АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Категорія № 57 (4) інстанції ОСОБА_1
Доповідач Савіна Г.О.
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 вересня 2011 року м. Кривий Ріг

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Дніпропетровської області в складі :

головуючого - судді Савіної Г.О.,

суддів Турік В.П., Соколан Н.О.,

при секретарі Алісовій Т.С.,

за участю позивача ОСОБА_2,

відповідача ОСОБА_3 та його представника ОСОБА_4,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кривому Розі цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_3 на рішення Довгинцівського районного суду м. Кривого Рогу від 24 листопада 2010 року по справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення боргу за договором позики, стягнення моральної шкоди, -

ВСТАНОВИЛА:

У січні 2009 року позивач ОСОБА_2 звернулась до суду з вищезазначеним позовом та просила стягнути з відповідача ОСОБА_3 борг в сумі 69104 грн. та 10000 грн. у відшкодування моральної шкоди спричиненої їй діями відповідача. В обґрунтування своїх позовних вимог зазначила, що вона продала відповідачу квартиру № 85 у будинку № 84 на мікрорайоні 5-й Зарічний м. Кривого Рогу, за яку він, у день укладення угоди, сплатив 29479 грн., а решту коштів пообіцяв повернути до 30 вересня 2008 року, про що в присутності свідків склав розписку. Гроші до теперішнього часу відповідач не повернув, незважаючи на її неодноразові прохання про сплату боргу.

Рішенням Довгинцівського районного суду м. Кривого Рогу від 24 листопада 2010 року позовні вимоги ОСОБА_2 задоволені частково, стягнуто з ОСОБА_3 на її користь заборгованість за договором позики в сумі 66512 грн. 60 коп. та судові витрати по справі в розмірі 109 грн. Стягнуто з ОСОБА_3 на користь держави судові витрати в розмірі 586 грн. 12 коп. В іншій частині позов залишено без задоволення.

В апеляційній скарзі відповідач ОСОБА_3 ставить питання про скасування рішення суду та направлення справи на новий розгляд, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права. Зокрема, на його думку, суд не дослідив всі обставини, що стосуються спірного питання та не врахував, що згідно договору купівлі-продажу квартири від 14 липня 2008 року він з позивачем повністю розрахувався за квартиру. Крім того, суд не звернув увагу на те, що позивачем не надано доказів на підтвердження того, що вона передавала йому кошти.

В своїх запереченнях ОСОБА_2 просить апеляційну скаргу відхилити, а рішення суду залишити без змін.

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах заявлених вимог та доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що 14 липня 2008 року позивач ОСОБА_2 продала ОСОБА_3 квартиру № 85 у будинку № 84 на мікрорайоні 5-й Зарічний в м. Кривому Розі, за яку, в день укладення угоди відповідач сплатив позивачу 29479 грн. Решту коштів ОСОБА_3 пообіцяв повернути до 30 вересня 2008 року про що в присутності свідків склав розписку, однак гроші в сумі65512,60 грн. позивачу не повернув.

Задовольняючи частково позовні вимоги в цій частині, сд першої інстанції помилково дійшов висновку щодо виниклих між сторонами правовідносин і невірно керувався правовими нормами, які регулюють правовідносини за договором позики, оскільки як убачається із розписки від 14.07.2008 року відповідач взяв на себе зобовязання сплатити позивачу до 30.09.2008 року 8633 доларів США за продану йому позивачем в цей день квартиру, але до цього часу взяте на себе зобовязання не виконав.

Позивач, звернувшись до суду із зазначеним позовом, просила стягнути з відповідача суму боргу не за договором позики, а на підставі ст. ст.509, 530, 610 ЦК України.

Відповідно до ст. 509 ЦК України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати

послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Зобов'язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

Зобов'язання має грунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості.

Порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання (неналежне виконання) (ст. 610 ЦК України).

Частиною 1 ст. 611 ЦК України передбачено, що у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання.

Відповідач ОСОБА_3 підтвердив, що в день укладення договору купівлі-продажу у нього не вистачало до договірної ціни 8638 доларів США, тому в нотаріальній конторі він видав позивачу розписку, в якій зобовязався сплатити продавцю квартири указану суму до 30.09.2008 року.

З огляду на це доводи відповідача в апеляційній скарзі про те, що судом не було враховано ту обставину, що згідно договору купівлі-продажу квартири він повністю розрахувався за квартиру про що свідчить п. 3 договору, безпідставні.

У судовому засіданні відповідач стверджував, що після укладення договору купівлі-продажу квартири і написання боргової розписки вони з позивачем поїхали до банку, де він взяв потрібну йому суму в американській валюті і тут же гроші передав позивачу.

Позивач заперечувала цю обставину.

Відповідно до ст. 545 ЦК України прийнявши виконання зобов'язання, кредитор повинен на вимогу боржника видати йому розписку про одержання виконання частково або в повному обсязі. Якщо боржник видав кредиторові борговий документ, кредитор, приймаючи виконання зобов'язання, повинен повернути його боржникові. У разі неможливості повернення боргового документа кредитор повинен вказати про це у розписці, яку він видає. Наявність боргового документа у боржника підтверджує виконання ним свого обов'язку.

Згідно ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу.

Колегія суддів не бере до уваги твердження відповідача щодо сплати позивачу суми боргу за розпискою, оскільки ним не надано доказів на їх підтвердження.

ОСОБА_2 просила стягнути з відповідача на її користь борг у гривнях, розмір якого визначила в 69104,00 грн., в той час як згідно довідки банку, курс долара США до гривні України складав 100 до 770, тому сума боргу, яка підлягає стягненню з відповідача на користь позивача на виконання грошового зобовязання становить 66512,60 грн.

За таких обставин, колегія суддів вважає, що рішення суду в частині стягнення заборгованості за договором позики підлягає скасуванню з ухваленням в цій частині,відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 309 ЦПК України нового рішення про часткове задоволення позовних вимог та стягнення з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 66512,60 грн., в решті цього позову позивачу слід відмовити.

Відповідно до ст. 88 ЦПК України з ОСОБА_3 підлягають стягненню судові витрати: на користь ОСОБА_2 судовий збір в розмірі 79,00 грн. і 30,00 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи,та на користь держави судовий збір в сумі 586,12 грн.

Рішення суду в частині відшкодування моральної шкоди не оскаржено.

Керуючись ст.ст. 303, 307, п.4 ч.1 ст.309, ст.ст. 313, 314, 316 ЦПК України, колегія суддів, -

В И Р І Ш И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 задовольнити частково.

Рішення Довгинцівського районного суду м. Кривого Рогу від 24 листопада 2010 року в частині стягнення заборгованості за договором позики скасувати та ухвалити в цій частині нове рішення.

Позовні вимоги ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення боргу задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 грошовий борг на виконання зобовязання в сумі 66512 (шістдесят шість тисяч пятсот дванадцять) грн. 60 коп. та судові витрати: 79,00 грн. по сплаті судового збору; 30,00 грн. - на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи.

В решті цього позову позивачу відмовити.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави судовий збір у розмірі 586,12 грн.

Рішення набирає законної сили з моменту його проголошення, але може бути оскаржене у касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду з цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання ним законної сили.

Головуючий:

Судді: