Справа № 22-ц-4662 /2011 р. Головуючий 1-ї
Категорія: «трудові інстанції: ОСОБА_1
Доповідач:ОСОБА_2

У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

«16»травня 2011 року м. Харків

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Харківської області в складі:

Головуючого судді: Бурлака І.В.,

Суддів: Карімової Л.В., Яцини В.Б.,

при секретарі: Коршун І.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Харкові справу за апеляційною скаргою ОСОБА_3 на рішення Київського районного суду м. Харкова від 27 квітня 2010 року по справі за позовом ОСОБА_3 до Товариства з обмеженою відповідальністю Фармацевтична компанія Здоровя, Санітарно-епідеміологічної станції Київського району м. Харкова, Відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків України в Київському районі м. Харкова, третя особа-Харківський національний медичний університет про відновлення порушеного права на соціальний захист, визнання недійсним актів та зобовязання відповідачів вчинити певні дії, -

в с т а н о в и л а:

У травні 2009 року ОСОБА_3 звернулася до суду з уточненим у подальшому позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю Фармацевтична компанія Здоровя, Санітарно-епідеміологічної станції Київського району м. Харкова, Відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків України в Київському районі м. Харкова про відновлення порушеного права на соціальний захист, визнання недійсним актів, а саме акта форми П4 № 1265 від 25.07.2008 року та акта особистої думки від 25.07.2008 року та зобовязання відповідачів надати скерування на МСЕК для встановлення ступеня стійкої втрати професійної працездатності. В обгрунтування своїх вимог посилалася на те, що з 16.09.1974 року працювала на Харківському фармацевтичному заводі Здоровя трудящих (на теперішній час-ТОВ ФК Здоровя) хіміком-аналітиком лабораторії ВТК, інженером-лаборантом ВТК, хіміком, майстром ВТК, а з 01.01.1988 року хіміком відділу контролю якості. 28.02.2008 року ії звільнено у звязку з виходом на пенсію. Стаж ії роботи складав 36 років, в тому числі в умовах впливу шкідливих факторів, через які вона і захворіла. В 2007 році вона за направленням ТОВ ФК Здоровя пройшла обстеження і лікування в клініці ДП Харківський НДІ гігієни праці та профзахворовань, де їй встановлено діагноз бронхіальна астма 3-го ступеню середньої важкості персистуюча, емфізема легенів 2-го ступеню і захвороювання кваліфіковане як професійне. Згідно висновку Київської райСЕС м. Харкова умови ії праці віднесно до 3-го класу 1-го ступеня шкідливості та ризику виробничого процесу. Просила направити ії на МСЕК для встановлення стійкої втрати професійної працездатності у відсотках по професійному захворюванню, інші вимоги, а саме відновлення порушеного права на соціальний захист, визнання недійсним актів, а саме акта форми П4 № 1265 від 25.07.2008 року та акта особистої думки від 25.07.2008 року просила залишити без розгляду.

Рішенням Київського районного суду м. Харкова від 27 квітня 2010 року позов в частині відновлення порушеного права на соціальний захист, визнання недійсним актів, а саме акта форми П4 № 1265 від 25.07.2008 року та акта особистої думки від 25.07.2008 року залишено без розгляду; в задоволенні позову про направлення ії на МСЕК для встановлення стійкої втрати професійної працездатності у відсотках по професійному захворюванню - відмовлено.

Не погоджуючись з рішенням суду, ОСОБА_3 подала апеляційну скаргу, в якій просила скасувати рішення та ухвалити нове про задоволення позову щодо направлення ії на МСЕК для встановлення стійкої втрати професійної працездатності у відсотках по професійному захворюванню. При цьому посилалася на порушення норм матеріального і процесуального права і як доводи апеляційної скарги виклала позовні вимоги.

Справа судом розглядалася неодноразово.

Судова колегія, заслухавши суддю-доповідача, пояснення зявившихся осіб, дослідивши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, вважає за необхідне апеляційну скаргу позивачки - відхилити, рішення суду залишити без змін з наступних підстав.

Відмовляючи ОСОБА_3 в задоволенні позову, суд першої інстанції обгрунтовано виходив з того, що право ОСОБА_3 не порушено.

Судом встановлено, підтверджується матеріалами справи і не оспорюється сторонами, що з 04.10.1965 року по 28.02.2008 року ОСОБА_3 працювала на Харківському фармацевтичному заводі Здоровя трудящих, правонаступником якого являється ТОВ Фармацевтична фірма Здоровя : з 16.09.1974 року хіміком аналітиком лабораторії ВТК, інженером-лаборантом ВТК, хіміком, майстром ВТК, з 01.01.1988 року хіміком відділу контролю якості. 28.02.2008 року ії звільнено у звязку з виходом на пенсію. Київською районною санітарно-епідеміологічною станцією 03.03.2008 року складено санітарно-гігієнічну характеристику умов праці ОСОБА_3, а клінікою Харківського національного медичного університету Науково-дослідного інституту гігієни праці та професійних захворювань направлено повідомлення № 330 від 03.07.2008 року про професійне захворювання (отруєння) за формою П-3, на підставі якого на підприємстві проводилося розслідування та 25.07.2008 року складено акт № 1265 розслідування хронічного професійного захворювання за формою П-4 та акт особиста думка до акта № 1265 від 25.07.2008 року, із якого вбачається, що обставин для виникнення професійного захворювання під час обстеження не виявлено.

Ухвалюючи рішення, суд першої інстанції обгрунтовано послався на ст. 30 Закону України Про загальнообовязкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності від 23.09.1999 року № 1105-ХІV із змінами та доповненнями та на п.81 Порядку розслідування та ведення обліку нещасних випадків, професійних захворювань і аварій на виробництві, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 25.08.2004 року № 1112, згідно якого у разі втрати працівником працездатності внаслідок професійного захворювання лікувально-профілактичний заклад, що обслуговує підприємство, працівником якого є потерпілий, направляє потерпілого на медико-соціальну експертну комісію для встановлення ступеня втрати ним професійної працездатності. Огляд потерпілого проводиться МСЄК за умови подання акта розслідування професійного захворювання за встановленими формами, висновку спеціального медичного закладу (науково-дослідного інституту профпатології чи його відділення) про професійний характер захворювання, направлення лікувально-профілактичного закладу або роботодавця чи профспілкового органу підприємства, на якому потерпілий одержав професійне захворювання або робочого органу виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків, суду чи прокуратури.

Посилання ОСОБА_3 на те, що їй відмовлено в направленні на МСЄК, судовою колегією не приймаються, оскільки спростовуються матеріалами справи. Так, із акта № 1265 від 25.07.2008 року та акта особистої думки вбачається, що умови праці не вплинули на стан здоровя та виникнення захворювання у ОСОБА_3 Між тим, як вбачається з змісту листа від 15.08.2008 року ТОВ Фармацевтична компанія Здоровя направило акт розслідування хронічного професійного захворювання до Інституту медицини праці АМН України для розгляду питання етіології наявних захворювань у ОСОБА_3, (а.с.75). На аркуші справи № 76 міститься запрошення Інституту медицини праці АМН України від 15.10.2008 року до ОСОБА_3 на амбулаторне обстеження з можливою подальшою госпіталізацією.

В суді апеляційної інстанції ОСОБА_3 пояснила, що обстеження в Інституті медицини праці АМН України вона не проходила, але причини не навіла.

Із витягу із історії хвороби № 0806/825 вбачається, що з 12.05.2009 року по 03.06.2009 року ОСОБА_3 проходила обстеження в клініці НДІ гігієни праці та профзахворювань ХНМУ. У висновку цього обстеження зазначено, що ОСОБА_3 направлялася на МСЄК для пенсіонування по професійному захворюванню.

В суді апеляційної інстанції ОСОБА_3 не вказала причини невиконання висновку лікувально-профілактичного закладу.

За таких обставин судова колегія вважає, що при наявності направлення підстав для задоволення позову ОСОБА_3 щодо направлення ії на МСЄК не вбачається.

У звязку з чим рішення суду необхідно залишити без змін, а апеляційну скаргу ОСОБА_3відхилити.

Керуючись ст. ст. 303,304, п.1.ч.1.ст. 307, ст. 308, ст. 313, п.1.ч.1.ст. 314, ст.ст. 315, 317, 319 ЦПК України, судова колегія,-

у х в а л и л а:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 відхилити.

Рішення Київського районного суду м. Харкова від 27 квітня 2010 року залишити без змін.

Ухвала апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту проголошення, але може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом 20 днів з дня набрання законної сили.

Головуючий суддя : підпис

Судді: підписи

Копія вірна: суддя-