Справа № 2-973/11
ЗАОЧНЕ РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26.01.2011 року Подільський районний суд м. Києва в складі:
головуючого - судді Гребенюк В.В.,
при секретарі - Миколаєць Я.П.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до публічного акціонерного товариства «РОДОВІД БАНК»,про стягнення вкладу, -
ОСОБА_1 (надалі за текстом позивач) звернулася до суду з позовом про стягнення вкладу до публічного акціонерного товариства «РОДОВІД БАНК» (надалі за текстом - відповідач).
Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 23 лютого 2010 року між позивачем та відповідачем було укладено договір № ДРД.284.ОЩ03-4520/02-2010 року строкового банківського вкладу «Ощадний» (надалі за текстом договір), відповідно до умов договору позивач передає кошти готівкою у сумі 17 130 (сімнадцять тисяч сто тридцять) доларів США рахунку за відсотковою ставкою 9 % річних, строк вкладу 3 (три) місяці і відповідно дата повернення 23 травня 2010 року.
Позивач виконав свої зобовязання та надав відповідачу кошти готівкою у сумі 17 130 доларів США, але відповідач, умови договору не виконав.
У звязку з неналежним виконанням відповідачем взятих на себе зобовязань за договором, позивачка звернулася до суду та просить стягнути на її користь з відповідача суму заборгованості за банківським вкладом в розмірі 65 627 грн. 25 коп. та спричинену моральну шкоду у розмірі 15 000 грн.
В судовому засіданні позивачка підтримала позовні вимоги з тих же підстав та просила їх задовольнити.
Представник відповідача проти задоволення позову заперечував.
Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення позивачки та представника відповідача, всебічно і повно зясувавши всі обставини справи, на яких ґрунтується позов, суд приходить до висновку про задоволення позову частково виходячи з наступних підстав.
З матеріалів справи вбачається, що 23 лютого 2010 року між позивачем та відповідачем було укладено договір, відповідно до умов якого позивач передає кошти готівкою у сумі 17 130 доларів США рахунку за відсотковою ставкою 9 % річних, строк вкладу 3 (три) місяці і відповідно дата повернення 23 травня 2010 року (а.с. 5-6).
Відповідач у встановлений договором строк банківський вклад у повному розмірі не повернув, незважаючи на неодноразові письмові звернення позивача, у звязку з чим відповідач заборгував по поверненню банківського вкладу у розмірі 65 627 грн. 25 коп. (а.с. 8-12)
Позивачем в подальшому були уточнені позовні вимоги в частині стягнення з відповідача заборгованості по банківському вкладу в розмірі 8 255 дол. США, що станом на 09.12.2010 року за офіційним курсом гривні до доларів США, становила 65 627 грн. 25 коп.
Відповідно до п.2.4. Договору сплата процентів і повернення вкладу здійснюється шляхом одержання через касу банку.
Згідно п. 4.2.1, 4.3.2 Договору банк на першу вимогу вкладника має повернути вклад та виплатити відсотки передбачені на умовах та в строки встановлені Договором.
Відповідно до ст. 1060 ЦК України встановлено види банківських вкладів: 1. Договір банківського вкладу укладається на умовах видачі вкладу на першу вимогу (вклад на вимогу) або на умовах повернення вкладу зі спливом встановленого договором строку (строковий вклад). Договором може бути передбачено внесення грошової суми на інших умовах її повернення. 2. За договором банківського вкладу незалежно від його виду банк зобов'язаний видати вклад або його частину на першу вимогу вкладника, крім вкладів, зроблених юридичними особами на інших умовах повернення, які встановлені договором. Умова договору про відмову від права на одержання вкладу на першу вимогу є нікчемною. 3. Якщо відповідно до договору банківського вкладу вклад повертається вкладникові на його вимогу до спливу строку або до настання інших обставин, визначених договором, проценти за цим вкладом виплачуються у розмірі процентів за вкладами на вимогу, якщо договором не встановлений більш високий процент. 4. Якщо вкладник не вимагає повернення суми строкового вкладу зі спливом строку, встановленого договором банківського вкладу, або повернення суми вкладу, внесеного на інших умовах повернення, після настання визначених договором обставин договір вважається продовженим на умовах вкладу на вимогу, якщо інше не встановлено договором.
Відповідно до ч.1 ст. 526 ЦК України зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Відповідно до ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у звязку із знищенням чи пошкодженням її майна. Моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб.
Згідно ч. 1 ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини.
Розмір грошового відшкодування моральної шкоди, визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення.
При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.
Згідно зі ст. 611 ЦК України в разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, відшкодування збитків та моральної шкоди.
У п. 2 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року N 4 "Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди" роз'яснено, що спори про відшкодування заподіяної фізичній чи юридичній особі моральної шкоди розглядаються, зокрема: коли право на її відшкодування безпосередньо передбачено нормами Конституції України або випливає з її положень; у випадках, передбачених законодавством, яке встановлює відповідальність за заподіяння моральної шкоди; при порушенні зобов'язань, які підпадають під дію Закону України "Про захист прав споживачів" чи інших законів, що регулюють такі зобов'язання і передбачають відшкодування моральної шкоди.
Укладеним 23.02.2010 року між сторонами договором про строковий банківський вклад «Ощадний» не передбачено відшкодування моральної шкоди, правовідносини між сторонами випливають з укладеного між ними договору строкового банківського вкладу, тому правила зазначеної статті на них не поширюються, оскільки вони регулюють деліктні правовідносини.
Посилання позивача на ст. 22 Закону України «Про захист прав споживачів» є недоречним, оскільки відповідно до п. 5 ст. 4 Закону України "Про захист прав споживачів", передбачене право споживача на відшкодування моральної шкоди лише у випадках, коли така заподіяна небезпечною для життя і здоров'я людей продукцією.
Враховуючи вищевикладене, позовна вимога про відшкодування моральної шкоди задоволенню не підлягає.
При зверненні до суду позивач покликався на норми ЗУ «Про захист прав споживачів», згідно ст. 22 якого, споживачі послуг звільняються від сплати державного мита.
Згідно зі ст. 79 ЦПК України: ч.1 судові витрати складаються з судового збору та витрат, повязаних з розглядом справи. ч.3 до витрат, повязаних з розглядом судової справи, належать: п.1 витрати на інформаційно-технічне забезпечення. п.2 витрати на правову допомогу.
Згідно з ч. 1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Ст. 3 ч. 1 п. «а» Декрету КМУ Про державне мито передбачено, що з позовних заяв матеріального характеру, сплачується державне мито в розмірі 1 % ціни позову, але не менше трьох і не більше ста неоподаткованих мінімумів доходів громадян.
Згідно з «Розмірами витрат з інформаційно-технічного забезпечення розгляду цивільних справ», затвердженими постановою КМУ за № 1258 від 21.12.2005року: п. 1 за розгляд справ позовного провадження з розгляду спору майнового характеру майнового характеру сплачуються витрати за інформаційно-технічне забезпечення в розмірі 120 грн.
Судом при визначенні розміру судового збору брався за основу розмір заборгованості по банківському вкладу 65 627 грн. 25 коп., визначену позивачем станом на 09.12.2010 року за офіційним курсом гривні до доларів США.
Відповідно до ст. 88 ЦПК України суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь держави державне мито в розмірі 655 грн. 35 коп. та на користь позивача понесені витрати на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу в розмірі 120 грн.
На основі повно та всебічно зясованих обставин справи, на які посилаються сторони, як на підставу своїх вимог та заперечень, підтверджених доказами, дослідженими в судовому засіданні, встановивши правовідносини, які випливають із встановлених обставин, та правові норми, які підлягають застосуванню, суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивача підлягають задоволенню частково, а з відповідача слід стягнути на користь позивачки суми банківського вкладу в розмірі 8 255 дол. США.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 526, 611, 1060, 1067 ЦК України, ст. 22 Закону України «Про захист прав споживачів», ст. ст. 3-14, 60, 79, 81, 88, 209, 213, 214, 215, 223, 294 ЦПК України, -
Позов ОСОБА_1 до публічного акціонерного товариства «РОДОВІД БАНК» про стягнення вкладу задовольнити частково;
Стягнути з публічного акціонерного товариства «РОДОВІД БАНК» на користь ОСОБА_1 грошову суму у розмірі 8 255 (вісім тисяч двісті пятдесят пять) доларів США;
В іншій частині в задоволенні позову відмовити;
Стягнути з публічного акціонерного товариства «РОДОВІД БАНК» на користь ОСОБА_1 витрати на інформаційно технічне забезпечення розгляду справи в суді в розмірі 120 (сто двадцять) гривень, стягнути з публічного акціонерного товариства «РОДОВІД БАНК» на користь держави державне мито в розмірі 655 (шістсот пятдесят пять) грн. 35 коп.;
Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду м. Києва через Подільський районний суд м. Києва протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

СУДДЯ Гребенюк В. В.