АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 22-ц/490/1104/11 Справа № 22ц-9312/11 Головуючий у 1 й інстанції - ОСОБА_1 Доповідач - Петренко І.О.
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 листопада 2011 року м. Дніпропетровськ

Колегія суддів судової палати по цивільним справам апеляційного суду Дніпропетровської області в складі:

головуючого судді Петренко І.О.

суддів Котушенко С.П., Романюк М.М.

при секретарі Горлаковій Ю.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпропетровську апеляційну скаргу ОСОБА_2 на рішення Вільногірського міського суду Дніпропетровської області від 02 червня 2011 року по справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення аліментів на утримання дитини та матері дитини до досягнення дитиною трирічного віку, третя особа: ОСОБА_4, та за зустрічним позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2, ОСОБА_4 про зменшення розміру аліментів та встановлення розміру аліментів на двох дітей,-

В С Т А Н О В И Л А :

У січні 2011 року позивачка звернулася до суду з позовом та просила ухвалити рішення, яким стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання неповнолітньої дитини - сина ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, до виповнення дитині повноліття, у розмірі 1/4 частини з усіх видів доходів відповідача, але не менше ніж 30% прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку; стягнути з відповідача на її користь аліменти на її утримання, до виповнення дитині трирічного віку, у розмірі 1/6 частини з усіх видів доходів відповідача, але не менше ніж 30% прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

В обґрунтування позовних вимог позивачка посилалася на те, що 06 червня 2008 року Вільногірським відділом РАЦС було зареєстровано шлюб між нею та відповідачем. Від шлюбу у них народився син ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, який за станом свого здоров'я перебуває на «Д» обліку у Вільногірський міській лікарні з приводу захворювання органів дихання та , який мешкає разом з позивачкою і перебуває на її утриманні. Відповідач добровільно допомоги на її утримання та на утримання дитини не надає. На даний час вона перебуває у відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку в звязку з чим, позивачка отримує державну грошову допомогу в розмірі 130 грн. Будь-які причини, що унеможливлюють або звільняють відповідача від обов'язку щодо сплати аліментів на утримання неповнолітньої дитини та на утримання позивачки, на цей час відсутні. Стан здоров'я відповідача дозволяє утримувати з нього аліменти. З відповідача на цей час за рішенням Вільногірського міського суду від 2006 року, стягуються аліменти на утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_2, яка народилась в нього від попереднього шлюбу, розмір яких складає 1/4 частину з усіх видів доходів відповідача.

28 квітня 2011 року ОСОБА_3 подав до суду зустрічну позовну заяву, в якій просив зменшити розмір аліментів, які стягуються з нього на користь ОСОБА_4 на утримання дитини: доньки - ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_3, з ? частини до 1/6 частини його заробітку (доходу), але не менше 30% прожиткового мінімуму дитини відповідного віку до досягнення донькою повноліття.

Рішенням Вільногірського міського суду Дніпропетровської області від 02 червня 2011 року позов ОСОБА_2 задоволено частково : стягнено з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 аліменти на утримання дитини: сина - ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_4, у розмірі 1/6 частини заробітку (доходу) відповідача, але не менше 30 % прожиткового мінімуму дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з дати подачі позову, тобто, з 24 січня 2011 року, по день досягнення повноліття дитиною. В задоволенні позовної вимоги про стягнення аліментів на користь ОСОБА_2 на її утримання по день досягнення дитиною - ОСОБА_5, віку трьох років, у розмірі 1/6 частини заробітку (доходу) відповідача, але не менше 30% прожиткового мінімуму для працездатних осіб, - відмовлено.

Зустрічний позов ОСОБА_3 до ОСОБА_2, ОСОБА_4 про зменшення розміру аліментів та встановлення розміру аліментів на двох дітей - задоволено частково.

Зменшено розмір аліментів, що стягуються щомісячно за рішенням Вільногірського міського суду Дніпропетровської області, від 25 грудня 2006 року з ОСОБА_3, на користь ОСОБА_4 на утримання дитини: доньки - ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_3, з ? частини до 1/6 частини його заробітку (доходу), але не менше 30% прожиткового мінімуму дитини відповідного віку. В задоволенні решти позовних вимог зустрічного позову - відмовлено. Вирішено питання щодо розподілу судових витрат.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 просить рішення суду скасувати та ухвалити нове рішення суду, яким задовольнити її позовні вимоги в повному обсязі.

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги та заявлених вимог, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційну скаргу слід задовольнити частково , а рішення суду першої інстанції змінити частково з наступних підстав.

Відповідно до ст.. 213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним та обґрунтованим.

Законним є рішення , яким суд , виконавши всі вимоги цивільного судочинства , вирішив справу згідно із законом.

Обґрунтованим є рішення , ухвалене на основі повно і всебічно зясованих обставин , на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень , підтверджених тими доказами , які були досліджені в судовому засіданні.

Як вбачається з матеріалів справи позивачка ОСОБА_2 та відповідач ОСОБА_3 з 8 червня 2006 року знаходяться в зареєстрованому шлюбі ( ар. сп. 3 ) та мають спільного сина ОСОБА_7 ІНФОРМАЦІЯ_4 ( ар. сп. 2).

Відповідач ОСОБА_3 має ще одну дитину від попереднього шлюбу з ОСОБА_4 , який розірвано у 2001 році, ОСОБА_6 18 грудня 200 року народження , на утримання якої він згідно рішення Вільно гірського міського суду Дніпропетровської області від 25 грудня 2006 року сплачує аліменти у розмірі 1/4 частини з усіх видів доходу , але не менше ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму відповідного віку дитини ( ар. сп. 37).

Оскаржуваним рішенням при частковому задоволенні зустрічного позову ОСОБА_3 до ОСОБА_2, ОСОБА_4 зменшено розмір аліментів стягнених на утримання доньки Карини на користь ОСОБА_4 з 1/4 частини до 1/6 частини з усіх видів доходу позивача за зустрічним позовом і в даній частині рішення не оскаржується.

Відповідно до вимог ст.. 180 СК України батьки забовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до положень ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини ( аліменти) присуджуються у частці від доходу батька , що проживає окремо у частці від доходу або ( і) у твердій грошовій сумі.

У відповідності до ч.4 п.17 Постанови Пленум Верховного Суду України, від 15.05.2006 року "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж зазначений у ч. 2 ст. 182 СК. Що ж до максимального розміру аліментів, які стягуються з боржника, то відповідно до ч. 3 ст. 70 Закону України від 21 квітня 1999 р. N 606-XIV "Про виконавче провадження" він не повинен перевищувати 50 відсотків заробітної плати цієї особи.

Згідно до положень ст.. 192 Сімейного кодексу України - розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них.

Виходячи з вище наведеного, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції , ухвалюючи оскаржуване рішення в частині визначення розміру аліментів на утримання сина ОСОБА_7 у розмірі 1/6 частини з усіх видів заробітку відповідача безпідставно прийшов до такого висновку і вважає , що розмір цих аліментів слід визначити в розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку відповідача.

Обговорюючи доводи апеляційної скарги в частині відмови в стягненні аліментів на утримання позивачки ОСОБА_2 у розмірі 1/6 частини з усіх видів заробітку відповідача ,колегія суддів вважає їх безпідставними , оскільки у відповідності до положень ч. 4 ст. 84 СК України право на утримання має дружина у тому разі , якщо чоловік може надавати таку матеріальну допомогу, доказів чого суду надано не було.

Як вбачається з матеріалів справи розмір доходів відповідача складає 941-960 грн. на місяць , про що свідчить довідка Пятихатської ВК № 122 де відповідач працює ( ар. сп. 47). Доказів того , що відповідач має інші види доходу як позивачка , так і відповідач суду не надали хоча відповідно до вимог ст.ст. 10,60 ЦПК України кожна із сторін по справі забовязана надавати докази в підтвердження своїх вимог та заперечень на позовні вимоги, а у відповідності до положень ч. 1 ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб , поданим відповідно до положень ЦПК України , в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб , які беруть участь у справі .

Окрім того , як вбачається з матеріалів справи , дитина ОСОБА_5 18 жовтня 2011 року вже досягла віку трьох років , а у відповідності до положень ч.2 ст. 84 СК України дружина ,з якою проживає дитина , має право на утримання від чоловіка батька дитини саме до досягнення дитиною трьох років.

Виходячи з вище наведеного , колегія суддів вважає , що в даній частині рішення суду першої інстанції слід залишити без змін.

Решта доводів апеляційної скарги суттєвими не являються і не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального права, які призвели або могли призвести до неправильного вирішення справи.

Керуючись ст..ст.303,307,308, п.3 ч.1 ст. 309,313,314,315,316,317,319 ЦПК України , колегія суддів,-

В И Р І Ш И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити частково.

Рішення Вільногірського міського суду Дніпропетровської області від 02 червня 2011 року змінити в частині визначення розміру аліментів , стягнених з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 на утримання дитини ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_4 і визначити цей розмір 1/4 частина заробітку ( доходу) , але не менше 30% прожиткового мінімуму дитини відповідного віку.

В решті рішення залишити без змін.

Рішення апеляційного суду набирає законної сили з моменту його проголошення , однак може бути оскаржено шляхом подачі касаційної скарги протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили .

Судді