УКРАЇНА
Апеляційний суд Житомирської області
Справа 22-ц/0690/1249/11
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 травня 2011 року Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ апеляційного суду Житомирської області в складі:

головуючого судді Матюшенка І.В.

суддів: Жигановської О.С., Косигіної Л.М.

при секретарі судового

засідання ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Житомирі апеляційну скаргу ОСОБА_2 на рішення Житомирського районного суду від 1 березня 2011 року у справі за позовом ОСОБА_2 до товариства з обмеженою відповідальністю „Український промисловий банк в особі Житомирської філії ТОВ „Укрпромбанк, публічного акціонерного товариства „РОДОВІД БАНК про стягнення 26477 грн. 12 коп. спричиненої шкоди, упущеної вигоди, відсотків за несвоєчасне повернення банківського вкладу та відшкодування моральної шкоди,

в с т а н о в и л а :

У липні 2009 року ОСОБА_2, посилаючись на неналежне виконання товариством з обмеженою відповідальністю „Український промисловий банк (далі Банк) зобовязань за договорами банківських вкладів, з урахуванням уточненої позовної заяви від 03.02.2010 року, просив: стягнути на його користь з Банку 18149 грн. 38 коп., 358.74 доларів США та 157.02 Євро упущеної вигоди; 2796 грн. 57 коп., 89.85 доларів США та 39.48 Євро у вигляді трьох відсотків за несвоєчасне виконання Банком грошового зобовязання; 30000 гривень на відшкодування моральної шкоди; 257 грн. 04 коп. сплачених ним витрат на ІТЗ; 30 грн. шкоди за отримання довідки „Промінвестбанку щодо курсів валют та 7500 грн. витрат на правову допомогу.

У процесі розгляду справи судом першої інстанції в якості співвідповідача притягнуто ПАТ „Родовід Банк (а.с.83).

Рішенням Житомирського районного суду від 1 березня 2011 року у задоволенні позову ОСОБА_2 відмовлено за безпідставністю.

У поданій апеляційній скарзі ОСОБА_2, посилаючись на невідповідність висновків суду обставинам справи та неправильне застосування судом норм матеріального права, просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове про задоволення його позову в повному обсязі.

Представники відповідачів, будучи належним чином повідомленими про час та місце розгляду справи, до суду апеляційної інстанції не зявилися, будь-яких заяв не подали, а тому суд, визнавши причину неявки представників відповідачів неповажною, розглядає справу за їх відсутності.

Встановлено, що ОСОБА_2 та Банком було укладено ряд договорів банківських вкладів.

19.09.2008 року: договір банківського вкладу „Капітал № 1004/571001 на суму 52225 грн. терміном на 122 дні під 18.4% річних; договір банківського вкладу „Капітал № 1004/571002 на суму 1109 доларів США терміном на 122 дні під 12% річних; договір банківського вкладу „Постійний вкладник № 1004/571002 на суму 6000 грн. терміном на 183 дні під 18.5% річних.

07.11.2008 року - договір банківського вкладу „Капітал № 1004/571002 на суму 25584 грн. терміном на 91 день під 22% річних.

25.11.2008 року - договір банківського вкладу „Постійний вкладник № 1004/571001 на суму 695 Євро терміном на 122 дні під 13% річних.

18.12.2008 року - договір „Постійний вкладник № 1004/571001 на суму 1100 Євро терміном на 91 день під 13% річних.

05.01.2009 року - договір банківського вкладу „Капітал № 1004/1571003 на суму 29689 грн. терміном на 91 день під 24% річних.

12.01.2009 року договір банківського вкладу „Постійний вкладник № 1004/571001 на суму 2729 доларів США терміном на 91 день під 14.8% річних.

Відповідно до ч. 1 ст. 1058 ЦК України за договором банківського вкладу (депозиту) одна сторона (банк), що прийняла від другої сторони (вкладника) або для неї грошову суму (вклад), що надійшла, зобовязується виплачувати вкладникові таку суму та проценти на неї або дохід в іншій формі на умовах та в порядку, встановлених договором.

За закінченням терміну (18.01.2009 року) дії договорів від 19.09.2008 року та від 07.11.2008 року позивач звернувся до Банку з вимогою повернення вкладів та нарахованих на них відсотків (а.с.25, 27), проте отримав відмову Банку з посиланням на введення з 21.01.2009 року тимчасової адміністрації (а.с.26, 28).

Частиною другою ст.1060 ЦК України за договором банківського вкладу незалежно від його виду банк зобовязаний видати вклад або його частину на першу вимогу вкладника, крім вкладів, зроблених юридичними особами на інших умовах повернення, які встановлені договором.

На порушення зазначеного припису закону Банк відмовив ОСОБА_2 у достроковому розірванні решти договорів та видачі грошових коштів (а.с.29-31).

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог ОСОБА_2, суд першої інстанції керувався положеннями ст. ст. 56 та 85 Закону України „Про банки і банківську діяльність. Проте, такий висновок суду є помилковим.

Відповідно до положень ст. 526 ЦК України зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу.

Частиною другою Статті 625 ЦК України встановлено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобовязання, на вимогу кредитора зобовязаний сплатити йому три відсотки річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Оскільки наслідки прострочення боржником грошового зобовязання у вигляді 3% річних не є санкціями, а виступають способом захисту майнового права та інтересу, отриманні компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові, - ці кошти нараховуються незалежно від вини боржника і дія мораторію (ст. 85 ЗУ „Про банки і банківську діяльність) на них не поширюється.

Таким чином, із Банку на користь позивача підлягає стягненню компенсація у розмірі 3% річних за всіма договорами, укладеними між ним та Банком, за період із часу закінчення дії договору (згідно позовних вимог) до дня отримання грошових коштів чи вимушеного переукладення договору з ПАТ „Родовід Банк з урахуванням офіційного курсу долара США та Євро по відношенню до гривні на день ухвалення рішення.

Зазначена сума стягнення становитиме:

- за договором банківського вкладу „Капітал № 1004/571001 - 1192 грн. 62 коп. (52255 грн. х 0.03% : 365 днів х 278 днів);

- за договором банківського вкладу „Капітал № 1004/571002 25.02 долари США = 199 грн. 41 коп. (1109 дол. х 0.03% : 365 днів х 278 днів);

- за договором банківського вкладу „Капітал № 1004/571002 579 грн. 60 коп. (25584 грн. х 0.03% : 365 днів х 276 днів);

- за договором банківського вкладу „Постійний вкладник № 1004/571001 22.5 Євро = 256 грн. 05 коп. (1100 Є х 0.03% : 365 днів х 250 днів);

- за договором банківського вкладу „Постійний вкладник № 1004/571002 121 грн. 52 коп. (6000 грн. х 0.03% : 365 днів х 248 днів);

- за договором банківського вкладу „Постійний вкладник № 1004/571001 12.05 Є = 137 грн. 13 коп. (695Є х 0.03% : 365 днів х 241 день);

- за договором банківського вкладу „Капітал № 1004/1571003 566 грн. 08 коп. (29689 грн. х 0.03% : 365 днів х 232 дні);

- за договором банківського вкладу „Постійний вкладник № 1004/571001 49.5 дол. США = 394 грн. 52 коп., а всього 3446 грн. 93 коп.

Не підлягають до задоволення позовні вимоги ОСОБА_2 щодо стягнення з Банку на його користь 18149 грн. 38 коп. упущеної вигоди, оскільки позивачем не представлено суду доказів про можливий не отриманий ним дохід, який позивач повязував з вірогідним розміщенням своїх грошових коштів у інших банківських установах чи купівлею квартири. Крім того, у матеріалах справи в наявності пропозиції позивачу від Банку щодо переукладення договорів, по яких останній не зміг своєчасно виплатити грошові кошти.

Безпідставними є і позовні вимоги щодо стягнення з Банку 30000 грн. на відшкодування моральної шкоди, оскільки в даному випадку між сторонами існували договірні відносини, які не передбачали такого відшкодування за будь-яких умов.

Підлягає стягненню з Банку на користь позивача майнова шкода в сумі 30 грн., повязана з необхідністю отримання доказів (офіційних курсів валюти) на підтвердження своїх позовних вимог та 250 грн. витрат, сплачених ОСОБА_2 на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи.

Необґрунтованими є вимоги позивача щодо стягнення з Банку витрат на правову допомогу, оскільки ОСОБА_2 не представлено суду договору з адвокатом, який би містив дані про витрачений адвокатом час, вартість однієї години роботи, а заявлена позивачем сума у 7500 грн. (квитанція до прибуткового касового ордеру про сплату адвокату за складання позовної заяви а.с.35) є явно завищеною.

Не підлягають до задоволення і позовні вимоги ОСОБА_2 до ПАТ „Родовід Банк, так, як згідно умов договору про передачу активів та зобовязань ТОВ „Укрпромбанк, укладеного між останнім та ПАТ „Родовід Банк 10.11.2009 року (а.с.75-81), з часу набрання чинності вказаним договором ПАТ „Родовід Банк стає зобовязаним здійснити (виконати) замість ТОВ „Укрпромбанку обовязки з виплати вкладникам останнього лише суми вкладу та процентів на суму вкладу.

Враховуючи, що суд першої інстанції при постановлені рішення неправильно застосував норми матеріального права, рішення суду підлягає скасуванню з ухваленням по справі нового рішення про часткове задоволення позову.

Керуючись ст. ст. 303, 307, 309, 313, 314, 316 ЦПК України, колегія суддів,

в и р і ш и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити частково.

Рішення Житомирського районного суду від 1 березня 2011 року скасувати, ухваливши нове рішення про часткове задоволення позову.

Стягнути з товариства з обмеженою відповідальністю „Український промисловий банк на користь ОСОБА_2 3446 грн. 93 коп. в якості трьох відсотків річних за порушення грошового зобовязання, 30 грн. на відшкодування майнової шкоди та 250 грн. витрат, сплачених на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу.

У задоволенні решти позовних вимог ОСОБА_2 відмовити.

Рішення набирає законної сили з моменту його проголошення і може бути оскаржене у касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання ним законної сили.

Головуючий Судді