АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 22ц-3055/11 Номер провадження 22-ц/1690/6592/11Головуючий у 1-й інстанції Кривич Ж.О. Доповідач ап. інст. ОСОБА_1
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08 вересня 2011 року м. Полтава

Апеляційний суд Полтавської області в складі:

головуючого - МАРТЄВА С.Ю.

суддів - АНТОНОВА В.М., ЧІЧІЛЯ В.А.

за участю секретаря - РЕНКЕВИЧ М.Д.

розглянув провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_2 у інтересах ОСОБА_3 на рішення Автозаводського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 18 травня 2011 року у справі за позовом ОСОБА_3 до товариства з додатковою відповідальністю «Страхова компанія «Кредо»» за участю третьої особи - публічного акціонерного товариства комерційного банку «Приватбанк» про стягнення страхового відшкодування.

Колегія суддів, заслухавши доповідь судді - доповідача,-

ВСТАНОВИЛА:

У липні 2008 року позивач звернувся до суду із зазначеним позовом, у якому просив стягнути із відповідача 25320,12 грн. страхового відшкодування, 216 грн. витрат за послуги спеціаліста - товарознавця, 924,18 грн. пені, 24 283,12 грн. збитків від інфляції, 3 560,77 грн. 3% річних, а усього 54 304,19 грн.

Рішенням Автозаводського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 18 травня 2011 року у позові відмовлено.

У апеляційній cкарзі представник позивача порушив питання про скасування рішення з підстав недоведеності обставин, що мають значення для справи, які суд вважав доведеними.

Апеляційний суд, перевіривши законність і обґрунтованість рішення місцевого суду у межах заявлених вимог та доводів апеляційної скарги, вважає, що остання задоволенню не підлягає.

Виходячи з ч.1 ст.308 ЦГЖ України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу, якщо встановлює, що суд першої інстанції постановив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Згідно до ст. 979 ЦК України, за договором страхування одна сторона (страховик) зобов'язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов'язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору.

Відповідно до ст. 990 ЦК України, страховик здійснює страхову виплату відповідно до умов договору на підставі заяви страхувальника (його правонаступника) або іншої особи, визначеної договором, і страхового акта (аварійного сертифіката).

Страховий акт (аварійний сертифікат) складається страховиком або уповноваженою ним особою у формі, що встановлюється страховиком.

Судом першої інстанції вірно встановлені фактичні обставини укладення 26.11.04 року договору страхування наземного транспорту № КМНОМА 0505 ( т.1 а.с.7-9).

Відповідно до п.7.1.5 зазначеного договору страховим випадком, зокрема, визначається пожежа чи самозаймання застрахованого ТЗ.

Пунктом 15.3 договору встановлено ряд випадків, яки не вважаються страховими, зокрема втрата, знищення або пошкодження ТЗ унаслідок пожежі з причини порушення правил техніки безпеки під час користування легкозаймистими рідинами або пошкодження вогнем, що виник усередині ТЗ унаслідок дії системи електрозапалення двигуна внутрішнього згорання, короткого замикання у системі електроживлення, куріння, тощо.

Обставини виникнення пожежі 13.07.05 року під час руху застрахованого автомобілю у смт. Козельщина Полтавської області, унаслідок якої знищені кабіна та навісні деталі моторного відсіку автомобіля сторонами не оспорювалися.

14.07.05 року позивач звернувся до страховика з заявою про настання страхового випадку, а 17.08.05 року йому відмовлено у страхової виплаті з урахуванням вимог п.15.3 страхової угоди.

З урахуванням викладеного місцевим судом обґрунтовано відмовлено у задоволенні позову.

Посилання апелянта на недоведеність висновків суду не відповідають обставинам справи.

З огляду на ст.ст. 10,60 ЦПК України правосуддя у цивільних справах здійснюється на засадах змагальності, тому кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які посилається як на обґрунтування своїх вимог, або як на обґрунтування своїх заперечень на ці вимоги.

З тесту страхової угоди убачається, що страховим випадком визнається пожежа за винятком випадків, передбачених п. 15.3 цієї угоди.

Із справи убачається, що 15.07.05 року Козельщинським РВ відмовлено у порушені кримінальної справи по факту пожежі, що виникла унаслідок короткого замикання електричної проводки автомобіля ГАЗ-3307 д.н. 132-143 СК (т. 1 а.с.133)

Згідно висновку судової пожежно-технічної експертизи N° 6715 від 25.10.10 року первинне вогнище пожежі (осередок пожежі) в автомобілі НОМЕР_1 знаходилося з правої сторони моторного відсіку біля перегородки, яка розділяла даний простір і кабіну автомобіля.

Найбільш ймовірною технічною причиною пожежі була дія небезпечної теплової енергії електричного струму подібної енергії іскри КЗ, електричної дуги, високо нагрітої металевої жили тощо на ізоляцію електричного проводу, що знаходився з правої сторони моторного відсіку біля перегородки, яка розділяла даний простір і кабіну автомобіля.

Оскільки автомобіль позивачем був відновлений за власний кошт страховика на СТО, не погодженому із відповідачем та проданий третім особам, причин судова пожежно-технічна експертиза проводилась без огляду ТЗ на підставі наданих документів.

Таким чином, позивачем не надано будь яких доказів на спростування доводів відповідача, а рішення місцевого суду постановлено з дотриманням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст. 303, 307-308, 315 ЦПК України, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 у інтересах ОСОБА_3 відхилити, рішення Автозаводського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 18 травня 2011 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення і може бути оскаржена протягом двадцяти днів безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Головуючий у справі: Судді:

З ОРИГІНАЛОМ ЗГІДНО:

СУДДЯ С.Ю. МАРТЄВ