Справа № 2-1303/11
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 листопада 2011 року м. Коломия

Коломийський міськрайонний суд

Івано-Франківської області

у складі: головуючої - судді Беркещук Б.Б.

секретаря Матушевської Г.Д.

з участю позивача ОСОБА_1

відповідача ОСОБА_2

представника ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Коломия справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу за договором позики і відшкодування моральної шкоди ,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернувся з даним позовом до суду , який підтримав у судовому засіданні та пояснив , що 02 листопада 2010 року до нього звернувся житель м. Коломия відповідач ОСОБА_2 з проханням позичити йому гроші в сумі 650 000, 00 грн. Оскільки вони давно знайомі, та довіряючи ОСОБА_2 позивач уклав договір позики (боргова розписка) з відповідачем, згідно котрого передав відповідачу ОСОБА_2 650000,00 грн. в присутності свідків ОСОБА_4 та ОСОБА_5

26 листопада 2010 року між позивачем та ОСОБА_2 було укладено також договір про оренду приміщень по вул.. Гетьманська 56/2, 56/5. Згідно розписки від 02.11.2011 р. відповідач зобовязувався повернути борг до 30 травня 2011 року, після чого дана розписка та договір оренди приміщень будуть анульовані.

Однак до вказаного в договорі часу, і на даний час зобов'язання щодо повернення вказаної суми позики відповідач не виконав і гроші не повернув. Просить позов задовольнити та стягнути з відповідача ОСОБА_2 суму боргу в розмірі 650000,00 грн., судові витрати, а також моральну шкоду в сумі 50000,00 грн., оскільки позичені кошти потрібні були йому для власних потреб і із-за неповернення їх в термін вказаний в борговій розписці він, позивач, зазнав значних фінансових труднощів .

Відповідач в судовому засіданні позов не визнав та пояснив, що розписку він написав 28 квітня 2011 року у квартирі ОСОБА_1 у присутності свідка ОСОБА_4 під психологічним і моральним тиском позивача, а також погроз в його адресу з боку позивача фізичною розправою та закриття його бізнесу, не отримавши при цьому від ОСОБА_1 спірних грошей, а 29 квітня 2011 року звернувся до прокуратури м. Коломия із заявою про вчинення позивачем шантажу, приниження та психологічний тиск з боку позивача ОСОБА_1

Вказує, що оскільки передачі позивачем вказаної суми коштів не було, то і заборгованість не існує, а дату в розписці він, відповідач написав під тиском позивача. Також стверджує, що представлена суду розписка була написана під впливом тяжкої обставини, яка склалась із-за фінансових труднощів у здійсненні ним підприємницької діяльності.

Вислухавши пояснення сторін, свідків, зясувавши обставини, на які сторони посилаються, як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених доказами, які були досліджені в судовому засіданні, суд приходить до наступних висновків.

У відповідності до ч.1 ст. 1046 ЦК України, за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобовязується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики), або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості.

Відповідно до ч.2 ст. 1047 на підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника, або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми, або визначеної кількості речей.

Позичальник має право оспорювати договір позики на тій підставі, що грошові кошти або речі насправді не були одержані ним від позикодавця або були одержані у меншій кількості, ніж установлено договором (ч. 1 ст. 1051 ЦК). При цьому, за змістом ч. 2 ст. 1051 ЦК, при укладенні договору позики в письмовій формі (крім випадків укладення його під впливом обману, насильства, зловмисної домовленості представника позичальника з позикодавцем або під впливом тяжкої обставини) безгрошовість такого договору не може ґрунтуватись на поясненнях свідків, а може бути підтверджена лише належними і допустимими доказами (ч. 2 ст. 58, ст. 59 ЦПК).

Відповідно до розписки від 02 листопада 2010 року (а.с.4) відповідач ОСОБА_2 отримав від позивача ОСОБА_1 як фізичної особи в присутності ОСОБА_4 та ОСОБА_5 позику в сумі 650000 (шістсот пятдесят тисяч) грн., після чого позтивач ОСОБА_1 заключив договір оренди приміщень по вул.. Гетьманська 56/2, 56/5, м. Коломия. В даній розписці зазначено, що відповідач ОСОБА_2 зобовязується повернути 650000,00 грн. в термін до 30 травня 2011 року, та після повернення ним коштів дана розписка та договір про оренду приміщень будуть анульовані.

Відповідач ОСОБА_2 не представив на вимогу суду договір оренди магазину від 26 листопада 2010 року, який був укладений з ОСОБА_1 та який, як вважає відповідач підроблений позивачем, посилаючись на те, що даний договір знаходиться у представника юридичної компанії «право і воля», з яким він не має змоги звязатися. Крім того відповідач у судових засіданнях неодноразово змінював свої пояснення щодо дати і місця написання розписки.

Посилання відповідача на те, що розписка була написана 02 листопада 2010 року у квартирі ОСОБА_1 під психологічним і моральним тиском, а також погроз в його адресу з боку позивача фізичною розправою та закриття його бізнесу, не отримавши при цьому від ОСОБА_1 коштів, спростовуються показаннями свідків ОСОБА_4 та ОСОБА_5, які ствердили факт як написання розписки так і факт передачі позивачем у власність відповідачу 650000,00 грн із зобов'язанням останнього повернути ці кошти в їх присутності 02 листопада 2010 року. Психологічного, морального тиску чи будь-якого іншого тиску, а також погроз на адресу відповідача з боку позивача не було.

Свідок ОСОБА_6 суду пояснила, що ОСОБА_2 повідомив їй, що 28 квітня 2011 року ОСОБА_1 заставив його написати розписку, однак вона не була присутня при написанні розписки і про ніби на писання розписки 28 квітня 2011 року їй стало відомо від відповідача ОСОБА_2

Свідок ОСОБА_7 суду пояснив, що він не був при написанні розписки, але йому відомо, що у сторін по справі ОСОБА_2 і ОСОБА_1 була домовленість щодо ведення підприємницької діяльності.

Свідок ОСОБА_8 суду пояснила, що її чоловік, з яким перебуває у цивільному шлюбі ОСОБА_2 , їй повідомив, що ОСОБА_1 обманним шляхом заставив написати розписку від02 листопада 2010 р.

Свідок ОСОБА_9 суду пояснив, що 28 квітня 2011 року ОСОБА_2 попросив його скласти проект розписки, що він і зробив. Про те, як було укладено договір позики і як була написана розписка йому невідомо.

Судом оглянуто відмовний матеріал № 1337/1723 по результатам перевірки заяви громадянина ОСОБА_2 з приводу дій громадянина ОСОБА_1, який поступив з Коломийського МВ УМВС України в Івано-Франківській області. В порушенні кримінальної справи по результатам перевірки заяви громадянина ОСОБА_2 з приводу дій громадянина ОСОБА_1 відмовлено на підставі ст.. 6 п.2 КПК України, згідно постанови про відмову в порушенні кримінальної справи від 19.05.2011 р.

Отже, письмових доказів, які б свідчили про безгрошовість укладеного сторонами позики відповідач ОСОБА_2 не подав. Крім того відсутні докази, що розписка була написана відповідачем під впливом обману, насильства, зловмисної домовленості представника позичальника з позикодавцем або під впливом тяжкої обставини (ст. ст. 230 - 233 ЦК), унаслідок чого допускаються в якості доказів пояснення свідків і правочин визнається недійсним.

У даних правовідносинах відповідач згідно ст.. 1051 ЦК України не вправі посилатись на свідчення свідків.

Згідно із ч. 3 ст. 10 ЦПК кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підстави своїх вимог або заперечень, надавши докази відповідно до вимог ст. ст. 57 - 60 ЦПК.

При таких обставинах суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивача ОСОБА_1 підлягають до часткового задоволення.

Отриману від позивача відповідно до договору позикивід 02 листопада 2010 року суму в розмірі 650000,00 грн. слід стягнути з відповідача на користь позивача. Щодо стягнення на користь позивача 50000,00 грн. завданої моральної шкоди , то суд важає, що позивач ОСОБА_1 не представив переконливих доказів заподіяння такої шкоди і , що моральна шкода завдана йому у звязку з невиконанням відповідачем ОСОБА_2 зобовязань. Крім того правовідносини, що виникли між сторонами в даній справі є договірними, тому відшкодування моральної шкоди у випадку їх порушення законом не передбачено, то в цій чатині позову слід відмовити.

На підставі наведеного та ст.ст. 625,1046,1047,1049,1050,1051,1167 ЦК України, керуючись ст.ст.88,209,213,214, 218 ЦПК України,-

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити частково .

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, жителя ІНФОРМАЦІЯ_2 Б Івано-Франківської області на користь ОСОБА_1 650 000 (шістсот пятдесят тисяч ) гривень несплаченого грошового боргу по договору позики від 02 листопада 2010 року, 1700 (одна тисяча сімсот) гривень судового збору та 120 (сто двадцять ) гривень витрат на інформаційно- технічне забезпечення розгляду справи. В решті позову відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до апеляційного суду Івано-Франківської області через Коломийський міськрайонний суд протягом десяти днів з дня його проголошення, або отримання його копії.

Суддя:

Беркещук