про визнання права власності в порядку спадкування Справа № 2-1316/80/11
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"12" січня 2011 р. Пустомитівський районний суд Львівської області в складі:

головуючого-судді Мусієвського В. Є.

при секретарі-Пожарському О.Д.

з участю адвокатів ОСОБА_1, ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Пустомити цивільну справу за позовом ОСОБА_3 (дівоче ОСОБА_4) ОСОБА_5 до ОСОБА_4, ОСОБА_6 сільської ради Пустомитівського району Львівської області, ОСОБА_7, ОСОБА_8, яка діє в інтересах малолітнього ОСОБА_9, третіх осіб ОКП ЛОР „БТІ та ЕО, органу опіки та піклування Пустомитівської районної державної адміністрації Львівської області про визнання недійсним договорів дарування та реєстрації,-

в с т а н о в и в :

Позивачка звернулася в суд з позовом, який уточнювала, до відповідачів, третіх осіб про визнання недійсним договорів дарування та реєстрації в якому просить визнати недійсним договір дарування будинку №122а в с.Виннички Пустомитівського району Львівської області від 14.04.2008 р. укладений між ОСОБА_4 та ОСОБА_7 і посвідчений приватним нотаріусом ОСОБА_10, визнати недійсною реєстрацію ОКП ЛОР „БТІ та ЕО вказаного договору за №19226986 від 18.06.2008 р., визнати недійсним договір дарування спірного будинку від 03.03.2010 р. укладений між ОСОБА_7 та ОСОБА_9 в інтересах якого діяла ОСОБА_8 і посвідчений приватним нотаріусом ОСОБА_11, визнати недійсною реєстрацію ОКП ЛОР „БТІ та ЕО вказаного договору за № 25520212 від 10.03.2010 р., встановити факт прийняття нею спадщини після смерті її матері ОСОБА_12 та визнати за нею право власності на 1/3 ідеальну частку будинку №122а в с.Виннички Пустомитівського району Львівської області, визнати за нею право власності в порядку спадкування на 1/6 ідеальну частку після смерті її брата ОСОБА_13, а в цілому визнати за нею право власності на ? ідеальну частку будинку №122а в с.Виннички Пустомитівського району Львівської області. Судові витрати просить стягнути з відповідача.

Свої позовні вимоги мотивує тим, що 12.09.1993 р. в с.Виннички Пустомитівського району Львівської області померла її матір ОСОБА_12, яка була фактичним власником спірного будинку. Батько позивачки помер раніше матері. На час смерті матері було троє спадкоємців, а саме вона та її брати ОСОБА_4, ОСОБА_13, останній з яких проживав з матірю до її смерті, а вона і ОСОБА_4 були одружені, мали свої сімї, проживали окремо. В будинку матері після її смерті залишився проживати ОСОБА_13, який фактично прийняв спадщину та впродовж шестимісячного строку після відкриття такої не відмовився від неї, ставши фактичним співвласником спірного будинку. Впродовж шестимісячного строку після смерті ОСОБА_12 позивачка забрала собі зі згоди брата ОСОБА_13 мамині речі (хустки, подушки, одяг та ін.), а також разом з братами викопали картоплю, яку посадила покійна, частину якої забрала собі. Крім цього користувалась сільгоспзнаряддям, яке належало матері, доїла корову, годувала кролів та курей. Після смерті матері частину кролів та курей зі згоди брата ОСОБА_13 забрала собі, тобто вступила в оперативне управління спадковим майном. Оскільки покійна ОСОБА_12 не оформила право власності на будинок, то вони вирішили спочатку оформити право власності на будинок, а потім звертатись до нотаріуса з заявами про прийняття спадщини. Між нею, ОСОБА_4 та ОСОБА_13 була згода і відповідач визнавав її спадкоємцем. 25.11.2007 р. помер ОСОБА_13, який був фактичним співвласником 1/3 ідеальної частки спірного будинку. Він був не одруженим, а тому позивачка, як спадкоємець другої черги за законом, в період шестимісячного строку з часу відкриття спадщини, письмово звернулась до нотаріуса з заявою про прийняття такої. До дня смерті ОСОБА_13 всі вони були фактичними співвласниками по 1/3 ідеальної частки спірного будинку кожен. Після смерті брата її частка та частка відповідача ОСОБА_4 збільшились, і вони стали фактичними власниками по ? ідеальної частки спірного будинку кожен. З подальших дій ОСОБА_4 вона переконалась, що він збирався обманним шляхом заволодіти частиною спірного будинку, оскільки звертався до суду з позовом про визнання за ним права власності в порядку спадкування і приховав інформацію про існування інших спадкоємців. На підставі рішення суду за ним було визнано право власності на спірний будинок, який згодом подарував своїй дочці ОСОБА_7, а вона в свою чергу подарувала малолітньому ОСОБА_9 в інтересах якого діяла ОСОБА_8 В подальшому вказане рішення було скасовано апеляційним судом Львівської області.

В судовому засіданні позивачка позовні вимоги підтримала повністю, надала пояснення аналогічні викладеним та просить позов задовольнити.

Відповідач ОСОБА_4 в судовому засіданні проти позову заперечив та пояснив, що після смерті матері ОСОБА_12 12.09.1993 р. спадкоємцями за законом були він, ОСОБА_13 і ОСОБА_3 ( дівоче ОСОБА_13) О.В. На день смерті матері їй належав житловий будинок №122а в с.Виннички Пустомитівського району Львівської області. Після смерті матері в управління спадком майном фактично вступив він та ОСОБА_13, який помер 25.11.2007 р. Позивачка спадщину після смерті матері не прийняла. Оскільки на момент смерті ОСОБА_13 не оформив свого права на спадщину після смерті матері, він вважає, що ОСОБА_3 (дівоче ОСОБА_13) О.В. не може спадкувати частку у спірному будинку з підстав неоформлення у встановленому законом порядку спадкового майна, а отже таке не може входити до складу спадкової маси. Просить відмовити в задоволенні позову.

Відповідачі ОСОБА_8, яка діє в своїх інтересах та інтересах малолітнього ОСОБА_9, і Якимець ( дівоче ОСОБА_9) М.І. подали заяви про розгляд справи у їх відсутності. Їх представник ОСОБА_4 в судовому засіданні надав аналогічні пояснення дані ним в якості відповідача та просить в позові відмовити.

Представники відповідача ОСОБА_6 сільської ради Пустомитівського району Львівської області та третіх осіб ОКП ЛОР „БТІ та ЕО, органу опіки та піклування Пустомитівської районної державної адміністрації Львівської області в судове засідання не зявилися, не повідомили суд про причини своєї неявки, хоча про час та місце розгляду справи були належним чином повідомленими.

Допитані в судовому засіданні свідки ОСОБА_14 та ОСОБА_15 пояснили, що зі слів позивачки їм відомо, що вона доглядала за своєю матірю при житті, допомагала їй по господарству, привозила додому картоплю, а після смерті займалась похованням та забрала з спірного будинку одяг і речі домашнього вжитку.

Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_3 пояснив, що його дружина, позивачка по справі, доглядала за своєю матірю при житті, допомагала їй по господарству, копала на городі картоплю, яку привозила додому, а після смерті займалась похованням та забрала з спірного будинку одяг і речі домашнього вжитку.

Заслухавши пояснення сторін, свідків, дослідивши матеріали справи та докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають до часткового задоволення з наступних підстав.

Згідно довідок ОСОБА_6 сільської ради Пустомитівського району Львівської області за ОСОБА_12 рахується житловий будинок №122а з господарськими будівлями в с.Виннички Пустомитівського району Львівської області. До дня її смерті разом з нею проживали та були зареєстровані ОСОБА_4 та ОСОБА_13

12.09.1993 року ОСОБА_12 померла.

Перехідними положеннями Цивільного кодексу України в редакції 2004 року визначено, що правила книги шостої Цивільного кодексу України застосовуються також до спадщини, яка відкрилася, але не була прийнята ніким із спадкоємців до набрання чинності цим Кодексом.

Статтею 549 ЦК України в редакції 1963 року визнається, що спадкоємець прийняв спадщину, якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном.

Таким чином, ОСОБА_4 та ОСОБА_13 фактичними своїми діями прийняли спадщину після смерті їх матері ОСОБА_12, оскільки були зареєстровані та фактично проживали в будинку №122а у с.Виннички Пустомитівського району Львівської області, що підтверджено довідками ОСОБА_6 сільської ради Пустомитівського району Львівської області.

Посилання позивачки ОСОБА_3 (дівоче ОСОБА_12) О.В. на те, що вона фактично вступила в управління рухомим спадковим майном після смерті матері ОСОБА_12, суд до уваги не приймає і оцінює критично, оскільки таке твердження і дії не свідчать про прийняття нею саме нерухомого майна в управління або володіння та виконання нею обовязків щодо утримання чи збереження такого, як це передбачено ст.549 ЦК України в редакції 1963 року. Таким чином, спадкоємцями майна в рівних частках кожний після смерті ОСОБА_12 є її сини ОСОБА_4 та ОСОБА_13, частка кожного з яких становить ? ідеальну частку.

25.11.2007 року помер ОСОБА_13.

У відповідності до ст.1262 ЦК України в редакції 2004 року у другу чергу право на спадкування за законом мають рідні брати та сестри спадкодавця, його баба та дід як з боку батька, так і з боку матері. Таким чином, спадкоємцями до майна померлого ОСОБА_13 є ОСОБА_4 та ОСОБА_16

Згідно ст.1218 ЦК України в редакції 2004 року до складу спадщини входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Таким чином, до складу спадкового майна після смерті ОСОБА_13 є його ? ідеальна частка житлового будинку №122а в с.Виннички Пустомитівського району Львівської області.

Статтями 1268 та 1269 ЦК України в редакції 2004 року визначено, що спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, тобто 6-ти місячного строку, він не заявив про відмову від неї. Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Заява про прийняття спадщини подається спадкоємцем особисто.

Листом від 03.04.2008 р. за вих.№932/02-24 Пустомитівської державної нотаріальної контори позивачку ОСОБА_16 (дівоче ОСОБА_13) О.В. було повідомлено, що її заява про прийняття спадщини та видачу свідоцтва про право на спадщину за законом від 02.04.2008 р. (тобто в межах 6-ти місячного строку на прийняття спадщини) залишена без розгляду, оскільки така подана у простій письмовій формі без нотаріального посвідчення.

Пунктом 207 „Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженої Наказом Міністерства юстиції України від 03.03.2004 р. №20/5 передбачено, що письмова заява про прийняття спадщини та відмову від неї подається спадкоємцем особисто до нотаріальної контори за місцем відкриття спадщини. Якщо заява, на якій справжність підпису спадкоємця не засвідчена, надійшла поштою, вона приймається нотаріусом, заводиться спадкова справа, а спадкоємцю пропонується надіслати заяву, оформлену належним чином, або прибути особисто до нотаріальної контори за місцем відкриття спадщини.

Таким чином, позивачка ОСОБА_16 (дівоче ОСОБА_13) О.В. у встановлений законом строк заявила про своє бажання прийняти спадщину як спадкоємець другої черги (спадкоємці першої черги - відсутні) після смерті брата ОСОБА_13 Відмова Пустомитівської державної нотаріальної контори в заведенні спадкової справи та залишення такої заяви ОСОБА_16 (дівоче ОСОБА_13) О.В. без розгляду суперечить наведеній Інструкції, а тому за позивачкою слід визнати право на ? спадкового майна після смерті ОСОБА_13, яке складалось з ? житлового будинку №122а в с.Виннички Пустомитівського району Львівської області.

Згідно ст.328 ЦК України в редакції 2004 р. право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

У відповідності до ст.215 ЦК України в редакції 2004 р. якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин).

Статтею 388 ЦК України в редакції 2004 р. визначено, що якщо майно було набуте безвідплатно в особи, яка не мала права його відчужувати, власник має право витребувати його від добросовісного набувача у всіх випадках.

Таким чином, слід визнати частково недійсними договір дарування житлового будинку №122а в с.Виннички Пустомитівського району Львівської області від 14.04.2008 р. укладений між ОСОБА_4 та ОСОБА_7 і посвідчений приватним нотаріусом ОСОБА_10, реєстрацію ОКП ЛОР „БТІ та ЕО вказаного договору за №19226986 від 18.06.2008 р., договір дарування житлового будинку №122а в с.Виннички Пустомитівського району Львівської області від 03.03.2010 р. укладений між ОСОБА_7 та ОСОБА_9 в інтересах якого діяла ОСОБА_8 і посвідчений приватним нотаріусом ОСОБА_11, реєстрацію ОКП ЛОР „БТІ та ЕО вказаного договору за №25520212 від 10.03.2010 р., визнавши за ОСОБА_16 (дівоче ОСОБА_8) О.В. право власності на ? житлового будинку №122а в с.Виннички Пустомитівського району Львівської області.

Виходячи з наведеного, керуючись ст.ст.10,60,209,212-216,218 ЦПК України, ст.549 ЦК України в редакції 1963 р., ст.215,328,388,1218,1262,1268,1269 ЦК України в редакції 2004 р., Інструкцією про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України затвердженою Наказом Міністерства юстиції України від 03.03.2004 р. №20/5, суд,-

в и р і ш и в :

Позовні вимоги ОСОБА_16 (дівоче ОСОБА_8) ОСОБА_5 - задовольнити частково.

Визнати частково недійсним договір дарування житлового будинку №122а в с.Виннички Пустомитівського району Львівської області від 14.04.2008 р. укладений між ОСОБА_4 та ОСОБА_7 і посвідченого приватним нотаріусом ОСОБА_10 та його реєстрацію в ОКП ЛОР „БТІ та ЕО за №19226986 від 18.06.2008 р.

Визнати частково недійсним договір дарування житлового будинку №122а в с.Виннички Пустомитівського району Львівської області від 03.03.2010 р. укладений між ОСОБА_17 та ОСОБА_9 в інтересах якого діяла ОСОБА_8 і посвідченого приватним нотаріусом ОСОБА_11 та його реєстрацію в ОКП ЛОР „БТІ та ЕО за №25520212 від 10.03.2010 р.

Визнати за ОСОБА_16 (дівоче ОСОБА_8) ОСОБА_5 право власності на ? житлового будинку №122а в с.Виннички Пустомитівського району Львівської області.

Стягнути з ОСОБА_4 в користь ОСОБА_16 (дівоче ОСОБА_4) ОСОБА_5 132,00 гривень судових витрат.

В решті позовних вимог - відмовити.

На рішення суду може бути подана апеляційна скарга до апеляційного суду Львівської області через Пустомитівський районний суд Львівської області протягом десяти днів з дня його проголошення.

СуддяОСОБА_18