справа № 2-736/11
№ провадження
РІШЕННЯ

Іменем України

15 березня 2011 р. м. Дніпродзержинськ

Заводський районний суд м. Дніпродзержинська у складі: судді Похвалітої С.М., при секретарі Занковой О.С.,

За участю:

- позивача ОСОБА_1,

- позивача ОСОБА_2,

- відповідача ОСОБА_3,

- третьої особи, яка не заявляє самостійні вимоги на предмет спору, ОСОБА_4,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 та ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про усунення перешкод в користуванні квартирою та стягнення боргу, -

в с т а н о в и в:

Позивач ОСОБА_1 та ОСОБА_2 звернулись до суду із позовом до ОСОБА_3 про усунення перешкод в користуванні квартирою та стягнення боргу.

В обґрунтування позову позивачі зазначили, що вони є співвласниками квартири АДРЕСА_1. Відповідач зараз перешкоджає в користуванні їх власністю. Так, син відповідача ОСОБА_4 змінив замки на вхідних дверях в квартиру, у звязку з чим вони втратили можливість війти в квартиру. На їх звернення до відповідача з прохання впустити в квартиру, остання відмовляє. Відповідач по справі є рідною сестрою позивача ОСОБА_2 та також є співвласницею квартири 3/8 частини. 17.04.2010 року ОСОБА_2 звернулась до відділку міліції з питання про те, що відповідач та її син перешкоджають в користуванні їх майном. Тому, прохають суд витребувати у поставщиків комунальних послуг по квартирній платні довідки про заборгованість по комунальним платежам; усунути перешкоди, які перешкоджають їм в користуванні житлом, в вільному розпорядженні квартирою, зобовязав відповідача передати їм ключі від вхідних дверей та сплатити заборгованість по квартирній платні, які виникла за час її проживання; стягнути з відповідача заборгованість в сумі 2 600 грн. 92 коп., за квартирну платню, а також за комунальні послуги у розмірі, який буде наданий поставщиками послуг.

У судовому засіданні позивач ОСОБА_2 підтримала свої позовні вимоги прохала суд витребувати у поставщиків комунальних послуг по квартирній платні довідки про заборгованість по комунальним платежам; усунути перешкоди, які перешкоджають їм в користуванні житлом, в вільному розпорядженні квартирою, зобовязав відповідача передати їм ключі від вхідних дверей та сплатити заборгованість по квартирній платні, які виникла за час її проживання; стягнути з відповідача заборгованість в сумі 2 600 грн. 92 коп., за квартирну платню, а також за комунальні послуги у розмірі, який буде наданий поставщиками послуг. Посилалась на обставини викладені в позові.

У судовому засіданні позивач ОСОБА_1 підтримав свої позовні вимоги прохав суд витребувати у поставщиків комунальних послуг по квартирній платні довідки про заборгованість по комунальним платежам; усунути перешкоди, які перешкоджають їм в користуванні житлом, в вільному розпорядженні квартирою, зобовязав відповідача передати їм ключі від вхідних дверей та сплатити заборгованість по квартирній платні, які виникла за час її проживання; стягнути з відповідача заборгованість в сумі 2 600 грн. 92 коп., за квартирну платню, а також за комунальні послуги у розмірі, який буде наданий поставщиками послуг. Посилався на обставини викладені в позові.

Відповідач ОСОБА_3 в судовому засіданні вимоги позивача не визнала, посилалась на обставини викладені в запереченні, та суду пояснила, що вимоги позивачів сформовані некоректно. Факт спричинення позивачам матеріальної шкоди не доведений, не конкретизований в чому він полягає. Позивачі зазначають на спричинену їм матеріальну шкоду, не зазначаючи, що самі не доглядають своє майно. Позивачі мають своє майно. Вона же проживає в ІНФОРМАЦІЯ_1, у звязку з тим, що після розірвання шлюбу пішла від чоловіка. Її син також розлучився з дружиною та не має іншого місця проживання. Квартира з 2006 року по 2009 рік пустувала, позивачі його не доглядали, квартирну плату не вносили, не робили ремонт, не проявляли до нього ніякого інтересу. Квартирну плату повинні сплачувати особисто співвласники. Вона не заперечує щоб позивачі заходили до квартири, але в присутності її сина, тому що в квартирі знаходяться її речі, матеріальні цінності, бутова техніка. У звязку з тим, що позивачами не доведено факт вчинення перешкод в користуванні майном та спричинення матеріальної шкоди зі її сторони, прохає суд відмовити у задоволенні позову.

Третя особа, яка не заявляють самостійні вимоги на предмету спору, ОСОБА_4 у судовому засіданні прохав суд відмовити позивачам в задоволенні позову, у звязку з тим, що відсутні підстави для їх задоволення.

Вислухавши позивачів, відповідача, третю особу, яка не заявляє самостійні вимоги на предмету спору, вивчивши матеріали справи, дослідивши надані суду докази, суд вважає позов таким, що підлягає задоволенню частково з наступних підстав.

У судовому засіданні встановлено, що позивачі ОСОБА_1 та ОСОБА_2, а також ОСОБА_3 є власниками квартири АДРЕСА_2, що підтверджується свідоцтвом про право на спадщину за законом від 02 червня 2007 року, згідно якого ОСОБА_1 є власником ? частини квартири АДРЕСА_1, яке посвідчено державним нотаріусом Першої дніпродзержинської державної нотаріальної контори ОСОБА_5, зареєстровано в реєстрі № 4-1632 (а.с.8); свідоцтвом про право на спадщину за законом від 02 червня 2007 року, згідно якого ОСОБА_2 є власницею ? частини квартири АДРЕСА_1, яке посвідчено державним нотаріусом Першої дніпродзержинської державної нотаріальної контори ОСОБА_5, зареєстровано в реєстрі № 4-1634 (а.с.10).

Зазначене також підтверджується й технічним паспортом на квартиру АДРЕСА_3, який виданий 21 жовтня 2009 року Обласним комунальним підприємством «Дніпродзержинське бюро технічної інвентаризації», згідно якого ОСОБА_1 є власником ? частини вищезазначеної квартири, ОСОБА_2 є власницею 3/8 частини, а відповідач ОСОБА_3 є власницею 3/8 частини квартири (а.с.6-7), що також не заперечується відповідачем.

В підтвердження права власності на ? частину та 3/8 частини квартири АДРЕСА_3, позивачі надали суду й витяги про реєстрацію права власності на нерухоме майно, згідно яких позивач ОСОБА_1 є власником ? частини квартири, а позивач ОСОБА_2 є власницею 3/8 частини (а.с.9, 11).

В судовому засіданні встановлено, що в квартирі АДРЕСА_3, ніхто не зареєстрований, але в ній проживають відповідач ОСОБА_3, ОСОБА_4, що не заперечується сторонами.

Згідно до ч.3 ст. 47 Конституції України, ніхто не може бути примусово позбавлений житла інакше як на підставі закону за рішенням суду.

Відповідно до ст. 317 ЦК України, власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. На зміст права власності не впливають місце проживання власника та місцезнаходження майна.

Таким чином, посилання відповідача на те, що позивачі мають в користуванні інше майно, є безпідставними.

Статтею 319 ЦК України передбачено, що власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону.

Відповідно до ст. 321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом.

Згідно до вимог ст. 155 ЖК України, жилі будинки (квартири), що є у приватній власності громадян, не може бути в них вилучено, власника не може бути позбавлено права користування жилим будинком (квартирою), крім випадків, установлених законодавством Союзу РСР і Української РСР.

Згідно до ст. 361 ЦК України, співвласник має право самостійно розпорядитися своєю часткою у праві спільної часткової власності.

Так, в судовому засіданні встановлено, що відповідач перешкоджає в користуванні позивачам квартирою № 45 в будинку № 28 по вул.Скаліка в м.Дніпродзержинську, що вбачається з наданих суду доказів, а саме відповідь на заяву в.о.начальника Заводського РВ Дніпродзержинського міського управління ГУ МВС України в Дніпропетровській області (а.с.15) від 06.05.2010 року № 7357, де зазначено, що в ході проведеної перевірки ОСОБА_2 було відмовлено в порушенні кримінальної справи та рекомендовано звернутися до суду.

Зазначене також підтверджується й постановою про відмову в порушенні кримінальної справи від 04 квітня 2010 року ДІМ Заводського РВ ст.лейтенанта міліції ОСОБА_6, затвердженої т.в.о. начальника Заводського РВ підполковника міліції ОСОБА_7, якою було встановлено, що 17 квітня 2010 року до Заводського РВ із заявою звернулась ОСОБА_2, яка просить прийняти відповідні заходи до своєї сестри ОСОБА_3, яка не впускає її до квартири АДРЕСА_3, яка залишилась у спадок після смерті батьків та належить їм обом. В ході проведення перевірки за даним фактом встановлено, що у 2006 році ОСОБА_2 та ОСОБА_3, ОСОБА_1 у спадок залишилась вищезазначена квартира. До 2010 році квартира пустувала, але у лютому у ній почав мешкати син ОСОБА_3, ОСОБА_4, який змінив замки на вхідних дверях, у звязку з тим, що ОСОБА_2 не може потрапити у квартиру. Постановлено в порушені кримінальної справи відмовлено (а.с.5).

Відповідно до вимог ч.1 ст. 60 ЦК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу.

Позивачі будь-яких доказів того, що відповідач вчинив матеріальну шкоду у розмірі 2 600 грн. 92 коп., шляхом користування квартирою № 45 в будинку № 28 по вул.Скаліка в м.Дніпродзержинську, співвласниками якої також є й позивачі, суду не надали.

Згідно до ст. 360 ЦК України, співвласник відповідно до своєї частки у праві спільної часткової власності зобов'язаний брати участь у витратах на управління, утримання та збереження спільного майна, у сплаті податків, зборів (обов'язкових платежів), а також нести відповідальність перед третіми особами за зобов'язаннями, пов'язаними із спільним майном.

Таким чином, позовні вимоги позивачів в частині стягнення матеріальної шкоди у розмірі 2 600, 92 грн. не підлягають задоволенню.

Крім того, суд вважає необхідним стягнути з відповідача на користь позивачів сплачені ними судові витрати: судовий збір у розмірі 8 грн. 50 коп. та витрати на інформаційно-технічне забезпечення в розмірі 37 грн.

Враховуючи викладене та керуючись ст.155 Житлового Кодексу України, ст.ст. 317, 319, 321, 360, 361 ЦК України, ст. ст. 10, 11, 60, 88, 209, 213, 214-215 ЦПК України, суд, -

в и р і ш и в:

Позовні вимоги ОСОБА_1 та ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про усунення перешкод в користуванні квартирою та стягнення боргу, задовольнити частково.

Усунути перешкоди в користуванні ОСОБА_1 та ОСОБА_2 квартирою № 45, розташованої в будинку № 28 по вулиці Скаліка в м.Дніпродзержинську, зі сторони ОСОБА_3, шляхом передання останньою ключів від вхідних дверей квартири № 45, розташованої в будинку № 28 по вулиці Скаліка в м.Дніпродзержинську.

В іншій частині позову ОСОБА_1 та ОСОБА_2, відмовити.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 та ОСОБА_2 судовий збір в розмірі 8,50 грн., витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи в розмірі 37 грн.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до апеляційного суду Дніпропетровської області через суд першої інстанції шляхом подачі в 10-денний термін апеляційної скарги, або в порядку ч. 4 ст. 295 ЦПК України з дня його проголошення.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя Похваліта С. М.