РІШЕННЯ

Іменем України

04.04.2011 року Справа № 2-о-61/11

Амур-Нижньодніпровський районний суд м. Дніпропетровська у складі:

головуючого судді Спаї В.В.,

при секретареві - Гудим О.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Дніпропетровську цивільну справу за заявою ОСОБА_1, де заінтересовані особи четверта Дніпропетровська державна нотаріальна контора та КП ДМБТІпро встановлення факту належності документів особі,

ВСТАНОВИВ:

Заявниця звернулася до суду із цією заявою, в її обґрунтування посилаючись на те, що 22.03.2010 р. померла її мати, ОСОБА_2, яка проживала разом із нею за адресою: м. Дніпропетровськ, вул. Передова, буд. 382, та після смерті було встановлено неоднакове написання її по батькові: відповідно до паспорта громадянина України, виданого 21.03.2002 р. АНД РВ ДМУ УМВС України в Дніпропетровській області , та свідоцтва про смерть, виданого 26.03.2010 р. Амур-Нижньодніпровським відділом реєстрації актів цивільного стану Дніпропетровського міського управління юстиції (актовий запис) №562, по батькові її матері зазначено як Моїсеївна, утім, згідно двох інших документів, а саме свідоцтва про право на спадщину, виданого 13.02.1982 р. Четвертою Дніпропетровською державною нотаріальною конторою за реєстровим №2-211, та заповіту, виданого 13.02.1982 р. Четвертою Дніпропетровською державною нотаріальною конторою за реєстровим №2-214, по батькові матері зазначено Моїсіївна. Посилаючись у заяві на те, що через неоднакове написання по батькові померлої унеможливлюється вступ у спадщину, зазначене й стало приводом для цього звернення до суду.

У судове засідання заявник не зявилася, надала до суду заяву про розгляд справи без її участі; заінтересовані особи у судове засідання в особі представника не зявилися, надали до суду заяви про розгляд справи у їх відсутності, та за таких обставин судовий розгляд здійснювався у відсутності заявника та представників заінтересованих осіб та на підставі наявних у справі доказів.

Суд, врахувавши зазначені вище заяви та дослідивши докази, дійшов до висновку про наявність підстав для задоволення заяви повністю, виходячи з наступного.

ОСОБА_3 є донькою ОСОБА_2, яка померла 22.03.2010 р., про що ОСОБА_4 відділом реєстрації актів цивільного стану Дніпропетровського міського управління юстиції було зроблено відповідний запис та видано свідоцтво; після смерті ОСОБА_2 відкрилася спадщина, та її донька, спадкоємець, звернулася до нотаріально контори задля оформлення відповідних прав, утім, через неоднакове написання по батькові померлої у документах, які посвідчують особу та право власності, оформлення спадкових прав унеможливлено. Так, як було встановлено судом, відповідно до паспорта громадянина України, виданого 21.03.2002 р. АНД РВ ДМУ УМВС України в Дніпропетровській області , та свідоцтва про смерть, виданого 26.03.2010 р. Амур-Нижньодніпровським відділом реєстрації актів цивільного стану Дніпропетровського міського управління юстиції (актовий запис) №562, по батькові померлої ОСОБА_2 зазначено як Моїсеївна, утім, згідно двох інших документів, а саме свідоцтва про право на спадщину, виданого 13.02.1982 р. Четвертою Дніпропетровською державною нотаріальною конторою за реєстровим №2-211, та заповіту, виданого 13.02.1982 р. Четвертою Дніпропетровською державною нотаріальною конторою за реєстровим №2-214, по батькові матері зазначено Моїсіївна.

На виконання п. 6 ч. 1 ст. 256 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення фактів належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім'я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з ім'ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті; відповідно до ч. 2 ст. 256 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Отже, з огляду на вищенаведене, для суду вбачаються підстави задля реалізації спадкоємцем прав для ухвалення рішення про задоволення заяви та встановлення факту належності ОСОБА_5 документу свідоцтва про право на спадщину, виданого 13 лютого 1982 року Четвертою Дніпропетровською державною нотаріальною конторою за реєстровим №2-211, та встановлення факту складання складення ОСОБА_6 13.02.1982 року заповіту, посвідченого державним нотаріусом четвертої Дніпропетровської державної нотаріальної контори ОСОБА_7 та зареєстрованого в реєстрі за №2-214, на імя ОСОБА_1.

Керуючись ст.ст. 15, 212, 214-215, ч. 2 ст. 234, п. 6 ч. 1 ст. 256, ч. 4 та ч. 7 ст. 235, ст. 259 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Заяву ОСОБА_1 про встановлення факту належності документів особі задовольнити повністю.

Встановити факт належності ОСОБА_2 правовстановлюючого документу свідоцтва про право на спадщину, виданого 13 лютого 1982 року Четвертою Дніпропетровською державною нотаріальною конторою за реєстровим №2-211.

Встановити факт складення ОСОБА_2 13.02.1982 року заповіту, посвідченого державним нотаріусом четвертої Дніпропетровської державної нотаріальної контори ОСОБА_7 та зареєстрованого в реєстрі за №2-214, на імя ОСОБА_1.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до апеляційного суду Дніпропетровської області через Амур-Нижньодніпровський районний суд м. Дніпропетровська шляхом подання протягом десяти днів з дня проголошення рішення апеляційної скарги .

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя