Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"09" грудня 2011 р. Справа № 2-926/11

Гусятинський районний суд Тернопільської області

в складі: головуючого Лисюк І.О.

при секретарі Федорів О.П.

розглянувши у попередньому судовому засіданні в смт. Гусятин справу за позовом ОСОБА_1 до Андрейків галини Миколаївни про визнання права власності на майно,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся в суд із позовною заявою до ОСОБА_2 про визнання права власності на майно, посилаючись на те, що він купив у відповідача приміщення магазину по торгівлі продовольчими та промисловими товарами, який знаходиться у смт. Гусятин по вул. Сагайдачного, 1а Гусятинського району. Не зважаючи на те, що з боку ОСОБА_1 виконані всі умови угоди, відповідач безпідставно ухиляється від нотаріального оформлення договору купівлі-продажу вищевказаного приміщення магазину, в зв'язку з чим позивач позбавлений можливості належним чином оформити право власності на дане майно, тому просить у судовому порядку визнати за ним право власності на приміщення магазину по торгівлі продовольчими та промисловими товарами, який знаходиться у смт. Гусятин по вул. Сагайдачного, 1а Гусятинського району.

Позивач в попередньому судовому засіданні позовні вимоги підтримав, просив покласти судові витрати на нього, відповідач подала суду письмову заяву, позовні вимоги визнала повністю.

Відповідно до ст. 130 ЦПК України ухвалення у попередньому судовому засіданні судового рішення у разі визнання позову проводиться в порядку, встановленому ст. 174 ЦПК України. Згідно ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволенню позову.

Відповідно до ст. 61 ЦПК України обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню.

Виходячи з наведеного, суд вважає, що рішення у справі можливо постановити при проведенні попереднього судового засідання.

Відповідно до п.4 Постанови Пленуму Верховного Суду України „ Про судову практику в справах про визнання угод недійсними," та на підставі ст. 220 ЦК України, відповідно до якої, якщо сторони домовились щодо усіх істотних умов договору, що підтверджується письмовими доказами та відбулося повне або часткове виконання договору, але одна із сторін ухиляється від його нотаріального посвідчення, суд може визнати такий договір дійсним. В цьому разі наступне нотаріальне посвідчення договору не вимагається.

Суд, роз'яснивши позивачу процесуальні наслідки визнання позову, встановивши, що визнання в даному випадку відповідачами позовних вимог не суперечить закону та не порушує права, свободи, інтереси інших осіб, приходить до висновку, що позов про визнання договору дійсним та визнання права власності на майно підлягає до задоволення, оскільки, як вбачається із матеріалів справи, сторони домовлялись щодо усіх істотних умов договору.

Враховуючи вищевикладене слід визнати за ОСОБА_1 право власності на приміщення магазину по торгівлі продовольчими та промисловими товарами, який знаходиться у смт. Гусятин по вул. Сагайдачного, 1а Гусятинського району.

Судові витрати по справі покласти на позивача за його клопотанням.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст.10, 11, 61, 130, 174, 209, 212, 214-215 ЦПК України, ст.ст. 182, 220, 328, 334, 346, 620, 665 Цивільного кодексу України,-

В И Р І Ш И В :

Позовну заяву ОСОБА_1 про визнання права власності на майно задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на приміщення магазину по торгівлі продовольчими та промисловими товарами, який знаходиться у смт. Гусятин по вул. Сагайдачного, 1а Гусятинського району.

Судові витрати по справі покласти на позивача.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку через Гусятинський районний суд шляхом подачі в 10-ти денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги, з подачею її копії до апеляційної інстанції або в порядку ч.4 ст. 295 ЦПК України.

Суддя: