АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ

Категорія - 5 (П) ОСОБА_1
Доповідач Михайлів Л.В.
У Х В А Л А

Іменем України

21 червня 2011 року колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді: Михайлів Л.В.

суддів - Зубакової В.П., Соколан Н.О.

при секретарі: Євтодій К.С.

за участю: позивачів - ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 та їх представника ОСОБА_5,

представника відповідача ОСОБА_6 - ОСОБА_7,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кривому Розі цивільну справу за апеляційною скаргою представника відповідача ОСОБА_6 - ОСОБА_7 на рішення Дзержинського районного суду м ОСОБА_8 від 06 вересня 2010 року у справі за позовом ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 до ОСОБА_6, треті особи - субєкт підприємницької діяльності фізична особа-підприємець ОСОБА_9, Комунальне підприємство Дніпропетровської обласної ради «Криворізьке бюро технічної інвентаризації», про усунення перешкод у користуванні приватною власністю - нежилим приміщенням та за зустрічним позовом ОСОБА_6 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, треті особи - субєкт підприємницької діяльності фізична ОСОБА_10 Володимирович, Комунальне підприємство Дніпропетровської обласної ради «Криворізьке бюро технічної інвентаризації» про усунення перешкод у користуванні приватною власністю - нежилим приміщенням, -

В С Т А Н О В И Л А:

У березні 2008 року ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 звернулися до суду з позовом до ОСОБА_6 про усунення перешкод у користуванні приватною власністю, посилаючись на те, що кожному з позивачів та відповідачу за адресою: м. Кривий Ріг, вул. Косіора, 35 належать на праві приватної власності окремі нежилі приміщення.

За вказаною адресою з приміщення № 17, що є приватною власністю відповідача, яке межує з приміщеннями позивачів, відповідач спорудила вихідні двері, встановила зовнішню рекламу.

Посилаючись на те, що відповідач створює перешкоди в користуванні приміщеннями позивачів, порушує їх права у здійснені ефективної комерційної діяльності, просили суд зобов'язати відповідача усунути перешкоди у користуванні спільною частковою приватною власністю, якою є вхід до приміщень на першому поверсі, загальною площею 35,9 кв.м, що розташоване по вул. Косіора, 35 в м. Кривому Розі, шляхом ліквідації дверного отвору з приміщення відповідача до приміщень позивачів, зобовязати відповідача демонтувати зовнішню рекламу, яка встановлена в їхньому приміщенні, а також стягнути з відповідача на їх користь судові витрати.

У червні 2008 року ОСОБА_6 звернулася до суду з зустрічним позовом до ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 про усунення перешкод у користуванні приватною власністю - нежилим приміщенням, посилаючись на те, що приміщення, які використовуються відповідачам знаходяться на третьому поверсі, вона ж використовує приміщення № 17, що знаходиться на першому поверсі по вул. Косіора, 35 у м. Кривому Розі.

Посилаючись на те, що позивачі самовільно використовують коридор загального користування на першому поверсі, закривають загальний вхід, просила суд встановити факт, що місця загального користування за літерами 16 Б площею 20,6 кв.м, та ІІІ площею 15,3 кв.м, розташовані на першому поверсі будівлі під літерою «А» за адресою: м. Кривий Ріг, вул. Косіора, 35 на праві спільної часткової власності ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 не належать; зобовязати вказаних осіб не чинити перешкод у використанні належного їй приміщення № 17, розташованого на першому поверсі будинку, у тому числі: надати можливість у будь-який час безперешкодного доступу в приміщення, виділити один комплект ключів від загальних вхідних дверей; зобовязати ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 демонтувати самовільно встановлену перегородку на сходовій клітці першого поверху будівлі під літерою «А».

Рішенням Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу від 06 вересня 2010 року задоволено позов ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 до ОСОБА_6 про усунення перешкод у користуванні приватною власністю - нежилим приміщенням.

