АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 лютого 2011 року м. Дніпропетровськ

Апеляційний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді - Осіяна О.М.,

суддів - Максюти Ж.І., Костюченко Н.Є.,

при секретарі - Лещинській О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Дніпропетровську цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4

на рішення Жовтневного районного суду м. Дніпропетровська від 29 вересня 2010 року за позовом ПАТ КБ «Приватбанк» до ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ТОВ «Українське фінансове агентство «Верус» про стягнення заборгованості, -

в с т а н о в и в:

Рішенням Жовтневного районного суду м. Дніпропетровська від 29 вересня 2010 року задоволено позов ПАТ КБ «Приватбанк» про стягнення суми боргу.

Стягнуто солідарно із ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 на користь ПАТ КБ «Приватбанк» заборгованість за кредитним договором у сумі 24941,56 доларів США, а також на користь держави судові витрати у сумі 1820 гривень.

Стягнуто солідарно із ОСОБА_2, ТОВ «УФА «Верус» на користь ПАТ КБ «Приватбанк» витрати на правову допомогу у сумі 200 гривень.

В апеляційній скарзі відповідачі ставлять питання про скасування рішення суду посилаючись на те, що суд не врахував вимоги законодавства щодо валютного регулювання кредитних відносин.

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги та заявлених вимог, суд вважає, що апеляційну скаргу слід відхилити, а рішення суду необхідно залишити без змін із наступних підстав.

Приймаючи рішення про задоволення позову суд першої інстанції обґрунтовано виходив із того, що на підставі Договору про надання кредиту №231472-CRED від 02.06.2008 року банк надав кредит ОСОБА_2 в сумі 25 000 доларів США.

Відповідно до умов кредитного договору банк зобов'язався надати позичальнику, а позичальник зобов'язався прийняти, належним чином використати і повернути банку отримані кредитні кошти та сплатити проценти за кредит в порядку і на умовах, зазначених договором.

Відповідно до п.1.4. строк кредитування відбувається згідно з графіком погашення кредиту відповідно до додатку № 1 до договору, але не пізніше 27 травня 2011 року.

Відповідно до п.4.1 договору позичальник сплачує проценти за користування кредитом у розмірі 19 відсотків річних.

Згідно розділу 6 кредитного договору у разі порушення позичальником умов погашення кредиту та процентів за користування кредитом позичальник сплачує на користь банку штрафи.

Відповідно до розділу 3 кредитного договору у забезпечення виконання грошових зобов'язань в повному обсязі позичальника надається порука ОСОБА_3 та ОСОБА_4, а також забезпечується майном позичальника.

Відповідно до договорів поруки від 02.06.2008 року укладеними між ПАТ КБ «Приватбанк» і ОСОБА_3, ОСОБА_4., останні зобов'язалися відповідати за невиконання позичальником усіх його зобов'язань перед кредитором.

Відповідно до договору поруки від 12.01.2009 року укладеним між ПАТ КБ «Приватбанк» та ТОВ «Українське фінансове агентство «Верус» зобов'язалося відповідати за невиконання позичальником його зобов'язань перед кредитором у розмірі 200 гривень.

Відповідач зобовязання за договором не виконував належним чином та допустив заборгованість перед банком. У зв'язку із чим банк просив стягнути заборгованість по кредиту у розмірі 24 941,56 доларів США, а також судові витрати.

Врахувавши наявну заборгованість суд обґрунтовано стягнув її із відповідачів, посилаючись на вимоги ст.ст. 526,527,533,1050,1054 ЦК України.

Доводи апеляційної скарги про те, що договір поруки між ПАТ КБ «Приватбанк» та ТОВ «Українське фінансове агентство «Верус» є фіктивним не можуть бути підставою для скасування рішення суду, оскільки ця обставина не підтверджена належними та достовірними доказами, а цей договір не визнаний недійсним в установленому законом порядку.

Також безпідставними є доводи апеляційної скарги щодо невідповідності кредитного договору вимогам законодавства, у звязку із його укладанням в іноземній валюті. Так позичальник погодився на необхідність укладення договору в іноземній валюті доларах США, а не в грошовій одиниці України гривні.

Висновки суду щодо законності укладення кредитного договору у іноземній валюті є обґрунтованими, тому що відповідно до вимог ст.ст.192,533 ЦК України, Закону України «Про банки і банківську діяльність», Закону України « Про Національний банк України» іноземна валюта може використовуватися в Україні у випадках і в порядку, встановлених законом, в тому числі за зобовязаннями.

Відносини, пов'язані з ліцензуванням певних видів господарської діяльності, регулюються ст.ст.19,47 Закону України « Про банки і банківську діяльність» якими передбачено, що Банк має право здійснювати банківську діяльність після отримання банківської ліцензії, яка видається НБУ і на підставі якої банки мають право здійснювати операції з розміщення залучених коштів від свого імені на власних умовах та на власний ризик.

Таким чином, безпідставними є доводи апеляційної скарги про те, що у даному випадку порушені правила здійснення валютних операцій в Україні при видачі кредитів без наявності відповідної ліцензії, оскільки такі факти не встановлені судом.

Оскільки обставини у справі судом встановлені повністю, норми матеріального та процесуального права застосовані правильно, а тому відсутні підстави для зміни чи скасування рішення суду першої інстанції відповідно до вимог ст.309 ЦПК України.

Керуючись ст. ст. 307,308, 315 ЦПК України, суд -

у х в а л и в:

Апеляційні скарги ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 відхилити.

Рішення Жовтневного районного суду м. Дніпропетровська від 29 вересня 2010 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили із моменту проголошення, але може бути оскаржена в касаційному порядку протягом двадцяти днів.

Судді: