АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 22-ц/490/352/11 Справа № 22ц-8152/11 Головуючий у 1 й інстанції - ОСОБА_1 Доповідач - Осіян О.М.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 жовтня 2011 року м. Дніпропетровськ

Апеляційний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді - Осіяна О.М.,

суддів - Кіктенко Л.М., Костюченко Н.Є.,

при секретарі - Коляді О.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Дніпропетровську цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2

на рішення Межівського районного суду Дніпропетровської області від 21 квітня 2011 року за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2, ОСОБА_4 про виселення, скасування реєстрації, за зустрічним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3, Покровської селищної ради про визнання заповіту та договору недійсними, про визнання рішення незаконним, -

в с т а н о в и в:

Рішенням Межівського районного суду Дніпропетровської області від 21 квітня 2011 року задоволено позов ОСОБА_3

Виселено ОСОБА_2 та ОСОБА_4 із будинку №50 по вулиці Цикова в селищі Покровське Дніпропетровської області.

Відмовлено у задоволенні зустрічного позову ОСОБА_2 до ОСОБА_3, Покровської селищної ради про визнання заповіту та договору недійсними, про визнання рішення незаконним.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 ставить питання про скасування рішення суду та задоволення зустрічного позову посилаючись на те, що рішення суду першої інстанції не відповідає встановленим обставинам у справі та нормам матеріального права.

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та позовних вимог, суд вважає, що апеляційну скаргу необхідно відхилити, а рішення суду першої інстанції залишити без змін із наступних підстав.

Приймаючи рішення про задоволення позову ОСОБА_3 та відмову у задоволенні зустрічного позову ОСОБА_2 суд першої інстанції обґрунтовано виходив із того, що на підставі рішення виконавчого комітету Покровської селищної ради Покровського району Дніпропетровської області №50 від 24 червня 1985 року ОСОБА_5, після смерті голови колгоспного двору - ОСОБА_6, був визнаний власником житлового будинку №50 по вулиці Цикова в селищі Покровське. ОСОБА_5 зареєстрував право власності на вказане домоволодіння.

07 лютого 1995 року ОСОБА_5 склав заповіт на будинок №50 по вулиці Цикова в селищі Покровське на користь ОСОБА_3, а 09 жовтня 2004 року ОСОБА_5 уклав нотаріально посвідчений договір дарування спірного будинку своїй рідній сестрі - ОСОБА_3

13 жовтня 2004 року ОСОБА_5 помер. Факт належного виконання нотаріального посвідчення договору дарування між дарувальником ОСОБА_5 та обдарованою ОСОБА_3 від 09 жовтня 2004 року підтвердила свідок ОСОБА_7 - державний нотаріус Покровської державної нотаріальної контори Дніпропетровської області. Реєстрація права власності за вказаним договором ОСОБА_3 здійснена 26 жовтня 2004 року.

За таких обставин факт реєстрації ОСОБА_2А та ОСОБА_4 у домовій книзі спірного будинку суд обґрунтовано не вважав підставою для визнання недійсними заповіту та договору дарування.

Також не підтверджені достовірними доказами посилання ОСОБА_2 на те, що вона не знала про існування рішення виконавчого комітету селищної ради від 24 червня 1985 року, яким ОСОБА_5 був визнаний власником спірного будинку, а тому суд обґрунтовано вказав на відсутність підстав для поновлення строку позовної давності.

Доводи апеляційної скарги про відсутність обставин, за якими необхідно виселити відповідачів без надання іншого жилого приміщення є безпідставними.

Відповідно до вимог ст..391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

Оскільки ОСОБА_3 набула право власності на законних підставах, її вимоги є обґрунтованими. В такому випадку надання відповідачам іншого житлового приміщення не передбачено законом як обовязкова умова.

Також не підтверджені належними та достовірними доказами доводи ОСОБА_2 про те, що вона не знала про перехід права власності на будинок у 1985 році на імя ОСОБА_5 А її доводи про те, що вона не знала про дійсного власника будинку тривалий час, спростовуються її ж діями щодо реєстрації в будинку, які неможливо провести без згоди самого власника.

Таким чином, відсутні підстави для скасування чи зміни рішення суду першої інстанції, передбачені ст.309 ЦПК України.

Керуючись ст. ст. 307,308, 315 ЦПК України, суд,

у х в а л и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити.

Рішення Межівського районного суду Дніпропетровської області від 21 квітня 2011 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили із моменту проголошення, але може бути оскаржена в касаційному порядку протягом двадцяти днів.

Судді: