АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
22ц-6910/11 Головуючий у 1 й інстанції - ОСОБА_1
Доповідач - Волошин М.П.
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 червня 2011 року м. Дніпропетровськ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Дніпропетровської області в складі:

головуючого судді - Волошина М.П.

суддів - Басуєвої Т.А., Демченко Е.Л.

при секретарі - Качур Л.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_2 на рішення Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 14 лютого 2011 року по справі за позовом ОСОБА_2 до Павлоградського міського відділу ГУМВС України в Дніпропетровській області про відшкодування витрат,

В С Т А Н О В И Л А:

У червні 2010 року ОСОБА_2 звернулась до суду з позовом, який в подальшому уточнила та доповнила і просила в остаточній редакції позову стягнути з відповідача на її користь 32 007 грн. 16 коп. на лікування за 2010 рік, з котрих 13 000 грн. перерахувати санаторію Лазурнийм. Бердянськ, 19 007 грн. 16 коп. перерахувати їй для придбання квитків та сплати витрат особи, що її супроводжує. Крім того просила стягнути на її користь витрати на лікування за 2008 рік в розмірі 5 741 грн. та 10 000 грн. моральної шкоди завданої їй бездіяльністю відповідача.

Рішенням Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 14 лютого 2011 року в задоволені позову ОСОБА_2 відмовлено.

Ухвалою цього ж суду від 08 квітня 2011 року виправлено описку в рішенні суду від 14 лютого 2011 року, а додатковим рішенням від 08 квітня 2011 року вирішено питання про судові витрати по справі.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 просить рішення суду скасувати та ухвалити нове рішення, яким її позов задовольнити, мотивуючи свої вимоги порушенням судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права.

Апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що з вини працівника відповідача 05 жовтня 1992 року ОСОБА_2 були спричинені тілесні ушкодження. Згідно висновку МСЕК від 15 грудня 1998 року їй було встановлено першу групу інвалідності безстроково, у звязку з чим вона потребує постійного стороннього та побутового догляду, щорічного санаторно-курортного лікування.

В 2008 році ОСОБА_2 проходила санаторно-курортне лікування у клінічному санаторії Лазурнийм. Бердянськ, вартість путівки склала 2 578грн. 75 коп.

Відмовляючи в позові в частині стягнення компенсації вартості путівки за 2008 рік суд першої інстанції послався на те, що як вбачається з наданої довідки Павлоградського МВ ГУМВС України в Дніпропетровській області відповідач сплатив позивачці компенсацію вартості санаторно-курортної путівки за 2008 рік.

Але погодитись з таким висновком суду неможна, оскільки він зроблений з порушенням норм процесуального права.

Згідно вищезазначеної довідки відповідач - Павлоградське МВ ГУМВС України в Дніпропетровській області перерахував ОСОБА_2 загалом в 2008 році - 7 076 грн. 80 коп. Вказана сума була перерахована у звязку з надходженням до відповідача заяви ОСОБА_3, представника ОСОБА_2, про компенсування ОСОБА_2 витрат на придбання санаторно-курортної путівки на лікування в санаторії Нива м. Бердянськ з 11 липня 2007 року по 28 липня 2007 року. Тобто відповідачем було компенсовано позивачці витрати на санаторно-курортне лікування за 2007 рік. Відомостей про компенсування ОСОБА_2 вартості санаторно-курортної путівки за 2008 рік матеріали справи не містять.

Статтею 1195 ЦК України передбачено, що фізична або юридична особа, яка завдала шкоди каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я фізичній особі, зобов'язана відшкодувати потерпілому заробіток (дохід), втрачений ним внаслідок втрати чи зменшення професійної або загальної працездатності, а також відшкодувати додаткові витрати, викликані необхідністю посиленого харчування, санаторно-курортного лікування, придбання ліків, протезування, стороннього догляду тощо.

Згідно рекомендацій, що містяться в п. 19 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 6 від 27 березня 1992 року Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди- Якщо в потерпілого у зв'язку з ушкодженням здоров'я є потреба у додаткових витратах на медичну та соціальну допомогу, що підтверджується із зазначенням їх тривалості висновком МСЕК, вони компенсуються Фондом відповідно до ч. 4 ст. 34 Закону N 1105-XIV. Додаткові витрати потерпілих, на яких дія цього Закону не поширюється (потреба в них та їх тривалість мають підтверджуватися висновком судово-медичної експертизи), підлягають стягненню з особи, відповідальної за шкоду, на підставі ст. 455 ЦК України (в редакції 1963 року) на даний час ст. 1195 ЦК України.

При вирішенні таких вимог судам належить виходити з того, що за медичним висновком потерпілому, який став інвалідом, періодично, але не рідше одного разу на три роки, а інвалідам I групи - щорічно надається безоплатно путівка для санаторно-курортного лікування; у разі самостійного придбання путівки її вартість компенсується Фондом у розмірі, встановленому його правлінням. Потерпілому, який став інвалідом, компенсуються також витрати на проїзд до місця лікування й назад. У разі необхідності супроводжувати потерпілого особі, яка це робить, компенсуються витрати на проїзд і житло відповідно до законодавства про службові відрядження.

Згідно квитанції до прибуткового касового ордеру № 23 від 17 липня 2008 року ОСОБА_2 сплатила за придбання путівок для себе та супроводжувальної особи до Клінічного санаторію Лазурний - 5 066 грн. і саме ця сума повинна бути стягнута з відповідача на користь позивачки в частині компенсації витрат на придбання санаторно-курортної путівки за 2008 рік. Доказів, що позивачкою було витрачено більшу суму на санаторне лікування в 2008 році суду не надано.

Що стосується позовних вимог про стягнення з відповідача 32 007 грн. 16коп. на лікування 2010 рік, з котрих 13 000 грн. перерахувати санаторію Лазурний м. Бердянськ, 19 007 грн. 16 коп. стягнути на користь позивачки для сплати квитків та витрат особі, що буде її супроводжувати, то вказані вимоги не підлягають задоволенню з наступних підстав.

Відповідно розяснень п. 19 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 6 від 27 березня 1992 року Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди- стягнення додаткових витрат потерпілого може бути проведено й на майбутній час у межах строків, зазначених у висновку МСЕК або судово-медичної експертизи. При стягненні сум витрат на протезування, придбання путівки на санаторно-курортне лікування, автомобіля суд повинен зазначити в рішенні, що присуджені суми підлягають перерахуванню відповідній організації, яка має надати ці послуги потерпілому.

За таких підстав, оскільки на час розгляду апеляційним судом справи 2010 рік вже минув, тому зобовязання відповідача перерахувати на майбутнє на користь санаторію Лазурнийвартість путівки за 2010 рік не є можливим. Також не можна стягнути на користь позивачки суму вартості квитків, витрат особі, що буде її супроводжувати чи компенсацію вартості санаторно-курортної путівки за 2010 рік, оскільки матеріали справи не містять відомостей про понесення позивачкою таких витрат. Тому колегія суддів вважає, що в задоволені позову в цій частині слід відмовити.

Також не підлягають задоволенню вимоги позивачки про стягнення на її користь 10 000 грн. в рахунок відшкодування моральної шкоди, оскільки діючим законодавством не передбачено відшкодування моральної шкоди за спірними правовідносинами, що склались між сторонами.

За таких підстав колегія суддів вважає, що позовні вимоги ОСОБА_2 в частині стягнення на її користь компенсації витрат на придбання санаторно-курортної путівки за 2008 рік підлягають задоволенню в повному обсязі, а в задоволенні іншої частини позовних вимог слід відмовити.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 303, 304, 309, 316 ЦПК України, колегія суддів,

В И Р І Ш И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити частково.

Рішення Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 14 лютого 2011 року скасувати.

Позов ОСОБА_2 до Павлоградського міського відділу ГУМВС України в Дніпропетровській області про відшкодування витрат задовольнити частково.

Стягнути з Павлоградського міського відділу ГУМВС України в Дніпропетровській області на користь ОСОБА_2 - 5 066 грн. компенсації витрат на придбання санаторно-курортної путівки за 2008 рік.

В задоволені іншої частини позовних вимог ОСОБА_2 відмовити.

Рішення апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржено до касаційної інстанції протягом двадцяти днів.

Головуючий:

Судді: