Справа № 2-521/11
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

29 березня 2011 року Дрогобицький міськрайонний суд Львівської області в складі:

головуючого - судді Качмар В.Я.

при секретарі - Матчишин І.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м.Дрогобич цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування майнової та моральної шкоди, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернулась до суду із зазначеним позовом до відповідача про відшкодування їй матеріальної та моральної шкоди, заподіяної злочином. В обґрунтування позовних вимог покликається на те, що вироком Дрогобицького міськрайонного суду від 18.11.2010 року відповідача визнано винним у вчиненні злочину передбаченого ч.3 ст.185 КК України та встановлено, що останній 17.05.2010 року біля 00.40 год., перебуваючи у стані алкогольного спяніння, проник до квартири АДРЕСА_1, звідки викрав належне позивачці майно, заподіявши їй шкоду на суму 6587,28 грн. Окрім цього, покликається на те, що внаслідок кримінально карних дій ОСОБА_2 їй було завдано моральної шкоди, яку оцінює у 3000 грн., що виразилась у погіршенні стану здоровя, переживання, які завдали фізичного болю та страждань, які посилюються постійним психологічним пригніченням. Вказує, також й на те, що ОСОБА_2 не цікавиться наслідками своїх протиправних дій та не намагається відшкодувати заподіяну їй шкоду.

Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримала повністю з підстав викладених в позовній заяві, просить позов задоволити.

Відповідач в судове засідання не зявився, хоча був належним чином повідомлений про час і місце судового засідання, не повідомив суд про причини неявки.

Заслухавши пояснення осіб, які беруть участь у справі, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов слід задоволити частково з таких міркувань.

Згідно ч.1 ст.60 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст.61 цього Кодексу, а відповідно до ч.4 цієї статті вирок у кримінальній справі, що набрав законної сили обовязкові для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено вирок, з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою.

Судом встановлено, що вироком Дрогобицького міськрайонного суду від 18.11.2010 року ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні злочину передбаченого ч.3 ст.185 КК України, за те, що він 17.05.2010 року, перебуваючи в стані алкогольного спяніння з метою крадіжки чужого майна шляхом виймання шибки у вікні, проник у жиле приміщення квартири АДРЕСА_2, звідки таємно викрав особисте майно ОСОБА_1 на суму 6587,28 грн., зокрема: 10 пляшок горілки «Хортиця»Срібна вартістю 250 грн., три пляшки горілки «Неміроф»Лайт вартістю 75 грн., дві пляшки вина «Кримське»напівсолодке вартістю 40 грн., 19 пачок сигарет «LM»вартістю 133 грн., мобільний телефон «Нокіа-6070»зі стартовим пакетом оператора стільникового звязку «Київстар»вартістю 325 грн., 1200 грн., 450 доларів США, що згідно курсу НБУ становить 3566,65 грн., 100 євро, що згідно курсу НБУ становить 997,63 грн.

Відповідно до п.7 Постанови Пленуму ВСУ №14 від 18.12.2009 року «Про судове рішення у цивільній справі»розглядаючи позов, який випливає з кримінальної справи, суд не вправі обговорювати вину відповідача, а може вирішувати питання лише про розмір відшкодування.

З цих підстав, суд вважає доведеною вину відповідача ОСОБА_2 у вчиненні ним злочину передбаченого ч.3 ст.185 КК України, прямим результатом якого стало заподіяння позивачці матеріальної шкоди.

З абз.1 п.13 постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 31.03.1989р. «Про практику застосування судами України законодавства про відшкодування матеріальної шкоди, заподіяної злочином, стягнення безпідставно нажитого майна»(з наступними змінами) та абз.1 п.2 постанови Пленуму ВСУ №6 від 27.03.1992р. «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди»вбачається, що шкода, заподіяна злочином, підлягає відшкодуванню особою, яка її заподіяла, в повному обсязі.

Пленум розяснив судам, що «розглядаючи позови про відшкодування шкоди, суди повинні мати на увазі, що відповідно до ст.ст.440, 450 ЦК(ст.ст.1166, 1187 ЦК України) шкода, заподіяна особі і майну громадянина або заподіяна майну юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її заподіяла, за умови, що дії останньої були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв'язок та є вина зазначеної особи.

Відповідно до ч.1 ст.1177 ЦК України майнова шкода, завдана майну фізичної особи внаслідок злочину, відшкодовується державою, якщо не встановлено особу, яка вчинила злочин, або якщо вона є неплатоспроможною.

Враховуючи вище наведене, зокрема те, що вина ОСОБА_2 у вчиненні злочину передбаченого ч.3 ст.185 КК України доведена, шкода заподіяна позивачці повязана із вчиненням даного суспільно-небезпечного діяння, відомостей про неплатоспроможність відповідача суду не представлено, а тому суд приходить до переконання з відповідача слід стягнути в користь позивача 6587,28 грн. заподіяної злочином матеріальної шкоди.

Відповідно до ч. 1 ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.

Разом з тим, у п. 7 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 року № 4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди»(зі змінами та доповненнями) міститься розяснено, що заподіяна моральна (немайнова) шкода відшкодовується тій фізичній чи юридичній особі, права якої були безпосередньо порушені протиправними діями (бездіяльністю) інших осіб.

При вирішенні питання про відшкодування моральної шкоди суд враховує наявність такої, протиправність дій її заподіювача (відповідача), причинний зв'язок між шкодою і протиправним діянням відповідача.

Моральна шкода полягає у душевних стражданнях, яких позивачка зазнала у звязку із протиправною поведінкою щодо неї та у звязку із порушенням її права власності.

Визначаючи розмір грошового відшкодування моральної шкоди суд враховує характер неправомірних дій відповідача, його поведінку після вчинення злочину, що спричинило погіршення стану здоровя позивачки, що стверджується довідками про такий її стан та записами у її медичній книжці,та тяжкість вимушених змін, час та зусилля необхідні для відновлення попереднього стану. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.

А тому, враховуючи вимоги п.п.3,5,9 Постанови Пленуму ВСУ «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди»від 31.03.1995 року №4, з ОСОБА_2 слід стягнути в користь позивачки 1500 гривень моральної шкоди.

Керуючись ст.ст.10, 11, 60, 81, 88, 209, 212-215 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позов задоволити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 в користь ОСОБА_1 6578,28 гривень завданої майнової шкоди та 1500 гривень моральної шкоди.

В решті позову відмовити.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до апеляційного суду Львівської області через Дрогобицький міськрайонний суд шляхом подачі апеляційної скарги в 10-денний строк з дня проголошення рішення, а особами, які не були присутні у судовому засіданні під час його проголошення з дня отримання такого.

Суддя В.Я.Качмар