АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Категорія - 26 ( ІІІ ) суддя Тимошенко Т.І.
Суддя-доповідач ОСОБА_1
РІШЕННЯ

Іменем України

19 жовтня 2011 року колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді - Зубакової В.П.

суддів - Остапенко В.О., Грищенко Н.М.

при секретарі - Євтодій К.С.

розглянула у відкритому судовому засіданні у м. Кривому Розі цивільну справу за апеляційною скаргою представника відповідача ОСОБА_2 акціонерного товариства «ЄВРАЗ ОСОБА_3» на рішення Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу від 27 травня 2011 року по справі за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_2 акціонерного товариства «ЄВРАЗ ОСОБА_3» про відшкодування моральної шкоди.

Особи, які беруть участь у розгляді справи:

представник позивача ОСОБА_4 - ОСОБА_5,-

В С Т А Н О В И Л А:

У квітні 2011 року ОСОБА_4 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 акціонерного товариства «ЄВРАЗ ОСОБА_3» (далі ПАТ «ЄВРАЗ ОСОБА_3») про відшкодування моральної шкоди, посилаючись на те, що він, працюючи тривалий час в шкідливих умовах праці, отримав професійне захворювання, у звязку із чим висновком МСЕК від 22.11.2006 року йому було встановлено 25% стійкої втрати професійної працездатності.

Вважає, що у звязку з отриманим професійним захворюванням йому спричинено моральну шкоду, розмір якої він, уточнивши позовні вимоги, визначив у 192 000 грн. та просив суд стягнути цю суму з відповідача на свою користь.

Рішенням Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу від 27 травня 2011 року позов ОСОБА_4 задоволено частково.

Стягнуто з ПАТ «ЄВРАЗ ОСОБА_3» на користь ОСОБА_4 30 000 грн. в рахунок відшкодування моральної шкоди. Стягнуто з ПАТ «ЄВРАЗ ОСОБА_3» на користь держави судовий збір у розмірі 08,50 грн. та витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи у сумі 17,00 грн.

В апеляційній скарзі представник відповідача ПАТ «ЄВРАЗ ОСОБА_3» ставить питання про скасування рішення суду і ухвалення нового рішення про відмову позивачу в задоволенні позову, посилаючись на те, що судом помилково до врегулювання спірних правовідносин застосовано положення загальних норм діючого законодавства ст. 237-1 КЗпП України, 1167, 1168 ЦК України замість спеціального Закону України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності» ; ПАТ «ЄВРАЗ ОСОБА_3» є неналежним відповідачем по даній справі; факт заподіяння моральних страждань не підтверджений достовірними доказами; розмір моральної шкоди необґрунтований; не зясовано причини пропуску позивачем тримісячного строку для звернення з позовом.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах позовних вимог, доводів апеляційної скарги та заперечень на неї, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

ОСОБА_3 встановлено, що ОСОБА_4 з 1965 року по 2008 рік працював у ПАТ «ЄВРАЗ ОСОБА_3» підземним знімальником, підземним майстром маркшейдером, підземним маркшейдером та підземним начальником дільниці. 25.02.2008 року звільнений за власним бажанням в зв`язку з виходом на пенсію за віком за ст. 38 КЗпП України (а.с. 9-11).

Працюючи протягом тривалого часу, впродовж 10 років 4 місяців в умовах підвищеного рівня запиленості повітря робочої зони позивач отримав професійне захворювання.

Висновком МСЕК від 22.11.2006 року позивачу первинно встановлено 25% втрати професійної працездатності з 20 листопада 2006 року безстроково (а.с. 67).

Суд, частково задовольняючи позов, обґрунтовано виходив з доведеності позовних вимог ОСОБА_4 та вірно встановив, що між сторонами склалися трудові правовідносини, оскільки професійне захворювання отримано позивачем під час виконання ним трудових обовязків і повязане з виробництвом, і наявності у звязку з цим підстав, передбачених ст.ст. 153, 237-1 КЗпП України, для відшкодування моральної шкоди, але помилково визначив, що вказані, правовідносини, крім зазначених правових норм, регулюються ст.ст. 1167, 1168 ЦК України.

Відповідно до ст. 214 ЦПК України суд, під час ухвалення рішення, серед інших питань вирішує, які правовідносини сторін випливають із встановлених обставини і яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин.

Відповідно до п.5 Постанови Пленуму Верховного ОСОБА_3 України від 31.03.1995 року №4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди», оскільки питання відшкодування моральної шкоди регулюються законодавчими актами, введеними в дію в різні строки, суду необхідно в кожній справі з'ясувати характер правовідносин сторін і встановлювати, якими правовими нормами вони регулюються, чи допускає відповідне законодавство відшкодування моральної шкоди при даному виді правовідносин.

Колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов помилкового висновку про те, що між сторонами по справі склалися правовідносини з приводу спричинення моральної шкоди, які регулюються нормами Цивільного кодексу України, оскільки з матеріалів справи вбачається, що між сторонами склалися трудові правовідносини, оскільки каліцтво отримано позивачем під час виконання ним трудових обовязків і пов'язане і виробництвом.

Норми ЦК України, що регулюють відшкодування моральної (немайнової) шкоди по відношенню до трудових правовідносин не є спеціальними нормами та не підлягають застосуванню до вказаних правовідносин.

За таких обставин колегія суддів дійшла висновку, що районним судом застосовано закон, який не поширюється на дані правовідносини, у зв'язку з чим рішення суду в цій частині підлягає зміні з підстав, передбачених п.4 ч.1 ст. 309 ЦПК України, з виключенням з мотивувальної частини рішення посилання на ст.ст. 1167, 1168 ЦК України.

Доводи представника відповідача про відсутність обовязку ПАТ «Суха Балка» відшкодовувати моральну шкоду, завдану позивачу з тих підстав, що останній є субєктом страхування від нещасного випадку на виробництві, суперечать нормам діючого законодавства, оскільки Закон України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності» від 23 вересня 1999 року № 1105-XIV в редакції, що діяла на час встановлення позивачеві вперше стійкої втрати працездатності, не передбачає у 2006 році відшкодування застрахованим і членам їх сімей моральної (немайнової) шкоди, отриманої внаслідок ушкодження здоровя Фондом соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України.

Спростовуються встановленими обставинами та матеріалами справи й доводи представника відповідача щодо відсутності підстав для відшкодування ОСОБА_4 моральної шкоди.

Доводи представника відповідача про те, що судом не взято до уваги пропущення позивачем тримісячного строку для звернення до суду за захистом свого порушеного права, не відповідають положенням п.3 ч.1 ст.268 ЦК України, який встановлює, що позовна давність не поширюється на вимогу про відшкодування шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоров'я або смертю.

Разом з тим, при вирішенні питання про розмір відшкодування моральної шкоди заподіяної позивачу, не врахував роз'яснень п. 9 Постанови Пленуму Верховного ОСОБА_3 України №4 від 31 березня 1995 р. (з подальшими змінами) «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» і не обґрунтував розмір моральної шкоди в сумі 30 000 гривень.

Виходячи з цих обставин, колегія суддів, беручи до уваги конкретні обставини по справі, тяжкість тілесних ушкоджень, характер і тривалість фізичних і моральних страждань позивача, істотність вимушених змін у його життєвих стосунках та, враховуючи зниження ступеня втрати професійної працездатності, вважає необхідним змінити рішення суду в частині визначеного судом розміру моральної шкоди і зменшити її з 30 000 гривень до 12 000 гривень.

В іншій частині рішення суду відповідає нормам матеріального та процесуального закону.

Керуючись ст.ст. 303, 307, п.4 ч.1 ст. 309, ст.ст. 313, 314, 316 ЦПК України, колегія суддів, -

В И Р І Ш И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 акціонерного товариства «ЄВРАЗ ОСОБА_3» задовольнити частково.

Рішення Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу від 27 травня 2011 року змінити.

Виключити з мотивувальної частини рішення посилання на матеріальний закон - ст. ст. 1167, 1168 ЦК України, який не регулює ці правовідносини.

Зменшити розмір моральної шкоди, стягнутої з ОСОБА_2 акціонерного товариства «ЄВРАЗ ОСОБА_3» на користь ОСОБА_4 з 30 000 (тридцяти тисяч) гривень до 12 000 (дванадцяти тисяч) гривень.

В іншій частині рішення залишити без змін.

Рішення набирає законної сили з моменту його проголошення, але може бути оскаржено у касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання ним законної сили.

Головуючий:

Судді: