АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Категорія № 27 (4) інстанції ОСОБА_1
Доповідач - Ляховська І.Є.
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 травня 2011 року м. Кривий Ріг

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Дніпропетровської області в складі :

головуючого - судді Ляховської І.Є.,

суддів - Барильської А.П., Карнаух В.В.,

при секретарі Євтодій К.С.,

за участю позивача ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кривому Розі цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_3 на заочне рішення Центрально-Міського районного суду м. Кривого Рогу від 16 листопада 2009 року у справі за позовом ОСОБА_3 до Відкритого акціонерного товариства Комерційний банк «Надра» про стягнення інфляційних нарахувань та трьох процентів річних у звязку з простроченням виконання грошових зобовязань за договором банківського вкладу (депозиту), -

ВСТАНОВИЛА:

У вересні 2009 року ОСОБА_2 звернулась до суду з позовом до Відкритого акціонерного товариства Комерційний банк «Надра» (далі по тексту ВАТ КБ «Надра») про стягнення інфляційних нарахувань та трьох процентів річних у звязку з простроченням виконання грошових зобовязань за договорами банківського вкладу (депозиту) та просила стягнути з відповідача на її користь грошові суми за прострочення виконання грошового зобовязання за період з 10.02.2009 року по 30.06.2009 року у наступних розмірах: за депозитним вкладом у гривнях 1464 грн. 56 коп. інфляційних нарахувань та трьох процентів річних у сумі 347 грн. 78 коп.; за депозитним вкладом у доларах США 165,44 доларів інфляційних нарахувань та трьох процентів річних у сумі 37,23 доларів США; за депозитним вкладом у євро 206 євро інфляційних нарахувань та трьох процентів річних у сумі 46,36 євро.

Заочним рішенням Центрально-Міського районного суду м. Кривого Рогу від 16 листопада 2009 року позовні вимоги ОСОБА_3 задоволені частково, стягнуто з ВАТ КБ «Надра» на її користь внаслідок прострочення грошового зобовязання, у період часу з 10.02.2009 року по 30.06.2009 року, трьох процентів річних: 347, 48 грн. за договором №742111 строкового банківського вкладу (депозиту) «Мій вибір» в рамках Пакету послуг ПП «Базовий+» №567947 від 08.01.2009 року; 37,23 доларів США за договором №742128 строкового банківського вкладу (депозиту) «Мій вибір» в рамках Пакету послуг ПП «Базовий+» №1426099 від 08.01.2009 року; 46,36 євро за договором №742088 строкового банківського вкладу (депозиту) «Мій вибір» в рамках Пакету послуг ПП «Базовий+» №55603 від 08.01.2009 року, а також витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи у розмірі 120 грн., та на користь держави судовий збір у розмірі 51 грн.

В апеляційній скарзі ОСОБА_3 ставить питання про скасування заочного рішення суду першої інстанції та ухвалення нового рішення про задоволення її позовних вимог в повному обсязі, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права. Зокрема, на її думку, суд помилково до спірних відносин застосував Закон України «Про індексацію грошових доходів населення» замість норм Цивільного Кодексу України, які підлягали застосуванню.

Рішенням апеляційного суду Дніпропетровської області від 26 січня 2010 року апеляційна скарга ОСОБА_2 задоволена частково, заочне рішення Центрально-Міського районного суду м. Кривого Рогу від 16 листопада 2009 року в частині задоволення позову та стягнення з ВАТ КБ «Надра» на користь позивача трьох процентів річних у сумі 347, 48 грн., 37,23 доларів США та 46,36 євро , а також витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи у розмірі 120 грн. і на користь держави судового збору у розмірі 51 грн. скасоване та ухвалене нове рішення про відмову в задоволенні цих позовних вимог.

Ухвалою Верховного Суду України від 26 січня 2011 року рішення апеляційного суду Дніпропетровської області від 26 січня 2010 року скасовано та справу передано на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах заявлених вимог та доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що 08 січня 2009 року ОСОБА_2 уклала з ВАТ КБ «Надра» три договори банківського вкладу: договір №742111 строкового банківського вкладу (депозиту) «Мій вибір» в рамках Пакету послуг ПП «Базовий+» №567947 на суму 347, 48 грн.; договір №742128 строкового банківського вкладу (депозиту) «Мій вибір» в рамках Пакету послуг ПП «Базовий+» №1426099 на суму 37,23 доларів США; договір №742088 строкового банківського вкладу (депозиту) «Мій вибір» в рамках Пакету послуг ПП «Базовий+» №55603 на суму 46,36 євро. Після закінчення терміну дії договорів відповідач не виконав зобовязання за договорами та не видав позивачу вклади й належні проценти за її заявою від 09 лютого 2009 року, посилаючись на те, що Правлінням Національного банку України з 10 лютого 2009 року призначено тимчасову адміністрацію і введено мораторій на задоволення вимог кредиторів строком на шість місяців.

Ухвалюючи рішення про часткове задоволення позову, суд першої інстанції стягнув на користь позивача три проценти річних за прострочення грошового зобовязання: 347, 48 грн. за договором строкового банківського вкладу від 08 січня 2009 року №742111; 37,23 доларів США за договором строкового банківського вкладу від 08 січня 2009 року №742128; 46,36 євро за договором строкового банківського вкладу від 08 січня 2009 року №742088.

Рішення суду в цій частині сторонами не оскаржено.

Відмовляючи в задоволенні позову про стягнення інфляційних нарахувань в сумі 1464грн.56коп. за час прострочення виконання грошового зобовязання за договором строкового банківського вкладу від 08 січня 2009 року №742111 (у гривнях), суд першої інстанції дійшов висновку про те, що статтею 2 Закону України «Про індексацію грошових доходів населення» передбачено, що індексації підлягають лише ті виплати, які не мають разового характеру (заробітна плата, стипендії, пенсії), а повернення сум депозитного вкладу має разовий характер, тому індексації не підлягає.

З таким висновком погодитись не можна, оскільки суд першої інстанції неправильно застосував норми матеріального права.

Статтею 625 ЦК України визначено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Виходячи з положень зазначеної норми, наслідки прострочення боржником грошового зобовязання у вигляді інфляційного нарахування на суму боргу не є санкцією, а виступає способом захисту майнового праву та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних витрат кредитора від знецінення грошових коштів унаслідок інфляційних процесів і отриманні компенсації (плати) від боржника за користування отриманими ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові, а тому ці кошти нараховуються незалежно від вини боржника.

Відповідно до ч. 1 ст.. 598 ЦК України зобов'язання сторін за договором припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом.

Підстави припинення зобовязання передбачені ст..ст. 599-601, 604-609 ЦК України, зокрема ст. 599 ЦК України, згідно якої зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Оскільки інфляційні нарахування на суму боргу входять до складу грошового зобовязання, висновок суду про відсутність правових підстав для стягнення з відповідача коштів за невиконання боргового зобовязання за договором строкового банківського вкладу від 08 січня 2009 року №742111, предметом якого є грошові кошти в сумі 26558грн.01коп., є таким, що суперечить вимогам ч. 2 ст. 625 ЦК України.

Враховуючи, що за період з лютого по червень 2009 року офіційно встановлені індекси інфляції становили 101,5; 101,4; 100,9; 100,5; 101,1, інфляційні нарахування на прострочену суму боргу в розмірі 26558грн.01коп. складають 1464грн.56коп. (26558,01грн. х 101,5 х 101,4 х 100,9 х 100,5 х 101,1 = 1464,56грн.).

Разом з тим, позовні вимоги ОСОБА_3 про стягнення з відповідача інфляційних нарахувань за порушення грошових зобовязань, визначених в іноземній валюті (договір №742128 на суму 37,23 доларів США та договір №742088 на суму 46,36 євро), задоволенню не підлягають, оскільки такий індекс інфляції встановлений відносно гривні, а курс іноземної валюти по відношенню до національної валюти встановлюється Національним Банком України, зокрема, в залежності від процесів інфляції, які відбуваються в державі.

За таких обставин заочне рішення суду першої інстанції в частині відмови в задоволенні позову ОСОБА_3 підлягає скасуванню з ухваленням в цій частині нового рішення про часткове задоволення позовних вимог та стягнення з відповідача на користь ОСОБА_3 інфляційних нарахувань за час прострочення виконання грошового зобовязання за договором строкового банківського вкладу від 08 січня 2009 року №742111 в сумі 1464грн.56коп. В іншій частині рішення суду необхідно залишити без змін.

Керуючись ст.ст. 303, 307, п.4 ч.1 ст.309, ст.ст. 314, 316 ЦПК України, колегія суддів, -

В И Р І Ш И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 задовольнити частково.

Заочне рішення Центрально-Міського районного суду м. Кривого Рогу від 16 листопада 2009 року в частині відмови в задоволенні позову ОСОБА_3 скасувати та ухвалити в цій частині нове рішення про часткове задоволення позовних вимог.

Стягнути з Відкритого акціонерного товариства Комерційний банк «Надра» на користь ОСОБА_3 інфляційні нарахування в сумі 1464грн.56коп. за час прострочення виконання грошового зобовязання за договором строкового банківського вкладу від 08 січня 2009 року №742111.

В іншій частині рішення суду залишити без змін.

Рішення набирає законної сили з моменту його проголошення, але може бути оскаржене у касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня набрання ним законної сили.

Головуючий : І.Є.Ляховська

Судді: А.П.Барильська

ОСОБА_4