АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 22-ц/490/731/11 Справа № 22ц-9160/11 Головуючий у 1 й інстанції - ОСОБА_1 Доповідач - Петренко І.О.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 листопада 2011 року м. Дніпропетровськ

Колегія суддів судової палати по цивільним справам апеляційного суду Дніпропетровської області в складі:

головуючого судді Петренко І.О.

суддів Котушенко С.П., Романюк М.М.

при секретарі Горлаковій Ю.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпропетровську апеляційну скаргу ОСОБА_2 на рішення Петриківського районного суду Дніпропетровської області від 20 червня 2011 року по справі за позовом ОСОБА_3, діючого в інтересах та по довіреності ОСОБА_2 до ОСОБА_4 про визнання виданої довіреності недійсною, третя особа Петриківська державна нотаріальна контора,-

В С Т А Н О В И Л А :

У жовтні 2010 року ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом та просив ухвалити рішення, яким визнати недійсною довіреність видану та зареєстровану Петриківською державною нотаріальною конторою 29 вересня 2000 року ОСОБА_5 на право розпорядження належним йому майном на імя ОСОБА_4.

В обґрунтування позовних вимог ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_2 посилався на те, що ОСОБА_2 є двоюрідною тіткою ОСОБА_5, який помер 12 червня 2009 року і до моменту смерті був зареєстрований за адресою ІНФОРМАЦІЯ_1. 29 вересня 2000 року державним нотаріусом Петриківської державної нотаріальної контори ОСОБА_6 було видано довіреність від імені ОСОБА_5 на користь ОСОБА_4 щодо розпорядження майном останнього. 15 листопада 2000 року вироком Петриківського районного суду за скоєння злочину передбаченого ст.. 94 КК України ОСОБА_5 було засуджено до 10 років позбавлення волі. ОСОБА_5 з 20 червня 2000 року знаходився під вартою і не міг в силу зазначених причин 29 вересня 2000 року бути присутнім особисто в нотаріальній конторі при оформленні довіреності, що підтверджується довідкою виправної колонії №89, яка додається до позовної заяви.

Рішенням Петриківського районного суду Дніпропетровської області від 20 червня 2011 року в задоволенні позовних вимог ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_2 було відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_2 просить рішення суду скасувати і та ухвалити нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги ОСОБА_2, посилаючись на те, що рішення суду незаконне, необґрунтоване та судом порушено норми процесуального права.

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги та заявлених вимог, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційну скаргу слід відхилити, а рішення суду першої інстанції залишити без змін з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що 29 вересня 2000 року була нотаріально посвідчена довіреність ОСОБА_5, якою він уповноважує ОСОБА_4 управляти та розпоряджатися всім його майном, та зареєстрована в реєстрі за номером 2819. Доручення було видане строком на три роки та було дійсне до 29 вересня 2003 року ( ар. сп. 3,41) . 12 червня 2009 року ОСОБА_5 помер. Згідно довідки виправної колонії №89 за №89/5-3438 від 16 червня 2011 року ОСОБА_5 згідно особової справи з 30 червня 2000 року до 26 грудня 2000 року рахувався за слідчим ізолятором м. Дніпропетровська. Станом на 29 вересня 2000 року він числився за Петриківським районним судом Дніпропетровської області. Згідно довідки начальника Дніпропетровського слідчого ізолятора №3/2-6218 від 31 березня 2011 року не має можливості надати відомості щодо сповіщення ОСОБА_5 про необхідність проведення з ним нотаріальних дій за межами Дніпропетровського слідчого ізолятора в Петриківській державній нотаріальній конторі, так як 22 лютого 2002 року він був етапований до ВК-89 для відбування покарання разом із особовою справою, в якій знаходяться відомості.

Відмовляючи в задоволенні позову, суд першої інстанції виходив із відсутності підстав для задоволення позову.

Згідно зі ст. 386 ЦК України в редакції 1963 року ( який діяв на час вчинення спірної довіреності) договір доручення - це угода, за якою одна сторона (повірений) зобов'язується виконати від імені й за рахунок другої сторони (довірителя) певні юридичні дії, які створюють для довірителя реальні правові наслідки - виникнення, зміну чи припинення прав і обов'язків.

Виходячи з аналізу правових норм - ст. ст. 62, 386, 388, 389 ЦК України ( в редакції 1963 року) , - правові наслідки виникають у довірителя в результаті вчинення повіреним від імені довірителя юридично значимих дій на підставі договору доручення - укладення угод, що безпосередньо створюють, змінюють чи припиняють цивільні права і обов'язки довірителя.

При цьому згідно зі ст. 68 ЦК України (в редакції1963 року) особа, якій видана довіреність, повинна особисто вчинити ті дії, на які вона уповноважена. Довіреність, за якою повноваження передаються іншій особі, повинна бути нотаріально посвідчена.

За правилами ст. 48 ЦК України ( 1963 року) , недійсною є та угода, яка не відповідає законові та іншим актам, наданим органами державної влади та управління в межах виданої їм компетенції.

Вирішуючи спір у межах заявлених вимог, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про відсутність передбачених ст. 48 ЦК України (1963 року) підстав для визнати доручення від 29 вересня 2000 недійсним, яке продовжувало діяти до 29 вересня 2003 року , тобто в період , коли ОСОБА_5 був ще живий і мав можливість самостійно відмінити довіреність або оспорювати право чини , які були здійснені на цій правовій підставі .

Доводи апеляційної скарги ОСОБА_2 стосовно того, що порушенні її права та інтереси в момент видачі довіреності, не можуть бути прийнятті до уваги, оскільки довіреність, яка існувала до 29 вересня 2003 року, не може бути визнана не дійсною, так як вона не існує на час звернення до суду.

Інші доводи апеляційної скарги суттєвими не являються і не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального чи процесуального права, які призвели або могли призвести до неправильного вирішення справи оскільки вони зводяться до не згоди з рішенням суду , були вивчені в суді першої інстанції і отримали оцінку суду.

Керуючись ст..ст.303,307,308,313,314,315,317,319 ЦПК України , колегія суддів,-

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - відхилити .

Рішення Петриківського районного суду Дніпропетровської області від 20 червня 2011 року залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення , однак може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили .

Судді