Справа № 22-ц-2594/11 Головуючий у І інстанції Малишенко Т.О.
Категорія 36 Доповідач у 2 інстанції Сліпченко
УХВАЛА

Іменем України

05 квітня 2011 року колегія суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду Київської області у складі:

головуючого Лащенка В.Д.,

суддів Корзаченко І.Ф., Сліпченка О.І.,

при секретарі Хворостяній А.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Славутицького міського суду Київської області від 14 грудня 2010 року по справі за позовом ОСОБА_1 до Славутицької міської державної нотаріальної контори Київської області, ОСОБА_2, ОСОБА_2 Пел&геї Євгенівни, треті особи : ОСОБА_3, ОСОБА_4 про внесення змін до свідоцтва про право на спадщину ,-

Заслухавши доповідь судді апеляційного суду, пояснення учасників процесу, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів, -

Встановила:

В жовтні 2010 року позивач звернулась до суду з зазначеним позовом, який обґрунтовувала тим, що 02 березня 2002 був зареєстрований шлюб між позивачем і ОСОБА_5 Від спільного шлюбу в них народилося двоє дітей: дочка ОСОБА_6, та син ОСОБА_7 07 червня 2008 року у м. Брон /Рон/ Франція помер ОСОБА_5, який за життя ніякого заповіту не залишав. На момент його смерті позивач знаходилася з ним в офіційному шлюбі. 07 серпня 2008 року за поданою від імені позивача заявою про прийняття спадщини була відкрита спадкова справа ОСОБА_5Л Померлому та доньці від першого шлюбу ОСОБА_4 у спільній сумісній власності належить житлове приміщення за адресою: м. Славутич Київської області, Таллінський квартал буд. №8 кв.№11,на підставі рішення суду була визначена спадкова частка, що належала ОСОБА_5, в розмірі 1/2 частини даної квартири. Спадкоємцями першої черги є шестеро осіб позивач ОСОБА_1, їх спільні діти ОСОБА_2Є.і ОСОБА_8 також ОСОБА_9, ОСОБА_4, та ОСОБА_10, яких вона вважала рідними дітьми ОСОБА_11 від першого шлюбу та на кожного з спадкодавців. були видані Свідоцтва про право на спадщину та зареєстровано право власності.

На час подання позовної заяви позивачу стало відомо про те, що ОСОБА_10, яка була заявлена як один з спадкоємців першої черги за законом, не є рідною дочкою спадкодавця ОСОБА_5, і він її у встановленому законом порядку не усиновляв. Вона народилася через декілька років після його розлучення з першою дружиною ОСОБА_2

Просила внести зміни до виданих на ім'я спадкоємців ОСОБА_5, свідоцтва про право на спадщину за законом, оскільки кожен з спадкоємців за законом має право відповідно не на 1/6, а на 1/5 частину спадкового майна.

Рішенням Славутицького міського суду Київської області від 14 грудня 2010 року в задоволені позовний вимог відмовлено..

У своїй апеляційній скарзі апелянт просить рішення суду скасувати в зв'язку з порушенням судом норм матеріального та процесуального права та постановити нове рішення по справі., яким задоволити позов.

Апеляційні скарги не підлягає задоволенню з таких підстав.

Згідно ст. 308 ЦПК України, апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення суду першої інстанції без зміни, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права.

Згідно ст. 10 п.3 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень, а суд згідно ст.11 п.1 ЦПК України розглядає цивільну справу в межах заявлених вимог і на підставі наданих сторонами доказів.

Не може бути скасоване правильне по суті і справедливе рішення суду з одних лише з формальних міркувань.

Згідно зі ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Ухвалюючи рішення, суд першої інстанції виходив з наданих сторонами доказів.

Також, задовольняючи позов, суд першої інстанції виходив з того, що відповідно до вимог ст.. 61 ЦПК України, обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлені ці обставини.

Так, рішенням Святошинського районного суду м. Києва від 01.12.2010 року встановлено що ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженець ІНФОРМАЦІЯ_2, який помер 07.06.2008 року на території Франції в м. Брон і мешкав м. Славутич, Таллінський кв-л б.№8 кв.№11 був рідним батьком ОСОБА_10 ІНФОРМАЦІЯ_3. Рішення набрало законної сили 13.12.2010 року.

Оскільки той факт, що ОСОБА_5 був рідним батьком ОСОБА_10 ІНФОРМАЦІЯ_3 встановлений та не підлягає доказуванню, суд першої інстанції прийшов до обґрунтованого висновку про відмову в задоволенні позовних вимог.

З таким висновком погоджується і судова колегія.

Інших доводів, які спростовували б законність і обґрунтованість постановленого судом рішення апеляційна скарга в собі не містить.

При таких обставинах судом першої інстанції повно і всебічно зясовані всі обставини справи, доказам дана належна правова оцінка, а постановлене рішення відповідає вимогам матеріального і процесуального права, підстави для його скасування відсутні.

Керуючись ст.ст. 307, 308 ЦПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - відхилити.

Рішення Славутицького міського суду Київської області від 14 грудня 2010 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення і може бути оскаржене в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий:

Судді: