Дата документу: 24.11.2011
Справа № 2-2638/11
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
24 листопада 2011 року м.Запоріжжя
Орджонікідзевський районний суд м. Запоріжжя у складі: головуючого судді Рибалко Н.І., при секретарі Косатій М.А., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Запоріжжя цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за договором позики, -
В С Т А Н О В И В:
Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за договором позики, зазначивши що 03.04.2010 р. сторонами був укладений договір позики, за яким позивач передав відповідачу позику у розмірі 2 000 доларів США, що еквівалентно до національної валюти на день передачі позики 16 000 грн. Згідно з п.2.2 договору, повернення вказаної суми позики повинно було відбутися не пізніше ніж 03.07.2010 р, однак сума позики позивачу не повернена. Згідно з п.2.3 договору за кожний місяць з дня передачі суми позики позичальник виплачує позикодавцю винагороду у розмірі 7.5% від суми позики до дня повернення позики позикодавцю, кожен місяць 5-го числа. Згідно з п.3.1 договору, у разі неповернення суми позики у строк, вказаний у п.2.2 договору, позичальник виплачує позикодавцю штраф у розмірі 2% від суми позики за кожен день прострочки до дня її повернення позикодавцю. За порушення договірних зобовязань позивач просить стягнути на його користь з відповідача грошові кошти за договором позики, а саме суму основного боргу 16 000 грн., винагороду у сумі 16 800 грн, штраф 115 520 грн. та судові витрати.
Розгляд справи судом здійснювався на підставі ст.197 ч.2 ЦПК України, за відсутності осіб, які беруть участь у справі, на підставі письмової заяви представника позивача. Представник позивача у письмовій заяві просить суд позов задовольнити з підстав, вказаних у позовній заяві, відповідач у судове засідання не зявився, про час та місце розгляду справи повідомлений у встановленому судом порядку.
На підставі ст.224 ЦПК України суд розглянув справу у заочному порядку, представник позивача у письмовій заяві не заперечував проти заочного розгляду справи.
Всебічно та повно зясувавши обставини справи, обєктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи, надавши їм оцінку у сукупності з матеріалами справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню, з наступних підстав.
У відповідності зі ст. ст. 10, 11 ЦПК України, суд розглядає справи на принципах змагальності і диспозитивності, у межах заявлених позовних вимог на підставі доказів, наданих сторонами.
Судом встановлено, що 03.04.2010 року ОСОБА_1 та ОСОБА_2 уклали договір позики, згідно з яким позивач передав відповідачу позику у розмірі 2000 доларів США строком до 03.07.2010 року.
Згідно з п.2.3 договору за кожний місяць з дня передачі суми позики позичальник виплачує позикодавцю винагороду у розмірі 7.5% від суми позики до дня повернення позики позикодавцю, кожен місяць 5-го числа. Згідно з п.3.1 договору, у разі неповернення суми позики у строк, вказаний у п.2.2 договору, позичальник виплачує позикодавцю штраф у розмірі 2% від суми позики за кожен день прострочки до дня її повернення позикодавцю.
Відповідно до ст.1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобовязується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості.
Згідно з вимогами ст. 1050 ЦК України відповідач зобов'язаний сплатити позивачу суму основного боргу, яка визначена в гривнях по курсу долара США на час розгляду справи. Тому позовні вимоги щодо стягнення суми боргу у розмірі 16 000 грн. є такими, які підлягають задоволенню.
Згідно з ч.1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом, розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором.
Пунктом 5 розділу У111 прикінцевих положень Закону „Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг (далі Закон) передбачено, що до приведення законодавства у відповідність з цим Законом закони України та інші нормативно-правові акти застосовуються у частині, що не суперечить цьому Закону, якщо інше не передбачено цим Законом.
Відповідно до положень зазначеного Закону надання коштів (грошових) у позику є фінансовою послугою (п.6ст.4); фінансова послуга надається з метою отримання прибутку, різновидом якого є проценти (п.5ст.1). Фінансові послуги надаються фінансовими установами, а також фізичними особами - субєктами підприємницької діяльності, якщо це прямо передбачено законом. Отже, в інших випадках надання грошових коштів на умовах позики зі сплатою процентів не допускається.
Зважаючи на викладене, у задоволенні позовних вимог про стягнення 7.5% щомісяця від суми боргу у розмірі 16 800 грн. необхідно відмовити.
У відповідності до п.1 ст.546 ЦК України виконання зобовязання може забезпечуватися неустойкою, порукою,гарантією,при триманням, завдатком.
Згідно ч.1 ст.549 ЦК України неустойкою (штрафом,пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобовязання.
Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобовязання.
Таким чином, за своєю правовою природою передбачений у п.3 договору штраф в розмірі в розмірі 2 % від суми заборгованості є неустойкою, тобто видом забезпечення виконання зобовязання..
Оскільки встановлено порушення відповідачем зобовязання позивач має право на на отримання штрафу, передбаченого п.3.1 договору. Однак при його визначенні в грошовому виразі необхідно врахувати наступне.
Відповідно до положення ст. 3 , ч. 3 ст. 509 Цивільного кодексу України загальними засадами цивільного законодавства та, водночас, засадами на яких має ґрунтуватися зобов'язання між сторонами є добросовісність, розумність і справедливість .
У відповідності до ч.3 ст.551 ЦК України розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення.
Виходячи з загальних положень цивільного законодавства про відповідальність та про забезпечення виконання зобовязання санкція у вигляді штрафу спрямовується на забезпечення виконання боржником своїх зобовязань по поверненню позики. Розмір санкції в грошовому виразі має бути не більше, аніж достатнім для розумного задоволення потреб потерпілої особи і не повинен призводити до її збагачення.
Враховуючи зазначені обставини, вочевидь не співмірність між передбаченою санкцією і порушенням зобовязання, керуючись засадами розумності, виваженості і справедливості, суд приходить висновку, що штраф необхідно обмежити сумою в 16 000 грн., що є достатньою сумою, яка забезпечить задоволення інтересів позикокодавця і водночас не порушить баланс між інтересами позикокодавця і позичальника.
Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 підлягають частковому задоволенню.
Позивач як сторона, на користь якої виноситься рішення суду, також має право в порядку ч. 1 ст.88 ЦПК України на стягнення з відповідача пропорційно до розміру задоволених позовних вимог судових витрат, зокрема судового збору у розмірі 320,00 грн. та витрат на інформаційно технічне забезпечення розгляду справи у розмірі 120,00 грн.
На підставі ст.ст. 1046,1050,546,549,551, ЦК України, керуючись ст.ст.10,11,88, 197, 209,212,214-215 ЦПК України, суд, -
Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за договором позики, задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 грошові кошти за договором позики у розмірі 16 000 грн., штраф за невиконання договірних зобовязань 16 000 грн, судові витрати 440 грн., всього стягнути 32 440 (тридцять дві тисячі чотириста сорок) гривень.
В задоволенні інших позовних вимог, - відмовити.
Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Запорізької області через Орджонікідзевський районний суд м. Запоріжжя шляхом подачі апеляційної скарги в порядку та строки, передбачені ЦПК України. Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою в 10-денний строк з дня отримання заочного рішення

Суддя Рибалко Н.