Єдиний унікальний номер 2-769/11
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06.10.2011 Першотравневий районний суд м.Чернівців

в складі:

головуючого судді Стоцька Л. А.

при секретарі Цимбал-Семенчук І.Ю.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Чернівці цивільну справу за лозовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про визнання правочину удаваним та визнання іншого правочину укладеним, визнання права на спільне майно та поділ такого спільного майна, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про визнання правочину удаваним та визнання іншого правочину укладеним, визнання права на спільне майно та поділ такого спільного майна.

В обґрунтування позовних вимог посилалась на те, що рішенням Першотравневого районного суду м.Чернівці від 25.01.2011 року встановлено факт спільного проживання однією сім'єю ОСОБА_2 та її, ОСОБА_1, з квітня 1996 року.

Зазначала, що разом із відповідачем ОСОБА_2 вона проживала за адресою: м. Чернівці, вул. Ґонти, 15/3, на підтвердження чого надала акт від 29.11.2010 року, посвідчений начальником КЖРЕП №9.

Вказувала, що під час спільного проживання однією сім'єю з ОСОБА_2, матір'ю чоловіка - ОСОБА_3 25.01.1997 року було укладено договір дарування, який посвідчено державним нотаріусом Четвертої Чернівецької державної нотаріальної контори ОСОБА_4 1.1., згідно якого остання подарувала ОСОБА_5 (Сталіну) квартиру №3 по вулиці Ґонти в місті Чернівці, де вона на даний час проживає разом із дочкою.

При цьому на момент укладання договору, позивачка передала матері чоловіка -ОСОБА_3, грошові кошти в розмірі чотирьох тисяч гривень, як покупець за договором купівлі-продажу.

Вважає, що між відповідачкою та ними, як проживаючими однією сім'єю чоловіком і жінкою, було вчинено іншій правочин, а саме, вчинено договір купівлі-продажу квартири №3 по вулиці Ґонти в м.Чернівці і договір дарування вказаної квартири є удаваним правочином. Так як передача грошових коштів відповідачці та передача квартири у власність підтверджують факт укладання договору купівлі продажу і виконання сторонами всіх його істотних умов, однак при цьому вбачається удаваність неналежно оформленого правовстановлюючого документу - договору дарування квартири.

Крім того, що її чоловіком 08.04.2005 року було укладено договір купівлі-продажу будинку №18 по вул. Вишневій в м.Крижопіль Вінницької обл., який посвідчений приватним нотаріусом Крижопільського районного нотаріального округу Вінницької області і відповідно придбаний будинок є об'єктом права спільної сумісної власності.

Пояснювала, що об'єктами права спільної сумісної власності, які були набуті в період спільного проживання однією сім'єю є:

- автомобілі: ОСОБА_6 С 350, д/н НОМЕР_1, 1995 року випуску, вартістю 85000 гривень, ГАЗ 2705, д/н НОМЕР_2, 2002 року випуску, вартістю 9400 гривень. БМВ 728, д/н НОМЕР_3, 1986 року випуску вартістю 48000 гривень;

- будинок №18 по вул.Вишневій в м.Крижопіль Вінницької обл., вартістю 84712 грн.;

- квартира №3 по вул.Ґонти в м.Чернівці, вартістю 9 104 гривень. Всі перелічені об'єкти спільної сумісної власності є неподільними.

Просила визнати удаваним правочином - договір дарування квартири № 3 по вул.Ґонти в м.Чернівці від 25.01.1997 року, укладений між ОСОБА_3 та ОСОБА_2, який посвідчено державним нотаріусом Четвертої Чернівецької державної нотаріальної контори ОСОБА_4 Визнати укладеним договір купівлі-продажу квартири №3 по вул.Ґонти в м.Чернівці між ОСОБА_3, ОСОБА_7 та ОСОБА_2 Припинити право спільної сумісної власності на спільне майно внаслідок його поділу та виділити їй у власність квартиру №3 по вул.Ґонти в м.Чернівці, вартістю 9 104 грн., та автомобіль ОСОБА_6 С 350, д/н НОМЕР_1, 1995 року випуску, вартістю 85000 грн., а відповідачу виділити у власність будинок №18 по вул.Вишневій в м.Крижопіль Вінницької обл., вартістю 84 712 грн, ГАЗ 2705, д/н НОМЕР_2, 2002 року випуску, вартістю 9 400 грн. Стягнути з відповідача на її користь 1/2 вартості автомобіля НОМЕР_4, 1986 року випуску в якості компенсації за відчужений без її згоди автомобіль та в рахунок різниці вартості спільного майна, що виділяється кожному з подружжя, в розмірі 24 004 грн.

Позивач ОСОБА_1 в судове засідання не з'явилась, належним чином повідомлялась судом про час та місце слухання справи, про причини неявки суд не повідомляла.

В судовому засіданні представник позивача ОСОБА_1В - ОСОБА_8 позовні вимоги, заявлені його довірителькою, підтримав в повному обсязі, просив позов задовольнити.

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не з'явився, подав до суду заяву про повне визнання позову та просив слухати справу без його участі.

Відповідач ОСОБА_3 в судове засідання не з'явилась, належним чином повідомлялась судом про час та місце слухання справи, про причини неявки суд не повідомляла.

Представник відповідача ОСОБА_3 - ОСОБА_9 в судове засідання не з'явилася, подала до суду клопотання з проханням слухати справу без її участі.

Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов обґрунтований та підлягає до задоволення.

В судовому засіданні встановлено, що рішенням Першотравневого районного суду м.Чернівці від 25.01.2011 року встановлено факт спільного проживання однією сім'єю ОСОБА_2 та ОСОБА_1 з квітня 1996 року (а.с.15).

Відповідно до свідоцтва про зміну імені ОСОБА_5, 21.12.2001 р. змінив прізвище на Сталін, про що в Книзі реєстрації зміни імені зроблено відповідний актовий запис № 685 та видано свідоцтво про зміну імені 1-Ми №001537 (а.с.9).

Позивачка ОСОБА_1 проживала із відповідачем ОСОБА_2 за адресою: м. Чернівці, вул. Ґонти, 15/3, що підтверджується актом від 29.11.2010 року, посвідченим начальником КЖРЕП №9 (а.с.14).

25.01.1997 р. було укладено договір дарування, який посвідчено державним нотаріусом Четвертої Чернівецької державної нотаріальної контори ОСОБА_4, згідно якого ОСОБА_3 подарувала квартиру ОСОБА_5 (Сталіну) квартиру №3 по вулиці Ґонти в місті Чернівці (а.с.6).

У відповідності до положень ст. 235 ЦК України удаваним є правочин, який вчинено сторонами для приховання іншого правочину, який вони насправді вчинили. Якщо буде встановлено, що правочин був вчинений для приховання іншого правочину, який вони насправді вчинили, відносини сторін регулюються правилами щодо правочину, який сторони насправді вчинили.

Згідно ст. 655 ЦК України за договором купівлі продажу одна сторона (продавець) передає або зобов'язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов'язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Передача грошових коштів відповідачці ОСОБА_3 та передача квартири у власність підтверджують факт укладання договору купівлі продажу і виконання сторонами всіх його істотних умов, однак при цьому вбачається удаваність неналежно оформленого правовстановлюючого документу - договору дарування квартири.

Таким чином, судом встановлено, що сторони домовилися про всі суттєві умови договору купівлі-продажу майна та відбулося повне його виконання, що підтверджується об'єктивною сукупністю матеріалів справи, на підставі чого підлягає до задоволення вимоги позивачки щодо визнання удаваним правочином - договір дарування квартири №3 по вул. Ґонти в м.Чернівці від 25.01.1997 року, укладений між ОСОБА_3 та ОСОБА_2, та визнання укладеним договір купівлі-продажу квартири №3 по вул.Ґонти в м.Чернівці між ОСОБА_3, ОСОБА_7 та ОСОБА_2

Крім того, судом встановлено, що 08.04.2005 року ОСОБА_2 придбав будинок згідно укладеного договору купівлі-продажу. який посвідчений приватним нотаріусом Крижопільського районного нотаріального округу Вінницької області (а.с.7).

