Справа № 6-3/11
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 листопада 2011 року селище ОСОБА_1

Великобілозерський районний суд Запорізької області в складі:

головуючого судді Яцун О.О.,

при секретарі Юхник С.Ф.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду с. Велика Білозерка Запорізької області подання начальника Відділу державної виконавчої служби Великобілозерського районного управління юстиції Запорізької області ОСОБА_2 про обмеження ОСОБА_3 у праві виїзду за межі України,

В С Т А Н О В И В:

22 листопада 2011 року начальник Відділу державної виконавчої служби Великобілозерського районного управління юстиції Запорізької області ОСОБА_2 звернулася до суду з поданням про обмеження ОСОБА_3 у праві виїзду за межі України без вилучення паспортного документу, до виконання ним своїх зобовязань за виконавчим документом № 6/5009/2861/11 від 08.07.2011 року, зазначивши в поданні, що у Відділі державної виконавчої служби Великобілозерського районного управління юстиції Запорізької області на примусовому виконанні знаходиться наказ Господарського суду Запорізької області від 08.07.2011 року про стягнення з фізичної особи - підприємця ОСОБА_3 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю Авант Трейд основного боргу в сумі 1540 грн. 10 коп., витрат по держмиту в сумі 78 грн. 89 коп. та на ІТЗ судового процесу в розмірі 182 грн. 54 коп.

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що подання не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст. 124 Конституції України, судові рішення ухвалюються судом України і є обовязковими до виконання на всій території України.

Статтею 217 ЦПК України встановлено, що суд, який ухвалив рішення, може визначити порядок його виконання, надати відстрочку або розстрочку виконання, вжити заходів для забезпечення його виконання, про що зазначає у рішенні.

За правилами статті 377-1 ЦПК України, питання про тимчасове обмеження боржника - фізичної особи або керівника боржника - юридичної особи у праві виїзду за межі України при виконанні судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) вирішується судом за місцезнаходженням органу державної виконавчої служби за поданням державного виконавця, погодженим з начальником відділу державної виконавчої служби.

Суд негайно розглядає подання, зазначене в частині першій цієї статті, без виклику чи повідомлення сторін та інших заінтересованих осіб за участю державного виконавця.

Пунктом 8) ст. 19 Закону України Про державну прикордонну службу Українивстановлено, що на державну прикордонну службу відповідно до визначених законом завдань покладається, зокрема, запобігання та недопущення перетинання державного кордону України особами, яким згідно із законодавством не дозволяється вїзд в Україну або яких тимчасово обмежено у праві виїзду з України, у тому числі згідно з дорученнями правоохоронних органів;розшук у пунктах пропуску через державний кордон осіб, які переховуються від органів дізнання, слідства та суду, ухиляються від відбуття кримінальних покарань; виконання в установленому порядку інших доручень правоохоронних органів.

За змістом пункту 4) статті 20 Закону України Про державну прикордонну службу України, органам, підрозділам, військовослужбовцям, а також працівникам Державної прикордонної служби України, які відповідно до їх службових обовязків можуть залучатися до оперативно-службової діяльності, для виконання покладених на Державну прикордонну службу України завдань надається право шляхом опитування осіб зясовувати підстави перетинання державного кордону України, не пропускати через державний кордон України осіб без дійсних документів на право його перетинання, осіб, які надали завідомо неправдиві відомості під час одержання зазначених документів, осіб, яким Державною прикордонною службою України за порушення законодавства з прикордонних питань та про правовий статус іноземців чи за мотивованим письмовим рішенням суду та правоохоронних органів не дозволяється вїзд в Україну або тимчасово обмежено право виїзду з України; робити в документах зазначених осіб відповідні відмітки.

Частиною 2 статті 6 Закону України Про порядок виїзду з України і вїзду в Україну громадян ОСОБА_4, що громадянинові України, який має паспорт, може бути тимчасово відмовлено у виїзді за кордон у випадках, передбачених пунктами 1-9 частини першої цієї статті.

Разом з тим, в наданих суду матеріалах відсутні будь-які докази на підтвердження того, що ОСОБА_3 дійсно ухиляється від добровільного виконання зобовязання за наказом Господарського суду Запорізької області № 6/5009/2861/11 від 08.07.2011 року. Крім того, в поданні не доведено, що вжиття заходу для забезпечення виконання наказу, у вигляді обмеження боржника у праві виїзду за кордон, сприятиме прискоренню його виконання, оскільки, на думку суду, навпаки може привести до втрати ним деяких життєвих звязків, в тому числі повязаних з отриманням доходів від праці за кордоном.

На підставі викладеного та керуючись ст. 124 Конституції України, ст.ст. 208-210, 217, 293, 377-1 ЦПК України, Законом України Про державну прикордонну службу України, Законом України Про порядок виїзду з України і вїзду в Україну громадян України,

У Х В А Л И В:

Відмовити в задоволенні подання начальника Відділу державної виконавчої служби Великобілозерського районного управління юстиції Запорізької області ОСОБА_2 про обмеження ОСОБА_3 у праві виїзду за межі України.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом пяти днів з дня її проголошення. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом пяти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя (підпис)

З оригіналом згідно

Оригінал ухвали знаходиться в архіві Великобілозерського районного суду Запорізької області в матеріалах справи № 6-3/11.

Суддя О.О. Яцун