АПЕЛЛЯЦИОННЫЙ СУД ДНЕПРОПЕТРОВСКОЙ ОБЛАСТИ

Категорія - 27 (1) ОСОБА_1
Доповідач Остапенко В.О.
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 червня 2011 року колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Дніпропетровської області в складі:

головуючого судді: Остапенко В.О.

суддів: Неклеси В.І., Зубакової В.П.

при секретарі: Чубіній А.В.

розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Кривому Розі апеляційну скаргу відповідачки ОСОБА_2 на рішення Центрально-Міського районного суду м.Кривого Рогу від 17 грудня 2010 року по справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про стягнення боргу за договором позики

Особи, що беруть участь у розгляді справи:

позивач - ОСОБА_3;

В С Т А Н О В И Л А:

В жовтні 2010 року ОСОБА_3 звернувся з позовом до ОСОБА_2 про стягнення боргу в сумі 779 148 грн., витрат на судовий збір в сумі 1700 грн., на інформаційне - технічне забезпечення розгляду справи в сумі 120 грн.

В обґрунтування позову надав оригінал договору позики від 18.02.2009 року.

Рішенням Центрально-Міського районного суду м.Кривого Рогу від 17 грудня 2010 року позовні вимоги задоволено повністю.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 779 148 грн. суми боргу за договором позики, 1 700 грн. судового збору, 120 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи.

В апеляційній скарзі відповідачка просить скасувати рішення суду і ухвалити нове рішення про відмову в задоволенні позовних вимог, оскільки в порушення вимог ч. 2 ст. 1047 ЦК України не витребувано від позивача розписку позичальника або інший документ, який свідчить про передачу коштів.

Крім того, в матеріалах справи наявні розписки про передачу ОСОБА_2 грошових коштів на загальну суму 100 000 грн., а договір було укладено під тиском з боку ОСОБА_3, кошти по зазначеному договору відповідачка не отримувала та не зобов`язана повертати.

В запереченнях на апеляційну скаргу позивач ОСОБА_3 просить суд її відхилити, залишивши рішення суду без змін, як законне і обґрунтоване.

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах позовних вимог та доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає відхиленню з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що 18 лютого 2009 року між сторонами було укладено нотаріально посвідчений договір позики, за яким ОСОБА_2 взяла в борг у ОСОБА_3 779 148 гривень 00 коп., який зобовязалася повернути до 31 грудня 2009 року .

Задовольняючи позовні вимоги позивача та стягуючи з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 суму боргу в розмірі 779 148 гривень 00 коп. , суд виходив із того, що оскільки відповідач добровільно не виконала зобовязання щодо повернення позики, позичена сума підлягає стягненню з відповідача на користь позивача в судовому порядку.

Колегія суддів погоджується з висновком суду, враховуючи наступне.

Відповідно до положень ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобовязується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

На підтвердження укладення договору та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей (ч.2 ст. 1047 ЦК України).

Відповідно до ч.1 ст. 527 ЦК України боржник зобовязаний виконати свій обовязок, а кредитор прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобовязання чи звичаїв ділового обороту.

Факт укладення між сторонами договору позики та отримання відповідачкою у власність від позивача грошових коштів у розмірі 779 148 гривень 00 коп., які остання зобовязалася повернути позикодавцю ОСОБА_3 до 31 грудня 2009 року підтверджуються письмовим доказом: нотаріально посвідченим договором позики від 18.02.2009р. між ОСОБА_2 та ОСОБА_3, приватним нотаріусом Криворізького міського нотаріального округу Дніпропетровської області ОСОБА_4 (а.с. 5).

Колегія суддів не приймає до уваги доводи відповідачки про те, що договір позики укладався на виконання попереднього договору позики між сторонами з нарахуванням процентів і за своєю природою не є договором позики, крім того сума 779 148 гривень 00 коп. є нарахованою самим позивачем і не відповідає дійсності, так як укладений договір позики укладався позивачкою під тиском позивача, оскільки доводи відповідачки спростовуються матеріалами справи та нормами матеріального права.

Крім того, доводи відповідачки про те, що вона не отримувала гроші від позивача, спростовуються п. 5 Договору позики від 18.02.2009р. між ОСОБА_2 та ОСОБА_3, посвідченого приватним нотаріусом Криворізького міського нотаріального округу Дніпропетровської області ОСОБА_4, відповідно до якого «вказані в договорі позики гроші передаються при підписанні цього договору ».

Вирішуючи даний спір, суд першої інстанції в достатньо повному обсязі встановив права і обовязки сторін, обставини по справі, перевірив доводи і дав їм належну правову оцінку, ухвалив рішення, яке відповідає вимогам закону. Висновки суду достатньо обґрунтовані і підтверджені письмовими матеріалами справи та поясненнями учасників процесу.

За таких обставин підстав для задоволення апеляційної скарги та скасування рішення суду колегія суддів не вбачає.

Суд не допустив порушень матеріального або процесуального закону, які могли б бути підставою для скасування рішення суду.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 313 - 315 ЦПК України колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу відповідачки ОСОБА_2 відхилити.

Рішення Центрально-Міського районного суду м.Кривого Рогу від 17 грудня 2010 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення, але може бути оскаржена протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили.

Головуючий:

Судді: