Справа № 22-ц-1600/11 Головуючий у І інстанції Унятицький Д.Є.
Категорія 44 Доповідач у 2 інстанції Сліпченко
УХВАЛА

Іменем України

18 січня 2011 року колегія суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду Київської області у складі:

головуючого Лащенка В.Д.,

суддів Корзаченко І.Ф., Сліпченка О.І.,

при секретарі Калиновському Є.А.,

розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Бородянського районного суду Київської області від 12 липня 2010 року по справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, селищного голови смт.Бабинці Бородянського району Київської області ОСОБА_3, Бабинецької селищної ради про усунення перешкод у користуванні земельною ділянкою, відновлення межі між земельними ділянками та стягнення матеріальної і моральної шкоди, -

Заслухавши доповідь судді Апеляційного суду, вислухавши учасників процесу, перевіривши матеріали справи в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів

встановила:

У вересні 2008 року ОСОБА_1 звернулася до суду із вказаним позовом, який обґрунтовувала тим, що сторонам на праві приватної власності належить суміжні земельні ділянки. Вважала, що відповідач переорала межу між їх земельними ділянками та захопила 0,4 м її земельної ділянки по ширині і по всій довжині, тобто земельну ділянку 40, 276 кв.м.

Просила зобов'язати селищного голову смт. Бабинці Бородянського району Київської області вирішити питання про відновлення межі між її земельною ділянкою, розташованою по вул. В.Жовтня, 104 в с. Буда Бабинецька Бородянського району Київської області, та земельною ділянкою відповідача ОСОБА_2 відповідно до державних актів на право приватної власності на землю; зобов'язати відповідачку звільнити самовільно захоплену частину її земельної ділянки, не чинити перешкод в користуванні її земельною ділянкою, на відшкодування матеріальної шкоди стягнути з відповідачки на її користь 500 грн., та 1000 грн. - на відшкодування моральної шкоди, а також судові витрати.

Рішенням Бородянського районного суду Київської області від 12 липня 2010 року в задоволені позову відмовлено.

Не погоджуючись з вказаним рішенням апелянт звернувся з апеляційною скаргою, в якій в звязку з порушенням норм матеріального та процесуального права, просить рішення суду скасувати та направити справу на новий розгляд.

Апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Згідно ст. 308 ЦПК України, апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення суду першої інстанції без зміни, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права.

Згідно ст. 10 п.3 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень, а суд згідно ст.11 п.1 ЦПК України розглядає цивільну справу в межах заявлених вимог і на підставі наданих сторонами доказів.

Не може бути скасоване правильне по суті і справедливе рішення суду з одних лише з формальних міркувань.

Згідно зі ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Відповідно до вимог ч.1 ст.377 ЦК України, до особи, яка набула права власності на житловий будинок переходить право власності, право користування на земельну ділянку, на якій вони розміщені.

Відповідно до роз'яснень Пленуму Верховного Суду України, даних у п. 19 Постанови від 16.04.2004 року № 7 «Про практику застосування судами України земельного законодавства при розгляді цивільних справи». У справах за позовом учасників спільної власності на землю про встановлення порядку володіння й користування спільною земельною ділянкою, на якій розташовані належний їм жилий будинок, господарські будівлі та споруди, суд з'ясовує та враховує можливість нормального користування будинком і здійснення догляду за ним, розташування господарських будівель і плодово - ягідних насаджень співвласників, можливість проходу до наданих сторонам ділянок, будівель, проїзду до них тощо.

Як встановлено судом першої інстанції - позивачці ОСОБА_1 на праві власності (а.с.63) належить земельна ділянка, площею 0,2850 га, яка розташована на території с. Буда Бабииецька Бабинецької селищної ради. Відповідачці ОСОБА_2 на праві власності (а.с.64) належить суміжна земельна ділянка, площею 0,4680 га.

Відповідно до матеріалів справи загальна площа земельної ділянки відповідачки ОСОБА_2 зменшилася на 20 м. кв. за рахунок відгородження частини ділянки до ділянки позивачки ОСОБА_1

Відмовляючи в задоволені позову суд першої інстанції вказав, що позивачем не надано належних та допустимих доказів того, що частина її земельної ділянки була самовільно захоплена саме відповідачкою.

З таким висновком погоджується і судова колегія.

Крім того, апелянтом в апеляційній скарзі надані доводи, колегією суддів не можуть взято до уваги, оскільки апеляційна скарга переповнена оцінкою доказів апелянтом, також заявляючи клопотання про направлення справи на новий розгляд апелянтом не враховано, що діючим законодавством це не передбачено.

Інших доводів, які спростовували б законність і обґрунтованість постановленого судом рішення апеляційна скарга в собі не містить.

При таких обставинах судом першої інстанції повно і всебічно зясовані всі обставини справи, доказам дана належна правова оцінка, а постановлене рішення відповідає вимогам матеріального і процесуального права, підстави для його скасування відсутні.

Керуючись ст.ст. 307, 308 ЦПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - відхилити.

Рішення Бородянського районного суду Київської області від 12 липня 2010 року - залишити без змін.

Ухвала суду апеляційної інстанції набуває чинності з моменту проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий:

Судді: