АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Категорія 26 (ІІІ) Суддя-доповідач - Барильська А.П.
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30 червня 2011 року колегія суддів Судової палати у цивільних справах апеляційного суду Дніпропетровської області

в складі : головуючого судді: Барильської А.П.

суддів: Ляховської І.Є., Соколан Н.О.

при секретарі: Чубіній А.В.

за участю представника позивача ОСОБА_3

розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Кривому Розі апеляційну скаргу ОСОБА_4 на рішення Саксаганського районного суду м.Кривого Рогу від 11 березня 2011 року по справі за позовом ОСОБА_4 до Державного підприємства "Придніпровська залізниця", третя особа відділення виконвчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України в м. Кривому Розі Дніпропетровської області про відшкодування моральної шкоди, у зв'язку з загибеллю чоловіка, -

В С Т А Н О В И Л А:

У серпні 2008 року ОСОБА_4звернулась з позовом до суду про стягнення моральної шкоди в розмірі 80 000 грн. в зв'язку з загибеллю її чоловіка при виконанні трудових обов'язків на ДП "Придніпровська залізниця".

Рішенням Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу від 19 травня 2009 року, яке залишено без змін ухвалою апеляційного суду Дніпропетровської області від 30 липня 2009 року, в задоволенні позову ОСОБА_4 відмовлено.

Ухвалою Верховного Суду України, рішення Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу від 19 травня 2009 року та ухвалу апеляційного суду Дніпропетровської області від 30 липня 2009 року скасовано, справу направлено до суду першої інстанції на новий розгляд.

22 грудня 2010 року позивач ОСОБА_4 подала до суду змінену позовну заяву, в якій просила стягнути з ДП "Придніпровська залізниця" у відшкодування моральної шкоди, в зв'язку з загибеллю її чоловіка - 100 000 грн.

Рішенням Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу від 11 березня 2011 року в задоволенні позову ОСОБА_4, відмовлено.

Додатковим рішенням від 19 травня 2011 року стягнуто з ОСОБА_4 на користь держави судовий збір в сумі 8 грн. 50 коп.

В апеляційній скарзі позивач ОСОБА_4 просить рішення суду скасувати і ухвалити нове рішення про задоволення позовних вимог, посилаючись на те, що судом не з'ясовані обставини які мають істотне значення для розгляду справи, не надано оцінки доказам, щодо порушення вимог закону та інших нормативно-правових актів про охорону праці з боку підприємства, також не враховано, що позивач після смерті чоловіка неодноразово зверталась до КЗ "Міська лікарня №5" до лікаря - невропатолога, за наданням медичної допомоги.

Крім того, судом не взяті до уваги зауваження Верховного Суду України щодо характеру даних спірних правовідносин, висновок суду про те, що правовідносини які виникли між сторонами, регулюються законом про охорону праці та ЗУ "Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку навиробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності", не грунтуються на обставинах справи.

В запереченнях на апеляційну скаргу представник ДП "Придніпровська залізниця" просив суд апеляційну скаргу відхилити, а рішення суду першої інстанції залишити без змін.

Перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду в межах позовних вимог та доводів апеляційної скарги, заперечень на неї, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено та сторонами не оспорено, що позивач ОСОБА_4 та відповідач ОСОБА_5 з 26 квітня 1980 року перебували у зареєстрованому шлюбі, 14 травня 2004 року, під час виконання своїх трудових обов'язків на електровозі ВЛ 8-1506 Криворізького локомотивного депо Придніпровська залізниця з ОСОБА_5 стався нещасний випадок, в результаті чого він помер.

Згідно Акту №1 від 18 березня 2005 року, нещасний випадок який стався з ОСОБА_5 визнаний таким, що пов'язаний з виконанням трудових (посадових) обов'язків та запропоновано скласти акт за формою Н-1, в якому однією з причин нещасного випадку визначено порушення законодавства про охорону праці.

Позивач вважає, що даними діями відповідача їй була завдана моральна шкода, яка полягає у душевних стражданнях, внаслідок нервових напружень їй довелось лікуватись у лікаря - невропатолога.

Відмовляючи в задоволені позову, суд першої інстанції виходив з недоведеності позовних вимог.

Колегія суддів не може погодитись з висновком суду з огляду на наступне.

Згідно із ч.1 ст.1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка завдала, за наявності її вини.

Моральна шкода, завдана смертю фізичної особи, відшкодовується її чоловікові /дружині/, батькам /усиновлювачам/, дітям /усиновленим/, а також особам, які проживали з нею однією сім'єю, згідно ч.1 ст.1168 ЦК України.

Відповідно п. 9 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995р., з подальшими змінами, " Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди", розмір відшкодування моральної ( немайнової) шкоди суд визначає в межах заявлених вимог залежно від характеру та обсягу заподіяних позивачеві моральних і фізичних страждань, з урахуванням в кожному конкретному випадку ступеня вини відповідача та інших обставин. Зокрема, враховується, стан здоров'я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, конкретних обставин по справі і наслідків, що наступили.

Отже, суд першої інстанції розглядаючи справу помилково дійшов висновку про те, що діями відповідача ДП "Придніпровська залізниця" не було завдано ОСОБА_4 моральної шкоди

Тому, на думку колегії суддів, суд першої інстанції не вірно визначився з характером правовідносин, оскільки дружина загиблого ОСОБА_5 може претендувати на відшкодування моральної шкоди лише з підстав передбачених ст..ст.1167,1168 ЦК України.

Як вбачається із матеріалів справи, згідно п. 10 акту №1 про нещасний випадок, пов'язаний з виробництвом від 18.03.2005 року, винним в порушенні вимог законодавства про охорону праці є, зокрема, керівництво ДП "Придніпровська залізниця".

У зв'язку з чим доводи апеляційної скарги в цій частині є безпідставними.

Факт спричинення позивачу ОСОБА_4 моральної шкоди, знайшов своє підтвердження в судовому засіданні. Позивач внаслідок смерті чоловіка переносить моральні страждання, погіршився стан її здоров'я, позивач перенесла психологічну травму із-за того, що її діти стали сиротами, а вона - вдовою.

У зв'язку з чим, твердження відповідача щодо неналежних доказів на підтвердження спричинення їй моральної шкоди є безпідставними і спростовуються матеріалами справи та висновками суду.

При визначенні розміру моральної шкоди, колегія суддів, виходячи з положень п. 9 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995р., з подальшими змінами, " Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди", засад розумності та справедливості, з урахуванням характеру, обсягу, тривалості та наслідків заподіяних позивачеві моральних страждань, істотних змін у її життєвих стосунках, конкретних обставин справи, а також з урахуванням вини відповідача та загиблого ОСОБА_5 вважає, що на користь позивача з відповідача підлягає стягненню моральна шкода у розмірі 90 000 грн.

За таких обставин, колегія суддів приходить до висновку, що рішення суду ухвалено з порушенням норм матеріального та процесуального права, у зв'язку з чим апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, а рішення суду скасуванню з ухваленням нового рішення відповідно до п.4 ч.1 ст. 309 ЦПК України, про часткове задоволення позовних вимог.

Керуючись ст.ст. 303, 307, п.3 ч.1 ст.309, 313,314, 315, 316 ЦПК України, колегія суддів,

В И Р І Ш И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_4 задоволнити частково.

Рішення Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу від 11 березня 2011 року та додаткове рішення від 19 травня 2011 року скасувати та ухвалити нове рішення.

Позов ОСОБА_4 до Державного підприємства "Придніпровська залізниця", третя особа відділення виконвчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України в м. Кривому Розі Дніпропетровської області про відшкодування моральної шкоди, у зв'язку з загибеллю чоловіка задовольнити частково.

Стягнути з Державного підприємства "Придніпровська залізниця" на користь ОСОБА_4 90 000 грн. у відшкодування моральної шкоди.

Рішення набирає законної сили з моменту проголошення, але може бути оскаржено до касаційної інстанції протягом двадцяти днів з дня набрання ним законної сили.

Головуючий:

Судді: