Справа №22-ц-1049/11Головуючий у І інстанціїОСОБА_1В,
Категорія26Доповідач у 2 інстанції Мельник
УХВАЛА

Іменем України

17 лютого 2011 року колегія суддів судової палати в цивільних справах Апеляційного суду Київської області у складі:

головуючого: Суханової Є.М. ,

суддів: Мельника Я.С., Данілова О.М.,

при секретарі: Ходаковській А.Б.

розглянула у відкритому судовому засіданні у м. Києві цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Васильківського міськрайонного суду Київської області від 04 листопада 2010 року у справі за позовом публічного акціонерного товариства «ОСОБА_3 Аваль»до ОСОБА_2 про стягнення боргу та звернення стягнення на нерухоме майно та за зустрічним позовом ОСОБА_2 до публічного акціонерного товариства «ОСОБА_3 Аваль»про визнання договорів недійсними, -

ВСТАНОВИЛА:

У липні 2010 року ПАТ «ОСОБА_3 Аваль»звернулося до суду з вказаним позовом та просив стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором в сумі 127 467,76 доларів США, що за офіційним курсом НБУ складав 1210544,50 гривень, судовий збір в сумі 1700 грн. та витрати на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу в розмірі 120 грн., в рахунок погашення заборгованості звернути стягнення на майно, що забезпечене договором іпотеки.

Позивач за зустрічним позовом ОСОБА_2 звернулася до суду з вимогами про визнання недійсними кредитного договору № 014/0983/81/65600 від 11 грудня 2007 року та договору іпотеки від 11.12.2007 року, які укладено між нею та відповідачем мотивуючи його тим, що вищезазначені договори укладені з порушенням діючого законодавства України, а саме відповідач приховав повну інформацію щодо отриманого нею кредиту, яка містить обставини, що мають істотне значення, що є підставою для визнання оспорюваних договорів кредиту та іпотеки недійсними.

Рішенням Васильківського міськрайонного суду Київської області від 04 листопада 2010 року позов ПАТ «ОСОБА_3 Аваль»задоволено.

Розірвано кредитний договір № 014/0983/81/65600 від 11 грудня 2007 року укладений між публічним акціонерним товариством «ОСОБА_3 Аваль»та ОСОБА_2.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь акціонерного товариства «ОСОБА_3 Аваль»заборгованість за кредитним договором в сумі 1210544 грн. 50 коп. та судові витрати по справі в сумі 1820 грн., а всього 1212364 грн. 50 коп.

В рахунок погашення заборгованості за кредитним договором № 014/0983/81/65600 від 11 грудня 2007 року в розмірі 1210544 грн. 50 коп. звернуто стягнення на земельну ділянку (кадастровий № :03:006:0023), загальною площею 0,152 га, для будівництва та обслуговування житлового будинку, що розташована по провулку Сосновому, 3, в с. Крячки Васильківського району Київської області, належну ОСОБА_2 на підставі Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯЖ № 027846 від 2 липня 2007 року, та об'єкт незавершеного будівництва (готовність 60%), реєстраційний № 21194162, що знаходиться по провулку Сосновому, 3, в с. Крячки Васильківського району Київської області, шляхом їх продажу на прилюдних торгах.

В задоволенні зустрічного позову ОСОБА_2 відмовлено.

Не погоджуючись з вказаним рішенням, ОСОБА_2 звернулася з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення та ухвалити нове, яким відмовити у задоволенні первісного позову та задовольнити вимоги зустрічного позову в повному обсязі, посилаючись на неповне зясування обставин, що мають значення для справи та невідповідності висновків суду обставинам справи.

Колегія суддів, заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення сторін, що зявилися, перевіривши матеріали справи і обговоривши підстави апеляційної скарги, вважає за необхідне її відхилити з наступних підстав.

Відповідно до ст. 308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без зміни, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням вимог матеріального і процесуального права.

Згідно вимог ст.ст. 526, 530, 611, 612 ЦК України зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог закону, інших актів цивільного законодавства, а при відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). У разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

Відповідно до положень ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до вимог ч.ч.1-2 ст.589 ЦК України у разі невиконання зобов'язання, забезпеченого заставою, заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави.

У відповідності до ч.1.ч.3 ст.33 Закону України «Про іпотеку»у разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов'язання іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов'язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки. Звернення стягнення на предмет іпотеки здійснюється на підставі рішення суду.

Відповідно до умов п.1.1 вищезазначеного договору іпотеки, іпотекодержатель має право у випадку невиконання іпотекодавцем своїх зобов'язань за кредитним договором отримати задоволення за рахунок майна, а саме відповідно до п.1.2 договору іпотеки предметом іпотеки є об'єкт незавершеного будівництва, готовність якого 60%, загальна площа 315 кв.м, що знаходиться в с. Крячки Васильківського району Київської області по пров. Сосновому, буд. З, та земельної ділянки (кадастровий № :03:006:0023), загальною площею 0,152 га для будівництва та обслуговування жилого будинку господарських будівель і споруд, що розташована там же і належить іпотекодавцю на підставі Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯЖ № 027846, виданого 2 липня 2007 року.

Судом першої інстанції встановлено, що 11 грудня 2007 року між позивачем та відповідачем ОСОБА_2 був укладений кредитний договір № 014/0983/81/65600.

Того ж дня до кредитного договору № 014/0983/81/65600 від 11.12.2007 був укладений договір іпотеки між банком (іпотекодержатель) та ОСОБА_2 (іпотекодавець), який забезпечує вимоги іпотекодержателя, що витікають з кредитного договору, відповідно до умов якого іпотекодавець зобов'язується перед іпотекодержателем повернути кредит в розмірі 127 467,76 доларів США до 11 грудня 2010 року, сплатити проценти за його користування, комісійну винагороду, неустойку в розмірі, строки та у випадках, передбачених кредитним договором, а також виконати інші умови кредитного договору та відшкодувати іпотекодержателю всі можливі збитки понесені ним внаслідок невиконання чи неналежного виконання умов кредитного договору.

На виконання вказаних у кредитному договорі зобов'язань, банком надано відповідачу ОСОБА_2 в тимчасове користування на умовах забезпеченості, поворотності, строковості, платності кредит в сумі 127 467,76 доларів США, що підтверджується заявою на видачу готівки від 11 грудня 2007 року.

Позичальник взяті на себе зобов'язання не виконував належним чином, в результаті чого утворилася заборгованість, з метою врегулювання якої 6 квітня 2009 року між ОСОБА_2 та позивачем будо укладено Додаткову угоду № 1 до кредитного договору, згідно п. 1 п. 2 якої тимчасово було встановлено знижену процентну ставку, також на період з 06.04.2009 по 06.04.2010 року встановлені кредитні канікули.

Проте, позичальник і надалі продовжував не виконувати взяті на себе зобов'язання і з розрахунку заборгованості по кредитному договору вбачається, що станом на 29.04.2010 року сума заборгованості відповідача перед позивачем становить 152 732,75 доларів США, що за офіційним курсом Національного банку України складає 1210 544,50 гривень.

Як вбачається з положень ст. 623 ЦК України боржник, який порушив зобов'язання, має відшкодувати кредиторові завдані цим збитки. Розмір збитків, завданих порушенням зобов'язання, доказується кредитором.

У відповідності до умов п.6.5 кредитного договору, банк має право вимагати від позичальника достроково погасити кредит до настання остаточного строку погашення, а позичальник зобов'язується на письмову вимогу кредитора достроково погасити кредит в повному обсязі та сплатити нараховані проценти за користування кредитом, нараховану неустойку та інші платежі і нарахування за кредитним договором, що підлягають сплаті позичальником на користь кредитора, але не пізніше 30 календарних днів з дня отримання такої вимоги.

Відповідно до п.6.2 договору іпотеки іпотекодержатель набуває права звернення стягнення на предмет іпотеки та задовольнити всю суму зобов'язання на момент звернення стягнення, у тому числі суму заборгованості за кредитом та відсотками, штрафними санкціями, комісійною винагородою незалежно від настання строку виконання основного зобов'язання.

Згідно з вимоги (а.с.39) позивачем було проінформовано відповідача про наявність заборгованості та необхідність сплати суми боргу за кредитним договором у добровільному порядку.

Проте, ніяких дій щодо сплати суми боргу за кредитним договором відповідачем не було здійснено.

Суд першої інстанції обґрунтовано дійшов висновку про задоволення позовних вимог ПАТ «ОСОБА_3 Аваль».

Також суд вірно виходив з тих обставин, що потрібно відмовити в задоволенні зустрічного позову, оскільки укладаючи оскаржувані позивачем правочини відповідач діяв в межах та у спосіб, визначений законом.

Судова колегія, при розгляді даного спору, вважає, що міськрайонний суд повно та всебічно дослідив і оцінив обставини по справі, надані сторонами докази, правильно визначив юридичну природу спірних правовідносин і закон, який їх регулює.

Посилання апелянта на недійсність кредитного договору в звязку невідповідністю його ЗУ «Про захист прав споживачів»не є суттєвими, оскільки після укладення договору між сторонами виникають кредитні правовідносини, тому до спорів щодо виконання цього договору цей закон не може застосовуватись. Також посилання апелянта на те, що споживче кредитування громадян України в іноземній валюті не дозволено жодним законом не є вірним, оскільки правовою підставою для здійснення банками кредитування в іноземній валюті згідно з вимогами статті 5 Декрету КМУ «Про систему валютного регулювання і валютного контролю» є наявність у банку генеральної ліцензії на здійснення валютних операцій, отриманої у встановленому порядку, яка наявна у позивача.

Таким чином, колегія суддів вважає, що доводи апеляційної скарги суттєвими не являються і не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального чи процесуального права, які призвели або могли призвести до неправильного вирішення справи.

Керуючись ст. 307, 308 ЦПК України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити.

Рішення Васильківського міськрайонного суду Київської області від 04 листопада 2010 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення і може бути оскаржена в касаційному порядку протягом двадцяти днів.

Головуючий:

Судді: