Справа № 2-167/11
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28.02.2011 року м.Корсунь-Шевченківський

Корсунь - Шевченківський районний суд Черкаської області в складі:

головуючого - судді Побережної Н.П.,

при секретарі судового засідання Могильної І.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Черепинської сільської ради, треті особи на стороні відповідача, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору: Корсунь Шевченківська державна нотаріальна контора. Корсунь Шевченківський відділ комунального підприємства «Черкаське обласне обєднане бюро технічної документації»про визнання права власності на неприйнятий в експлуатацію житловий будинок садибного типу у порядку спадкування за заповітом, -

ВСТАНОВИВ:

10.02.2011 року позивач звернувся у суд з позовом про визнання права власності на неприйнятий в експлуатацію житловий будинок садибного типу і просить ухвалити рішення, яким визнати за ним в порядку спадкування за заповітом після смерті його баби ОСОБА_2, що померла 06.04.2010 року, право власності на неприйнятий в експлуатацію житловий будинок садибного типу, який розташований по вул. Першокутчанській, 4, у с. Карашина Корсунь Шевченківського району Черкаської області, на земельній ділянці площею 0,17 га, та належав на праві власності його бабі ОСОБА_2, яка правовстановлюючого документу на дану нерухомість на мала.

Свої позовні вимоги позивач обгрунтовує тим, що після смерті його баби ОСОБА_2, 06.04.2010 року відкрилася спадщина, яка складається із садиби (житловий будинок садибного типу на земельній ділянці площею 0,17 га), який розташований по вул. Першокутчанській, 4, у с. Карашина Корсунь Шевченківського району Черкаської області. До складу садиби входить житловий будинок площею 60,8 кв.м, позначений в плані буквою «А», прибудова площею 6,3 кв.м, позначена в плані буквою «а», сарай площею 8,4 кв.м, позначений в плані буквою «Б», сарай площею 13,3 кв.м, позначений в плані буквою «В», погріб, позначений в плані буквою «Г», колодязь , позначений в плані «№1». 17 серпня 2009 року бабою Позивача ОСОБА_2 був складений заповіт, відповідно до якого вона заповіла все своє майно своєму внукові ОСОБА_1. Однак отримати свідоцтво про право на спадщину Позивач не може, оскільки померла не мала свідоцтва про право власності на будинок та дозвільних документів на його будівництво.

В судове засідання позивач зявився, позов підтримав повністю та надав суду пояснення, аналогічні тим, які викладені в позовній заяві.

Представник відповідача, будучи належним чином повідомленим про день, час і місце слухання справи, у суд не зявився.

Суд вислухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає до задоволення на підставі наступного.

Судом встановлено, що 06 квітня 2010 року померла ОСОБА_2, після смерті якої відкрилася спадщина по вул. Першокучанській, 4, у с. Карашина Корсунь Шевченківського району району, Черкаської області у вигляді садиби (житловий будинок садибного типу на земельній ділянці площею 0,17 га), який розташований по вул. Першокутчанській, 4, у с. Карашина Корсунь Шевченківського району Черкаської області. До складу садиби входить житловий будинок площею 60,8 кв.м, позначений в плані буквою «А», прибудова площею 6,3 кв.м, позначена в плані буквою «а», сарай площею 8,4 кв.м, позначений в плані буквою «Б», сарай площею 13,3 кв.м, позначений в плані буквою «В», погріб, позначений в плані буквою «Г», колодязь , позначений в плані «№1». Спадкоємцем за заповітом є онук ОСОБА_1. Заповіт зареєстрований в спадковому реєстрі за № січня 2010 року.

Земельна ділянка на якій збудований житловий будинок садибного типу, розміром 0,17 га згідно з довідкою Черепинської сільської ради Корсунь - Шевченківського району від 29.09.2010 р. № 746 обліковується за ОСОБА_2 та не приватизована.

Згідно висновку архітектора КПВАПП «Облархбюро»Черкаської обласної ради від 11.09.2009 р при самочинній побудові будинку та господарських споруд по вул. Першокутчанській, 4, у с. Карашина Корсунь Шевченківського району Черкаської області не були порушені будівельні норми та відповідає будівельним нормам ДБН 360-92** «Планування і забудова міських і сільських поселень».

Відповідно до ч. 3 ст. 376 ЦК України право власності на самочинно збудоване нерухоме майно може бути за рішенням суду визнане за особою, яка здійснила самочинне будівництво на земельній ділянці, що не була їй відведена для цієї мети, за умови надання земельної ділянки у встановленому порядку особі під уже збудоване нерухоме майно.

Відповідно до ч. 3, 5 ст. 376 ЦК України право власності на самочинно збудоване нерухоме майно може бути за рішенням суду визнане за особою, яка здійснила самочинне будівництво на земельній ділянці, що не була їй відведена для цієї мети, за умови надання земельної ділянки у встановленому законом порядку особі під уже збудоване нерухоме майно. А також, на вимогу власника (користувача) земельної ділянки суд може визнати за ним право власності на нерухоме майно, яке самочинно збудоване на ній, якщо це не порушує права інших осіб.

Згідно ч.2 ст. 331 ЦК України нерухоме майно підлягає державній реєстрації, яку може провести лише особа, яка його побудувала і яка є живою, а до моменту реєстрації вказане будинковолодіння вважається обєктом незавершеного будівництва.

Оскільки вказаний житловий будинок на день смерті померлої не був зареєстрований в установленому законом порядку, тобто являється обєктом незавершеного будівництва, то за таких обставин суд вважає, що позов підлягає до задоволення і відповідно до положень ст. 1216 ЦК України обовязок по здачі вказаного будинковолодіння в експлуатацію переходить до позивача, оскільки вказана стаття передбачає, що спадкування це є перехід прав та обовязків /спадщини/ від фізичної особи, яка померла /спадкодавця/, до інших осіб /спадкоємців/, а тому суд позов задовольняє та визнає за позивачем право власності в порядку спадкування, як за спадкоємцем за заповітом на дане майно, як на незакінчений будівництвом обєкт, з послідуючою здачею його в експлуатацію.

Відповідно до ст. 1216, 1223, 1233 , 1235, 1296 ЦК України право на спадщину , яка відкрилася після смерті ОСОБА_2 має її онук за заповітом, який у встановлений законом строк прийняв спадщину.

Задовольняючи позов, суд залишає за позивачем судові витрати по справі, оскільки ні до подання позову до суду, ні під час судового розгляду справи відповідач не заперечував проти його задоволення і прав позивача не порушував.

Керуючись ч.2 ст. 331; 1216, 1233, 1261 ЦК України, ст.ст. 10, 11, 57, 58, 59, 60, 88, ч.1 ст. 114, 156, 212 - 215 ЦПК України,

суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити повністю.

Визнати за ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_2 Шевченківського району Черкаської області, зареєстрований і проживає ІНФОРМАЦІЯ_3 Шевченківському Черкаської області, інші дані про особу суду невідомі, право власності в порядку спадкування за заповітом , після смерті ОСОБА_2 , 06 квітня 2010 року у с. Карашина Корсунь-Шевченківського району Черкаської області, на житловий будинок садибного типу, розміщений на земельній ділянці площею 0,17 га, який знаходиться по вул. Першокутчанській, 4, у с. Карашина Корсунь Шевченківського району Черкаської області. До складу садиби входить житловий будинок площею 60,8 кв.м, позначений в плані буквою «А», прибудова площею 6,3 кв.м, позначена в плані буквою «а», сарай площею 8,4 кв.м, позначений в плані буквою «Б», сарай площею 13,3 кв.м, позначений в плані буквою «В», погріб, позначений в плані буквою «Г», колодязь , позначений в плані «№1»

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Апеляційного суду Черкаської області через Корсунь - Шевченківський районний суд шляхом подання в 10-денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя ОСОБА_4