АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Категорія № 27 (4) інстанції ОСОБА_1
Доповідач Савіна Г.О.
РІ Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 грудня 2011 року м. Кривий Ріг

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Дніпропетровської області в складі :

головуючого - судді Савіної Г.О.,

суддів Турік В.П., Братіщевої Л.А.,

при секретарі Алісовій Т.С.,

за участю позивача ОСОБА_2 та її

представника ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кривому Розі цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Довгинцівського районного суду м. Кривого Рогу від 15 вересня 2011 року по справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_4, третя особа Довгинцівський відділ Державної виконавчої служби Криворізького міського управління юстиції, про стягнення індексації та відсотків за час невиконання зобовязання, відшкодування моральної шкоди, -

ВСТАНОВИЛА:

У листопаді 2010 року ОСОБА_2 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_4 про стягнення індексації та відсотків за час невиконання зобовязання, відшкодування моральної шкоди. В обґрунтування позовних вимог зазначила, що в провадженні Довгинцівського відділу ДВС знаходиться зведене виконавче провадження про примусове виконання виконавчих проваджень по виконавчим листам на суму 25078 грн., які за рішеннями судів стягнуті на її користь з ОСОБА_4 Оскільки відповідач борг на повертає, а вона, як кредитор, має право вимагати від неї сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також відсотки, встановлені договором з вересня 2004 року по червень 2010 року на загальну суму боргу. Змінивши 29 грудня 2010 року позовні вимоги, просила суд постановити рішення про стягнення з ОСОБА_4 індексації та 10 процентів річних за невиконання зобовязання за період з 01 вересня 2004 року по 01 липня 2010 року в розмірі 49338,51 грн., 7500 грн. у відшкодування моральної шкоди спричиненої діями відповідача, 2000 грн. витрат на юридичні послуги, а також судові витрати у розмірі 876,55 грн.

Рішенням Довгинцівського районного суду м. Кривого Рогу від 15 вересня 2011 року ОСОБА_2 відмовлено в задоволенні її позовних вимог.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 ставить питання про скасування рішення суду та ухвалення нового про задоволення позовних вимог в повному обсязі, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права. Зокрема, на її думку, суд дійшов помилкового висновку щодо недоведеності нею позовних вимог, не врахував, що відповідач не виконала свої зобовязання ні в строк визначений у розписці про надання позики, ні на підставі ухвалених судових рішень, а також безпідставно відмовив їй у відшкодуванні моральної шкоди, не звернувши увагу на її душевні та фізичні страждання спричинені діями відповідача.

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах заявлених вимог та доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що рішенням Довгинцівського районного суду м. Кривого Рогу від 26.09.2003 року з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_2 стягнуто 17372 грн. боргу за договором позики та судові витрати 173,72 грн. Рішенням Довгинцівського районного суду м. Кривого Рогу від 07.09.2004 року з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_2 стягнуто 7852 грн. 14 коп. яка становить 10 процентів річних за прострочення виконання зобовязання за договором позики за три роки два місяця та індексації за цей же період. Ухвалою апеляційного суду Дніпропетровської області від 07 квітня 2005 року, залишеною без змін ухвалою апеляційного суду Автономної Республіки Крим від 13 червня 2007 року, рішення Довгинцівського районного суду м. Кривого Рогу від 07 вересня 2004 року, змінено, зменшено суму стягнуту з відповідача на користь позивача за час прострочення виконання боргового зобовязання процентів з 01 липня 2001 року по 01 квітня 2005 року з 5501 грн. до 1954 грн. 35 коп., в іншій частині рішення залишено без змін.

У провадженні Довгинцівського відділу ДВС знаходиться зведене виконавче провадження про примусове виконання виконавчих проваджень по виконавчим листам всього на суму 25078 грн. Постановою від 22.03.2010 року державним виконавцем ДВС у виконання вищезазначених рішень суду призначена та проведена експертиза оцінки описаного та арештованого майна, а саме 1/2 частини будинку, що знаходиться за адресою м. Кривий Ріг, вул. Цитрусова, 8 та належить ОСОБА_4 Державною виконавчою службою було проведено аукціон, однак у звязку з відсутністю покупців лот знятий з аукціону.

Відмовляючи позивачу в задоволенні позову, суд першої інстанції, із посиланням на ст. ст. 610, 612 ЦК України, дійшов висновку про те, що момент прострочення зобовязання не наступив, оскільки у судових рішеннях про стягнення з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_2 боргу, індексації, процентів не встановлено термін сплати коштів на користь ОСОБА_2, а крім того, рішення суду виконується в межах Закону України «Про виконавче провадження», тому відсутні підстави для застосування положень ст. 625 ЦК України.

Однак з таким висновком погодитися не можна з огляду на наступне.

Згідно ч. 1 ст. 1050 ЦК України якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов'язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 1 ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання.

Частиною 2 цієї статті передбачено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Відповідно до рішення Довгинцівського районного суду м. Кривого Рогу від 26 вересня 2003 року розмір боргу за договором позики визначено в сумі 17372,00 грн., яку стягнуто з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_2

За час прострочення грошового зобовязання, а саме за період з 01 липня 2001 року по 01 квітня 2005 року по процентам та індексації за період з 01 липня 2001 року по 01 вересня 2004 року, судовими рішеннями стягнуто з відповідача на користь позивача встановлений індекс інфляції та три проценти річних у розмірі 4594 грн. 89 коп.

З урахуванням приросту індексу споживчих цін за період з 01 вересня 2004 року по 01 липня 2010 року на 1,220, сума грошового зобовязання становить 21193,84 грн. (17372,00 грн. ?1,220), а три проценти річних від простроченої суми за період з 01 квітня 2005 року по 01 липня 2010 року становить 2736,09 грн., загальна сума 23929,92 грн.

Колегія суддів не погоджується з розрахунком суми боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції та 10 процентів річних за період з вересня 2004 року по липень 2011 року, на загальну суму 49338,50 грн. викладеним позивачем та її представником у позовній заяві та в апеляційній скарзі, враховуючи наступне.

Згідно ч. 1 ст. 303 ЦПК України під час розгляду в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Судом першої інстанції розглянуто змінені позивачем позовні вимоги відповідно до позовної заяви від 24.12.2010 року (а.с.44-47), згідно якої позивач просила стягнути з відповідача на її користь за період з 01 вересня 2004 року по 01 липня 2010 року на суму заборгованості по грошовому зобовязанню 25078 грн. розмір інфляції в сумі 30595,16 грн. та 10 процентів річних у сумі 18773,35 грн., що становить загальну суму 49338,51 грн.

Її уточнена позовна заява від 14 липня 2011 року ухвалою суду від 05 серпня 2011 року повернута ОСОБА_2 відповідно до ст. 31 ЦПК України. Ухвала суду позивачем не оскаржена.

Враховуючи рішення Довгинцівського районного суду м. Кривого Рогу від 07 вересня 2004 року та ухвалу апеляційного суду Дніпропетровської області від 07 липня 2005 року розрахунок індексу інфляції підлягає з 01 вересня 2004 року, а процентів за прострочення виконання грошового зобовязання з 01 квітня 2005 року по 01 липня 2010 року (а.с. 17-19, 44-47).

Відповідно до довідки Управління статистики у м. Кривому Розі індекс інфляції з вересня 2004 року по 01 липня 2010 року становить 2,220, а приріст споживчих цін за цей період 1,220.

Позивач, розраховуючи розмір інфляції, за період з вересня 2004 року по листопад 2010 року, шляхом множення суми заборгованості 25078,00 грн. (за двома виконавчими листами) на приріст індексу споживчих цін 2,220 та віднімання суми боргу 25078,00 грн., вважає, що цей розмір повинен становити 30595,16 грн.

Однак колегія суддів не може погодитись з розрахунком позивача, оскільки він суперечить положенням ч. 2 ст. 625 ЦК України, так як розмір заборгованості до якого повинен застосовуватись індекс інфляції становить 17372,00 грн., визначений рішенням Довгинцівського районного суду м. Кривого Рогу від 26 вересня 2003 року, а не 25078,00 грн., який складається із суми боргу за договором позики та нарахованих на неї сум індексу інфляції і трьох процентів річних.

Постановою Кабінету Міністрів України № 159 від 21 лютого 2001 року затверджено Порядок проведення компенсації громадянам частини грошових доходів у звязку з порушенням термінів їх виплати.

Відповідно до п. 4 Порядку сума компенсації обчислюється як добуток нарахованого, але не виплаченого грошового доходу за відповідний місяць і приросту індексу споживчих цін (індексу інфляції) у відсотках для визначення суми компенсації, поділений на 100.

Індекс споживчих цін для визначення суми компенсації обчислюється шляхом множення місячних індексів споживчих цін за період невиплати грошового доходу. При цьому індекс споживчих цін у місяці, за який виплачується дохід, до розрахунку не включається. Щомісячні індекси споживчих цін публікуються Держкомстатом.

Враховуючи викладене та положення ч. 2 ст. 625 ЦК України, колегія суддів вважає, що приріст споживчих цін в 1,220 підлягає застосуванню до суми боргу в розмірі 17372 грн., визначеного за рішенням Довгинцівського районного суду м. Кривого Рогу від 26 вересня 2003 року, а тому розмір інфляції за період з 01 вересня 2004 року по 01 липня 2010 року становить 21193,84 грн.

Визначаючи розмір процентів за період з 01 вересня 2004 року по 01 липня 2010 року позивачем нараховано 10 процентів річних від суми простроченої суми 25078 грн., що становить загальну суму 18743,35 грн.

Даний розрахунок суперечить положенням ч. 2 ст. 625 ЦК України, якою передбачено три проценти річних від простроченої суми і це є формою цивільно-правової відповідальності боржника за прострочення виконання грошового зобовязання, борговою ж розпискою між сторонами не була передбачена цивільно-правова відповідальність за прострочення виконання зобовязання у розмірі 10 процентів щомісячних чи річних від простроченої суми.

Щомісячне одержання позивачем 10 процентів, згідно боргової розписки, є платою за користування чужими грошовими коштами, передбачене ст. 536 ЦК України, питання про стягнення яких, відповідно до ч. 1 ст. 1048 ЦК України, позивачем не ставилося.

Враховуючи викладене, три проценти річних від простроченої суми у розмірі 17372 грн. підлягає стягненню за період з 01 квітня 2005 року по 01 липня 2010 року (5 років 3 місяці) в сумі 2736,09 грн. виходячи із розрахунку: 17372?3%:100=521,16 грн.; 5 років?521,16=2605,80 грн.; 521,16 грн. : 12 місяців=43,43 грн. (за місяць), 3 місяці?3,43 грн.=130,29 грн.; 2605,80+130,29 грн.=2736,09 грн.

Відмовляючи позивачу в задоволенні позовних вимог про відшкодування моральної шкоди, суд першої інстанції обґрунтовано дійшов висновку про те, що правовими нормами, які регулюють правовідносини з приводу стягнення боргу за договором позики не передбачено відшкодування моральної шкоди.

Доводи позивача щодо необґрунтованості висновків суду в частині відмови їй у відшкодуванні моральної шкоди, оскільки, на її думку, згідно ст. 1167 ЦК України вона має право на її відшкодування, колегія суддів вважає безпідставними, так як відшкодування моральної шкоди відповідно до положень ст. 1167 ЦК України передбачено по недоговірним зобовязанням, а спір між сторонами виник з договірних зобовязань договору позики.

За таких обставин колегія суддів вважає, що рішення суду в частині відмови в стягненні індексації та відсотків за час невиконання зобовязання підлягає скасуванню з ухваленням, відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 309 ЦПК України, нового рішення про часткове задоволення позовних вимог.

Відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати, понесені нею у судах першої та апеляційної інстанцій: 358 грн. 93 коп. по сплаті судового збору; 240,00 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи; 2000,00 грн. на правову допомогу.

Керуючись ст.ст. 303, 307, п.3 ч.1 ст.309, ст.ст. 314, 316 ЦПК України, колегія суддів, -

В И Р І Ш И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити частково.

Рішення Довгинцівського районного суду м. Кривого Рогу від 15 вересня 2011 року в частині відмови ОСОБА_2 у позові до ОСОБА_4 про стягнення встановленого індексу інфляції та відсотків за прострочення виконання грошового зобовязання скасувати та ухвалити в цій частині нове рішення про часткове задоволення позовних вимог.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_2 3 проценти річних від простроченої суми за час прострочення виконання грошового зобовязання з 01 квітня 2005 року по липень 2010 року в сумі 2736 грн. 09 коп. та індекс інфляції за прострочення виплати суми боргу за період з 01 вересня 2004 року по 01 липня 2010 року в сумі 21193 грн. 84 коп.

В решті цього позову позивачу відмовити.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_2 на відшкодування судових витрат, понесених у судах першої та апеляційної інстанцій: 358 грн. 93 коп. по сплаті судового збору; 240,00 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи; 2000,00 грн. на правову допомогу.

В іншій частині рішення залишити без змін.

Рішення набирає законної сили з моменту його проголошення, але може бути оскаржене у касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання ним законної сили.

Головуючий :

Судді: