Справа №: 2-603/11
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Ковель 29.04.2011 року

Ковельський міськрайонний суд Волинської області

в складі: головуючого судді Миронюка М.Г.

при секретарі Посполітак Г.О.

з участю позивача ОСОБА_1

представника відповідача ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні при попередньому розгляді в м. Ковелі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Батюк /ОСОБА_2/ ОСОБА_3 про стягнення боргу, -

в с т а н о в и в :

ОСОБА_1 звернулася до суду із позовом до Батюк /ОСОБА_2/ ОСОБА_3 про стягнення боргу в сумі 102 000,00 грн., які були нею передані відповідачці згідно із укладеними договорами позик від 15.12.2007 року та 20 січня 2008

Позивачка вказує, що Батюк /ОСОБА_2/ Н.В. в добровільному порядку відмовляється повернути гроші, то відповідно до вимог ст. 625 ЦПК України позивачка ставить питання про примусове стягнення з останнього заборгованості в сумі. 102 000,00грн та судових витрат по справі.

У судовому засіданні позивачка позов підтримала з підстав зазначених в позовній заяві та прохає його задовольнити в повному об'ємі, стягнути з відповідача 102 000,00грн боргу та судові витрати по справі.

Представник відповідача ОСОБА_2І в судовому засіданні позов визнав повністю та пояснила , що дійсно її дочка ОСОБА_4 /ОСОБА_2/ Н.В. позичила у позивачки, яка являється їй теж дочкою, гроші в сумі102 000,00грн. для відкриття власної справи та зобов'язувалась їх повернути у строки визначені у договорах позики , про що власноручно написала розписку та передала її позивачці. У вказаний термін гроші не повернула.

Виходячи з наведеного суд вважає, що рішення у справі можна постановити при проведенні попереднього судового засідання.

Суд заслухавши пояснення сторін, дослідивши письмові докази по справі прийшов до висновку , що ОСОБА_1 до Батюк /ОСОБА_2/ ОСОБА_3 про стягнення боргу є підставним і підлягає до повного задоволення.

Відповідно до ст. 1046 ЦПК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів. Причому договір позики є укладеним з моменту передання грошей.

В ході судового розгляду встановлено, що 15.12.2007 року сторони уклали договір позики згідно якого ОСОБА_1 передала ОСОБА_5 42 000,00 грн., а відповідач зобов'язалась повернути позику згідно власноручно написаної розписки у строк до 15.08.2008 року , але взятого зобовязання не виконала.

20 січня 2011 року сторони уклали письмово ще один договір позики згідно якого ОСОБА_1 передала ОСОБА_5 60 000,00 грн., а відповідач зобов'язалась повернути позику згідно власноручно написаної розписки у строк до 20.01.2009 року, але взятого зобовязання не виконала.

При укладенні даних договорів позики дотримана письмова форма, передбачена ч.2 ст. 1047 ЦК України.

Відповідно до ст. 1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором.

Судом встановлено, що у встановлені строки відповідач свої зобов'язання не виконав у зв'язку із скрутним матеріальним становищем.

Згідно ст. 1050 ЦК України якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов'язаний сплатити грошову суму відповідно до ст. 625 ЦК України, яка передбачає, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливістю виконання ним грошового зобов'язання.

За вказаних обставин позовні вимоги є обґрунтованими та такими, що підлягають до задоволення, а визнання відповідачем пред'явленого позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб.

Відповідно до ч.1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони усі понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Отже, сума сплаченого позивачем при подачі позову судового збору в розмірі 1020,00 грн. та витрат на інформаційно технічне забезпечення судового процесу в розмірі 120,00 грн., а всього 1140,00 грн. - підлягають стягненню в користь позивача з відповідача.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст. ст. 88, 130, 174, 367 ЦПК України, ст. ст. 625, 1046, 1047, 1049 ЦК України, -

в и р і ш и в :

Позов задовольнити повністю.

Стягнути з Батюк /ОСОБА_5/ ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 заборгованість за договором позики в сумі 102 000 /сто дві тисячі/гривень. та судові витрати по справі в сумі 1140 /одна тисяча сто сорок / гривень.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Волинської області через Ковельський міськрайонний суд шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення.

Головуючий: М.Г.Миронюк