Зобов'язано ОСОБА_6 усунути перешкоди у користуванні спільною частковою приватною власністю, якою є згідно технічного поверхового плану, вхід до приміщень № 16-6 та № III, які належать ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, на першому поверсі, загальною площею 35,9 кв.м, розташованих по вул. Косіора, 35 в м. Кривому Розі, шляхом ліквідації дверного отвору з приміщення № 17, яке належить ОСОБА_6

Зобов'язано ОСОБА_6 демонтувати зовнішню рекламу, яка встановлена у приміщеннях, які належать ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 у будівлі по вул. Косіора, 35 в м. Кривому Розі.

Стягнуто з ОСОБА_6 на користь ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 судові витрати по сплаті судового збору по 2 грн. 83 коп., та по 2 грн. 50 коп. кожній та витрати на правову допомогу у розмірі по 333 (триста тридцять три) грн. 33 коп. кожній.

У задоволенні зустрічних позовних вимог ОСОБА_6 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 про усунення перешкод у користуванні приватною власністю - нежилим приміщенням, відмовлено.

В апеляційній скарзі представник відповідача ОСОБА_6 - ОСОБА_7 ставить питання про скасування рішення суду та ухвалення нового рішення про відмову в задоволенні первісних позовних вимог та задоволення зустрічних, посилаючись на те, що справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства, оскільки сторонами по справі є фізичні особи-підприємці, а спір виник з корпоративних відносин між засновниками та акціонерами ліквідованого ТОВ «Елегант» та поділу майна останнього. Крім того, суд першої інстанції, розглядаючи спір вийшов за межі позовних вимог .

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги та заявлених позовних вимог, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга представника відповідача ОСОБА_6 - ОСОБА_7 підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Ухвалюючи рішення про задоволення позову ОСОБА_2, ОСОБА_3 та ОСОБА_4 про усунення перешкод у користуванні приватною власністю - нежилим приміщенням, суд першої інстанції керувався ч.7 ст. 319 ЦПК України і виходив із того, що місця загального користування №№ 18,19 у приміщенні за адресою: вул. Косіора, 35 у м. Кривому Розі загальними зборами засновників ТОВ «Елегант» виділені позивачам, а правові підстави щодо зобовязання позивачів допустити ОСОБА_6 до користування належним їм на праві сумісної часткової власності приміщенням відсутні, оскільки вона має окремий головний вхід до своїх приміщень № 17 та № 40 через приміщення № 40.

Проте, зазначених висновків суд першої інстанції дійшов з порушенням норм процесуального права.

Як вбачається з матеріалів справи, майно щодо якого ведеться спір, а саме: нежитлові приміщення по вул. Косіора, 35 у м. Кривому Розі (колишній «Будинок побуту»), отримано сторонами внаслідок ліквідації ВАТ «Елегант» та поділу його майна між засновниками.

Сторони по справі є громадянами, які здійснюють підприємницьку діяльність без створення юридичної особи.

Предметом спору є майно, яке використовується ними для підприємницької діяльності.

Представник ОСОБА_6 ОСОБА_7 неодноразово при розгляді справи заявляв клопотання, з посиланням на вищезазначені обставини про закриття провадження у справі, оскільки справа підсудна господарському суду.

Позивачі та їх представник ОСОБА_5 заперечували проти закриття провадження у справі з посиланням на те, що право власності на нерухоме майно, щодо якого розглядається спір, зареєстровано за фізичними особами.

Колегія суддів зважує на доводи ОСОБА_7 в цій частині і не може взяти до уваги заперечення позивачів з огляду на наступне.

Конституцією України (ст. 41, 142) та Цивільним Кодексом України (в редакції 2003 року) визначені положення про право власності і виділено право державної, комунальної та приватної власності (ст.ст. 325-327 ЦК України).

Господарський кодекс України визначає види підприємств як субєктів господарювання залежно від форм власності, на якій вони базуються.

У фізичної особи є право на здійснення підприємницької діяльності.

