Машівський районний суд Полтавської області
Справа № 2-422/11
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 листопада 2011 року. Машівський районний суд Полтавської області у складі:

головуючого-судді Ряднини В.М.

за участю секретаря: Сизоненко Н.М.

позивача ОСОБА_1

відповідача ОСОБА_2

розглянувши на попередньому судовому засіданні в смт. Машівка цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, -

в с т а н о в и в :

В жовтні 2011 року позивач звернувся до суду з зазначеним позовом посилаючись на те, що з відповідачем перебуває у зареєстрованому шлюбі з 20.10.2004р. Від спільного шлюбу сторони мають одну неповнолітню дитину: ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1. З відповідачем спільне життя не склалося, через різні характери та погляди на життя, через що в сімї постійно виникають сварки, більше року проживають окремо та не ведуть спільного господарства. В звязку з наведеним позивач просить шлюб розірвати, визначити місце проживання неповнолітньої дитини з нею.

Позивач ОСОБА_1 в судовому засіданні позовні вимоги підтримала в повному обсязі та наполягає на їх задоволенні.

Відповідач ОСОБА_2 позов визнав та не заперечує проти його задоволення.

Матеріалами справи встановлено, що 20 листопада 2004 року зареєстрований шлюб між ОСОБА_2 та Полішко (прізвище після укладення шлюбу ОСОБА_2) ОСОБА_4. Від шлюбу мають одну неповнолітню дитину: ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Відповідно до ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них.

Відповідно до ст. 24 цього Кодексу шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка.

Згідно ч.1, 2 ст. 160 цього Кодексу місце проживання дитини, яка не досягла десяти років, визначається за згодою батьків, а дитини, яка досягла десяти років, за спільною згодою батьків та самої дитини.

Відповідно до Принципу 6 Декларації прав дитини від 20.11.1959 року малолітня дитина не повинна, крім тих випадків, коли є виключні обставини, бути розлучена зі своєю матірю.

Таким чином, визнання відповідачем предявленого позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, а тому суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, оскільки суд вважає, що сторони втратили взаєморозуміння та взаємоповагу, подальше спільне життя та збереження шлюбу суперечитиме їхнім інтересам, а тому шлюб підлягає розірванню, а місце проживання неповнолітньої дитини слід визначити з матірю.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 24, 110, 112, 116 Сімейного кодексу України, Принципом 6 Декларації прав дитини від 20.11.1959 року, ст. ст. 10, 11, 60, 88, 130, 174, 212-215, 218 ЦПК України суд,

в и р і ш и в :

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу задоволити.

Шлюб, зареєстрований 20 листопада 2004 року Полтавським міським відділом реєстрації актів цивільного стану, актовий запис № 1387 між ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2 та Полішко (прізвище після укладення шлюбу ОСОБА_2) ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_3 - розірвати.

Визначити місце проживання дитини: ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_4 з матірю ОСОБА_1.

Прізвище позивачки після розірвання шлюбу залишити ОСОБА_1.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до апеляційного суду Полтавської області через Машівський районний суд шляхом подачі в 10-денний строк з дня його проголошення апеляційної скарги, а особою, яка не була присутньою під час проголошення рішення в той же строк з дня отримання його копії.

Голова суду : (підпис)

Копія з оригіналом вірна

Голова Машівського районного суду ОСОБА_5