Справа №22-ц-1097/11Головуючий у І інстанціїОСОБА_1В,
Категорія18Доповідач у 2 інстанції Олійник
УХВАЛА

Іменем України

25 лютого 2011 року колегія суддів судової палати в цивільних справах Апеляційного суду Київської області у складі:

головуючого судді Олійника В.І.,

суддів: Березовенко Р.В., Фінагєєва В.О.,

при секретарі Хворостяній А.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Києві цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Києво-Святошинського районного суду Київської області від 2 грудня 2010 року в справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про стягнення коштів за попереднім договором, -

в с т а н о в и л а :

У серпні 2010 року ОСОБА_3 О А. звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 про стягнення коштів за попереднім договором, посилаючись на те, що 28 жовтня 2006 року між ним та відповідачем ОСОБА_2 був укладений попередній договір, згідно якого вони домовилися не пізніше 15 січня 2007 року укласти договір купівлі-продажу земельної ділянки площею 0,9168 га, що знаходиться на території Білогородської сільської Ради Києво-Святошинського району Київської області і має цільове призначення: землі промисловості (кадастровий номер - :06:002:0122), за ціну у сумі 919 100 грн. Основний договір мав бути укладений у нотаріальній формі і на умовах, визначених Попереднім договором.

На підтвердження свого дійсного наміру придбати у ОСОБА_2 вищезазначену нерухомість та з метою забезпечення оформлення Основного договору купівлі-продажу, позивач сплатив відповідачу завдаток у розмірі 252500грн., про що було зазначено в пункті №4 попереднього договору.

Згідно п.7 Попереднього договору від 28 жовтня 2006 року, ОСОБА_2 зобов'язувався в строк до укладення Основного договору підготувати всі необхідні документи для нотаріального посвідчення договору купівлі-продажу земельної ділянки.

Відповідно до п.11 Попереднього договору від 28 жовтня 2006 року у випадку невиконання (неналежного виконання), або безпідставного відмовлення Продавця від виконання Попереднього договору відповідач ОСОБА_2 зобов'язувався повернути позивачу ОСОБА_3 отриманий ним завдаток в подвійному розмірі тобто 252500грн. х 2 = 505000 грн. (п'ятсот п'ять тисяч гривень) протягом трьох днів з моменту (дати) настання відповідної події (випадку).

Відповідач не виконав умови попереднього договору та ухилявся від його виконання.

Позивач також в своєму позові зазначав, що станом на 15 січня 2007 року товар (тобто земельна ділянка), який згідно Попереднього договору від 28 жовтня 2006 року він зобов'язувався придбати у відповідача в майбутньому, з вини відповідача не набув належної якості та тих необхідних ознак, яким він мав відповідати згідно умов Попереднього договору, так як цільове призначення земельної ділянки, що мала стати предметом основного договору, станом на 15 січня 2007 року не відповідало вимогам, що були визначені в попередньому договорі.

Оскільки позивач тривалий час перебував у відрядженні за кордоном і фізично не мав можливості своєчасно звернутися у встановлений законом термін до суду з даним позовом, то просив поновити йому строк позовної давності.

На підставі вищевикладеного позивач ОСОБА_3 просив стягнути з ОСОБА_2 на його користь 252500грн. сплаченого завдатку, 252500грн. додаткову суму в розмірі завдатку, а всього 505000 грн., а також судові витрати у справі.

В судовому засіданні представник позивача збільшив позовні вимоги та просив стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 252500 грн. сплаченого завдатку, 252500грн., як додаткову суму в розмірі завдатку, інфляційні збитки в розмірі 345420 грн. три відсотки річних з простроченої суми боргу за 44 місяці прострочення боргу в розмірі 55550 грн., а всього - 905970 грн. а також судові витрати у справі.

Рішенням Києво-Святошинського районного суду Київської області від 2 грудня 2010 року позов задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 252500 грн. сплаченого авансу, інфляційні збитки в розмірі 172710грн., три відсотки річних з простроченої суми боргу за 44 місяці прострочення боргу в розмірі 27775 грн. та судові витрати в сумі 1700 грн. (державне мито) і 120грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового розгляду.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 з підстав порушення судом норм матеріального і процесуального права ставиться питання про скасування рішення і ухвалення нового, яким у задоволенні позову відмовити.

Колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу необхідно відхилити, виходячи з наступних підстав.

Судом встановлено, що 28 жовтня 2006 року між сторонами був укладений попередній договір, згідно якого вони домовилися не пізніше 15 січня 2007 року укласти договір купівлі-продажу земельної ділянки площею 0,9168 га, що знаходиться на території Білогородської сільської Ради Києво-Святошинського району Київської області і має цільове призначення - землі промисловості (кадастровий номер - :06:002:0122), за ціну у сумі 919 100 грн. Основний договір мав бути укладеним у нотаріальній формі і на умовах, визначених попереднім договором.

Пунктом 4 даного попереднього договору від 28 жовтня 2006 року визначено, що в якості підтвердження свого наміру купити земельну ділянку покупець (ОСОБА_3А.), одночасно з підписанням цього попереднього договору сплачує продавцю (ОСОБА_2К.) завдаток в сумі 252500грн., яка еквівалентна 50 000 доларів США на день підписання договору по курсу комерційних банків України. Ця сума сплачувалася в рахунок ціни Ділянки, зазначеної в пункті 3 цього попереднього договору, на забезпечення виконання зобов'язання за цим попереднім договором.

Суд першої інстанції дійшов правильного висновку, що факт передачі позивачем ОСОБА_3А відповідачу ОСОБА_2 грошових коштів за попереднім договором від 28 жовтня 2006 року в сумі 252500 грн. є доведеним, так як даний договір підписаний покупцем - ОСОБА_3 та продавцем - ОСОБА_2 і посвідчений нотаріусом Київського міського нотаріального округу ОСОБА_4

За пунктом 11 зазначеного попереднього договору у випадку невиконання (неналежного виконання) або безпідставного відмовлення продавця від виконання зобов'язань з приводу відчуження покупцю у власність земельної ділянки та зобов'язань, визначених у цьому попередньому договорі продавець зобов'язаний повернути покупцю подвійну суму завдатку, відповідно до п.4 дійсного договору, протягом 3 (трьох) днів з моменту (дати) настання відповідної події (випадку).

Згідно з умовами Попереднього договору від 28 жовтня 2006 року відповідач ОСОБА_2 взяв на себе зобов'язання до 15 січня 2007 року продати позивачу земельну ділянку площею 0,9168 га, що знаходиться на території Білогородської сільської Ради Києво-Святошинського району Київської області і має цільове призначення: землі промисловості кадастровий номер - :06:002:0122, за ціну у сумі 919 100 грн.

Як встановлено судом першої інстанції, земельна ділянка, яку мав намір продати відповідач позивачу, в дійсності на час укладення попереднього договору від 28 жовтня 2006 року, мала цільове призначення - землі сільськогосподарського призначення і дане цільове призначення цієї земельної ділянки таким і залишилось.

Отже, станом на 15 січня 2007 року відповідач ОСОБА_2 не мав у своїй власності товару, який зобов'язувався продати позивачу по справі згідно попереднього договору від 28 жовтня 2006 року, тобто земельної ділянки площею 0,9168 га, що знаходиться на території Білогородської сільської Ради Києво-Святошинського району Київської, а тому основний договір не міг бути укладений у строки, передбачені попереднім договором, з вини відповідача.

З огляду на вищенаведене, суд першої інстанції дійшов до обґрунтованого висновку, з яким згідна і судова колегія, щодо поновлення позивачу строку позовної давності із-за пропущення його з поважних причин та задоволення позовних вимог в частині стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 грошових коштів, що були отриманні ОСОБА_2 під час укладення попереднього договору від 28 жовтня 2006 року в сумі 252500грн.

Стаття 60 ЦПК України визначає, що кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу.

Колегія суддів вважає, що відповідачем не надано суду належних та допустимих доказів на спростування факту отримання коштів ОСОБА_2 від ОСОБА_5 під час укладення Попереднього договору від 28 жовтня 2006 року, а тому доводи відповідача в цій частині суд першої інстанції вірно не прийняв до уваги.

Не спростовують отримання коштів ОСОБА_2 і пояснення приватного нотаріуса, який не підтверджує передачу грошей та вважає за доцільне в таких випадках написання розписки, оскільки п.4 посвідченого нотаріусом попереднього договору чітко зазначено, що в якості підтвердження свого наміру купити земельну ділянку покупець (ОСОБА_3А.) одночасно з підписанням цього договору сплачує продавцю (ОСОБА_2К.) завдаток в сумі 252500 грн. і ця сума сплачується в рахунок ціни ділянки, зазначеної в п.3 цього попереднього договору, на забезпечення виконання зобовязань за цим попереднім договором.

Крім того, за п.5 договору сторони домовились, що при укладенні основного договору купівлі-продажу сума, яка підлягає передачі покупцем продавцю, буде зменшена на суму, зазначену у п.4 цього попереднього договору, тобто, на 252500 грн.

Відповідно до ст.570 ЦК України завдатком є грошова сума або рухоме майно, що видається кредиторові боржником у рахунок належних з нього за договором платежів, на підтвердження зобов'язання і на забезпечення його виконання.

Оскільки судом не здобуто доказів, а позивачем не доведено, що сума, сплачена ним в рахунок купівлі-продажу земельної ділянки, є завдатком, тому прийшов до правильного висновку вважати її авансовим платежем. За таких обставин суд вірно не вбачав правових підстав для стягнення в подвійному розмірі з відповідача на користь позивача коштів, що були сплачені під час укладення попереднього договору від 28 жовтня 2006 року.

З огляду на вищенаведене, суд першої інстанції прийшов до правильного висновку щодо часткового задоволення позовних вимог.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст.303, 307, 308, 313 - 315 ЦПК України, колегія суддів, -

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити.

Рішення Києво-Святошинського районного суду Київської області від 2 грудня 2010 року залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду Київської області набирає законної сили з моменту її проголошення, однак може бути оскаржена до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ шляхом подачі касаційної скарги протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили.

Головуючий :

Судді :