Справа № 2-1811/11
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 червня 2011 року Кіровський районний суд м. Кіровограда

в складі: головуючого судді - Павелко І.Л.

при секретарі - Бондаренко В.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кіровограді справу за позовом ВАТ "УніКредит Банк" до ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 про стягнення заборгованості та зустрічний позов ОСОБА_1 до ВАТ "УніКредит Банк" приватного нотаріуса Кіровоградського міського нотаріального округу ОСОБА_4 3-особи ОСОБА_2, ОСОБА_3 про визнання недійсним договорів ,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому просить стягнути з відповідача кредитну заборгованість в сумі 322 836 грн. 01 коп., судовий збір в сумі 1700 грн. та за інформаційно-технічне забезпечення в сумі 120 грн. на свою користь.

Відповідач ОСОБА_1 звернулась до суду з зустрічною позовною заявою, в якій просить визнати недійсним договір про іпотечний кредит від 29вересня 2008року №МК.ТО-27 укладений між ОСОБА_5 та УніКредитБанк ТзОВ, визнати недійсною угоду від 22липня 2009року про внесення змін та доповнень №1до договору про іпотечний кредит № МКТС-27 від 29вересня 2008рокуукладену між ОСОБА_5 та ВАТ ОСОБА_6 Банком, визнати недійсним іпотечний договір від 29 вересня 2008року укладений між укладений між ОСОБА_5 та ОСОБА_6 ТзОВ, посвідчений приватним нотаріусом Кіровоградського міського нотаріального округу ОСОБА_4, реєстр №4527, вказуючи, що ліцензії банк не мав на операції, повязані з валютою, а крім того єдиною одиницею платежу є гривня.

Представник позивача в судовому засіданні вимоги підтримав в повному обсязі.

Відповідач ОСОБА_2 в судовому засіданні позов не визнала.

Представник відповідачів позовні вимоги не визнав.

Відповідачі ОСОБА_1, ОСОБА_3 до суду не зявились , про день та час розгляду справи були повідомлені належним чином.

Заслухавши представника позивача, відповідача ОСОБА_2 та представника відповідачів, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, а в зустрічному позові необхідно відмовити.

Судом встановлено, що 29 вересня 2008 року між ТзОВ «УніКредит Банк», правонаступником якого з усіма правами та обов'язками є ВАТ «УніКредит Банк» та гр. ОСОБА_1 було укладено кредитний договір № МКТС-27 «Договір про іпотечний кредит» .

Відповідно до умов Кредитного договору ОСОБА_6 надав ОСОБА_1, на умовах строковості, платності, забезпеченості та цільового характеру грошові кошти у сумі 39 508,00 (тридцять дев'ять тисяч п'ятсот вісім) доларів США зі сплатою 13,5% річних на строк до 29 вересня 2028 року.

«29» вересня 2008 року на підставі заяви гр. ОСОБА_5 на видачу готівки

№А101096819 від 29.09.2008 року, грошові кошти ОСОБА_5 були отримані.

Крім цього, «29» вересня 2008 року, у забезпечення своїх зобов'язань за Кредитним

договором, гр. ОСОБА_5 уклала з Банком договір іпотеки

№ МКТО-62/8 від 22.02.2008 року, згідно якого вона передала у заставу Банку нерухоме майно, що купувалося нею у кредит, а саме: квартиру №5, що знаходиться за адресою: м. Кіровоград, вул.. Варшавська, буд. №90.

Відповідно до п. 1.1 договору поруки № МКТО-27/Р1 від 29 вересня 2008 року та договору поруки № МКТО-27/Р2 від 29 вересня 2008 року гр. ОСОБА_2 та гр. ОСОБА_3 поручилися перед Банком солідарно у повному обсязі відповідати за своєчасне виконання ОСОБА_5 усіх його зобов'язань за договором про «Іпотечний кредит» № МКТО-27 від 29.09.08 та додаткових договорів (угод) до нього, які можуть бути укладені в майбутньому.

У зв'язку з невиконанням умов Кредитного договору ОСОБА_5 Банком у відповідності з п. 2.1.1 Договору Поруки, було надіслано повідомлення за вих. №8080/ІУ і вих. №8081/ІУ від 26 листопада 2010 року з вимогою виконати зобов'язання за Кредитним договором. Проте, зобов'язання перед Банком виконані не були.

Таким чином відповідачі не виконують своїх договірних зобов'язань, зокрема не здійснюють жодних дій спрямованих на погашення заборгованості.

Так, станом на «08» листопада 2010 року, за відповідачами існує заборгованість у розмірі 40 764,15 (сорок тисяч сімсот шістдесят чотири) доларів США і 15 центів (за курсом НБУ на дату проведення розрахунку становить 322 636,01 гривень) та 200 (двісті) гривень, що разом складає: 322 836,01 (триста двадцять дві тисячі вісімсот тридцять шість) гривен 01 копійка, у тому числі:

- заборгованість по поверненню кредиту складає 993,05 (дев'ятсот дев'яносто три)

гривні 05 копійок;

- заборгованість по сплаті процентів за користування кредитом з урахуванням

підвищеної процентної ставки, яка застосовується з моменту прострочення платежу

до його погашення, складає 3 767,95 (три тисячі сімсот шістдесят сім) гривень 95

копійок;

- заборгованість, що стягується достроково складає 317 875,00 (триста сімнадцять тисяч вісімсот сімдесят п'ять) гривень 00 копійок.

- штраф за невиконання/не належне виконання зобов'язань по кредитному договору складає 200,00 гривень.

Пункт 4.3.6. Кредитного договору передбачає, що ОСОБА_6 має право достроково стягувати заборгованість за кредитом, нараховані проценти за користування кредитом та штрафні санкції, у випадку невиконання Позичальником умов Кредитного договору.

Вказане положення Кредитного договору відповідає вимогам ч. 2 ст. 1050 Цивільного кодексу України, згідно якої, якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилась, та сплати процентів, належних йому відповідно до ст. 1048 цього Кодексу.

В зустрічному позові ОСОБА_1 до ВАТ "УніКредит Банк" приватного нотаріуса Кіровоградського міського нотаріального округу ОСОБА_4 3-особи ОСОБА_2, ОСОБА_3 про визнання недійсним договорів суд відмовляє, оскільки

Ст. 99 Конституції України встановлено, що грошовою одиницею України є гривня.

При цьому Основний закон держави не встановлює якихось обмежень щодо можливості використання в Україні грошових одиниць іноземних держав.

Відповідно до ст. 192 ЦК України іноземна валюта може використовуватися в Україні у

випадках і в порядку, встановлених законом. Тобто відповідно до законодавства,

гривня має статус універсального платіжного засобу, який без обмежень приймається

на всій території України, однак у той же час обіг іноземної валюти обумовлений

вимогамиспеціального законодавстваУкраїни.

Основним законодавчим актом, який регулює правовідносини у сфері валютного

регулювання і валютного контролю є Декрет Кабінету Міністрів України «Про систему

валютного регулювання і валютного контролю» (далі - Декрет КМУ).

Статтею 1054 ЦКУ передбачено, що за кредитним договором банк або інша фінансова

установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит)

позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник

зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

При цьому згідно зі ст. 2 Закону України "Про банки і банківську діяльність" кошти - це

гроші у національній або іноземній валюті чи їх еквівалент. Статті 47 та 49 цього Закону

визначають операції банків із розміщення залучених коштів від свого імені, на власних

умовах та на власний ризик як кредитні операції, незалежно від виду валюти, яка

використовується. Вказані операції здійснюються на підставі банківської ліцензії та

письмового дозволу.

Відповідно до ст. 5 Декрету КМУ операції з валютними цінностями здійснюються на підставі генеральних та індивідуальних ліцензій Національного банку України. Операції з валютними цінностями банки мають право здійснювати на підставі генеральної ліцензії на здійснення операцій з валютними цінностями відповідно до п. 2 ст. 5 цього ж Декрету.

Відповідно до п.2.3. Положення про порядок видачі банкам банківських ліцензій,

письмових дозволів та ліцензій на виконання окремих операцій, що затверджене

Постановою Правління НБУ № 275 від 17.07.2001 (зареєстровано в Міністерстві юстиції

України від 21 серпня 2001 р. за № 730/5921) за наявності банківської ліцензії та за

умови отримання письмового дозволу Національного банку банки мають право

здійснювати операції з валютними цінностями, серед яких:

Неторговельні операції з валютними цінностями;

- операції з готівковою іноземною валютою (купівля, продаж, обмін), що здійснюються в

пунктах обміну іноземної валюти, які працюють на підставі укладених банками

агентських договорів з юридичними особами-резидентами;

- ведення рахунків клієнтів (резидентів і нерезидентів) в іноземній валюті та клієнтів-

нерезидентів у грошовій одиниці України;

- залучення та розміщення іноземної валюти на валютному ринку України;

залучення та розміщення іноземної валюти на міжнародних ринках;

інші операції з валютними цінностями на валютному ринку України. З вищенаведеного вбачається, що уповноважені банки на підставі банківської ліцензії та письмового дозволу на здійснення операцій з валютними цінностями мають право здійснювати операції з надання кредитів в іноземній валюті. Щодо вимог підпункту "в" п. 4 ст. 5 Декрету КМУ, який передбачає наявність індивідуальної ліцензії на надання і одержання резидентами кредитів в іноземній валюті, якщо терміни і суми таких кредитів перевищують встановлені законодавством межі, то на сьогодні законодавець не визначив межі термінів і сум надання або одержання кредитів в іноземній валюті. Відповідно до п. 1.5 Положення про порядок видачі НБУ індивідуальних ліцензій на використання іноземної валюти на території України як засобу платежу, затвердженого постановою Правління НБУ від 14 жовтня 2004 р. № 483, використання іноземної валюти як засобу платежу без індивідуальної ліцензії дозволяється, якщо ініціатором або отримувачем за валютною операцією є уповноважений банк (ця норма стосується лише тих операцій уповноваженого банку на здійснення яких Національний банк видав банківську ліцензію та письмовий дозвіл на здійснення операції з валютними цінностями.

Таким чином, за відсутності нормативних умов для застосування індивідуального

ліцензування щодо вказаних операцій, єдиною правовою підставою для здійснення

банками кредитування в іноземній валюті згідно з вимогами статті 5 Декрету КМУ є

наявність у банку генеральної ліцензії на здійснення валютних операцій, отриманої у

встановленому порядку. Тому при розгляді спорів про визнання недійсними договорів

про надання кредиту в іноземній валюті судам слід враховувати, що у випадку

наявності у банку відповідної генеральної ліцензії та письмового дозволу Національного

банку України, здійснення кредитних операцій у валюті не суперечить вимогам чинного

законодавства України.

Дозвіл і ліцензію ВАТ "УніКредит Банк" отримав(а.с.95-96).

Взяті на себе зобовязання по погашенню кредиту відповідач не виконав, тому суд находить за правильне стягнути з ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 кредитну заборгованість в сумі 322 836 грн. 01 коп., судовий збір в сумі 1700 грн. та за інформаційно-технічне забезпечення в сумі 120 грн. на користь ВАТ "УніКредит Банк".

На підставі ст. ст. 203,215,236,524,528 ЦК України, Керуючись ст.ст. 213-218 ЦПК України, суд,-

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 солідарно заборгованість за кредитом в розмірі 322 836грн. 01 коп., судовий збір по 566грн.67коп. з кожного , за інформаційно - технічне забезпечення розгляду справи по 40грн. з кожного на користь ВАТ "УніКредит Банк".

В позові ОСОБА_1 до ВАТ "УніКредит Банк", приватного нотаріуса Кіровоградського міського нотаріуса округу ОСОБА_4, 3-ї особи ОСОБА_2, ОСОБА_3 про визнання недійсним договору про іпотечний кредит від 29.09.2008р.№МКТС-27 укладений між ОСОБА_1 та ВАТ "УніКредит Банк" угоди від 22.07.2009р. про внесення змін та доповнень №1 до договору про іпотечний кредит №МКТС- 27 від 29.09.2008 року, укладений між ОСОБА_1 та ВАТ "УніКредит Банк" іпотечний договір від 29.09.2008р. укладений між ОСОБА_1 та ВАТ "УніКредит Банк" , посвідчений приватним нотаріусом Кіровоградського міського нотаріального округу ОСОБА_4, по реєстру №4527 - відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом 10 днів з дня проголошення рішення суду.

Суддя Кіровського

районного суду

м.Кіровограда

ОСОБА_7