Справа №22-ц-3268/11Головуючий у І інстанціїПінкевич Н.С.
Категорія36Доповідач у 2 інстанції Воробйова
УХВАЛА
Іменем України

30.05.011 року колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Київської області у складі:
головуючого : Воробйової Н.С.
суддів: Рудніченко О.М.., Кулішенка Ю.М.
при секретарі : Бобку О.В.
розглянула у відкритому судовому засіданні в м.Києві цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Києво-Святошинського районного суду від 21 грудня 2010 року у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа- державний нотаріус Першої Київської обласної державної нотаріальної контори Апишкової Зінаїди Іванівни про визнання недійсним свідоцтво про право на спадщину, визнання права власності на спадкове майно.
Встановила :
У вересні 2010 року позивач звернувся до суду з названим позовом.
Посилався на те, що він проживає з ОСОБА_3 по АДРЕСА_1 .
У 2007 році йому стало відомо, що відповідач є власником Ѕ частини цього будинку на підставі свідоцтва про право на спадщину, виданого 10 квітня 1996 року державним нотаріусом.
Вважав дане свідоцтво недійсним, оскільки воно видане з порушеннями закону.
Зазначав, що житловий будинок. по АДРЕСА_1 належав його бабусі ОСОБА_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Після її смерті спадкоємцями були її діти ОСОБА_5 та ОСОБА_6 .
На день смерті бабусі дочка померлої ОСОБА_5 проживала окремо і на спадщину не претендувала, спадщину не приймала.
Інша дочка- ОСОБА_6 ( мати позивача) померла раніше, в 1993 році.
ОСОБА_6 мала двох дітей ОСОБА_1 та ОСОБА_7 .
Позивачу відомо, що його сестра ОСОБА_7 в порядку передбаченому законом до нотаріальної контори не зверталася.
Сестра померла ІНФОРМАЦІЯ_2 . Після її смерті спадкоємцем залишився її син ОСОБА_2 , який звернувся до нотаріальної контори та успадкував Ѕ частину спірного будинку.
Позивач вважав, що ОСОБА_2 не міг звертатися до нотаріальної контори, оскільки в 1995 році проходив службу у Збройних силах України.
Оскільки позивач постійно проживав у спірному будинку, то він вважав, що прийняв спадщину після смерті бабуся, а тому просив визнати недійсним свідоцтво про право на спадщину за законом на Ѕ частину будинку АДРЕСА_1 на ім.»я ОСОБА_2 від 10.04.1996 року та визнати за ним право власності на Ѕ частину спірного будинку.
Рішенням Києво-Святошинського районного суду від 21.12.2010 року у задоволенні позову позивачу відмовлено.
В апеляційній скарзі позивач просить скасувати рішення суду як необґрунтоване та передати справу на новий розгляд до суду першої інстанції.
Апеляційна скарга не підлягає до задоволення з таких підстав.
По справі встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ОСОБА_4 .
Після її смерті відкрилась спадщина на житловий будинок АДРЕСА_1 .
Спадкоємцями померлої були її діти ОСОБА_5 та ОСОБА_6 .
На день смерті ОСОБА_4 дочка померлої ОСОБА_5 проживала окремо і на спадщину не претендувала, спадщину не приймала.
Інша дочка- ОСОБА_6 ( мати позивача) померла раніше, в 1993 році.
ОСОБА_6 мала двох дітей ОСОБА_1 та ОСОБА_7
ОСОБА_8 померла ІНФОРМАЦІЯ_3 .
З матеріалів спадкової справи видно, що ОСОБА_1 19.03.1996 року звертався до Першої Київської обласної нотаріальної контори з заявою про видачу йому свідоцтва про право на спадщину після смерті бабусі ОСОБА_4 по праву представлення ( оскільки його мати ОСОБА_6 -дочка померлої) померла ІНФОРМАЦІЯ_4 .
В заяві зазначав, що крім нього спадкоємцем є внука ОСОБА_4 - ОСОБА_7 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_3 . ( а.с.87).
З матеріалів спадкової справи №495 померлої ОСОБА_7 видно, що 29.12.1995 року ОСОБА_9 (син ) звернувся до Першої Київської обласної нотаріальної контори з заявою про видачу йому свідоцтва про право на спадщину після смерті на Ѕ частину житлового будинку по АДРЕСА_1 .
В матеріали даної спадкової справи містять також рішення Києво-Святошинського районного суду Київської області від 19.03.1996 року по справі за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про встановлення факту родинних відносин.
Рішенням суду встановлено, що заявники звернулися до суду з названим позовом, на обґрунтування якого зазначали. що є внуками померлої в 1994 році ОСОБА_4 . На час смерті останньої в живих не було матері ОСОБА_1 (померла в 1993 році), а інша дочка померлої ОСОБА_5 відмовилася від спадщини на користь ОСОБА_10 , проте остання померла ІНФОРМАЦІЯ_3 .
Син ОСОБА_7 фактично прийняв спадщину після смерті матері, проте нотаріальною конторою заявникам відмовлено в оформленні спадщини за відсутності доказів родинних відносин між ОСОБА_4 та ОСОБА_6 -матір`ю ОСОБА_1 .
Дану обставину ОСОБА_1 та ОСОБА_2 підтвердили в судовому засіданні та просили задовольнити їх заяву.
З довідки виконкому Хотівської сільської ради Києво-Святошинського району Київської області , від 08.01.1997 року , виданої для надання нотаріальній конторі на право оформлення спадщини видно, що громадяни ОСОБА_11 та ОСОБА_7 прийняли спадщину протягом шести місяців після смерті ОСОБА_4 шляхом проживання в будинку, оплати страхових платежів, проведення ремонту спадкового будинку у квітні 1995 року ( Спадкова справа, а.с.82).
10.06.1996 року її син ОСОБА_12 отримав свідоцтво про право на спадщину за законом на Ѕ частину будинку АДРЕСА_1
28.01.1997 року ОСОБА_1 - внук ОСОБА_4 отримав свідоцтво про право на спадщину за законом на Ѕ частину будинку АДРЕСА_1 .
16.12.2002 року ОСОБА_1 подарував належну йому Ѕ частину будинку АДРЕСА_1 ОСОБА_3 .
Ухвалюючи рішення про відмову позивачу у задоволенні позову, суд обґрунтовано дійшов висновку, що свідоцтво про право на спадщину на ім`я ОСОБА_2 , нотаріальною конторою видане 10.04.1996 року відповідно до вимог чинного на той час ЦК України та відповідно до Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України.
Посилання позивача на те, що йому лише у 2007 році стало відомо, що відповідач є власником Ѕ частини спірного будинку спростовується матеріалами справи, зокрема, матеріалами спадкових справ, рішенням Києво-Святошинського районного суду Київської області від 19.03.1996 року по справі, заявником по якій був ОСОБА_11 та ОСОБА_12 , особистими заявами ОСОБА_13 до нотаріальної контори, свідоцтвами про право на спадщину за законом, виданими на ім`я ОСОБА_12 в 1996 році та на ім`я ОСОБА_1 в 1997 році ( відповідно на Ѕ частину спірного будинку кожному).
Доводи позивача, що відповідач не звертався до нотаріальної контори в 1995 році у зв`язку з перебуванням з 01 червня 1995 року на службі у збройних силах України , з посиланням на довідку ІНФОРМАЦІЯ_5 , спростовуються зазначеними вище матеріалами справи.
Крім того, зазначена довідка свідчить про те, що ОСОБА_12 з 01.06.1995 року визнаний придатним для настроєвої служби у військовий час та зарахований в запас (а.с.17).
Інші доводи позивача висновків суду не спростовують.
Рішення ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права, підстав для його скасування при апеляційному розгляді справи не встановлено.
Керуючись ст.ст.307, 308 ЦПК України, колегія
Ухвалила :
Апеляційну скаргу відхилити.
Рішення Києво-Святошинського районного суду від 21 грудня 2010 року залишити без змін.
Ухвала набирає законної сили з моменту його проголошення і може бути оскаржене у касаційному порядку протягом двадцяти днів.

Головуючий Судді :