АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________
Категорія: договірні
Доповідач: Малінська С.М.
Ухвала

іменем України

21 листопада 2011р.

Судова колегія судової палати з цивільних справ апеляційного суду Харківської області у складі :

головуючого - судді Малінської С.М. , ,

суддів - Швецової Л.А.,Даниленка В.М.

при секретарі : Подпрядовій В.Г.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Харкові апеляційну скаргу представника відповідача ОСОБА_2 ОСОБА_3 на рішення Комінтернівського районного суду м.Харкова від 11 жовтня 2011 року по справі за позовом Публічного акціонерного товариства « Банк « Фінанси та Кредит» в особі філії «Слобожанське РУ» Публічного акціонерного товариства « Банк « Фінанси та Кредит» до ОСОБА_2 , ОСОБА_4 про стягнення заборгованості за кредитним договором ,-

ВСТАНОВИЛА:

Позивач звернувся у суд з вищевказаною позовною заявою.

В обґрунтування позовних вимог ПАТ «Банк « Фінанси та Кредит» посилався на те, що 15.11.2007 року між ВАТ « Банк « Фінанси та Кредит» в особі філії « Слобожанське РУ» , правонаступником якого є Публічне акціонерне товариство « Банк « Фінанси та Кредит» в особі філії «Слобожанське РУ» Публічного акціонерного товариства « Банк «Фінанси та Кредит» та ОСОБА_2 укладено кредитний договір № 35-23/Ф , згідно умов якого останній надано кредит в сумі 10000,00 грн. з оплатою за процентною ставкою

0, 0001 % річних із строком користування до 15.11.2010 року.

Згідно договору ОСОБА_2 забовязалась у встановлені договором строки здійснювати повернення частини кредиту , а також сплачувати нараховані відсотки за використання кредиту та комісійну винагороду , а в випадку порушення термінів повернення кредиту - пені від простроченої суми за кожен день прострочення.

В забезпечення виконання забовязань між позивачем та ОСОБА_4 укладено договір поруки № 35-23/Ф-П від 15.11.2007 року , відповідно до якого поручитель забовязався відповідати у повному обсязі за своєчасне та повне виконання ОСОБА_2 забовязань за кредитним договором.

В порушення умов договору ОСОБА_2 грошові кошти не повернула і станом на 13.08.2010 року має строкову заборгованість в сумі 1667,83 , прострочену заборгованість за кредитом - 6664,17 грн. , прострочену заборгованість за комісією 4725 грн. , строкову заборгованість за процентами 98,61 грн. , прострочену заборгованість по процентам в сумі 4909, 83 грн. , нарахована пеня за прострочення погашення кредиту 18877,34грн. , за прострочення погашення процентів 12050 , 16 грн. , за прострочення погашення комісії - 13133,75 грн. , а всього 62126,69грн.

Рішенням Комінтернівського районного суду м. Харкова від 11 жовтня 2011 року позовну заяву задоволено . Стягнуто з ОСОБА_2 та ОСОБА_4 солідарно на користь позивача 62126,69грн. та вирішено питання щодо судових витрат.

Не погодившись з рішенням суду , представник відповідача ОСОБА_2 ОСОБА_3 подав апеляційну скаргу , у якій просив скасувати рішення суду та ухвалити нове рішення , яким у задоволенні позовних вимог до ОСОБА_4 відмовити , а відносно ОСОБА_2 позов задовольнити частково, в сумі 14582грн.

Апелянт , зокрема, посилався на те, що невірно нарахована заборгованість по процентам та пені по сплаті процентів за користування кредитом в сумі 17058,60грн., пені за прострочення погашення комісії - 13133,75 грн. , судом не застосовані вимоги ст. 551 ч.3 ЦК України, щодо зменшення пені за прострочення погашення кредиту -18877,34грн., судом не враховано , що позивачем у порушення договору поруки не відправлялось попередження ОСОБА_4 про заборгованість по кредитному договору.

Заслухавши суддю-доповідача , осіб , що приймали участь у справі ,дослідивши матеріали справи , судова колегія вважає необхідним апеляційну скаргу відхилити з наступних підстав.

Відповідно до вимог ст.610 ЦК України порушенням забовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов , визначених змістом забовязання.

Зідно ч.1 ст. 611 ЦК України у разі порушення забовязання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

Відповідно до ч.1 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким , що просрочив , якщо він не приступив до виконання забовязання або не виконав його у строк , встановлений договором або законом.

Відповідно до ч.1 ст. 554 ЦК України у разі порушення боржником забовязання , забезпеченого порукою , боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники , якщо договором поруки не встановлено додаткову ( субсидіарну) відповідальність поручителя.

Задовольняючи частково позовні вимоги , суд першої інстанції у відповідності до вищевказаних норм цивільного законодавства , виходив з того , що відповідач ОСОБА_2 просрочила виконання забовязання за кредитним договором , а тому для неї та ОСОБА_4 поручителя за договором поруки ,настають правові наслідки , передбачені цими договороми.

Матеріали справи свідчать , що 15.11.2007 року між ВАТ « Банк « Фінанси та Кредит» в особі філії « Слобожанське РУ» , правонаступником якого є Публічне акціонерне товариство « Банк « Фінанси та Кредит» в особі філії «Слобожанське РУ» Публічного акціонерного товариства « Банк «Фінанси та Кредит» та ОСОБА_2 укладено кредитний договір № 35-23/Ф , згідно умов якого останній надано кредит в сумі 10000,00 грн. з оплатою за процентною ставкою 0, 0001 % річних із строком користування до 15.11.2010 року ( а.с.8-10).

Станом на 13.08.2010 року ОСОБА_2 має строкову заборгованість в сумі 1667,83 , прострочену заборгованість за кредитом - 6664,17 грн. , прострочену заборгованість за комісією 4725 грн. , строкову заборгованість за процентами 98.61 грн. , прострочену заборгованість по процентам в сумі 4909, 83 грн. , нарахована пеня за прострочення погашення кредиту 18877,34грн. , за прострочення погашення процентів 12050 , 16 грн. , за прострочення погашення комісії - 13133,75 грн. , а всього 62126,69грн. (а.с.7).

В забезпечення виконання забовязань між позивачем та ОСОБА_4 укладено договір поруки № 35-23/Ф-П від 15.11.2007 року , відповідно до якого поручитель забовязався відповідати у повному обсязі за своєчасне та повне виконання ОСОБА_2 забовязань за кредитним договором ( а.с.11).

У звязку з порушенням виконання умов кредитного договору з відповідачів обгрунтовано стягнуто заборгованість в солідарному порядку.

Посилання апеллянта на те , що судом невірно нарахована заборгованість по процентам та пені по сплаті процентів за користування кредитом в сумі 17058,60грн., пені за прострочення погашення комісії - 13133,75 грн. є необґрунтованими , оскільки розрахунок заборгованості , що міститься на а.с. 7 повністю відображає суму боргу , а доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують. Крім того , п. 4.9 вищевказаного кредитного договору передбачено , що у випадку непогашення , несвоєчасного погашення або погашення не в повному обсязі трьох поспіль щомісячних ануїтетних платежів та/або щомісячних комісійних винагород за користування кредитними ресурсами застосовується процентна ставка у розмірі 36 % річних ( а.с.30зв.).Тому посилання апеллянта на те , що процентна ставка складає 0,0001 % річних та відсутність заборгованості по процентам спростовується матеріалами справи.

Судова колегія погоджується з висновками суду першої інстанції , щодо відмови у застосовані вимог ст. 551 ч.3 ЦК України, щодо зменшення пені за прострочку погашення кредиту в сумі 18877,34грн. до 2000 грн. .

Відповідно до ч.3ст. 551 ЦК України розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду , якщо він значно перевищує розмір збитків , та за наявності інших обставин , які мають істотне значення.

Судом першої інстанції обґрунтовано вказано , що відповідач не навів таких обставин , що мають для відповідача істотне значення , які б були підставою для зменшення розміру неустойки. Посилання апелянта лише на норму права , яка передбачає можливість зменшення розміру неустойки є недостатнім для такого зменшення без наявності інших істотних підстав.

Посилання апелянта на те , що позивачем у порушення договору поруки не відправлялось попередження ОСОБА_4 про наявність заборгованості по кредитному договору , що є підставою для відмови у задоволенні позовних вимог про стягнення з останньої в солідарному порядку вищевказаних сум , є безпідставним , оскільки на момент ухвалення рішення суду поручитель не виконав своїх забовязань за договором поруки щодо погашення заборгованості , крім того , невідправлення попередження поручителю не є підставою для припинення договору поруки.

Інші доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують.

На підставі вищевикладеного та керуючись ст.ст. 292 ; 294-296; 303 ; 304 ; 307 ; 308; 313-315 ; 317 ; 319 ; 325 ЦПК України , судова колегія,-

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу представника відповідача ОСОБА_2 ОСОБА_3 відхилити.

Рішення Комінтернівського районного суду м.Харкова від 11 жовтня 2011 року залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення , але може бути оскаржена безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили.

Головуючий :

судді :