УКРАЇНА
Апеляційний суд Житомирської області
Справа 22-ц/0690/1921/11
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 вересня 2011 року Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ апеляційного суду Житомирської області в складі:

головуючого судді Матюшенка І.В.

суддів: Жигановської О.С., Косигіної Л.М.

при секретарі судового засідання Порохня М.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Житомирі апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Корольовського районного суду м. Житомира від 12 квітня 2011 року у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 та ПП Климчука ОСОБА_3 про стягнення коштів,

в с т а н о в и л а :

У травні 2010 року ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом, в якому, посилаючись на невиконання ОСОБА_1 умов договору купівлі-продажу земельної ділянки від 22.04.2008 року в частині оплати товару, просив стягнути з відповідача на його користь вартість земельної ділянки у розмірі 142590 грн. та 1010961 грн. у якості відсотків за користування чужими грошима. Крім того, позивач зазначав, що приватний підприємець ОСОБА_4 не виконав умов договору про надання йому, ОСОБА_2, юридичної допомоги, мав зустріч зі ОСОБА_1, а тому повинен відповідати з боржником у солідарному порядку.

Рішенням Корольовського районного суду м. Житомира від 12.04.2011 року позов задоволено частково: стягнуто зі ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 142590 грн. боргу за договором купівлі-продажу земельної ділянки від 22 квітня 2008 року та 142590 грн. передбаченої договором пені; у решті позову відмовлено.

У поданій апеляційній скарзі ОСОБА_1, посилаючись на неправильну оцінку судом доказів у справі та невідповідність висновків суду обставинам справи, просить скасувати рішення суду у повному обсязі та ухвалити нове про відмову у задоволенні позову.

Апеляційна скарга підлягає до часткового задоволення з таких підстав.

Частково задовольняючи позовні вимоги ОСОБА_2, суд першої інстанції, посилаючись на наявність у позивача оригіналу нотаріально засвідченої заяви про проведення розрахунків за договором, дійшов висновку, що відповідачем оплата по договору здійснена не була.

Проте, такий висновок суду не базується на матеріалах справи і є помилковим виходячи з наступного.

Відповідно до положень ст. 655 ЦК України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобовязується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобовязується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Встановлено, що 22.04.2008 року між ОСОБА_2, як продавцем, та ОСОБА_1, як покупцем, було укладено договір купівлі-продажу, за яким продавець передав у власність (продав) а покупець прийняв у власність (купив) земельну ділянку, площею 1000 м. кв., розташовану за адресою: с. Вереси Житомирського району Житомирської області, бригада Смоківка, ділянка № 541, за ціною 142590 грн. Відповідно до умов, передбачених п. 2.1 вказаного договору факт розрахунку та відсутність матеріальних претензій буде підтверджуватись заявою продавця, справжність підпису якого буде засвідчено нотаріально. Пунктом 4.1 договору купівлі-продажу передбачено, що право власності виникає у покупця з моменту повного розрахунку, одержання державного акта на право власності на земельну ділянку і його державної реєстрації та прав власності відповідно до вимог чинного законодавства України. Державна реєстрація права власності відповідно до вимог чинного законодавства України, здійснюється після повного розрахунку, який буде підтверджений заявою продавця, вказаною в п. 2.1 цього договору.

Земельна ділянка, яка була предметом вище вказаного договору купівлі-продажу, є власністю відповідача ОСОБА_1 на підставі Державного акта на право власності на земельну ділянку, що зареєстрований у встановленому законом порядку (а.с.50).

Із представленої управлінням Держкомзему у Житомирській області документації щодо спірної земельної ділянки, вбачається, що 03.06.2010 року ОСОБА_1 звернувся з заявою про виконання геодезично-вишукувальних та землевпорядних робіт по виготовленню технічної документації із землеустрою та складання документів, що посвідчують право на земельну ділянку. При цьому заявником було представлено виконавцю ряд документів, серед яких і посвідчена нотаріально заява позивача ОСОБА_2 про проведення ОСОБА_1 оплати за договором купівлі-продажу у повному обсязі. За повідомленням приватного нотаріуса Житомирського районного нотаріального округу ОСОБА_5 від 10.03.2011 року (а.с.27) така заява від імені ОСОБА_2 була виготовлена в одному примірнику та видана на руки продавцю. Згідно умов договору іпотеки від 22.04.2008 року, укладеного між ВАТ „ОСОБА_6 Аваль, як іпотекодержателем, та ОСОБА_1, як іпотекодавцем, останнім спірна земельна ділянка була передана в іпотеку банку на забезпечення вимог іпотекодержателя, що витікають з кредитного договору № 014/0911/85/132360 від 21.04.2008 року за яким ОСОБА_1 отримав у банку кредит у розмірі 22500 доларів США.

Вище наведені докази в їх сукупності спростовують пояснення представника позивача про те, що заява від імені ОСОБА_2 про проведення розрахунків за договором купівлі-продажу ніколи не передавалася останнім покупцю та доводи позивача про несплату відповідачем ОСОБА_1 вартості товару (земельної ділянки) за договором від 22.04.2008 року. А відтак, колегія суддів дійшла висновку про виконання ОСОБА_1 у повному обсязі умов договору купівлі-продажу земельної ділянки.

За таких обставин, коли висновки суду першої інстанції не відповідають фактичним обставинам справи, рішення суду в частині задоволення позовних вимог підлягає скасуванню з ухваленням, згідно ст. 309 ЦПК, в цій частині нового рішення про відмову у задоволенні позову.

Керуючись ст. ст. 303, 305, 307, 309, 313, 314, 316 ЦПК України, колегія суддів,

в и р і ш и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Рішення Корольовського районного суду м. Житомира від 12 квітня 2011 року в частині стягнення зі ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 боргу за договором купівлі-продажу земельної ділянки від 22 квітня 2008 року в сумі 142590 грн. та передбаченої договором пені в сумі 142590 грн. скасувати, ухваливши в цій частині нове рішення про відмову у задоволенні позову за безпідставністю.

У решті рішення залишити без зміни.

Рішення набирає законної сили з моменту його проголошення і може бути оскаржене у касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання ним законної сили.

Головуючий Судді