Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23.11.2011 Справа №2-6378/11

Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області в складі: головуючого Грицака Р.М.

за участю секретаря Кунець Н.Р.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Тернополі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення коштів,

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1 звернулась в суд з позовом до відповідача ОСОБА_2 про стягнення коштів, а саме кошти за прострочення грошового зобовязання за виконавчим листом №2-7175 від 21.01.2010 року інфляційні нарахування в сумі 641 грн. 88 коп. та 3% річних в сумі 185 грн. 91 коп., за виконавчим листом № 2 -а134 від 22.07.2010 року інфляційні нарахування в сумі 132 грн. 13 коп. та 3% річних в сумі 25 грн. 50 коп., за виконавчим листом № 2 134 від 21.10.2010 року інфляційні нарахування в сумі 798 грн. 52 коп. та 3% річних в сумі 304 грн. 52 коп., просить стягнути моральну шкоду в сумі 10000 грн., яка полягає в тому, що через неналежне грошове зобовязання вона несе матеріальні незручності, ставить її та її дочку у скрутне матеріальне становище, це все негативно відбилось на її здоровї, 500 грн. за надання правової допомоги та судові витрати, посилаючись на те, що відповідач зобовязаний сплатити їй кошти, однак він їх не сплачує, однак відповідно до ст.. 625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми.

В судовому засіданні позивач та її представник позовні вимоги підтримали, посилаючись на мотиви викладені в позовній заяві.

Відповідач проти позову заперечив, пояснивши, що на даний час він не має коштів, щоб повернути присуджені суми позивачу.

Заслухавши пояснення сторін, дослідивши та оцінивши докази по справі, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають до часткового задоволення виходячи з наступних підстав.

Рішенням Тернопільського міськрайсуду від 30.04.2010 року стягнуто з ОСОБА_2 в користь ОСОБА_1 500 грн. витрат на правову допомогу, та 350 грн. витрат за проведення експертизи.

Рішенням колегії суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду Тернопільської області від 28.09.2010 року стягнуто з ОСОБА_2 в користь ОСОБА_1 13589 грн. 32 коп. половину суми вартості автомобіля.

Рішенням Тернопільського міськрайсуду від 28.12.2009 року стягнуто з ОСОБА_2 в користь ОСОБА_1 949 грн. заборгованості по аліментах, 2011 грн. 41 коп. неустойки по аліментах, 1000 грн. витрат на правову допомогу, та 171 грн. судових витрат.

Як вбачається з листа Другого відділу ДВС Тернопільського міського управління юстиції від 10.06.2011 року, що в даний час на виконанні у Другому відділі ДВС знаходиться:

- виконавчий лист №2-7175 від 21.01.2010 року про стягнення з ОСОБА_2 в користь ОСОБА_1 949 грн. заборгованості по аліментах, 2011 грн. 41 коп. неустойки по аліментах, 1000 грн. витрат на правову допомогу, та 171 грн. судових витрат. Заборгованість по даному виконавчому листі не погашена;

- виконавчий лист №2-а-134 від 22.07.2010 року про стягнення з ОСОБА_2 в користь ОСОБА_1 500 грн. витрат на правову допомогу, та 350 грн. витрат за проведення експертизи. Заборгованість по даному виконавчому листі не погашена;

- виконавчий лист №2-134 від 21.10.2010 року про стягнення з ОСОБА_2 в користь ОСОБА_1 13589 грн. 32 коп. половину суми вартості автомобіля. Заборгованість складає 13534 грн. 32 коп.

Відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Так, відповідно до ч. 1 ст. 509 ЦК зобовязанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобовязана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обовязку.

Зобовязання виникають з підстав, встановлених ст. 11 ЦК України, зокрема договорів та інших правочинів (ч. 2 ст. 509 ЦК).

Зобовязання припиняється на підставах, встановлених договором або законом (ч. 1 ст. 598 ЦК). Ці підстави зазначені в статтях 599, 600, 601, 604609 ЦК, в яких не передбачено такої підстави припинення зобовязання, як ухвалення судом рішення про задоволення вимог кредитора.

За відсутності інших підстав, передбачених договором або законом, зобовязання припиняється його виконанням, проведеним належним чином (ст. 599 ЦК).

Належним є виконання зобовязання, яке прийняте кредитором і в результаті якого припиняються права та обовязки сторін зобовязання.

Наявність судових рішень про стягнення боргу та передбачених ч. 2 ст. 625 ЦК грошових сум за інші періоди невиконання боржником зобовязання й відкриття виконавчого провадження за цими рішеннями за відсутності реального виконання боржником свого зобовязання (добровільного чи примусового) не свідчить про припинення договірних правовідносин сторін.

З врахуванням заборгованих сум відповідачем позивачу, які на даний час не виплачені, індексу інфляції за період невиконань рішень судів суд вважає, що відповідач зобовязаний сплатити позивачу індекс інфляції та 3% річних від прострочених сум, а саме:

- по виконавчому листу №2-7175 від 21.01.2010 року із заборгованої суми 4131 грн. 41 коп. за період з 21.01.2010 року до 25.07.2011 року згідно розрахунку, проведеного судом, індекс інфляції за даний період становить = (101,9 х 100) х (100,9 х 100) х (99,7 х 100) х (99,4 х 100) х(99,6 х 100) х(99,8 х 100) х(101,2 х 100) х (102,9 х 100) х (100,5 х 100) х (100,3 х 100) х (100,8 х 100) х (101,0 х 100) х (100,9 х 100) х (101,4 х 100) х (101,3 х 100) х (100,8 х 100) (100,4 х 100) х (98,7 х 100) х = 1,121. Тому, сума інфляційних нарахувань становить: 4131,41 грн. х 1,121 - 4131,41= 499,85 грн.; 3 % річних становить: 4131,41 грн. х 3 х 551 (дні прострочки) : 365 : 100 = 187,10 грн.

- по виконавчому листу №2а-134 від 22.07.2010 року із заборгованої суми 850 грн. за період з 22.07.2010 року до 25.07.2011 року згідно розрахунку, проведеного судом, індекс інфляції за даний період становить = (101,2 х 100) х (102,9 х 100) х (100,5 х 100) х (100,3 х 100) х (100,8 х 100) х (101,0 х 100) х (100,9 х 100) х (101,4 х 100) х (101,3 х 100) х (100,8 х 100) (100,4 х 100) х (98,7 х 100) х = 1,106. Тому, сума інфляційних нарахувань становить: 850,00 грн. х 1,106 850,00 = 90,10 грн.; 3 % річних становить: 850,00 грн. х 3 х 368 (дні прострочки) : 365 : 100 = 25,78 грн.

- по виконавчому листу №2-134 від 21.10.2010 року із заборгованої суми 13534 грн. 32 коп. за період з 21.10.2010 року до 25.07.2011 року згідно розрахунку, проведеного судом, індекс інфляції за даний період становить = (100,3 х 100) х (100,8 х 100) х (101,0 х 100) х (100,9 х 100) х (101,4 х 100) х (101,3 х 100) х (100,8 х 100) (100,4 х 100) х (98,7 х 100) х = 1,057. Тому, сума інфляційних нарахувань становить: 13534,32 грн. х 1,057 - 13534,32 = 771,46 грн., 3 % річних становить: 13534,32 грн. х 3 х 278 (дні прострочки) : 365 : 100 = 309,25 грн.

Також суд вважає, що підлягають до задоволення вимоги позивача щодо стягнення з відповідача витрат на правову допомогу з врахуванням постанови КМ України від 27 квітня 2006 р. N 590 Про граничні розміри компенсації витрат, пов'язаних з розглядом цивільних та адміністративних справ, і порядок їх компенсації за рахунок держави.

Разом з тим у відповідності до ст. 10 ЦПК України, позивач повинен довести за допомогою належних та допустимих доказів, з урахуванням положень ст.ст. 57-60 ЦПК України зазначені ним обставини, а такі безспірні докази позову, а саме заподіяння позивачу моральної шкоди в матеріалах справи відсутні.

Таким чином судом встановлено порушення прав позивача відповідачем, які підлягають до захисту, а позов до часткового задоволення шляхом стягнення з відповідача інфляційних нарахувань та 3% річних, а саме: по виконавчому листу №2-7175 від 21.01.2010 року інфляційні нарахування - 499,85 грн., 3 % річних - 187,10 грн.; по виконавчому листу №2а-134 від 22.07.2010 року інфляційні нарахування - 90,10 грн., 3 % річних - 25,78 грн.; по виконавчому листу №2-134 від 21.10.2010 року інфляційні нарахування - 771,46 грн., 3 % - 309,25 грн. Крім того, з відповідача слід стягнути понесені витрати на правову допомогу в сумі 500,00 грн. та судові витрати в сумі 171,00 грн.

Керуючись ст.ст. 10, 60, 212, 215, 223, 294 ЦПК України, ст.ст. 509,526, 530, 536, 625 ЦК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 в користь ОСОБА_1 інфляційні нарахування та 3% річних, а саме: по виконавчому листу №2-7175 від 21.01.2010 року інфляційні нарахування - 499,85 грн., 3 % річних - 187,10 грн.; по виконавчому листу №2а-134 від 22.07.2010 року інфляційні нарахування - 90,10 грн., 3 % річних - 25,78 грн.; по виконавчому листу №2-134 від 21.10.2010 року інфляційні нарахування - 771,46 грн., 3 % - 309,25 грн., витрати на правову допомогу в сумі 500,00 грн. та судові витрати в сумі 171,00 грн.

В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення до апеляційного суду Тернопільської області через Тернопільський міськрайонний суд. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Головуючий Р.М.Грицак