АПЕЛЛЯЦИОННЫЙ СУД ДНЕПРОПЕТРОВСКОЙ ОБЛАСТИ

Категорія 21 / 1 / ОСОБА_1
Доповідач Карнаух В.В.
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 липня 2011 року колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді: Карнаух В.В.

суддів: Неклеси В.І., Турік В.П..

при секретарі: Бондаренко І.В.

за участю: позивачки ОСОБА_2 та її представника ОСОБА_3

представника відповідачки ОСОБА_4 ОСОБА_5, представника 3-ї особи ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кривому Розі справу за апеляційною скаргою ОСОБА_3, який діє в інтересах ОСОБА_2, на рішення Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу від 18 листопада 2010 року у цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_4, третя особа приватний нотаріус Криворізького міського нотаріального округу ОСОБА_7, про визнання договору дарування нерухомого майна недійсним, -

В С Т А Н О В И Л А :

У грудні 2010 року позивачка ОСОБА_2 звернулася до суду з позовом, в якому просила визнати договір дарування від 10 червня 2010 року, згідно якого вона подарувала Стеблині / Гасановій/ ОСОБА_8 квартиру АДРЕСА_1, недійсним та визнати за нею право власності на зазначену квартиру.

Рішенням Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу від 18 листопада 2010 року у задоволенні позовних вимог ОСОБА_2 відмовлено.

В апеляційній скарзі позивачка ставить питання про скасування рішення суду, просить ухвалити нове рішення, яким задовольнити її позовні вимог.

При цьому посилається на те, що суд першої інстанції не в повній мірі з,ясував обставини, що мають значення для вирішення спору, а саме не взяв до уваги її доводи відносно укладення оспорюваного договору у хворобливому стані та під впливом обману.

Відповідач обіцяла здійснювати за нею догляд до смерті; про природу даного договору вона дізналася через деякий час, коли відповідачка заявила, що квартира тепер належить їй і відмовилася допомагати їй по господарству на прохання останньої.

Вважає, що відповідачка навмисно ввела її в оману щодо обставин, які мають істотне значення, та природи договору, скориставшись її хворобливим станом та необізнаністю в таких питаннях.

Перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги та заявлених позовних вимог, колегія суддів приходить до висновку про те, що апеляційна скарга ОСОБА_3, який діє в інтересах ОСОБА_2, задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Судом встановлено, що 10 червня 2010 року позивачка ОСОБА_2 подарувала своїй внучці ОСОБА_4 квартиру АДРЕСА_1, відповідно до договору дарування, який зареєстрований та посвідчений приватним нотаріусом Криворізького міського нотаріального округу ОСОБА_7, в реєстрі за № 946, що підтверджується копією договору дарування квартири та витягом № 26647558 від 0807.2010 з Реєстру прав власності на нерухоме майно Комунального підприємства Дніпропетровської обласної ради «Криворізьке бюро технічної інвентаризації».

В обґрунтування позову посилалася на те, що підставою для визнання недійсним договору дарування квартири вважає той факт, що відповідачка не доглядає її та що під час знаходження її в лікарні не відвідувала її, не купувала ліки та не спілкувалася з лікарями відносно стану здоров,я позивачки.

Відмовляючи в задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції обґрунтовано виходив із положень статей 717 та 727 ЦК України, згідно яких привід для звернення позивачки до суду з позовом про визнання договору дарування нерухомого майна недійсним, на який посилається позивачка, не є підставою для розірвання договору, оскільки оспорюваний договір виконано в письмовій формі, посвідчено нотаріально, що відповідає вимогам укладення договору дарування, передбаченим ст. 719 ЦК України.

Відповідно до положень ч.2 ст. 303 ЦПК України апеляційний суд досліджує докази, які судом першої інстанції були досліджені з порушенням встановленого порядку або в дослідженні яких було неправомірно відмовлено, а також нові докази, неподання яких до суду першої інстанції було зумовлено поважними причинами.

Посилання представника позивачки в апеляційній скарзі на неповне з.ясування судом першої інстанції обставин справи, а саме- її хворобливого стану та обману з боку відповідачки, є безпідставним, оскільки ніяких доказів на підтвердження зазначених підстав суду першої інстанції надано не було. Більш того, як вбачається із позовної заяви /а.с.4/, позивачка, як на підставу визнання договору дарування недійсним, посилається виключно на обман зі сторони відповідачки та зазначає, що тяжко захворіла / стався інфаркт / 28 червня 2010 року, тобто після укладення договору дарування.

Доводи апеляційної скарги відносно того, що позивачка підписала договір, не читаючи його, вважала, що підписує договір довічного утримання, не можуть бути взяті до уваги колегією суддів, оскільки виходять за межі позовних вимог.

Оскільки у суді першої інстанції не був предметом розгляду хворобливий стан позивачки питання про хворобливий стан позивачки при підписанні договору дарування не був предметом розгляду спору у суді першої інстанції та не ставилося питання про призначення судово-медичної експертизи для встановлення її психічного стану, колегія суддів не вбачає підстав для призначення такої експертизи в суді апеляційної інстанції.

За таких обставин, колегія суддів приходить до висновку про те, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає, а рішення суду, як ухвалене з дотриманням норм матеріального та процесуального законодавства, підлягає залишенню без змін.

Керуючись ст.ст. 303, 304, 307, 308, 313-315 ЦПК України, колегія суддів,-

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3, який діє в інтересах ОСОБА_2, відхилити.

Рішення Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу від 18 листопада 2010 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення, але може бути оскаржена в касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили.

Головуючий:

Судді: