Справа № 2-303/11
Ухвала

Іменем України

"01" липня 2011 р.Солонянський районний суд Дніпропетровської області в складі:

головуючої судді Омелюх В.М.

при секретарі - Первішко Н.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у смт. Солоне цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3 сільської ради Солонянського району Дніпропетровської області про визнання недійсним та скасування рішення сільської ради, визнання недійсним свідоцтва про право власності на житловий будинок, свідоцтва про право на спадщину за законом державного акту на право приватної власності на землю та визнання права власності житловий будинок в порядку спадкування за заповітом

У С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідачів про визнання недійсним та скасування рішення сільської ради, визнання недійсним свідоцтва про право власності на житловий будинок, свідоцтва про право на спадщину за законом державного акту на право приватної власності на землю та визнання права власності житловий будинок в порядку спадкування за заповітом.

На обґрунтування своїх вимог посилається на те, що 20 березня 1988 року померла її мати ОСОБА_4, якій належав житловий будинок в с.Вовніги по вул.Чкалова,13 Солонянського району та якою при житті було складено посвідчений виконавчим комітетом ОСОБА_3 сільської ради Солонянського району 10 вересня 1976 року заповіт, який вона заповіла їй вказаний будинок. Після смерті матері відкрилася спадщина на належний їй житловий будинок з господарськими будовами, спорудами та присадибною ділянкою, яку вона як спадкоємець за заповітом, а відповідач як спадкоємець за законом прийняла в установлений шестимісячний строк, подавши заяву до нотаріальної контори про прийняття спадщини. Оскільки в період з17 вересня 1988 року по 20 січня 1989 року та з 11 квітня по 24 квітня 1990 року вона хворіла та знаходилася на стаціонарному лікуванні в лікарні, то не мала можливості оформити спадщину, від прийняття якої не відмовлялась. При житті її померла мати ОСОБА_5 з літа 1984 року проживала у неї в будинку в с.Башмачка по вул.Осипенко,7 Солонянського району, так як потребувала постійного стороннього догляду, який здійснювала саме вона, в той час як відповідач взагалі ухилявся від надання будь-якої допомоги та коштів на придбання ліків. Їй стало відомо, що спадкове майно, яке повинно належати їй на праві власності в порядку спадкування за заповітом, фактично належить відповідачеві, який оформив на спірний житловий будинок правовстановлюючі документи у вигляді свідоцтва про право приватної власності згідно прийнятого виконкомом ОСОБА_3 сільської ради рішення від 25 серпня 1997 року, але ухиляється він предявлення їй документів на спірне майно, та на підставі ОСОБА_3 сільської ради від 21 грудня 1993 року приватизував земельну ділянку та отримав державний акт на право приватної власності на землю №932 від 18 грудня 1995 року, який є недійсним, оскільки в акті встановлення меж земельної ділянки немає підписів відповідача ОСОБА_3 сільської ради та суміжних користувачів. Вказані дії відповідачів є незаконними, оскільки порушують її право власності на будинок як спадкоємця за заповітом. 16 вересня 1988 року начебто нею було подано до нотаріальної контори заяву про відмову від спадщини на користь відповідача ОСОБА_6, яким було подано заяву про те, що він ніби приймає спадщину після смерті матері і інших спадкоємців крім нього немає. Дані заяви не відповідають дійсності, оскільки в цей час вона вже хворіла і з 17 вересня 1988 року була госпіталізована на стаціонарне лікування, а до нотаріальної контори вона приїздила разом з братом ОСОБА_2 в серпні 1988 року і нею була подана заява про прийняття спадщини державному нотаріусу ОСОБА_7, а всі заяви, які маються в матеріалах спадкової справи, посвідчені нотаріусом ОСОБА_8 Наявна в матеріалах спадкової справи заява від 16 серпня 1988 року нібито написана нею власноручно, тоді як вона особисто ніяких заяв не писала, а нотаріус особисто писав заяви від їх імені та посвідчував їх відповідно до вимог за закону, в звязку з чим матеріали спадкової справи після смерті її матері є сфальсифікованими, а вона змушена звернутися до суду за захистом порушених відповідачами її прав на спадкове майно.

У судовому засіданні позивачка та її представник позов підтримали, та прохали призначити у справі судову почеркознавчу експертизу, оскільки в матеріалах спадкової справи є заява позивачки про відмову від спадщини і заява відповідача ОСОБА_2 про те, що він приймає спадщину після смерті їхньої матері та інших спадкоємців крім нього не має, які не відповідають дійсності, оскільки вона не могла подавати таку заяву про відмову від прийняття спадщини, так як в той час вже хворіла та з 17.09.1988 року була госпіталізована на стаціонарне лікування. Позивачка разом зі своїми братами ОСОБА_2 та ОСОБА_9 дійсно приїздили до нотаріальної контори, але у серпні 1988 року нею була подана заява про прийняття спадщини як спадкоємцем за заповітом нотаріусу ОСОБА_7, яким особисто ці заяви писались та посвідчувались, в той час як заяви, що містяться в матеріалах спадкової справи посвідчені нотаріусом ОСОБА_8, а для визначення чи нею виконано текст вказаної заяви необхідно провести відповідну почеркознавчу експертизу, проведення якої прохали доручити Харківському науково-дослідному інституту судових експертиз імені професора Бокаріуса, на розгляд якої поставити питання чи написана заява від імені ОСОБА_1 та підпис під нею, яка міститься в матеріалах спадкової справи щодо відмови від прийняття спадщини на користь ОСОБА_2 від 16 вересня 1998 року, нею власноручно або іншою особою.

Відповідач ОСОБА_2, який належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, у судове засідання не зявився, про причини своєї неявки суд не повідомив, в звязку з чим суд вважає можливим розгляд клопотання позивачки щодо призначення судової експертизи у справі розглянути за його відсутності, оскільки інтереси відповідача в судовому засіданні представляє його представник.

Представник відповідача ОСОБА_2 не заперечував проти задоволення клопотання та прохав на розгляд експерта поставити питання чи виконані наявні в матеріалах справи заяви ОСОБА_1 про відмову від прийняття спадщини та заява від імені ОСОБА_2 однією особою чи різними особами та прохав доручити проведення експертизи Дніпропетровському науково-дослідному інституту судових експертиз.

Представник відповідача ОСОБА_3 сільської ради, який належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи(а.с.13), в судове засідання не зявився. Згідно листа (а.с.14) прохали розглядати справу у їх відсутність, не заперечувати проти призначення судово - почеркознавчої експертизи.

Суд, заслухавши думку позивачки та її представника, які не заперечували проти включення на розгляд експертизи питання поставленого представником відповідача, але вважали, що оплату проведення експертизи в частині вирішення питання, про яке заявив представник відповідача ОСОБА_2 повинен здійснити відповідач, представника відповідача ОСОБА_2, який не заперечував проти задоволення клопотання та призначення експертизи у справі, дослідивши матеріали цивільної справи, приходить до висновку, що оскільки для встановлення факту написання заяви та підпису під заявою про відмову від прийняття спадщини, яка мається в матеріалах спадкової справи, позивачкою чи іншою особою, потребуються спеціальні знання у галузі науки,мистецтва, техніки, ремесла тощо, клопотання про призначення експертизи підлягає задоволенню, а на розгляд експертизи необхідно поставити також і додаткове питання, яке поставлене в судовому засіданні представником відповідача ОСОБА_2

В той же час, суд вважає, що клопотання позивачки ОСОБА_1 щодо проведення експертизи саме Харьківським науково-дослідному інституту судових експертиз не підлягає задоволенню,оскільки це затягне розгляд справи, а проведення такої експертизи може бути здійснене Дніпропетровському науково-дослідному інституту судових експертиз.

На підставі викладенного, керуючись ст. ст.57,143-147,168,п.5 ч.1 ст.202 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В:

Призначити по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, Військовської сільської Ради Солонянського району Дніпропетровської області про визнання недійсним та скасування рішення сільської ради, визнання недійсним свідоцтва про право власності на житловий будинок, свідоцтва про право на спадщину за законом державного акту на право приватної власності на землю та визнання права власності житловий будинок в порядку спадкування за заповітом судово - почеркознавчу експертизу, проведення якої доручити Дніпропетровському науково-дослідному інституту судових експертиз.

На розгляд експертизи поставити слідуючі питання:

1. Чи написана заява від імені ОСОБА_1 та підпис під нею, яка міститься в матеріалах спадкової справи щодо відмови від прийняття спадщини на користь ОСОБА_2 від 16 вересня 1998 року власноручно або іншою особою?

2. Чи написана заява від імені ОСОБА_1 щодо відмови від прийняття спадщини на користь ОСОБА_2 від 16 вересня 1998 року та заява ОСОБА_2 щодо прийняття спадщини після ОСОБА_4 від17 вересня 1988 року та підписи під ними, які міститься в матеріалах спадкової справи №189/1988 однією особою чи різними особами?

Попередити експерта про відповідальність за завідомо неправдивий висновок та за відмову без поважних причин від виконання покладених на нього обовязків.

Для проведення експертизи надати експерту матеріали цивільної справи, відібрані у судовому засіданні зразки почерку позивачки ОСОБА_1 та оригінали документів, які підлягають дослідженню.

Обовязок оплатити витрати по проведенню експертизи покласти на позивачку ОСОБА_1 та в подальшому вирішити питання про розподілення вказаних витрати між сторонами при прийнятті рішення у справі.

На період проведення експертизи провадження у справі зупинити.

Ухвала суду в частині зупинення провадження у справі може бути оскаржена в апеляційний суд Дніпропетровської області через райсуд протягом 5 днів з дня її проголошення.

Головуюча: суддя