Справа № 2-251/11
Татарбунарський районний суд Одеської області
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 квітня 2011 року Татарбунарський районний суд Одеської області в складі:

головуючого судді Сивоконь Т.І.

при секретарі Комерзан Л.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Татарбунари цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Державного підприємства «Татарбунарський виноробний завод» про стягнення заборгованості за договором позики,

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ДП «Татарбунарський виноробний завод» про стягнення заборгованості за договором позики, посилаючись на наступні обставини.

01 серпня 2008 року між сторонами було укладено договір позики, за умовами якого позивач передав, а ДП «Татарбунарський виноробний завод», в особі директора ОСОБА_2, прийняв 321550 грн. Факт надання грошових коштів підтверджується квитанціями до прибуткових касових ордерів. Як зазначено в п.3 Договору позики, зазначену суму грошей позичальник зобовязувався повернути в строк до 01 січня 2011 року.

Однак, всупереч взятим на себе зобовязанням, відповідач у визначений договором строк суму боргу не повернув та ухиляється від узятих на себе зобовязань, а тому позивач змушений звернутися до суду з даним позовом та просить стягнути з відповідача на його користь всю суму боргу за договором позики, а також судові витрати.

Представник позивача надав в судове засідання заяву, в якій просив справу розглянути у відсутності сторони позивача, позовні вимоги підтримав у повному обсязі.

Представник відповідача, директор ДП «Татарбунарський виноробний завод» в судове засідання не зявився, надав до суду заяву, згідно якої просив справу заслухати у його відсутності, позовні вимоги визнав повністю, підтвердив, що дійсно між ним та позивачем було укладено договір позики, згідно якого у підприємства перед позивачем існує заборгованість.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовна заява підлягає задоволенню.

Згідно ст.509 ЦК України, зобовязанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобовязана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію…, або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обовязку.

Згідно до вимог ст.1046 ЦК України, за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти…, а позичальник зобовязується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики). Договір позики є укладеним з моменту передання грошей.

Судом з достовірністю встановлено, що між сторонами укладався договір позики 01.08.2008 року на суму 321550 грн., про що свідчить наданий суду договір позики грошей (а.с.7,8), який посвідчує факт виникнення грошових зобовязань між сторонами, крім того факт передання відповідачеві позикодавцем вказаних грошових сум підтверджується копіями квитанцій до прибуткових ордерів (а.с.10-32), що відповідає вимогам ч.2 ст.1047 ЦК України.

Тому суд вважає, що вимоги позивача стосовно повернення боргу основані на законі, оскільки відповідач не виконав умов договору, не повернув суму боргу у встановлений договором строк, а саме до 01.01.2011 року, чим порушив вимоги ст.1049 ЦК України, яка передбачає, що позичальник зобовязаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

За таких обставин, суд вважає, що вимоги позивача про стягнення з відповідача боргу, який складає 321550 грн. підлягають задоволенню, як основані на законі.

Також на користь позивача підлягають стягненню суми судових витрат, в порядку ст.88 ЦПК України.

Керуючись ст.ст.15,58-60,209,212,214-215 ЦПК України, ст.ст.526, 1046,1048 ЦК України

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до Державного підприємства «Татарбунарський виноробний завод» про стягнення заборгованості за договором позики задовольнити.

Стягнути з державного підприємства «Татарбунарський виноробний завод» на користь ОСОБА_1 321550 (триста двадцять одну тисячу пятсот пятдесят) грн. боргу, та 1820 грн. судових витрат.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Одеської області через Татарбунарський районний суд шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя Сивоконь