АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ

Категорія 25 (1) Доповідач Митрофанова Л.В.
У Х В А Л А

Іменем України

02 серпня 2011 року колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді - Митрофанової Л.В.

суддів - Братіщевої Л.А., Турік В.П.

при секретарі - Бадалян Н.О.

за участю: представника позивача ОСОБА_1

відповідача ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Кривому Розі апеляційну скаргу ОСОБА_2 на рішення Довгинцівського районного суду м. Кривого Рогу від 28 березня 2011 року по справі за позовом Публічного акціонерного товариства «Українська страхова компанія «Дженералі Гарант», 3 особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні позивача ОСОБА_3, до ОСОБА_2 про стягнення страхового відшкодування, -

В С Т А Н О В И Л А :

У грудні 2010 року ВАТ «Українська страхова компанія «Дженералі Гарант», яке в наступному змінило свою назву на публічне акціонерне товариство «Українська страхова компанія «Дженералі Гарант» (надалі ПАТ «УСК «Дженералі Гарант»), звернулося із позовом до ОСОБА_2 про стягнення страхового відшкодування в обґрунтування якого зазначило, що 12.01.2008р. відповідач, керуючи автомобілем «Шевроле Епіка», держномер АЕ 0588 ВЕ, допустив зіткнення з автомобілем ВАЗ 21102, держномер СА 3439 АА, під керуванням водія ОСОБА_4 В результаті зіткнення автомобілі отримали механічні пошкодження.

15.01.2008р. до ПАТ «УСК «Дженералі Гарант» із заявою про настання страхового випадку та виплату страхового відшкодування звернулася страхувальник ОСОБА_3 і на підставі страхового акту №2787 ОСОБА_3 була здійснена виплата страхового відшкодування в сумі 29017,32грн. та 590грн. за проведення експертизи.

Посилаючись на ці обставини позивач просив суд стягнути з відповідача ОСОБА_2 суму у розмірі 29607,32грн. за виплату страхового відшкодування та судові витрати по справі.

Рішенням Довгинцівського районного суду м. Кривого Рогу від 28 березня 2011 року позовні вимоги ПАТ «УСК «Дженералі Гарант» задоволено.

Не погодившись із рішенням суду відповідач ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу в якій ставить питання про скасування рішення та ухвалення нового про відмову позивачу у позові у звязку із порушенням норм матеріального та процесуального права. Зокрема, позивачем не надано аварійного сертифікату, в якому повинні бути зазначені обставини і причини настання страхового випадку та розмір заподіяної шкоди; суду не надано заяви 3 особи для отримання страхового полісу; при ухваленні рішення не зазначено про повернення замінених запчастин після відшкодування шкоди.

В запереченнях на апеляційну скаргу позивач просить апеляційну скаргу відхилити, а рішення, як законне та обґрунтоване, залишити без змін.

Перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги і заявлених позовних вимог, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Як встановлено судом та вбачається з матеріалів справи, 12.01.2008р. ОСОБА_2, керуючи на підставі довіреності автомобілем «Шевроле Епіка», реєстраційний номер № НОМЕР_1, на автодорозі Бориспіль-Дніпропетровськ допустив зіткнення з автомобілем ВАЗ 21102, реєстраційний номер НОМЕР_2, яким керував водій ОСОБА_4

У звязку з виникненням страхового випадку на підставі страхового акту № 2787 від 17.04.2008 року про страхове відшкодування за договором страхування транспортного засобу ВАТ «УСК «Дженералі Гарант» сплатило на користь ОСОБА_3 страхове відшкодування в розмірі 29017,32 грн. відповідно до платіжного доручення №205 від 08.05.2008р. (а.с. 23).

Задовольняючи позовні вимоги ВАТ «УСК «Дженералі Гарант» та стягуючи на користь позивача з ОСОБА_2 в порядку зворотної вимоги матеріальну шкоду в розмірі 29017,32грн., суд першої інстанції виходив з права позивача, який відшкодував спричинену відповідачем шкоду, на зворотну вимогу до нього про відшкодування шкоди в межах здійснених ним фактичних затрат.

Колегія суддів погоджується з вказаними висновками суду першої інстанції з наступних підстав.

Відповідно до ст. 979 ЦК України за договором страхування одна сторона (страховик) зобовязується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобовязується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору.

А ст. 993 ЦК України передбачено, що до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки.

Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_3 15.01.2008р. звернулася до ПАТ «УСК «Дженералі Гарант» із заявою про настання страхового випадку (а.с. 8) і на підставі її заяви аварійним комісаром був складений ОСОБА_5 №2787 про те, що ДТП, яка сталася 12.01.2008р., є страховим випадком і обєкту страхування завдано збитків на суму 29017,32грн., тому доводи ОСОБА_2 про те, що позивачем не надано аварійного сертифікату, в якому повинні бути зазначені обставини і причини настання страхового випадку та розмір заподіяної шкоди спростовуються матеріалами справи.

Відповідно до ст. 57 ЦПК України, розглядаючи спір, суд встановлює фактичні обставини на підставі наданих сторонами письмових, або речових доказів, пояснень свідків чи інших передбачених законом фактичних даних.

При цьому за правилами ч.3 ст.10 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається в обґрунтування своїх вимог, або заперечень.

Стаття 58 ЦПК України передбачає належність доказів, які містять інформацію щодо предмета доказування.

Із матеріалів справи, а саме із звіту №043 від 27.02.2008р. про оцінку матеріального збитку вбачається, що автомобілю «Шевроле Епіка» завдано збитки в сумі 33337,38грн. (а.с.15-18).

Доводи в апеляцій скарзі про те, що суд повинен був зазначити в рішенні про повернення йому після відшкодування пошкоджені замінені запчастини є необґрунтованими.

Інші доводи відповідача, викладені в апеляційній скарзі, не можуть бути взяті до уваги, оскільки вони фактично зводяться до переоцінки доказів та незгодою з висновками суду по їх оцінці.

Вирішуючи даний спір, суд першої інстанції в достатньо повному обсязі встановив права і обовязки сторін, обставини по справі, перевірив доводи і дав їм належну правову оцінку, ухвалив рішення, яке відповідає вимогам закону. Висновки суду достатньо обґрунтовані і підтверджені письмовими матеріалами справи та поясненнями учасників процесу.

За таких обставин підстав для задоволення апеляційної скарги та скасування рішення суду колегія суддів не вбачає.

Суд не допустив порушень матеріального або процесуального закону, які могли б бути підставою для скасування рішення суду.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 308, 313 315 ЦПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - відхилити.

Рішення Довгинцівського районного суду м. Кривого Рогу від 28 березня 2011 року - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, але може бути оскаржена у касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили.

Головуючий:

Судді: