Справа № 2-571/11
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 травня 2011 року Смілянський міськрайонний суд Черкаської області в складі:

головуючої-судді ОСОБА_1; І.А.

при секретарі Павлюченко О.Ю.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Сміла цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ТОВ „Смілаенергоінвест про розірвання договору по на-данню послуг з централізованого теплопостачання,

встановив:

Позивачка є власником квартири АДРЕСА_1, в якій обладнано індивідуальне опалення. 13 липня 2010 року між сторонами укладено договір про надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, за яким позивачка оплачує послуги з централізованого теплопоста-чання за місця загального користування.

ОСОБА_2 просить розірвати вказаний договір в частині надання послуг з централізованого опалення та сплати протягом опалювального сезону з 6 місяців платежів в розмірі по 49, 21 грн. щомісячно за 0,14 кв.м. місць загального користування. На підтримку своїх вимог позивачка посилалась на те, що актом, складеним мешканцями будинку, підтвер-джено відсутність приладів опалення, а тому вказана послуга взагалі не надається і не може бути надана без відновлення в місцях загального користування мережі теплопостачан-ня, в зв'язку з цим вона і не проводить ніяких платежів за це згідно договору.

Відповідач позов не визнав повністю, посилаючись на те, що вказана послуга нада-ється належним чином, нормативна температура приміщень дотримується, внутрішньобудинкова мережа повинна обслуговуватися КЖВП „Наш дім, розрахунок тарифу та розмі-ру платежів проводиться відповідно до методик, які є обовязковими для застосування.

В судовому засіданні, в тому числі з актів наданих позивачкою і відповідачем та КЖВП „Наш дім, встановлено, що в коридорі та на сходах є трубопроводи для подачі те-плоносія, з яких зворотній самими мешканцями замурований облаштуванням підсобних приміщень. При цьому інші прилади опалення в місцях загального користування дійсно відсутні.

Відповідно до ЗУ від 24 червня 2004 року „ Про житлово-комунальні послуги визначено, що балансоутримувач будинку це власник або юридична особа, яка за догово-ром з власником, утримує на балансі відповідне майно, здійснює розрахунок коштів, не-обхідних для проведення його своєчасного поточного чи капітального ремонту і утриман-ня, забезпечує управління цим майном і несе відповідальність за його експлуатацію згідно з законом. Статтею 24 цього Закону України передбачено також, що балансоутримувач визначає порядок утримання, експлуатації та ремонту майна.

З пояснень представника відповідача, чого не заперечувала в судовому засіданні, допитана в якості спеціаліста начальник технічного відділу КЖВП „Наш дім Дмитренко, встановлено, що на його балансі знаходиться мережа теплопостачання до останньої теплової камери, яка перед будинком, де проживає позивачка, а внутріньобудинкова мережа відноситься до майна будинку, яку повинна обслуговувати організація, що надає послуги з утримання будинку та прибудинкової території, що також відповідає визначенню внутрі-шньобудинкових систем, яке надане у ст.1 ЗУ „Про житлово-комунальні послуги. Крім того представник КЖВП „Наш дім, що обслуговує будинок позивачки, в судовому засі-данні пояснила, що перелік послуг, які надає підприємство, визначають самі мешканці бу-динку, а тому до його обовязків входить лише поточний ремонт системи опалення, а пи-тання щодо придбання та встановлення приладів опалення повинні вирішувати самі мешканці, так як це не входить до квартплати, яка визначена згідно переліку послуг та тарифів.

Також в судовому засіданні встановлено, що двічі на рік, як це встановлено п.п5) п.32 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених Постановою КМУ № 630 від 21 липня 2005 року (надалі Правила), теплопостачальна організація проводить перевірку будинку, про що ра-зом з балансоутримувачем складають відповідний акт. При виявленні порушень з боку КЖВП „Наш дім відповідачем йому направляються приписи щодо усунення виявлених недоліків, які полягають і в необхідності утеплити трубопроводи та засклити вікна в міс-цях загального користування. Проте з пояснень представника балансоутримувача вбача-ється, що проведення таких робіт також не входить до переліку послуг, що надаються, та тарифу, а тому вказані роботи мешканці повинні також проводити за власні кошти, що ними не робилось.

Відповідно до п. 6 вказаних Правил послуги з централізованого опалення повинні відповідати нормативній температурі повітря у приміщеннях квартири за умови їх утеплення споживачами та вжиттям балансоутримувачем будинку та/або виконавцем заходів до утеплення місць загального користування. Згідно акту від 29 березня 2011 року, складеному зацікавленими сторонами вже під час розгляду справи, температура в місцях зага-льного користування відповідала санітарним нормам і становила 16-18 градусів.

Крім того п.2 Правил, де визначені терміни, що в них вживаються, встановлено, що опалювальна площа (обєм) будинку загальна площа приміщень (обєм) будинку, в тому числі у разі опалення площа (обєм) сходових кліток, ліфтових та інших шахт.

Оскільки позивачка у квартирі має індивідуальне опалення, вона повинна сплачувати за централізоване опалення лише місць загального користування, як зазначено у договорі. Відповідач свої обовязки за договором виконує, так як здійснює подачу теплової енергії до спірного будинку, і доказів протилежного позивачкою надано не було. Крім того, навіть при відсутності інших приладів опалення, по місцях загального користування проходить трубопровід, який також їх опалює. В зв'язку з цим не може йти мова про відсутність взагалі мережі теплопостачання в цих місцях, а про якість такої послуги. Відпові-дно до акту від 29 березня 2011 року температура в коридорі відповідала санітарним нор-мам, а інших доказів щодо невиконання чи неналежного виконання відповідачем умов до-говору позивачкою не надано, з врахуванням і того, що самими мешканцями будинку теж не виконані вимоги Правил про утеплення місць загального користування.

Підставою вимог ОСОБА_2 про розірвання договору була відсутність в будинку самої системи опалення, проте це не знайшло свого підтвердження в ході розгляду справи. Разом з тим ст. ст. 651, 652 ЦК України визначає такі підстави у разі істотного порушення стороною договору чи істотної зміни обставин, якими сторони керувались при укладенні договору. Проте таких доказів, визначених законом, позивачкою надано не було, а тому її вимоги задоволені бути не можуть.

Відповідно до п.21 Правил у разі відсутності на вводах у багатоквартирний будинок засобів обліку теплової енергії плата за надані послуги справляється згідно з установленими нормативами (нормами) споживання з розрахунку за 1 кв.м. опалювальної площі (обєму) квартири та додатково за перевищення розрахункової потужності приладів опа-лення (радіаторів) згідно з законодавством. Виходячи з цього суд не може прийняти до уваги посилання представника позивачки на те, що відповідач не повинен був користува-тися Методиками розрахунку кількості теплоти, спожитої на опалення місць загального користування, а виходити з фактичних обставин щодо відсутності взагалі в коридорах та на сходах радіаторів, так як саме до цього відповідача зобовязує діюче законодавство. Воно ж надає право позивачці в разі надання послуг неналежної якості ставити питання про проведення перерахунку і порядок встановлення факту такої послуги та звернення за таким перерахунком визначено як вказаними Правилами, так і ЗУ „Про житлово-комунальні послуги.

На підставі ст. ст. 67, 68 ЖК України, ст. ст. 1, 20, 24 ЗУ „Про житлово-комунальні послуги, ст. ст. 24,25 ЗУ „Про теплопостачання, ст. ст. 651,652 ЦК України, п.п. 2, 6, 12, 21, 32 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гаря-чої води і водовідведення, керуючись ст. ст. 10, 59, 60, 213, 215 ЦПК України, суд, -

вирішив:

Позов ОСОБА_2 до ТОВ „Смілаенергоінвест про розірвання договору по наданню послуг з централізованого теплопостачання залишити без задоволення.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Черкаської області через Смілянський міськрайсуд шляхом подачі в 10 денний строк з дня його проголошення апеляційної скарги.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку на його оскарження, а в разі його оскарження після розгляду справи апеляційним судом, якщо воно не буде скасоване.

Головуюча: І. А. Зайончковська