернути суму боргу повністю.
Проте до цього часу відповідач не виконав свої обовязки згідно договору. У телефонних розмовах, на вимогу повернути борг, ОСОБА_2 заперечень не висловлював, борг визнавав, але не повертав, посилаючись на відсутність коштів та постійно просив відтермінувати виконання зобовязання.
У звязку із цим, він , позивач звернувся до Самбірського міськрайонного суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення боргу із ОСОБА_2 та 23 квітня 2010 року видано судовий наказ. Однак, у звязку із відсутністю відповідача за місцем проживання, зазначений судовий наказ не набрав законної сили, копію цього наказу він отримав лише в липні 2010 року.
Згідно статті 611 Цивільного кодексу України у разі порушення зобовязання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема розірвання договору і сплата неустойки.
Відповідно до п.6.2 Договору позики за прострочення зобовязань за цим Договором Позичальник виплачує штраф у розмірі 3% від суми позики, що складає 1196,34 грн. та пеню у розмірі 1% від простроченої суми, за кожен день прострочки.
Таким чином три відсотки річних за період з 8 листопада 2008 року по жовтень 2011 року дорівнює 3 532,75 грн.
Під час судового розгляду ОСОБА_1 у підтримання позовних вимог посилався на обставини, викладені у позовній заяві та не заперечував проти заочного розгляду справи.
Відповідач ОСОБА_2, будучи належним чином повідомлений, про що свідчить повідомлення про вручення поштового відправлення, у судове засідання не зявився, від нього не надійшло повідомлення про причини неявки, а тому суд постановив ухвалу про заочний розгляд справи.
Заслухавши пояснення позивача, зясувавши всі обставини справи та перевіривши їх доказами, суд прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.
ОСОБА_1 та ОСОБА_2 29 липня 2008 року уклали Договір позики (а.с.9).
Згідно п. 1.1 зазначеного Договору Позикодавець надав Позичальнику безпроцентну позику, а останній зобовязувався повернути позику у визначений цим Договором термін.
У відповідності до п.2.1 зазначеного Договору розмір позики становить 2 500 (дві тисячі пятсот) доларів США, факт одержання грошей підтверджується розпискою, власноручно написаною Позичальником в момент передачі йому суми позики.
Відповідно до умов Договору термін позики визначається з моменту набуття чинності цим Договором і становить 4 (чотири) місяці і після закінчення терміну, визначеного в п.4.1 цього Договору, Позичальник зобовязується протягом 7 календарних днів повернути Позикодавцеві суму позики.
Факт отримання ОСОБА_2 коштів підтверджується розпискою від 29 липня 2008 року.
Із розписки від 22 серпня 2008 року відомо, що ОСОБА_2 цього дня отримав від ОСОБА_1 2 500 доларів США на умовах Договору позики від 29 липня 2008 року та зобовязувався у строк до 1 листопада 2008 року повернути борг в сумі 5 000 доларів США.
Згідно ст. ст. 526, 1049 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору, позичальник зобовязаний повернути позичкодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором.
Відповідно до ст. 530 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).
Згідно п.4.1 Договору Позики термін позики визначається з моменту набуття чинності цим Договором і становить 4(чотири) календарні місяці.
У відповідності до п.4.2 цього Договору сторони змінили термін, визначений у п.4.1, та позичальник зобовязувався повернути кошти до 1 листопада 2008 року.
Умови вищевказаного кредитного договору ОСОБА_2 не виконав, він не повернув кошти у терміни, встановлені Договором.
Згідно ч.1 ст. 1050 Цивільного кодексу України якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобовязаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу.
У відповідності до ч.2 ст. 625 боржник, який прострочив виконання грошового зобовязання, на вимогу кредитора зобовязаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також 3 % річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.
Пунктом 6.2 Договору позики встановлено, що за прострочення виконання зобовязань за цим договором Позичальник виплачує штраф у розмірі 3% від розміру позики та пеню у розмірі 1 % від простроченої суми за кожен день прострочення, а сума позики має бути виплачена з урахуванням встановленого індексу інфляції.
Відповідно до ст. 192 ЦК України законним платіжним засобом, обов»язковим до приймання за номінальною вартістю на всій території України, є грошова одиниця гривня. Іноземна валюта може використовуватися в Україні у випадках і в порядку, встановлених законом.
Статтею 524 ЦК України передбачено, що зобов'язання має бути виражене у грошовій одиниці України - гривні. Сторони можуть визначити грошовий еквівалент зобов'язання в іноземній валюті.
Відповідно до ст. 533 ЦК України грошове зобовязання має бути виконане у гривнях. Якщо у зобовязанні визначено грошовий еквівалент в іноземній валюті, сума, що підлягає сплаті у гривнях, визначається за офіційним курсом на день платежу, якщо інший порядок її визначення не встановлений договором або законом чи іншим нормативно-правовим актом.
На час постановлення рішення офіційний курс Національного банку України складає 798,00 гривень за 100 доларів США, а тому позов підлягає задоволенню у сумі, яка перерахована на момент постановлення цього рішення та становить 5000 доларів США, що в еквіваленті становить 39 878, 25 грн.
Крім цього, стягненню підлягають три відсотки річних від простроченої суми, що становить 3 532, 75 грн. та штраф, у розмірі три відсотки річних, відповідно до п.6.2 Договору позики, що становить 1196,34 грн.
У звязку із задоволенням позову є підстави стягнути із ОСОБА_2 в дохід держави судовий збір в сумі 446 грн.
Керуючись ст. ст. 212, 213, 214, 215,224,226 ЦПК України, суд
Позов ОСОБА_1 задовольнити.
Стягнути із ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 борг за договором позики в сумі 5 000 (пять) тисяч доларів США, що в еквіваленті становить 39 878 (тридцять девять тисяч вісімсот сімдесят вісім) грн. 25 коп., три відсотки річних від простроченої суми, що становить 3 532, 75 грн. та 1196, 34 грн. штрафу.
Стягнути із ОСОБА_2 судовий збір в дохід держави у сумі 446 грн.
Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до апеляційного суду Львівської області через місцевий суд шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення.

Протягом десяти днів з дня отримання копії заочного рішення може бути подана заява про його перегляд.

Суддя