Справа №2-521/11
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

19 грудня 2011 року м. Пирятин

Пирятинський районний суд Полтавської області

у складі головуючого судді Сімонової С.Г.,

при секретарі Ралець О.С.,

з участю позивача ОСОБА_1, відповідача ОСОБА_2 (фізичних осіб),

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_1 Абулфат-огли до ОСОБА_2 про захист честі, гідності та ділової репутації, спростування недостовірної інформації та відшкодування моральної шкоди,

у с т а н о в и в:

ОСОБА_1 Абдулфат-огли в серпні 2011 року звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 про захист честі, гідності, ділової репутації, спростування недостовірної інформації та відшкодування моральної шкоди.

В обґрунтування своїх позовних вимог позивач указує на те, що 21.02.2011 відповідач звернувся із заявою до Премєр-міністра України, у якій просив здійснити перевірку законності дій із демонтажу та здачі на металобрухт обладнання очисних споруд Великокручанської сільської ради. Цим самим його звинувачено у вчиненні незаконних дій, що призвели до забруднення навколишнього середовища. Просить суд визнати інформацію, викладену в заяві до Премєр-міністра України від 21.02.2011, такою, що принижує його честь, гідність та ділову репутацію, а також стягнути з ОСОБА_2 відшкодування за завдану моральну шкоду в сумі 5000 грн.

У судовому засіданні позивач позов підтримав, пояснив, що 21.02.2011 ОСОБА_2 у своїй заяві до Премєр-міністраУкраїни звинуватив його у незаконному демонтажу та здачі на металобрухт обладнання очисних споруд Великокручанської сільської ради, що призвело до забруднення навколишнього середовища, зокрема потрапляння стічних вод у річку Удай.

ОСОБА_3 цього, зазначив, що ще у вересні 2009 року ОСОБА_2 на загальних зборах жителів села звинувачував його у цьому ж, а також у привласненні коштів, отриманих за здачу металобрухту. Згідно з рішенням Пирятинського районного суду від 22.02.2010 ОСОБА_2 зобовязаний спростувати неправдиву інформацію щодо нього та сплатити на його користь моральну шкоду в сумі 1000 грн. У той же час ОСОБА_2 продовжує поширювати про нього недостовірну інформацію та не бажає її спростовувати.

Відповідач позов не визнав, пояснив, що у звязку з демонтажем обладнання очисних споруд у селі Велика Круча Пирятинського району забруднюється навколишнє середовище, зокрема, річка Удай. З проханням здійснити перевірки він звертався до Премєр-міністра України, Державної екологічної інспекції в Полтавській області, Державного управління охорони навколишнього природного середовища в Полтавський області, Полтавської міжрайонної природоохоронної прокуратури, прокуратури Пирятинського району Полтавської області. Надав суду відповіді вищевказаних установ, де підтверджуються факти демонтажу обладнання очисних споруд для реконструкції, порушень природоохоронного законодавства, що призводить до забруднення навколишнього середовища стічними водами. Уважає, що розповсюджена ним інформація є достовірною і спростуванню не підлягає. Проти стягнення моральної шкоди заперечує.

Судом установлено:

21 лютого 2011 року ОСОБА_2 звернувся до Премєр-міністра України із заявою незаконний демонтаж та здачу на металобрухт обладнання очисних споруд ПП «Хазар 2007»в особі директора ОСОБА_1, що призвело до забруднення навколишнього середовища: скидання неочищених стічних вод до річки Удай (а.с. 6).

ОСОБА_3 вказаної вище заяви відповідач звертався також з аналогічними заявами на дії позивача до Державної екологічної інспекції в Полтавській області (а.с.19, 27, 28), до Державного управління охорони навколишнього природного середовища в Полтавській області (а.с.25-26, 46), Полтавського міжрайонного природоохоронного прокурора (а.с.32, 49), прокурора Пирятинського району.

Заслухавши пояснення позивача, відповідача, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що вимоги позивача необґрунтовані і підстави для задоволення позову відсутні.

У п.16 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про захист гідності та честі фізичної особи, а також ділової репутації фізичної чи юридичної особи»№1 від 27.02.2009 зазначено, що відповідно до статті 40 Конституції України усі мають право направляти індивідуальні чи колективні письмові звернення або особисто звертатися до органів державної влади, органів місцевого самоврядування та посадових і службових осіб цих органів, що зобовязані розглянути звернення і дати обґрунтовану відповідь у встановлений законом строк.

Коли особа звертається до зазначених органів із заявою, в якій міститься та чи інша інформація, і в разі, якщо цей орган компетентний перевірити таку інформацію та надати відповідь, проте, в ході перевірки інформація не знайшла свого підтвердження, вказана обставина не може сама по собі бути підставою для задоволення позову, оскільки у такому випадку мала місце реалізація особою конституційного права, передбаченого статтею 40 Конституції, а не поширення недостовірної інформації.

Разом з тим наявність у такому зверненні завідомо неправдивих відомостей, а також у разі встановлення, що для звернення особи до вказаних органів не було жодних підстав і було викликано не наміром виконати свій громадський обовязок або захистити свої права, свободи чи законні інтереси, тягне відповідальність, передбачену законодавством України.

Судом установлено, що у зверненні до Премєр-міністра України відповідач указує на факт демонтажу обладнання очисних споруд, який дійсно мав місце, як і забруднення навколишнього середовища викидами забруднюючих речовин в атмосферне повітря та річку Удай, що було виявлено в результаті перевірки звернень, направлених відповідачем у різні державні органи (а.с.25-26, 27, 28, 29, 30-31). Так, зокрема, у листі Державної екологічної інспекції в Полтавській області на імя відповідача ОСОБА_2 вказано, що факти, викладені у його зверненні щодо скиду каналізаційними очисними спорудами села ОСОБА_3 неочищених стічних вод в заплаву річки Удай в ході проведення перевірки підтвердились (а.с. 29), про виявлені порушення в діяльності ПП «Хазар 2007», керівником якого є позивач, указується також у листі Полтавського міжрайонного природоохоронного прокурора на імя відповідача (а.с. 32), тому суд приходить до висновку, що звернення відповідача до Премєр-міністра України було виконанням ним громадського обовязку, а не поширенням завідомо неправдивих відомостей.

Оскільки суд не знаходить підстав для задоволення позову в частині спростування недостовірної інформації, відсутні підстави і для задоволення позову в частині відшкодування моральної шкоди, оскільки відсутні будь-які докази про завдання позивачу діями відповідача такої шкоди.

Керуючись ст. ст. 10, 212-215 ЦПК України, с у д

в и р і ш и в:

У задоволенні позову ОСОБА_1 Абулфат-огли відмовити.

Рішення суду може бути оскаржене до Апеляційного суду Полтавської області через Пирятинський районний суд шляхом подання апеляційної скарги протягом 10 днів з дня його проголошення.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набуває законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя -