АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Категорія 26 (3) Доповідач - Митрофанова Л.В.
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

26 квітня 2011 року колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді - Митрофанової Л.В.

суддів - Соколан Н.О., Михайлів Л.В.

при секретарі - Бондаренко І.В.

Розгляд справи здійснювався згідно вимог ч.2 ст. 197 ЦПК України без фіксації судового засідання технічним засобом

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Кривому Розі апеляційну скаргу відділення виконавчої дирекції фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України в м. Кривому Розі Дніпропетровської області на рішення Інгулецького районного суду м. Кривого Рогу від 25 лютого 2011 року у справі за позовом ОСОБА_1 до відділення виконавчої дирекції фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України в м. Кривому Розі Дніпропетровської області про стягнення моральної шкоди, -

В С Т А Н О В И Л А :

У листопаді 2010 року позивач ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до Відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України в м. Кривому Розі Дніпропетровської області (надалі - Відділення Фонду) про стягнення моральної шкоди, посилаючись на те, що працюючи в цеху підготовки виробництва ВАТ «ІнГЗК» 28 січня 2004 року з нею стався нещасний випадок, в результаті якого вона отримала травму.

Висновком МСЕК від 29.07.2004р. їй було первинно встановлено втрату професійної працездатності у розмірі 20%. При повторних переоглядах відсоток втрати працездатності залишився без змін, а висновком МСЕК від 09.09.2009р. встановлено 20% - безстроково.

Вважає, що у зв'язку із травмуванням на виробництві їй заподіяна моральна шкода, яку вона оцінює у 150000грн. і просить стягнути з відповідача.

Рішенням Інгулецького районного суду м. Кривого Рогу від 25 лютого 2011 року позов ОСОБА_1 задоволено частково. Стягнуто з Відділення Фонду на її користь моральну шкоду в розмірі 60000 грн. В іншій частині позову відмовлено.

В апеляційній скарзі Відділення Фонду ставить питання про скасування рішення суду і ухвалення нового рішення про відмову позивачу в задоволенні позову, оскільки судом порушено норми матеріального і процесуального права.

Зокрема, відповідач вважає, що провадження по справі повинно бути закрито на підставі ст. 205 ЦПК України, оскільки справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства; позивачем не надано доказів заподіяння моральної шкоди у еквіваленті стягнутої суми; не проведено медико-соціальної експертизи для встановлення факту спричинення моральної шкоди.

Перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги і заявлених позовних вимог, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга Відділення Фонду підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Частково задовольняючи позов, суд першої інстанції виходив з того, що за час роботи позивач була травмована на виробництві, через що 29 липня 2004 року настав страховий випадок у зв'язку з травмуванням, і відповідно до ст.ст. 8, 22 Конституції України, рішення Конституційного Суду України від 27.01.2004 до спірних правовідносин застосовуються відповідні положення Закону України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності» в редакції Закону від 16.06.2005, і норми законів України про затвердження державного бюджету на 2006, 2007 і 2008 pp. застосуванню не підлягають, а тому з урахуванням встановлених душевних страждань на засадах цивільного законодавства розмір страхової виплати за моральну шкоду має скласти в сумі 60000,00 гривень.

Встановлено судом і підтверджується матеріалами справи, що за час роботи позивача було травмовано, через що 20% втрати професійної працездатності було встановлено позивачу вперше висновком МСЕК від 29 липня 2004 року.

Таким чином, право на відшкодування моральної шкоди виникло у позивача ще до набуття чинності як Законом України „Про Державний бюджет України на 2007 рік", так і Законом України „Про внесення змін до Закону України „Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності".

Враховуючи вищенаведене, доводи Відділення Фонду про відсутність правових підстав для задоволення позовних вимог безпідставні, оскільки право на відшкодування моральної шкоди виникло у позивача у липні 2004 року.

Враховуючи правову позицію Європейського суду з прав людини, висловлену в рішенні від 08.11.2005 у справі «Кечко проти України», колегія суддів бере до уваги те, що у випадках, коли з набуттям чинності певного закону, його нормами призупиняється дія положень закону, що був прийнятий раніше, до спірних правовідносин застосовується закон, що діяв на момент виникнення у особи відповідного права.

Згідно зі ст.58 Конституції України закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом'якшують або скасовують відповідальність особи.

Також відповідно до частин 1,2 ст.5 ЦК України акти цивільного законодавства регулюють відносини, які виникли з дня набуття ними чинності. Акт цивільного законодавства не має зворотної дії у часі, крім випадків, коли він пом'якшує або скасовує цивільну відповідальність особи.

Норми Закону України „Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності" передбачали відшкодування моральної шкоди застрахованим особам як страхову виплату, тому покладення на відділення Фонду обов'язку зі сплати такої страхової виплати не є цивільною відповідальністю зазначеного органу.

За таких обставин, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції правильно кваліфікував встановлені події як страховий випадок за ст. 13 зазначеного Закону, що тягне виникнення у позивача права, а у відповідача обов'язку за п. «е» п. 1 ч. 1 ст. 21 цього Закону в редакції Закону від 16.06.2005 з виплати грошової суми за моральну шкоду в світлі тлумачення наданого рішенням Конституційного Суду України від 27.01.2004 за № 1-рп/2004 у справі про відшкодування моральної шкоди Відділенням Фонду.

Однак, колегія суддів вважає, що розмір моральної шкоди, що підлягає стягненню на користь позивача, визначений судом без урахуванням роз'яснень п.9 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» № 4 від 31.03.1995р. з подальшими змінами, відповідно до якого, розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає в межах заявлених вимог залежно від характеру та обсягу заподіяних позивачеві моральних і фізичних страждань, з урахуванням в кожному конкретному випадку, ступеня вини відповідача та інших обставин. Зокрема, враховуються характер і тривалість страждань, стан здоров'я потерпілого, характер професійного захворювання, істотність вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, конкретні обставини по справі.

На думку колегії суддів, розмір моральної шкоди, визначеної судом першої інстанції, є завищеним.

За таких обставин, колегія суддів, виходячи із засад розумності, виваженості та справедливості, й, беручи до уваги конкретні обставини по справі, характер отриманих позивачем захворювань, і пов'язані з ними фізичні і моральні страждання позивача, істотність вимушених змін у його життєвих стосунках, і наслідків, що наступили, вважає необхідним змінити рішення суду, зменшити розмір стягнутої моральної шкоди з відповідача на користь позивача з 60000 грн. до 30000 грн.

Інші доводи відповідача, викладені в апеляційній скарзі, є безпідставними, оскільки спростовуються матеріалами справи та висновками суду і не можуть бути підставою для скасування рішення.

В іншій частині рішення суду відповідає нормам матеріального та процесуального закону.

Керуючись ст. ст. 303, 307, п. п.1, 4 ст. 309 ст. ст. 313- 314, 316 ЦПК України, колегія суддів, -

В И Р І Ш И Л А :

Апеляційну скаргу відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України в м. Кривому Розі Дніпропетровської області - задовольнити частково.

Рішення Інгулецького районного суду м. Кривого Рогу від 25 лютого 2011р. змінити, зменшивши розмір моральної шкоди, стягнутої на користь ОСОБА_1 з 60000 грн. до 30000грн. (тридцяти тис.грн.)

В іншій частині рішення суду залишити без змін.

Рішення набирає законної сили з моменту його проголошення, але може бути оскарженодо Вищого Спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання ним законної сили.

Головуючий :

Судді: