АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Категорія 26 (ІІІ) ОСОБА_1
Доповідач Неклеса В.І.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

2011 липня «27» року колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді Неклеси В.І.

суддів Братіщевої Л.А., Турік В.П.

при секретарі - Бадалян Н.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Кривому Розі цивільну справу за апеляційною скаргою представника публічного акціонерного товариства «Криворізький залізорудний комбінат» на рішення Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу від 19 квітня 2011 року по справі за позовом ОСОБА_2 до публічного акціонерного товариства «Криворізький залізорудний комбінат» про відшкодування моральної шкоди, -

Особи, які беруть участь у розгляді справи:

Представник відповідача ОСОБА_3,

В С Т А Н О В И Л А:

У березні 2011 року ОСОБА_2 звернувся з позовом до ВАТ «Криворізький залізорудний комбінат», яке в подальшому було перейменовано на ПАТ «Криворізький залізорудний комбінат», і просив стягнути у відшкодування моральної шкоди 173 000 грн. у звязку з втратою стійкої професійної працездатності в розмірі 50 % внаслідок професійного захворювання на виробництві та встановлення третьої групи інвалідності.

Рішенням суду позов задоволено частково. Стягнуто з Публічного акціонерного товариства «Криворізький залізорудний комбінат» на користь ОСОБА_2 у відшкодування моральної шкоди 35 000 грн., на користь держави судовий збір у сумі 8 грн. 50 коп. і 17 грн. 00 коп. витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи.

В іншій частині позову відмовлено.

В апеляційній скарзі представник відповідача просить скасувати рішення суду і ухвалити нове рішення про відмову в задоволенні позову. Суд не обґрунтовано дійшов висновку про спричинення позивачу моральної шкоди ушкодженням здоровя без призначення відповідної медичної експертизи. При ухваленні рішення суд не взяв до уваги роз»яснення у постанові Пленуму Верховного Суду України №4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» і стягнув моральну шкоду не вірно застосувавши норми матеріального права ст. 153, 237-1 КЗпП України та ч.1 ст.1167 ЦК України.

Крім того, судом неправильно на користь держави стягнуто витрати на інформаційно технічне забезпечення розгляду справи у сумі 17 грн.

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах позовних вимог, доводів апеляційної скарги, заперечень на неї, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Суд вірно встановив обставини справи, дав їм належну оцінку і відповідно до норм процесуального та матеріального закону обґрунтовано дійшов висновку, що позивачу заподіяна моральна шкода під час його роботи на підприємстві відповідача у шкідливих умовах протягом тривалого часу, що стало причиною його професійного захворювання, яке потягло за собою стійку втрату працездатності у розмірі 50 %, встановлення третьої групи інвалідності та тривале лікування у медичних закладах.

Такий висновок суду підтверджується записами в трудовій книжці позивача, Актом розслідування хронічного професійного захворювання, від 23.04.2010 року, санітарно гігієнічною характеристикою умов праці, та медичними документами про лікування позивача у звязку з професійним захворюванням.

Вирішуючи питання про відшкодування моральної шкоди, суд у мотивувальній частині рішення послався також на норми ЦК України, які не можуть застосовуватись до цих правовідносин, а тому, в цій частині рішення суду підлягає зміні з виключенням посилання суду на норми ЦК України з мотивувальної частини рішення суду.

При встановленні розміру моральної шкоди суд не взяв до уваги розяснення в п. 9 постанови Пленуму Верховного Суду України № 4 від 31.03.1995 року з подальшими змінами «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» щодо визначення розміру моральної шкоди залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), а тому, колегія суддів вважає за необхідне змінити в цій частині рішення суду і зменшити розмір моральної шкоди з урахуванням фізичних та душевних страждань позивача, їх обсягу та тривалості з 35 000 грн. до 25 000 грн.

Доводи відповідача в апеляційній скарзі про те, що суд не перевірив факту заподіяння моральної шкоди шляхом призначення відповідної експертизи, не вірно застосував матеріальний закон, спростовується встановленими обставинами, матеріалами справи та висновками суду.

При вирішенні питання про стягнення з відповідача витрат на інформаційне-технічне забезпечення розгляду справи суд помилково визначив їх у сумі 17 грн., а тому, ця сума підлягає зменшенню до 15 грн.

Інші доводи апеляційної скарги не є підставами для скасування рішення суду.

Керуючись ст.ст. 303, 307 п.3 ч.1 ст.309, ст.ст. 313, 316 ЦПК України, колегія суддів,-

В И Р І Ш И Л А:

Апеляційну скаргу представника публічного акціонерного товариства «Криворізький залізорудний комбінат» задовольнити частково.

Рішення Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу від 19 квітня 2011 року в частині посилання суду у мотивувальній частині на норми ЦК України, та в частині стягнутого розміру моральної шкоди, стягнутих витрат на інформаційно технічне забезпечення розгляду справи, змінити, виключивши з мотивувальної частини рішення суду посилання на норми ЦК України, зменшити розмір моральної шкоди з 35 000 грн. до 25 000 грн. та витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи з 17 грн. до 15 грн.

В іншій частині рішення суду залишити без змін.

Рішення набирає законної сили з моменту проголошення, але може бути оскаржене до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання ним законної сили.

Головуючий:

Судді: