Справа № 2-с-2/11
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 травня 2011 року Маневицький районний суд Волинської області

в складі: головуючого - судді Невара О.В.,

при секретарі Абрамчук Н.В.,

з участю стягувача ОСОБА_1,

боржника ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву ОСОБА_2 про скасування судового наказу, -

В С Т А Н О В И В:

22 квітня 2011 року Маневицьким районним судом Волинської області було видано судовий наказ про стягнення з боржника ОСОБА_2 на користь стягувача ОСОБА_1 аліментів на утримання малолітніх дітей: сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, дочки ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, в розмірі 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, на кожну дитину щомісячно, починаючи з 15 квітня 2011 року та до досягнення ними повноліття.

4 травня 2011 року ОСОБА_2 звернувся в суд із заявою про скасування судового наказу, виданого 22 квітня 2011 року Маневицьким районним судом Волинської області за заявою стягувача ОСОБА_1 про видачу судового наказу за вимогою про стягнення аліментів на утримання малолітніх дітей з боржника ОСОБА_2

В судовому засіданні боржник ОСОБА_2 вимоги заяви про скасування судового наказу підтримав у повному обсязі, наполягає на її задоволенні.

Стягувач ОСОБА_1 в судовому засіданні вимоги заяви про скасування судового наказу заперечила, вважає їх необґрунтованими, а тому просила в їх задоволенні відмовити.

Заслухавши пояснення сторін, проаналізувавши матеріали справи в їх сукупності, суд вважає, що заява про скасування судового наказу підставна і підлягає до задоволення.

Згідно ч. 1 ст. 105 ЦПК України боржник має право протягом десяти днів з дня отримання копії судового наказу та доданих до нього документів подати заяву про його скасування.

З матеріалів справи вбачається, що копію судового наказу боржник отримав 28 квітня 2011 року, що підтверджується відповідним поштовим повідомленням, а заяву про скасування судового наказу подав 4 травня 2011 року. Таким чином, заява про скасування судового наказу подана у строк, передбачений ч. 1 ст. 105 ЦПК України.

Зі змісту заяви про скасування судового наказу та доданих до неї матеріалів, які досліджувались судом, вбачається, що боржник ОСОБА_2 надавав стягувачу кошти та продукти харчування для потреб малолітніх дітей в добровільному порядку, що підтверджується письмовими заявами ОСОБА_4, ОСОБА_5 від 28.04.2011 року, фіскальними чеками від 22 березня 2011 року та 29 березня 2011 року. Зазначене підтвердила стягувач ОСОБА_1 в судовому засіданні.

Виходячи наведеного, суд прийшов до висновку, що судовий наказ, виданий 22 квітня 2011 року Маневицьким районним судом Волинської області за заявою стягувача ОСОБА_1 про видачу судового наказу за вимогою про стягнення аліментів на утримання малолітніх дітей з боржника ОСОБА_2 слід скасувати, оскільки заявлені стягувачем вимоги не безспірними, пояснення боржника ОСОБА_2 в судовому засіданні та вимоги поданої ним заяви про скасування судового наказу, а також додані до неї документи свідчать про часткову необґрунтованість вимог стягувача.

На підставі викладеного, керуючись ст. 105-1 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

Заяву ОСОБА_2 про скасування судового наказу задовольнити.

Скасувати судовий наказ, виданий 22 квітня 2011 року Маневицьким районним судом Волинської області за заявою стягувача ОСОБА_1 про видачу судового наказу за вимогою про стягнення аліментів на утримання малолітніх дітей з боржника ОСОБА_2.

Роз'яснити ОСОБА_1, що заявлені нею вимоги можуть бути розглянуті у позовному провадженні з додержанням загальних правил щодо предявлення позову.

Ухвала апеляційному оскарженню не підлягає.

Суддя районного суду О.В. Невар