Справа № 2-66/11 року
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 лютого 2011 року Великолепетиський районний суд Херсонської області у складі:

головуючого Мамаєва В.А.

при секретарі Шишка Н.М.

за участю позивача ОСОБА_1

за участю відповідача ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду смт. Велика Лепетиха цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення грошових коштів за договором позики

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про стягнення грошових коштів за договором позики, мотивуючи свої вимоги тим, що 30 жовтня 2010 року нею відповідачу в якості позики було передано 1500 грн. У відповідності до досягнутої домовленості відповідач зобов'язався повернути їй зазначені кошти до 15.11.2010 року. Факт передачі грошових коштів у сумі 1500 грн. відповідачу та його обов'язок повернути їх до 15.11.2010 року підтверджується розпискою відповідача, в якій зазначено, що ОСОБА_2 30.10.2010 року отримала від неї у якості позики 1500 грн. та зобов'язалася повернути їх до 15.11.2010 року. В порушення договірних зобов'язань, що виникли між нею та відповідачем, останній до 15.11.2010 року суму позики повернула частково, лише 500 грн. На її неодноразові нагадування про необхідність повернути гроші ОСОБА_2 гроші на момент подання позовної заяви до так і не повернула, пояснюючи це складним матеріальним становищем. Позивач просить суд стягнути з відповідача ОСОБА_2 на її користь недоотриману суму позики у розмірі 1000 грн. та судові витрати.

Позивач у відкритому судовому засіданні позов підтримала та пояснила, що 30 жовтня 2010 року до неї звернулася відповідачка з проханням позичити їй 1500 грн. на придбання лікувального апарату «Магнітера»АМТ-02. Вона погодилася надати позику при умові якщо відповідач напише розписку і поверне гроші у строк до 15.11.2010 року. Відповідач написала письмову розписку про отримання грошових коштів, але у вказаний строк повернула їй лише 500 грн.

Відповідач у судовому засіданні позов не визнала та пояснила, що дійсно вона 30.10.2010 року написала письмову розписку про отримання у позивач коштів у сумі 1500 грн., потім у розписці дописала про повернення 500 грн., але гроші у ОСОБА_1 не брала. Розуміє, що після укладення договору позики з позивачем у неї виник обов'язок повернути вказані кошти, але не може надати суду доказів повернення позивачеві позики у розмірі 1000 грн.

Вислухавши пояснення сторін, вивчивши та дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню.

Згідно зі ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти, а позичальник зобовязується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики).

30 жовтня 2010 року між позивачем та відповідачем був укладений договір позики, згідно якого ОСОБА_1 передала ОСОБА_2 у власність грошові кошти у розмірі 1500 грн., а відповідач зобов'язався повернути позивачу цю суму грошових коштів у строк до 15.11.2010 року. На підтвердження укладення договору позики та його умов позивач надав письмову розписку позичальника, яка посвідчує передання ним відповідачеві грошової суми у розмірі 1500 грн. Таким чином, позивач відповідно до ч. 2 ст. 1047 ЦК України надав суду докази на підтвердження укладення договору позики та його умов. Відповідач в установлений строк повернув лише 500 грн., що підтверджується записами у розписці та підтверджується поясненнями позивача.

Відповідно до ст. 629 ЦК України договір є обовязковим для виконання сторонами.

Відповідно до ст. 526 ЦК України зобовязання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України.

Згідно ч. 1 ст. 1049 ЦК УКраїни позичальник зобовязаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором.

Таким чином, у судовому засіданні було встановлено, що відповідач в порушення вимог ст. 625, 629, 1046 ЦК України до 15.11.2010 року не виконав умови договору позики, а саме не повернув позивачеві кошти у розмірі 1000 грн., а тому позивач має право на повернення коштів. Відповідач у судовому засіданні визнав обставини написання розписки про отримання грошей, а тому вказані обставини не підлягають доказуванню відповідно до ст. 61 ЦПК України. Але відповідач не надав суду доказів повернення позивачу коштів у розмірі 1000 грн., а тому відповідно до ст. ст. 526, 629, 1046, 1049 ЦК України відповідач зобовязаний сплатити позивачеві суму боргу за договором позики у розмірі 1000 грн., а тому позов ОСОБА_1 підлягає задоволенню.

Відповідно до ст. 88 ЦПК України стягненню з відповідача на користь позивача підлягають судові витрати у розмірі 171 грн., сплата яких документально підтверджується квитанціями № 41 та № 42 від 25.01.2011 року.

На підставі ст. ст. 526, 626, 1046, 1047, 1049 ЦК України, 10,11,60, 61, 88, 212-125 ЦПК України

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 про стягнення боргу задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 грошові кошти у розмірі 1000 грн. та судові витрати у розмірі 171 грн., а всього кошти у розмірі 1171 (одна тисяча сто сімдесят одна) грн.

Рішення суду може бути оскаржене через Великолепетиський районний суд до апеляційного суду Херсонської області. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Головуючий підпис