АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ

Категорія № 27 (1) інстанції ОСОБА_1
Доповідач Савіна Г.О.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 червня 2011 року м. Кривий Ріг

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Дніпропетровської області в складі :

головуючого - судді Савіної Г.О.,

суддів Братіщеврї Л.А., Соколан Н.О.,

при секретарі Євтодій К.С.

за участю представника відповідача - ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кривому Розі цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_3 та її представника ОСОБА_4 на рішення Центрально-Міського районного суду м. Кривого Рогу від 28 січня 2011 року по справі за позовом ОСОБА_3 до Відкритого акціонерного товариства Комерційний банк «Надра» про повернення депозитного вкладу та відшкодування моральної шкоди, -

ВСТАНОВИЛА:

У серпні 2009 року ОСОБА_3 звернулась до суду з позовом до Відкритого (у теперішній час Публічне) акціонерного товариства Комерційний банк «Надра» (далі ПАТ КБ «Надра») про повернення депозитного вкладу та відшкодування моральної шкоди. В обґрунтування позовних вимог зазначила, що 23 квітня 2008 року між нею та відповідачем було укладено договір про залучення внеску на депозитний рахунок строком на один рік, тобто до 26 березня 2009 року. Відповідно до умов договору вона поклала на рахунок 15000 грн. та під час дії договору поповнила депозит на 30 000 грн. На час закінчення дії договору банк виплатив їй відсотки за користування вкладом, проте сам вклад, по закінченню строку дії договору, відповідачем повернуто не було, тому просила суд стягнути з відповідача на її користь суму вкладу у розмірі 45 000 грн., понесені нею витрати на юридичну допомогу в сумі 3 000 грн. та 10 000 грн. на відшкодування моральної шкоди, спричиненої діями відповідача.

Рішенням Центрально-Міського районного суду м. Кривого Рогу від 28 січня 2011 року позовні вимоги ОСОБА_3 задоволені частково, стягнуто на її користь з ВАТ КБ «Надра» 11 917 грн. 94 коп. за договором № 389850 від 26 березня 2009 року, 3000 грн. витрат на юридичну допомогу та 250 грн. судових витрат. В задоволенні іншої частини позовних вимог відмовлено.

В апеляційній скарзі позивач ОСОБА_3 та її представник ОСОБА_5 ставлять питання про скасування рішення суду в частині відмови у задоволенні позовних вимог про відшкодування моральної шкоди та ухвалення в цій частині нового рішення про задоволення в повному обсязі позовних вимог про відшкодування моральної шкоди, в іншій частині просять рішення суду залишити без змін, посилаючись на те, що при ухваленні рішення судом не враховано душевні, психічні та моральні страждання позивача, спричинені неповерненням їй її власних грошей та ситуацією, що склалася.

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах заявлених вимог та доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що 23 квітня 2008 року між позивачем ОСОБА_3 та відповідачем було укладено Договір № 389850 про залучення внеску на Депозитний рахунок на строк один рік, тобто до 26.03.2009 року. Відповідно до умов договору позивач вклала на рахунок відповідача 15000 грн. та поповнила свій депозит на 30000 грн., загальна сума становила 45000 грн. На час закінчення дії договору банк виплатив ОСОБА_3 відсотки за користування вкладом в повному обсязі, та частково погасив заборгованість по тілу депозиту. На час розгляду справи невиплаченою залишилася сума 11917 грн. 94 коп., яка судом стягнута з відповідача на користь позивача.

Відмовляючи у позові про відшкодування моральної шкоди, суд першої інстанції обґрунтовано виходив із того, що підстав для стягнення моральної шкоди відповідно до ст. 1167 ЦК України немає.

Колегія суддів погоджується з висновком суду, оскільки положення ст. 1167 ЦК України передбачають підстави відповідальності за завдану моральну шкоду по недоговірним зобовязанням. Спірні ж між сторонами правовідносини випливають із договірних зобовязань, які вирішуються за правовими нормами параграфу 3 глави 71 ЦК України, якими не передбачено відшкодування моральної шкоди, як не передбачено таке відшкодування укладеним між сторонами договором строкового банківського вкладу (депозиту) «Моє майбутнє» від 23 квітня 2008 року.

З огляду на викладене доводи позивача щодо необґрунтованості висновку суду у відмові в задоволенні позову в частині відшкодування моральної шкоди безпідставні, оскільки суперечать положенням ст. 1167 ЦК України. Статтею ж 23 ЦК України передбачено загальні положення відшкодування моральної шкоди.

Вирішуючи даний спір, суд першої інстанції в достатньо повному обсязі встановив права і обовязки сторін, обставини по справі, перевірив доводи і дав їм належну правову оцінку, ухвалив рішення, яке відповідає вимогам закону. Висновки суду достатньо обґрунтовані і підтверджені письмовими матеріалами справи та поясненнями учасників процесу.

За таких обставин підстав для задоволення апеляційної скарги та скасування рішення суду в частині відшкодування моральної шкоди, колегія суддів не вбачає.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 308, 313 - 315 ЦПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 та її представника ОСОБА_4 відхилити.

Рішення Центрально-Міського районного суду м. Кривого Рогу від 28 січня 2011 року в частині відмови у задоволенні позову про відшкодування моральної шкоди залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду кримінальних і цивільних справ протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили.

Головуючий :

Судді: