Справа № 2-612/11

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30 листопада 2011 року м.Лебедин

Лебединський районний суд Сумської області в складі головуючого Бакланова Р. В. при секретарі Вєчканова С. В., за участю представника позивача ОСОБА_1 відповідачки ОСОБА_2, розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк»до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з вказаним позовом до відповідачки мотивуючи свої вимоги тим, що 22 серпня 2008 року між ПАТ КБ "ПриватБанк" та ОСОБА_2Д був укладений кредитний договір № SULOAN 12964978. Відповідно договору позивачці було надано кредит в розмірі 79592,87 грн. на термін до 21 серпня 2015 року. Згідно з договором відповідачка повинна щомісяця, в період сплати, надавати банку грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом, яка складається із заборгованості за кредитом, за відсотками, а також інші витрати згідно кредитного договору. Проте відповідачка свої зобовязання не виконала тому станом на 21.09.11 року утворилася заборгованість яка складається з : 22328,69 грн. - заборгованість за кредитом; 8542,65 грн. - заборгованість по процентам за користуванням кредитом; 4730,98 грн. - заборгованість по комісії за користування кредитом; 6706,24 грн. - пеня за несвоєчасність виконання зобовязань за договором; а також штрафи відповідно до договору: 250,00 грн. - штраф (фіксована частина), 2115,42 - штраф (процентна складова). Тому представник позивача просить суд стягнути з відповідачки заборгованість по вищевказаному договору у розімір 44673,98 грн., а також судові витрати сплачені позивачем при подачі позову до суду в розмірі 566,74 грн.

У судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримала у повному обсязі.

Відповідачка ОСОБА_2 проти позову заперечила з тих підстав, що вона віддала автомобіль, який був реалізований тому у неї боргу перед банком не повинно бути, також без автомобіля вона позбавлена можливості мати доход, який би дозволив сплачувати кредит.

У судовому засіданні були встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини: 22 серпня 2008 року між ПАТ КБ «Приватбанк»" та ОСОБА_2 був укладений кредитний договір № SUL0AN12964978 (а.с. 34-44) відповідно до умов якого остання отримала кредит у сумі 79592,87 грн. на термін до 21 серпня 2015 року. Згідно з умовами кредитно-заставного договору ОСОБА_2 повинна щомісяця сплати банку грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом, яка складається із заборгованості за кредитом, за відсотками, а також інші витрати згідно кредитного договору. З розрахунку заборгованості (а.с.51-52) вбачається, що відповідачка після реалізації автомобіля з 22 жовтня 2009 року не сплачує кошти по вказаному договору. На момент розгляду справи виникла заборгованість яка складається з: 22328,69 грн. - заборгованість за кредитом; 8542,65 грн. - заборгованість по процентам за користуванням кредитом; 4730,98 грн. - заборгованість по комісії за користування кредитом; 6706,24 грн. - пеня за несвоєчасність виконання зобовязань за договором; а також штрафи відповідно до договору: 250,00 грн. - штраф (фіксована частина), 2115,42 - штраф (процентна складова). Предмет застави автомобіль Chery Amulet, який належав ОСОБА_2, згідно висновку експерта (а.с. 53-60) був оцінений у 52224 грн. 48 коп. Кошти від реалізації заставного майна були перераховані на рахунок, що підтверджується платіжним дорученням від 1 жовтня 2009 року (а.с.47)

Відповідно до ст. 526 ЦК України зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства.

Ст. 610 ЦК України передбачено, що порушення зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання (неналежне виконання).

Виконання зобовязання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, при тримання, завдатком що передбачене ч. 1 ст. 546 ЦК України.

Дослідженими у судовому засіданні письмовими доказами встановлено те, що відповідачі ОСОБА_2 в порушення умов вищезазначених договорів не сплачує кошти по тілу кредиту та відсоткам за його користування.

Частиною 1 ст. 549 ЦК України, визначено, що неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобовязання. Відповідно до ст. 614 ЦК України особа, яка порушила зобовязання, несе відповідальність за наявності її вини (умислу або необережності), якщо інше не встановлено договором або законом. Особа є невинуватою, якщо вона доведе, що вжила всіх залежних від неї заходів щодо належного виконання зобов'язання. Відсутність своєї вини доводить особа, яка порушила зобов'язання. Відповідачка ОСОБА_3 не надала суду належних і допустимих доказів відсутності її вини у невиконанні зобовязань перед позивачем.

Судом встановлено, що кредитним договором визначена відповідальність позичальника за невиконання або несвоєчасне виконання зобовязань у виді пені та штрафу, тому положення ст. 549 ЦК України в частині сплати штрафів, а саме фіксованого та визначеного у відсотках до простроченого зобовязання не можуть застосовуватись до даних правовідносин, оскільки дублююча відповідальність за прострочення виконання зобовязань законом не передбачена, ніхто не може бути двічі притягнений до юридичної відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення, про що зазначено у ст. 61 Конституції України.

Таким чином суд доходить висновку про необхідність часткового задоволення позовних вимог в частині стягнення в повному обсязі основного боргу та відсотків за користування кредитом, пені за прострочення сплати кредиту по зазначеному кредитному договорам, а також комісії по кредитному договору. В решті позовних вимог, а саме про стягнення штрафів, суд вважає за необхідне відмовити у звязку з необґрунтованістю

Крім того суд вважає за необхідне стягнути з відповідачки судові витрати у справі пропорційно задоволеним позовним вимогам.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 22, 526, 546, 549, 598, 610, 614, 625, 1058, 1060 ЦК України, ст.ст. 1, 3 Закону України «Про індексацію грошових доходів населення», ст. 61 Конституції України, ст.ст. 10, 11, 209, 212, 214-215 ЦПК України,-

ВИРIШИВ:

Позовні вимоги Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк»задоволити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1 ідн. НОМЕР_1, що проживає ІНФОРМАЦІЯ_2 на користь Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк», що знаходиться вул. Набережна Перемоги 50 м. Дніпропетровськ р/р 3111 МФО 305299 заборгованості по кредитному договору - 22328 грн. 69 коп., по відсоткам 8542 грн. 65 коп., по комісії 4730 грн. 98 коп., пені за несвоєчасне виконання зобовязання 6706 грн. 24 коп., всього стягнувши 42308 грн. 53 коп. (сорок дві тисячі триста вісім гривень пятдесят три копійки).

У задоволенні позовних вимог в частині стягнення штрафу 2365 грн. 42 коп. відмовити у звязку з необґрунтованістю.

Стягнути з ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1 ідн. НОМЕР_1, що проживає ІНФОРМАЦІЯ_2 на користь Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк», що знаходиться вул. Набережна Перемоги 50 м. Дніпропетровськ р/р 0001 МФО 305299 судові витрати у справі, пропорційно задоволеним вимогам 536 грн. 03 коп. (пятсот тридцять шість гривень три копійки.)

Рішення суду може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Сумської області через Лебединський районний суд Сумської області шляхом подачі в 10 денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги.

Суддя Бакланов Р. В.