Справа № 2-501/11
РІШЕННЯ

Іменем України

28 березня 2011 року м. Новоград-Волинський

Новоград-Волинський міськрайонний суд Житомирської області

в складі головуючої судді Савицької Л.Й.

при секретарі Змієвській І.А.

з участю позивача ОСОБА_1

відповідача ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Новограді-Волинському цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на неповнолітніх дітей у твердій грошовій сумі, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернулася до суду просила суд ухвалити рішення про стягнення аліментів із відповідача на її користь на утримання сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 та дочки ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, батьком яких відповідно до свідоцтва про народження є відповідач, в розмірі по 300 грн. на кожного, щомісячно, до їх повноліття.

В обґрунтування позову зазначає, що з відповідачем вони перебували в шлюбі з 14.08.1993 року, даний шлюб за рішенням суду розірвано у 1999 році. Від даного шлюбу у них народився син ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 та дочка ОСОБА_4,ІНФОРМАЦІЯ_2, які перебувають на її утриманні. Після розірвання шлюбу відповідач припинив надавати матеріальну допомогу на утримання дітей та ухиляється від виконання своїх батьківських обовязків. Відповідач офіційно не працює, однак має нерегулярний мінливий дохід і спроможний надавати кошти на утримання дітей.

Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримала, позов просила задовольнити в повному обсязі.

Відповідач в судовому засіданні заперечував проти задоволення позову, та пояснив, що він згоден сплачувати аліменти в розмірі 300 грн. на обох дітей.

Заслухавши пояснення сторін, дослідивши письмові докази по справі, суд встановив наступне.

З копії свідоцтва про розірвання шлюбу слідує, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі, який було розірвано та від якого мають двох дітей: сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 та дочку ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, про що свідчать копії про народження дітей (а.с.3,4). Згідно довідки виконавчого комітету Пилиповицької сільської ради Новоград-Волинського району №229 від 21.02.2011 року діти ОСОБА_5 та ОСОБА_6 перебувають на утриманні позивача (а.с.5).

Згідно зі ст. 27 Конвенції про права дитини, прийнятої 44-ю сесією Генеральної Асамблеї ООН 20.11.1989 року, батько або (і) інші особи, що виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здатностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Це положення відбите в українському законодавстві. Згідно положень статей 141, 180-182 Сімейного кодексу України розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обовязків щодо дитини. Батьки зобовязані утримувати дітей до досягнення ними повноліття.

За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. При визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоровя та матеріальне становище дитини і платника аліментів, наявність у останнього інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина та інші обставини, що мають істотне значення.

Вище вказаними нормами Сімейного кодексу України та розясненнями Пленуму ВСУ України Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментіввизначено, що в разі якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Обовязок батьків щодо утримання своїх дітей є одним з головних конституційних обовязків (ч. 2 ст. 51 Конституції України) і традиційно закріплюється в сімейному законодавстві.

Як вбачається з матеріалів справи і встановлено в судовому засіданні, відповідач здоровий та працездатний, однак офіційно не працює, інших утриманців не має, не приймає участі в утриманні неповнолітніх дітей, належної матеріальної допомоги на їх утримання не надає, а тому суд приходить до висновку, що він спроможний сплачувати аліменти в розмірі, зазначеному в позові, що буде відповідати як інтересам дитини, так і матеріальному становищу та стану здоровя платника аліментів.

Отже, позов обґрунтований і підлягає задоволенню.

Також суд стягує з відповідача в дохід держави судовий збір в сумі 51 грн. і витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи в сумі 120 грн.

Керуючись ст.ст. 10, 11, 57-60, 209, 212-215 Цивільно-процесуального кодексу України, ст.ст. 180-184 Сімейного кодексу України, суд,

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Стягувати з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3 на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_4 аліменти на утримання неповнолітніх дітей: сина ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_5 та дочки ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_6, в твердій грошовій сумі в розмірі по 300 грн., щомісячно на кожного, починаючи з 25.02.2011 року до повноліття сина ОСОБА_3 19.08.2012 року.

Стягнути з відповідача ОСОБА_2 в дохід держави судовий збір в сумі 51 (пятдесят одна) грн. і витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи в сумі 120 (сто двадцять) грн.

Рішення суду в частині стягнення аліментів у розмірі суми платежу за один місяць, допустити до негайного виконання.

Згідно ст. 223 ЦПК України, рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо її не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Рішення може бути оскаржено до апеляційного суду Житомирської області через Новоград-Волинський міськрайонний суд шляхом подачі апеляційної скарги протягом 10 днів з дня його проголошення або з дня отримання його копії.

Головуюча: Л.Й. Савицька