Справа №22-ц-3931/11Головуючий у І інстанції ОСОБА_1
Категорія50Доповідач у 2 інстанціїКоцюрба
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

15 червня 2011 року колегія суддів судової палати в цивільних справах Апеляційного суду Київської області в складі:

Головуючого Яворського М.А.

Суддів - Коцюрби О.П., Ігнатченко Н.В.

При секретарі Сашко Я.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 05 квітня 2011 року в справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення заробітної плати, грошової компенсації за невикористану відпустку, середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні.

Заслухавши доповідь судді Апеляційного суду, пояснення сторін, вивчивши матеріали цивільної справи, доводи апеляційної скарги, колегія суддів, -

в с т а н о в и л а:

ОСОБА_2 звернулася в Білоцерківський міськрайонний суд Київської області з вказаним позовом, посилаючись на те, що перебувала у трудових відносинах з фізичною особою - підприємцем ОСОБА_3 і згідно трудового договору від 01 жовтня 2007 року працювала завідуючою аптеки, але відповідач при розірванні вказаного трудового договору не виплатив належну їй заробітну плату за травень та червень 2010 року в розмірі 2 952 грн., компенсацію за невикористані щорічні відпустки в розмірі 3 946 грн. та 4 845 грн. середнього заробітку за весь час затримки розрахунку, за кожен місяць затримки розрахунку при звільненні.

Просила задовольнити позовні вимоги.

Рішенням Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 05 квітня 2011 року в задоволенні позову відмовлено.

Не погоджуючись з вказаним рішенням, ОСОБА_2 оскаржила його в апеляційному порядку. В апеляційній скарзі просила, рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове рішення, яким задовольнити її позовні вимоги. Зазначила, що рішення Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 05 квітня 2011 року незаконне, необґрунтоване, судом неповно зясовано обставини, що мають значення для справи, не доведено обставини, що мають значення для справи, які суд вважав встановленими, висновки суду не відповідають дійсним обставинам справи, судом першої інстанції неправильно застосовано норми матеріального права.

Апеляційна скарга ОСОБА_2 підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

В суді встановлено, що позивачка перебувала з відповідачем в трудових відносинах з 01 жовтня 2007 року за трудовим договором, зареєстрованим 03 жовтня 2007 року, який було розірвано 14 червня 2010 року за угодою сторін, за п.1 ст.36 КЗпП України, що підтверджується відповідними доказами.

Згідно ст. 116 КЗпП України, при звільненні працівника, виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Якщо працівник в день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред"явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок.

В суді також встановлено, що згідно умов вказаного трудового договору, заробітна плата позивача була встановлена в розмірі 600 грн., яка за період роботи позивача неодноразово змінювалась шляхом доповнення до даного трудового договору і з 01 квітня 2010 року становила 890 грн.

Згідно ст. 83 КЗпП України, у разі звільнення працівника, йому виплачується грошова компенсація за всі не використані ним дні щорічної відпустки, також додаткової відпустки працівникам, які мають дітей.

Статтею 117 КЗпП України передбачено, що в разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в статті 116 КЗпП України, при відсутності спору про їх розмір, підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку.

Статтею 21 КЗпП України передбачено, що трудовий договір є угода між працівником і власником підприємства, установи, організації або уповноваженого ним органом чи фізичною особою, за якою працівник зобов'язується виконувати роботу, визначену цією угодою, а власник підприємства, установи, організації або уповноважений ним орган чи фізична особа зобов'язується виплачувати працівникові заробітну плату і забезпечувати умови праці.

За правилами ст. 60 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст. 61 цього Кодексу.

Так як позивачкою в судовому засіданні доведено ті обставини, на які вона посилалася, як на підставу своїх вимог і заперечень, то колегія суддів вважає, що апеляційна скарга ОСОБА_2 підлягає повному задоволенню в частині стягнення з відповідача на користь позивачки невиплаченої заробітної плати в розмірі 2 952. 00 грн., компенсації за невикористані щорічні відпустки в розмірі 3 946.00 грн. та частковому задоволенню позовних вимог позивачки в частині стягнення з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 середнього заробітку за кожен місяць затримки на час звернення до суду з позовною заявою, тому колегія суддів приходить до висновку про те, що рішення Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 05 квітня 2011 року підлягає скасуванню і по справі необхідно ухвалити нове рішення про часткове задоволення апеляційної скарги ОСОБА_2О та її позовних вимог.

Керуючись ст. ст. 307, 309, 313, 314, 316, 317, 319 ЦПК України колегія суддів, -

В И Р І Ш И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити частково.

Рішення Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 05 квітня 2011 року скасувати, ухвалити по справі нове рішення, яким позовні вимоги ОСОБА_2 задовольнити частково.

Стягнути з фізичної особи - підприємця ОСОБА_3 на користь

ОСОБА_2 невиплачену заробітну плату за травень-червень 2010 року 2 952. 00 грн., компенсацію за невикористані щорічні відпустки з 01 жовтня 2007 року по 14 червня 2010 року в сумі 3 946. 00 грн., середній заробіток за час затримки розрахунку станом на 27 серпня 2010 року в сумі 4 845. 00 грн. за кожен місяць затримки, а всього 11 743. 00 грн.

Рішення набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржене в касаційному порядку протягом двадцяти днів до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Головуючий:

Судді: