Справа №22-ц-2852/11Головуючий у І інстанції ОСОБА_1
Категорія45Доповідач у 2 інстанціїМельник
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

31 березня 2011 року колегія суддів судової палати в цивільних справах Апеляційного суду Київської області в складі:

головуючого Суханової Є.М.,

суддів: Мельника Я.С., Данілова О.М.,

при секретарі Ходаковській А.Б.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Києво-Святошинського районного суду Київської області від 24 січня 2011 року у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про поділ майна подружжя, -

В С Т А Н О В И Л А:

У жовтні 2010 року позивачка ОСОБА_2 звернулась до суду з вказаним позовом та просили суд, розділити майно, що є спільною сумісною власністю її та відповідача шляхом визнання за нею та відповідачем по 1/2 частині однокімнатної квартири № 12 по вул. Сєдова. 9 в м. Боярка Києво-Святошинського району Київської області.

Рішенням Києво-Святошинського районного суду Київської області від 24 січня 2011 року в позові відмовлено.

Не погоджуючись з вказаним рішенням, апелянтом ОСОБА_2 подано апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення суду першої інстанції і ухвалити нове рішення, яким її позовні вимоги задовольнити повністю.

Колегія суддів, заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення сторін, що зявилися, перевіривши матеріали справи і обговоривши підстави апеляційної скарги, вважає за необхідне її задовольнити частково з наступних підстав.

Відмовляючи в задоволенні позову суд першої інстанції виходив з того, що спірна квартира була придбана відповідачем ОСОБА_3, за кошти виручені від продажу квартири за адресою АДРЕСА_1, що підтверджується договором купівлі-продажу від 18.06.1997 року.

Колегія суддів не може погодитися з такими висновками районного суду з наступних підстав.

Судом встановлено, що сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі з 11.02.1989 року, але на даний час проживають окремо.

Згідно довідки від 20.01.11 року Київського міського бюро технічної інвентаризації та реєстрації права власності на об'єкти нерухомого та свідоцтва про право власності на житло від 13.12.1995 року ОСОБА_4 та ОСОБА_3 в рівних частинах належала квартира АДРЕСА_2 ( бувша ОСОБА_5) в м. Києві.

Згідно договору купівлі-продажу від 18.06.1997 року, посвідченого українською біржою "Десятинна" ОСОБА_4 та ОСОБА_3 продали квартиру АДРЕСА_2 ( бувша ОСОБА_5) в м. Києві.

Відповідно до договору купівлі-продажу від 19.06.1997 року, посвідченого Першою Київською обласною державною нотаріальною конторою ОСОБА_3 була придбана однокімнатна квартира АДРЕСА_3.

Статтею 69 СК України встановлено, що дружина та чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності, незалежно від розірвання шлюбу.

Відповідно до ч. 1 ст. 70 Сімейного кодексу України у разі поділу майна, шо є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором.

Згідно з п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 11 від 21 грудня 2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя»вирішуючи спори між подружжям про майно, необхідно встановлювати обсяг спільно нажитого майна, наявного на час припинення спільного ведення господарства, зясовувати джерело та час його придбання.

Відповідачем по справі не наданого будь-яких належних і допустимих доказів, які б підтверджували той факт, що спірна квартира була придбана ним за кошти, які належали йому особисто.

Відповідно до п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 11 від 21 грудня 2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя»спільною сумісною власністю подружжя, зокрема, можуть бути: квартири, жилі й садові будинки; земельні ділянки та насадження на них, продуктивна і робоча худоба, засоби виробництва, транспортні засоби; грошові кошти, акції та інші цінні папери, паєнакопичення в житлово-будівельному, дачно-будівельному, гаражно-будівельному кооперативі; грошові суми та майно, належні подружжю за іншими зобов'язальними правовідносинами, тощо.

З матеріалів справи вбачається, що спірна квартира була набута ОСОБА_3 на підставі договору купівлі-продажу від 19.06.1997 року, перебуваючи у шлюбі з ОСОБА_2, а тому однокімнатна квартира АДРЕСА_4 є обєктом спільної сумісної власності подружжя ОСОБА_2.

За таких обставин, колегія суддів вважає за необхідне частково задовольнити позовні вимоги ОСОБА_2 та визнати за нею право власності на Ѕ частини однокімнатної квартири АДРЕСА_4. В частині визнання за відповідачем права власності на іншу Ѕ частину спірної квартири потрібно відмовити, оскільки він уже являється власником цієї квартири.

Згідно із ч.1 ст.88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові документи. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуютья позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено.

З огляду на викладене, колегія суддів вважає, що з відповідача на користь позивача необхідно стягнути витрати на інформаційно технічне забезпечення розгляду справи у розмірі 120 грн.

Відповідно до вимог ст. 309 ч.1, п.4 ЦПК України підставами для скасування рішення суду першої інстанції є порушення або неправильне застосування норм матеріального права.

За таких обставин рішення суду необхідно скасувати та ухвалити нове, яким частково задовольнити вимоги позивача.

Керуючись п.4 ч.1 ст. 309, ст. 316 ЦПК України, колегія суддів ,-

ВИРІШИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити частково.

Рішення Києво-Святошинського районного суду Київської області від 24 січня 2011 року скасувати і ухвалити нове рішення, яким позовні вимоги ОСОБА_2 задовольнити частково.

Визнати за ОСОБА_2 право власності на Ѕ частини однокімнатної квартири АДРЕСА_5.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 витрати на інформаційно технічне забезпечення розгляду справи у розмірі 120 грн.

Рішення набирає законної сили з моменту його проголошення і може бути оскаржене в касаційному порядку протягом двадцяти днів.

Головуючий

Судді