Справа № 2-16/11

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 квітня 2011 року Лебединський районний суд Сумської області

в складі: головуючого судді Стеценко В. А.,

при секретарі при секретарі Кальченко О. В.,

з участю: позивачки ОСОБА_1

відповідача ОСОБА_2

представника позивачки ОСОБА_3

представника відповідача ОСОБА_4

розглянувши позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2

про стягнення неустойки за несвоєчасну сплату аліментів;

В С Т А Н О В И В:

Позивачка звернулася до суду з даним позовом, мотивуючи свої вимоги тим, що під час проживання в шлюбі в них 31.07.95 року народилася дочка ОСОБА_5. Дитина проживає разом з матір'ю та знаходиться на повному її утриманні. Відповідно рішення Лебединського райсуду від 17.09.09 року відповідач зобов'язаний щомісяця сплачувати аліменти на користь позивачки на утримання дочки у розмірі ? частини всіх видів заробітку, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Проте протягом червня 2009 серпня 2010 р.р. відповідач не в повному обсязі сплачував кошти на утримання дитини, внаслідок чого склалася заборгованість з їх виплати. Тому позивачка звернулася до суду та просила стягнути неустойку (пеню) за несвоєчасну сплату аліментів, яка склалася станом на 01.09.10 року в розмірі 9 096 грн. 53 коп.

В судовому засіданні позивачка та її представник підтримали та уточнили позовні вимоги і просили стягнути з відповідача неустойку (пеню) за порушення строків сплати аліментів протягом червня 2009 р. січня 2011 р., яка склалася станом на 01.02.11 року в розмірі 17 958 грн. 10 коп., мотивували свої вимоги тим, що відповідач може працювати і отримувати дохід,

надавати дитині допомогу в придбання одягу та харчуванні, проте не вчиняв дій з метою надання позивачці допомоги в утриманні дитини, тривалий час не влаштовується на постійну роботу та не реєструється як безробітний і не отримує державної допомоги, посилаючись на слабкий стан здоров»я не звертається за лікуванням і не отримує соціальних виплат, хоча знає про потреби дитини і про існування боргу зі сплати аліментів.

Відповідач в судовому засіданні проти задоволення позову заперечив, мотивуючи це тим, що він не має стабільного заробітку, часто хворіє, пережив смерть батька, самостійно сплачує кредит, отриманий в банку під час спільного проживання і внаслідок цього сплачує аліменти в розмірах, які є для нього можливими.

Представник відповідача в судовому засіданні послався на те, що розрахунок пені повинен складатися не позивачкою а держаним виконавцем, що пеня не повинна нараховуватись за період часу, який пройшов до ухвалення судового рішення, поскільки у відповідача до 17.09.09 року не було підстав для сплати аліментів, а також на те, що пеня не повинна нараховуватися і за період часу, коли відповідач працював в управлінні ветмедицини, поскільки обов»язок перерахування аліментів чинним законодавством покладено на бухгалтерію установи а обов»язок контролю за перерахуванням покладено на державного виконавця.

Також він послався на те, що після звільнення з роботи відповідач звертався до суду з

позовом про поновлення на роботі, був впевнений в тому, що повернеться до управління ветмедицини і там отримає грошові кошти, з яких сплатить аліменти, що на думку представника

не дає підстав вважати, що протягом цього часу він свідомо ухилявся від їх сплати.

Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_6 показав суду, що працює державним виконавцем Лебединського райвідділу ДВС, здійснює примусове стягнення аліментів з відповідача і що останнім не приймається належних зусиль для оплати аліментів в повному обсязі, не надається інша допомога дитині, хоча працівники ДВС неодноразово викликали його до відділу, відвідували за місцем проживання та проводили бесіди і попереджали про необхідність виконання батьківських обов»язків.

Спеціаліст ОСОБА_7 в судовому засіданні роз»яснила суду, що нарахування пені на несплачені аліменти повинно здійснюватися не на всю суму заборгованості, а на суму несплачених аліментів за той місяць, в якому не проводилось стягнення аліментів, тому сума пені за червень 2009 р. січень 2011 р. станом на 01.02.11 року повинна складати 2 198 грн. 96 коп.

З паспорту (а.с.3), дослідженого в судовому засіданні вбачається, що позивачкою є ОСОБА_1.

З свідоцтва (а.с. 4), дослідженого в судовому засіданні вбачається, що шлюб між сторонами було укладено 03.09.94 року в Лебединському відділі РАГС Сумської області, актовий запис № 198.

З свідоцтва (а.с. 5), дослідженого в судовому засіданні вбачається, що ОСОБА_8 народилася 31.07.95 року і її батьками є ОСОБА_2 та ОСОБА_1

З рішення (а.с. 6), дослідженого в судовому засіданні вбачається, що шлюб між сторонами було розірвано рішенням Лебединського райсуду від 17.09.09 року

З рішення (а.с. 7), дослідженого в судовому засіданні вбачається, що 17.09.09 року Лебединським райсудом було винесено рішення № 2-489/09 р. про стягнення з ОСОБА_2 аліментів на користь ОСОБА_1 на утримання дочки ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_1 в розмірі ? частини всіх видів заробітку, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно до її повноліття, починаючи з 12.06.09 року.

З розрахунків (а.с. 8, 38), досліджених в судовому засіданні вбачається, що заборгованість по виконавчому листу № 2-489/09 р. від 28.09.09 року про стягнення аліментів з ОСОБА_2 становить на 01.09.10 року 4 133 грн. 59 коп. а на 01.02.11 року 4 887 грн. 59 коп.

З розрахунків (а.с. 9, 39), досліджених в судовому засіданні вбачається, що сума неустойки за невчасну сплату аліментів на думку позивачки за період з 12.06.09 року по 01.09.10 року становить 9 096 грн. 53 коп. а за період з 12.06.09 року по 01.02.11 року становить 17 958 грн.10 коп.

З розрахунку (а.с. 45), дослідженого в судовому засіданні вбачається, що сума неустойки за невчасну сплату аліментів за період з 12.06.09 року по 01.02.11 року на думку спеціаліста повинна складати 2 198 грн. 96 коп. До складу вказаних коштів входить неустойка нарахована за червень вересень 2009 року в сумі 464 грн. 21 коп.

З листа (а.с. 53), дослідженого в судовому засіданні вбачається, що відповідач перебував на стаціонарному лікуванні в Лебединській ЦРЛ з 23.10.10 року по 04.11.10 року та з 25.01.11 року по 04.02.11 року.

З обліково-статистичних карток (а.с. 55 - 56), досліджених в судовому засіданні вбачаєть-ся, що в Лебединському райсуді за позовами ОСОБА_2 про поновлення на роботі протягом 12.01.10 року 29.03.10 року розглядалася справа № 2-83/10 р. а протягом 02.04.10 року 27.04.10 року розглядалася справа № 2-а-1168/10 р.

З виконавчого провадження, дослідженого в судовому засіданні вбачається, що в Лебединському районному відділі ДВС перебуває на виконанні виконавчий лист № 2-489/09 від 28.09.09 року про стягнення з ОСОБА_2 аліментів на утримання дочки ОСОБА_5. Стягнення за вказаним виконавчим листом здійснювалось за місцем роботи відповідача в Управлінні ветмедицини Лебединського району до дня звільнення з посади - 16.12.09 року.

Вислухавши позивачку та її представника, вивчивши матеріали справи суд вважає що позов обґрунтований, позовні вимоги витікають із сімейних правовідносин і підлягають до задоволення частково, так як в судовому засіданні було встановлено, що сторони з 03.09.94 року по 17.09.09 року перебували в шлюбі, від спільного проживання в них 31.07.95 року народилася дочка ОСОБА_5, яка на час розгляду позову проживає разом з матір'ю та знаходиться на повному її утриманні. Відповідно рішення Лебединського райсуду від 17.09.09 року відповідач зобов'язаний щомісяця сплачувати аліменти на користь позивачки на утримання дочки у розмірі ? частини всіх видів заробітку, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку починаючи з 12.06.09 року, проте протягом червня 2009 лютого 2011 рр. відповідач не в повному обсязі сплачував кошти на утримання дитини, внаслідок чого склалася заборгованість з їх виплати і позивачка звернулася до суду та просила за несвоєчасну сплату аліментів стягнути з нього неустойку (пеню).

Вказані обставини стверджуються поясненнями сторін та матеріалами справи.

Згідно ст. ст. 180 183 СК України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття; частка заробітку матері, батька, яка буде стягуватись як аліменти на дитину, визначається судом; мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Згідно ст. 196 СК України при виникненні заборгованості з вини особи, яка зобовязана сплачувати аліменти за рішенням суду, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення.

Розмір неустойки може бути зменшений судом з урахуванням матеріального та сімейного стану платника аліментів.

Суд приймає до уваги те, що ОСОБА_8 є неповнолітньою особою, не має можливості самостійно заробляти кошти на своє проживання і потребує матеріальної допомоги; що нарахування розміру заборгованості по сплаті коштів на її утримання (аліментів) здійснено державним виконавцем; що одержувач аліментів має право при виникненні заборгованості з вини особи, яка зобовязана сплачувати аліменти на стягнення неустойки і що розмір вказаної неустойки, нарахований в порядку, вказаному спеціалістом становить 2 198 грн. 96 коп.

При цьому суд враховує і те, що відповідач є дорослою працездатною особою і в обов»язковому порядку повинен утримувати дитину до досягнення нею повноліття, що він протягом 2009 р. отримував заробітну плату, в 2010 - 2011 р.р. теж мав можливість працювати і отримувати заробітну плату чи зареєструватись як безробітний та отримувати державну допомогу, за рахунок якої надавати кошти на утримання дитини.

Також суд враховує, що згідно даних Лебединської ЦРЛ відповідач перебував на лікуванні нетривалий проміжок часу, хоча мав можливість звернутися до лікувальної установи, пройти повний курс лікування і отримувати соціальні виплати, частину яких також передати для утримання дитини.

Також суд враховує, що відповідач не позбавлений можливості отримувати доходи з інших джерел і тому не може прийняти до уваги заперечення відповідача в тій частині, що він не має стабільного заробітку, часто хворіє, пережив сімейну трагедію і саме тому сплачує аліменти в розмірах, які є для нього можливими.

Разом з тим, суд не може прийняти до уваги заперечення відповідача і в тій частині, що

він самостійно сплачує кредит, взятий в банку на спільні сімейні потреби, тому що в судовому засіданні розглядається спір про стягнення коштів на утримання дитини, який витікає з сімейних правовідносин, що регулюють обов»язок батьків утримувати неповнолітніх дітей а не спір про повернення коштів до банківської установи, який витікає з цивільних правовідносин.

Разом з тим, суд не може прийняти до уваги заперечення відповідача в тій частині, що

він самостійно сплачує кредит і тому, що відповідачем в судовому засіданні не було надано документів про отримання кредиту під час спільного проживання з відповідачкою, про витрату отриманих в банку коштів на спільні сімейні потреби, про здійснення ним після розірвання шлюбу кредитних платежів і взагалі не вказано яку саме суму він отримав у банку, скільки грошей сплатив до банківської установи і яку частину цієї суми повинна йому відшкодувати позивачка.

Також суд не може прийняти до уваги заперечення представника відповідача в тій

частині, що розмір пені зі сплати аліментів повинен визначатися державним виконавцем, так як згідно ч. 4 ст. 196 СК України зазначеною особою визначається розмір заборгованості за аліментами а в судовому засіданні було встановлено, що розмір цього боргу і був визначений державним виконавцем Кулябкіним І.С. (а.с. 8, 38).

При цьому суд не може в повній мірі взяти до уваги заперечення представника відповідача в тій частині, що пеня не повинна нараховуватися за період часу, коли відповідач працював в управлінні ветмедицини, так як хоча обов»язок перерахування аліментів і покладено на бухгалтерію установи а обов»язок контролю на державного виконавця, проте обов»язок утримувати дитину до досягнення нею повноліття чинним законодавством покладено саме на батьків, а відповідачем не було доведено в судовому засіданні, що він звертався до роботодавця, бухгалтера чи державного виконавця з вимогами про забезпечення йому можливості належним чином виконувати свої батьківські обов»язки, або приймав інші міри з метою надання дитині допомоги в цей період.

Також суд не може в повній мірі взяти до уваги і заперечення представника відповідача в тій частині, що відповідач звертався з позовом про поновлення на роботі і мав намір сплатити аліменти за рахунок грошей отриманих після поновлення на роботі, так як в судовому засіданні було встановлено, що відповідач після звільнення з роботи одночасно з розглядом його позову мав можливість влаштуватись на іншу роботу чи зареєструватись як безробітний і надавати кошти на утримання дитини за рахунок зарплати чи державної допомоги.

Проте, суд приймає до уваги заперечення представника відповідача в тій частині, що пеня не повинна нараховуватись за період часу, який пройшов до ухвалення судового рішення, поскільки в судовому засіданні не було встановлено вини відповідача у виникненні заборгованості в цей період і тому вважає необхідним не стягувати неустойку нараховану в порядку вказаному спеціалістом за червень вересень 2009 року в сумі 464 грн. 21 коп.

Крім того, суд приймає до уваги і те, що відповідач в 2010 році пережив сімейну трагедію, хворів у жовтні 2010 р. та січні 2011 року, враховує матеріальний та сімейний стан платника аліментів і вважає необхідним зменшити розмір неустойки, нарахований йому за жовтень 2009 лютий 2011 року на 100 грн.

Таким чином, суд вважає необхідним позовні вимоги задоволити частково і стягнути з відповідача на користь позивачки неустойку в розмірі 1634 грн. 75 коп., виходячи з розрахунку 2198,96 464,21 100 = 1634,75 а в задоволенні іншої частини позовних вимог суд вважає необхідним відмовити.

Також суд вважає необхідним стягнути з відповідача на користь держави судовий збір та витрати на інформаційно - технічне забезпечення розгляду справи.

На підставі вище наведеного, керуючись ст. ст. 10, 15, 60, 88, 130, 174, 209, 213, 214, 215 ЦПК, ст. ст. 180-183, 196 СК України;

В И Р І Ш И В:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення неустойки за несвоєчасну сплату аліментів задоволити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 неустойку (пеню) за несвоєчасну сплату аліментів за період з 12.06.09 року по 01.02.11 року у розмірі 1634 грн. 75 коп., а в задоволенні іншої частині позовних вимог - відмовити.

Стягнути з ОСОБА_2 судовий збір на користь держави в розмірі 51 грн., та витрати на інформаційно - технічне забезпечення розгляду справи в розмірі 120 грн. на користь бюджету Лебединського району.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Сумської області через суд першої інстанції шляхом подачі апеляційної скарги в 10-ти денний строк з дня його проголошення, а особами, які не були присутні під час проголошення рішення, в той же строк після отримання його копії .

Суддя Стеценко В. А.