Також, в період спільного проживання однією сім'єю було набуте рухоме майно, автомобілі: ОСОБА_6 С 350. д н СЕ 7555 АС, 1995 року випуску, вартістю 85000 гривень, ГАЗ 2705, д/н НОМЕР_2. 2002 року випуску, вартістю 9400 гривень, БМВ 728, д/н НОМЕР_3, 1986 року випуску вартістю 48000 гривень (а.с.12);

У відповідності до вимог ст. 74 Сімейного кодексу України, якщо жінка та чоловік проживають однією сім'єю, але в зареєстрованому державою шлюбі не перебувають між собою, майно, набуте ними за час спільного проживання, належить їм на праві спільної сумісної власності. На таке майно поширюються положення ст. 60 та 61 цього ж Кодексу, за якими вважається що кожна річ набута за час такого шлюбу є об'єктом права спільної сумісної власності в незалежності хто із подружжя був набувачем такого майна за договором, при цьому таке майно і гроші є об'єктом права спільної сумісної власності. Законом встановлено преюдиційним факт належності особам, які проживали разом, але не були в зареєстрованому державою шлюбі, належність майна спільно набутого ними на праві спільної сумісної власності.

У відповідності до ст. 63. ч. 1 ст. 70 СК України та ч. 2 ст. 372 ЦК України дружина та чоловік мають рівні права на володіння, користування і розпоряджання майном, що належить їм на праві спільної сумісної власності і частки майна дружини та чоловіка є рівними.

У відповідності до ч. 1 ст. 369 ЦК України співвласники майна, що є у спільній сумісній власності, володіють і користуються ним спільно. Згідно вимог ст. 391, 392 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном та може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою.

Згідно вимог ст. 71 СК України майно, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, ділиться між ними в натурі. Якщо дружина та чоловік не домовилися про порядок поділу майна, спір може бути вирішений судом. При цьому суд бере до уваги інтереси дружини, чоловіка, дітей та інші обставини, що мають істотне значення.

Неподільні речі присуджуються одному з подружжя, якщо інше не визначено домовленістю між ними.

Всі зазначені вище об'єкти спільної сумісної власності є неподільними.

У відповідності до положень ч. 3 ст. 372 ЦК України у разі поділу майна між співвласниками право спільної сумісної власності на нього припиняється.

Відповідач ОСОБА_2 під час слухання справи погодився з позовними вимогами позивачки, про що звернувся до суду з письмовим клопотанням про визнання позову.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст.10, 11, 60, 212-215, 218 ЦПК України, ст. ст. 235, 369, 372, 391, 392, 638, 655 ЦК України, ст.ст. 60, 63, 70, 71, 74 СК України, суд -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 - задовольнити.

Визнати удаваним договір дарування квартири №3 по вулиці Ґонти в місті Чернівці від 25.01.1997 року, укладений між ОСОБА_3 та ОСОБА_2, який посвідчено державним нотаріусом Четвертої Чернівецької державної нотаріальної контори ОСОБА_4

Визнати укладеним договір купівлі-продажу квартири №3 по вулиці Ґонти в місті Чернівці між ОСОБА_3, ОСОБА_1 та ОСОБА_2.

Поділити майно, що є обєктом спільної сумісної власності ОСОБА_1 та ОСОБА_2, припинивши право спільної сумісної власності на автомобіль ОСОБА_6 С 350, д/н НОМЕР_1, 1995 року випуску, ГАЗ 2705, д/н НОМЕР_2. 2002 року випуску, на будинок №18 по вулиці Вишневій в місті Крижопіль Вінницької області, на квартиру №3 по вулиці Ґонти в місті Чернівці.

Виділити ОСОБА_1 та визнати за нею право власності на квартиру №3 по вулиці Ґонти в місті Чернівці вартістю 9104 грн та автомобіль ОСОБА_6 С 350, д/н НОМЕР_1. 1995 року випуску, вартістю 85000 гривень.

Виділити ОСОБА_2 та визнати за ним право власності на будинок .№18 по вулиці Вишневій в місті Крижопіль Вінницької області, вартістю 84712.00 гривень, та автомобіль НОМЕР_5, 2002 року випуску, вартістю 9400 гривень.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 1/2 вартості автомобіля НОМЕР_4, 1986 року випуску в якості компенсації за відчужений ним без згоди позивачки автомобіль та в рахунок різниці вартості спільного майна, що виділяється кожному з подружжя, в розмірі 24004 гривень.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня проголошення рішення

Суддя Першотравневого

районного суду м.Чернівці Л. А. Стоцька