АПЕЛЛЯЦИОННЫЙ СУД ДНЕПРОПЕТРОВСКОЙ ОБЛАСТИ

Категорія 26 ( І ) ОСОБА_1
Доповідач Карнаух В.В.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 серпня 2011 року колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді: Карнаух В.В.

суддів: Братіщевої Л.А., Митрофанової Л.В.,

при секретарі: Алісовій Т.С.

за участю: представника відповідача ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кривому Розі апеляційну скаргу публічного акціонерного товариства «Криворізький залізорудний комбінат» на рішення Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу від 21 червня 2011 року по цивільній справі за позовом ОСОБА_3 до публічного акціонерного товариства «Криворізький залізорудний комбінат» , третя особа Відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві і професійних захворювань України в м. Кривому Розі Дніпропетровської області , про відшкодування моральної шкоди , -

В С Т А Н О В И Л А:

В березні 2011 року ОСОБА_3 звернувся до суду із позовом , який в подальшому змінив та просив суд стягнути з публічного акціонерного товариства «Криворізький залізорудний комбінат» (надалі ПАТ «КЗРК» ) на його користь у відшкодування моральної шкоди, спричиненої втратою професійної працездатності у звязку із професійним захворюванням, у сумі 180 000 грн.

Рішенням Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу від 21 червня 2011 року позов задоволено частково: стягнуто з ПАТ «КЗРК» на користь ОСОБА_3 у відшкодування моральної шкоди 23000 грн. Стягнуто з відповідача судові витрати : 15 грн. витрат на інформаційно технічне забезпечення розгляду справи та 8,50 грн. судового збору.

В апеляційній скарзі ПАТ «КЗРК» ставить питання про скасування рішення суду першої інстанції та ухвалення нового рішення про відмову ОСОБА_3 у задоволенні позову, оскільки суд не врахував, що позивачем не наданий висновок МСЕК про наявність факту спричинення йому моральної шкоди, а довідка МСЕК про відсоток втрати працездатності не є підтвердженням факту заподіяння моральної шкоди; не взято до уваги, що позивачем не надано доказів спричинення йому моральної шкоди; розмір моральної шкоди, стягнутой судом першої інстанції, не відповідає засадам розумності, виваженості і справедливості та не обґрунтовано, саме чому такий розмір стягнуто на користь позивача.

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах заявлених вимог та доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що ОСОБА_3 тривалий час з 1971 року по грудень 2005 року працював у шкідливих умовах праці, на різних посадах ш. «Октябрська» ВАТ «Кривбасзалізрудком».

ОСОБА_4 розслідування професійного захворювання позивача № 14 від 20.12.2005 року , комісією встановлено, що причиною його захворювання є тривала робота продовж 21 року в умовах впливу шкідливих факторів та тяжкої праці. Винними у профзахворюванні позивача є керівництво РУ ім..Комінтерна ШУ «Октябрське», ш.»Октябрська» ВАТ «Кривбасзалізрудком» (а.с.18).

За висновком МСЕК від 30 січня 2006 року позивачу було первинно встановлено 45% втрати професійної працездатності; при наступному переогляді відсоток втрати працездатності залишився незмінним 45% та встановлено третя група інвалідності.

Задовольняючи частково позовні вимоги, суд першої інстанції правильно виходив з того, що відповідач винен у виникненні у позивача професійного захворювання.

Відповідно до ч.2 ст.153 КЗпП України забезпечення безпечних і нешкідливих умов праці покладається на власника або уповноважений ним орган.

Факт спричинення моральної шкоди позивачу у зв'язку з професійним захворюванням встановлений в судовому засіданні. Позивач періодично потребує амбулаторного і стаціонарного лікування, оздоровлення. Він обмежений у фізичній роботі по дому, переносить моральні страждання, що позбавляє його нормальних життєвих зв'язків і вимагає додаткових зусиль для організації свого життя.

У звязку з чим доводи апеляційної скарги стосовно не надання позивачем доказів спричинення йому моральної шкоди не можуть бути взяті колегією суддів до уваги.

Висновок суду про відшкодування позивачу з боку відповідача моральної шкоди відповідає Рішенню Конституційного Суду України від 08.10.2008 року № 20-рп/2008р., відповідно до якого статтею 237-1 КЗпП України громадянам, що потерпіли від нещасного випадку або професійного захворювання, надано право на відшкодування моральної шкоди за рахунок власника або уповноваженого ним органу.

Розмір моральної шкоди, стягнутої з відповідача на користь позивача, визначений з урахуванням розяснень п.9 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995р., з подальшими змінами, Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди, відповідно до якого, розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає в межах заявлених вимог залежно від характеру та обсягу заподіяних позивачеві моральних і фізичних страждань, та інших обставин. Суд врахував ступінь фізичних і моральних страждань позивача, їх тривалість і тяжкість, істотність вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, а також конкретні обставини по справі, і наслідки, що наступили.

Вирішуючи спір, суд першої інстанції в достатньо повному обсязі встановив права і обов'язки сторін, що брали участь у справі, обставини справи, перевірив доводи і заперечення сторін, дав їм належну правову оцінку, ухвалив рішення, яке відповідає вимогам закону. Висновки суду обґрунтовані і підтверджуються письмовими доказами.

Інші доводи відповідача, викладені в апеляційній скарзі, є безпідставними, оскільки спростовуються матеріалами справи і висновками суду і не можуть бути підставою для скасування законного та обґрунтованого рішення суду.

За таких обставин, колегія суддів вважає, що рішення суду ухвалено з дотриманням норм матеріального і процесуального законодавства, у зв'язку із чим апеляційна скарга підлягає відхиленню, а рішення суду - залишенню без змін.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 308, 313-315 ЦПК України колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу публічного акціонерного товариства «Криворізький залізорудний комбінат» відхилити.

Рішення Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу від 21 червня 2011 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення, але може бути оскаржена в касаційному порядку протягом двадцяти днів до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ з дня набрання нею законної сили.

Головуючий:

Судді: