АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 22-ц/490/1260/11 Справа № 22ц-9351/11 Головуючий у 1 й інстанції - ОСОБА_1 Доповідач - Петренко І.О.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 жовтня 2011 року м. Дніпропетровськ

Колегія суддів судової палати по цивільним справам апеляційного суду Дніпропетровської області в складі:

головуючого судді Петренко І.О.

суддів Котушенко С.П., Козлова С.П.

при секретарі Горлаковій Ю.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпропетровську апеляційну скаргу ОСОБА_2 на рішення Покровського районного суду Дніпропетровської області від 21 червня 2011 року по справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2, ОСОБА_4, ОСОБА_5 про визнання майна спільною сумісною власністю подружжя, визнання права власності на майно як на частину в спільній сумісній власності, виключення майна зі спадкового майна,-

В С Т А Н О В И Л А :

У травні 2011 року позивачка звернулася до суду з позовом та просила ухвалити рішення, яким визнати майно, а саме: житловий будинок з господарчими будівлями, що знаходиться за адресою: вул. Цикова, 66, с. Олександрівка Покровського району Дніпропетровської області - спільною сумісною власністю ОСОБА_3 та ОСОБА_6, померлого 12 лютого 2011 року, визнати за ОСОБА_3 право власності на ? частину вище вказаного житлового будинку з господарчими будівлями, як на частку в спільній сумісній власності, виключити1/2 частину вказаного житлового будинку з господарчими будівлями із спадкового майна ОСОБА_6

В обґрунтування позовних вимог позивачка посилалася на те, що з 20 червня 1981 року вона перебувала в зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_6 За власні кошти ними з чоловіком було побудовано житловий будинок за адресою: вул. Цикова, 66, с. Олександрівка Покровського району Дніпропетровської області. Вказаний житловий будинок оформили на чоловіка ОСОБА_6. 13 березня 1998 року шлюб між нею та ОСОБА_6 було розірвано. Під час розірвання шлюбу була досягнута усна домовленість між нею та колишнім чоловіком ОСОБА_6, про те що він в рахунок компенсації за її частину спільно нажитого житлового будинку придбає їх доньці ОСОБА_5, після досягнення нею повноліття, нерухоме майно, але ОСОБА_6 під різними приводами зволікав щодо виконання цієї домовленості. 12 лютого 2011 року ОСОБА_6 помер. На його похоронах позивачці стало відомо, що ОСОБА_6 перед своєю смертю одружився з іншою жінкою, яка стала його спадкоємицею та претендує на спірний будинок.

Рішенням Покровського районного суду Дніпропетровської області від 21 червня 2011 року позовні вимоги ОСОБА_3 задоволені. Визнано майно, а саме житловий будинок з господарчими будівлями, що знаходиться за адресою: вул. Цикова, 66 с. Олександрівка Покровського район Дніпропетровської області спільною сумісною власністю подружжя ОСОБА_3 та ОСОБА_6, померлого 12 лютого 2011 року. Визнано за ОСОБА_3 право власності на ? частину житлового будинку з господарчими будівлями, що знаходиться за адресою: вул. Цикова, 66 с. Олександрівка Покровського району Дніпропетровської області, як на частку в спільні сумісній власності подружжя.

Виключено 1/2 частину житлового будинку з господарчими будівлями, що знаходиться за адресою: вул. Цикова, 66 с. Олександрівка Покровського район Дніпропетровської області зі спадкового майна ОСОБА_6, померлої 12 лютого 2011 року.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 просить рішення суду скасувати і ухвалити нове рішення, яким відмовити позивачці в задоволенні її позовних вимог.

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги та заявлених вимог, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційну скаргу слід відхилити, а рішення суду першої інстанції залишити без змін з наступних підстав.

Відповідно до положень ст. 308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням вимог матеріального і процесуального права.

Відповідно до ст. 213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним та обґрунтованим.

Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно зясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень , підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Судом першої інстанції встановлено, що згідно копії свідоцтва про укладення шлюбу, між ОСОБА_6 та ОСОБА_3 було укладено шлюб 20.06.1981 року (а.с. 6). Згідно копії свідоцтва про розірвання шлюбу, шлюб між ОСОБА_6 та ОСОБА_3 було розірвано 13.03.1998 року (а.с. 7).

Згідно копії свідоцтва про смерть, ОСОБА_6 помер 12.02.2011 року (а.с. 8).

Згідно копії спадкової справи № 81/2011 після смерті ОСОБА_6 відкрилася спадщина, та спадкоємцями є відповідачі по справі (а.с. 25-33).

Згідно відповіді КП «Синельниківське МБТІ» № 10 від 21.06.2011 року, право власності на житловий будинок в с. Олександрівка вул. Цикова, 66 Покровського району Дніпропетровської області зареєстроване за ОСОБА_6 на підставі свідоцтва про право власності, виданого виконкомом Олександрівської сільської ради 16.02.1995 року.

Згідно до положень ст..ст. 22,28 КпШС України та положень ст.60,70 СК України частки майна (бувших чоловіка та дружини), що знаходяться у спільній сумі, власності, являються рівними (ст. 372 ЦК України). Згідно до положень ст.. 68 СК України факт розірвані шлюбу не припиняє права спільної сумісної власності на майно, набуте за час шлюбу її .

Згідно вказаних вище доказів суд першої інстанції дійшов правильного висновку про те, що спірний житловий будинок був набутий подружжям ОСОБА_3 та ОСОБА_6 в період їх шлюбу.

Задовольняючи позовні вимоги суд першої інстанції повно і всебічно дослідив і оцінив обставини по справі надані сторонами докази , правильно визначив юридичну природу спірних правовідносин і закон , який їх регулює.

Доводи апеляційної скарги ОСОБА_2 стосовно того, що між ОСОБА_6 та ОСОБА_3 була домовленість щодо сплати половини вартості будинку, не можуть бути прийняті до уваги оскільки зазначений житловий будинок перебував у спільній сумісній власності подружжя .

Інші доводи апеляційної скарги суттєвими не являються і не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального чи процесуального права, які призвели або могли призвести до неправильного вирішення справи оскільки вони зводяться до не згоди з рішенням суду , були вивчені в суді першої інстанції і отримали оцінку суду.

Керуючись ст..ст.303,307,308,313,314,315,317,319 ЦПК України , колегія суддів,-

У Х В А Л И Л А :

Апеляційні скарги ОСОБА_2 - відхилити .

Рішення Покровського районного суду Дніпропетровської області від 21 червня 2011 року залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення , однак може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили .

Судді