Стаття 51 ЦК України встановлює, що до підприємницької діяльності фізичних осіб застосовуються нормативно-правові акти, що регулюють підприємницьку діяльність юридичних осіб, якщо інше не встановлено законом або не випливає із суті відносин.

За зобовязаннями, повязаними з підприємницькою діяльністю, фізична особа-підприємець відповідає своїм майном, крім майна, на яке згідно із законом не може бути звернено стягнення.

Цивільний кодекс України, передбачаючи, що учасниками цивільних відносин та субєктами права власності є фізичні особи, не розрізняє такого субєкта права власності як фізична особа-підприємець, набуття такого статусу дозволяє лише здійснювати господарську діяльність.

Статтею 2 Господарського кодексу України передбачено, що учасниками відносин у сфері господарювання є суб'єкти господарювання.

Відповідно до ст. 55 Господарського кодексу України суб'єктами господарювання є громадяни України, іноземці та особи без громадянства, які здійснюють господарську діяльність та зареєстровані відповідно до закону як підприємці.

Виходячи із наведеного, колегія суддів вважає, що висновки суду першої інстанції про те, що спір підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства, оскільки спірне майно зареєстроване в БТІ за сторонами, як за фізичними особами, є помилковим.

Відповідно до довідки Центральної МДПІ у м. Кривому Розі ОСОБА_4, ОСОБА_3 перебувають на податковому обліку як субєкти підприємницької діяльності.

В суді апеляційної інстанції ОСОБА_2 підтвердила, що вона займається підприємницькою діяльністю. ОСОБА_6 також є субєктом підприємницької діяльності, а нежилі приміщення по вул. Косіора, 35 у м. Кривому Розі використовуються сторонами для господарської діяльності.

Згідно ч.1 ст. 15 ЦПК України суди розглядають в порядку цивільного судочинства справи щодо захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають із цивільних, житлових, земельних, сімейних трудових відносин, інших правовідносин, крім випадків, коли розгляд таких справ проводиться за правилами іншого судочинства.

Відповідно до ст. 1 Господарського процесуального кодексу України, підприємства, установи, організації, інші юридичні особи (у тому числі іноземні), громадяни, які здійснюють підприємницьку діяльність без створення юридичної особи і в установленому порядку набули статусу субєкта підприємницької діяльності, мають право звертатися до господарського суду згідно з встановленою підвідомчістю господарських справ за захистом своїх порушених або оспорюваних прав і охоронюваних законом інтересів, а також для вжиття передбачених цим Кодексом заходів, спрямованих на запобігання правопорушенням.

На підставі викладеного, колегія суддів дійшла висновку, що спір між сторонами не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства, підвідомчий господарському суду, а тому рішення суду підлягає скасуванню з закриттям провадження у справі відповідно до п.1 ч.1 ст. 205 ЦПК України, а апеляційна скарга частковому задоволенню.

Керуючись п.1 ч.1 ст. 205, ст.ст. 303, 307, 310, 313-315 ЦПК України колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу представника відповідача ОСОБА_6 - ОСОБА_7 задовольнити частково.

Рішення Дзержинського районного суду м ОСОБА_8 від 06 вересня 2010 року скасувати.

Провадження по справі за позовом ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 до ОСОБА_6, треті особи - субєкт підприємницької діяльності фізична особа-підприємець ОСОБА_9, Комунальне підприємство Дніпропетровської обласної ради «Криворізьке бюро технічної інвентаризації», про усунення перешкод у користуванні приватною власністю - нежилим приміщенням та за зустрічним позовом ОСОБА_6 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, треті особи - субєкт підприємницької діяльності фізична ОСОБА_10 Володимирович, Комунальне підприємство Дніпропетровської обласної ради «Криворізьке бюро технічної інвентаризації» про усунення перешкод у користуванні приватною власністю - нежилим приміщенням закрити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили.

Головуючий:

Судді: