Справа № 2-1788/11
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

16 серпня 2011 року Дрогобицький міськрайонний суд Львівської області

в складі:

головуючого судді Івасівки А.П.

при секретарі Коваль Л.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Дрогобичі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Ресторан «Україна»про зобовязання до вчинення дій та зустрічним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Ресторан «Україна»до ОСОБА_1 про визнання права власності на нежитлові приміщення, -

в с т а н о в и в :

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ТзОВ «Ресторан «Україна», в якому просить зобов»язати останнє укласти нотаріально посвідчений договір купівлі-продажу на нежитлове приміщення складу, загальною площею 25,0 кв.м., яке знаходиться по вул. Ковальська, 3 в м. Дрогобич. В обґрунтування позову покликається на те, що 01.02.2011 між ним та ТзОВ «Ресторан «Україна»був укладений договір оренди на вказане нежитлове складське приміщення (підвал), яке також було передане йому за актом приймання передачі. 12.06.2011 року до Орендодавця з листом про укладення договору купівлі-продажу спірного приміщення. 25.06.2011 року він отримав відмову у звязку з порушенням домовленостей. Після цього, він звернувся в усній формі з такою з пропозицією, однак знову отримав відмову. Вважає, що у зв»язку з наведеним, станом на сьогоднішній день не може скористатися своїм правом володіти, користуватися і розпоряджатися спірним обєктом.

ТзОВ «Ресторан «Україна»звернулося із зустрічним позовом про стягнення з ОСОБА_1 орендну плату в сумі 1500, 00 грн. та визнання права власності на нежитлове складське приміщення, яке знаходиться в м. Дрогобич по вул. Ковальська, 3 Львівської області. В обґрунтування такого посилається на те, що 01.02.2011 року між ТзОВ «Ресторан «Україна»та ОСОБА_1 було укладено договір оренди на вказане нежитлове складське приміщення (підвал) загальною площею 25 кв.м. і передано ОСОБА_1 Спірне приміщення належить ТзОВ «Ресторан «Україна»на підставі договору купівлі-продажу цілісного майнового комплексу ДПГХ ресторану «Європа». У відповідності до такого договору Орендар мав право на набуття права власності на приміщення шляхом викупу при умові внесення половини суми вартості обєкту за місяць до закінчення договору оренди. Однак така умова ним не виконана і разом з тим утворилась заборгованість по орендній платі за три місяці. 12.06.2011 року Орендар звертався з проханням укласти договір купівлі продажу спірного приміщення, однак у звязку з наведеним йому було відмовлено а тому просить суд постановити рішення, яким визнати за ним право власності на спірне складське приміщення та стягнути з ОСОБА_1 орендну плату в сумі 1500, 00 грн.

Позивач-відповідач ОСОБА_1 в судовому засіданні підтримав позовні вимоги, та дав пояснення, які по суті, змісту і мотивам відповідають викладеному в позовній заяві, зустрічний позов заперечив.

Представники відповідача позивача - ТзОВ «Ресторан «Україна»ОСОБА_2 та ОСОБА_3 проти первісного позову заперечили, свій позов підтримали та дали пояснення, які по суті, змісту і мотивам відповідають викладеному в зустрічному позові.

Вислухавши пояснення сторін, перевіривши матеріали справи, суд вважає, що первісний позов є безпідставним і у такому слід відмовити, а зустрічний позов підлягає до задоволення, виходячи з наступних міркувань.

Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Матеріалами справи встановлено і сторонами не оспорюється, що на підставі договору купівлі-продажу цілісного майнового комплексу та нежитлових приміщень шляхом викупу від 06.03.2006 року, посвідченого приватним нотаріусом Дрогобицького нотаріального округу за р. №249 ТзОВ «Ресторан «Україна»став власником 1/1 частки нежитлового приміщення, що по вул. Ковальська, 3 в м. Дрогобич, так як виконав умови такого договору в повному обсязі (а.с.23-28).

Як вбачається між ТзОВ «Ресторан»Україна та ОСОБА_1 01.02.2011 року було укладено договір оренди нежитлового приміщення, що по вул. Ковальська, 3 в м. Дрогобич, загальною площею 25 кв.м., яке останній отримав згідно з актом приймання передачі з правом викупу. Договір діє в термін з 01.01.2011 р. по 01.07.2011 р.

Згідно ст. 629 ЦК України, договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Виходячи зі змісту ст. 526 ЦК України, зобовязання повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору, ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобовязання або зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

У відповідності до п.4.4. договору оренди нежитлового приміщення від 01.02.2011 року Орендар має право на набуття права власності шляхом викупу при умові внесення половини суми вартості оренди за місяць до закінчення договору оренди. Розділом «3»вказаного договору визначено орендну плату, яка за місяць становить 500 грн. і така повинна вноситися Орендарем не пізніше двадцять пятого числа за поточний місяць.

Разом з тим, як встановлено, за ОСОБА_1 утворилась заборгованість за орендну плату вищезгаданого нежитлового приміщення з 01.04.2011 р. по 01.07.2011р., про що свідчить розрахунок заборгованості складений ТзОВ «Ресторан «Україна».

Згідно вимог ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів.

Статтею 392 ЦК України передбачено, що власник майна може предявити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою.

На підставі зібраних у справі доказів судом встановлено, що ОСОБА_1 не навів суду доказів щодо належного виконання умов Договору оренди, зокрема на здійснення орендної плати протягом трьох місяців до дня закінчення договору та внесення ним половини суми вартості оренди за місяць до закінчення договору оренди, що у разі виконання таких умов договору зумовило б виникнення права на викуп спірного приміщення.

Разом з тим, ТзОВ «Ресторан «Україна»представлено докази про заборгованість ОСОБА_1 по орендній платі щодо спірного приміщення в розмірі 1500 грн. Крім цього, ОСОБА_1 у справі не визнав права власності ТзОВ «Ресторан «Україна»на належне йому майно, тому вимоги ТзОВ «Ресторан «Україна»щодо визнання права власності на спірне нежитлове складське приміщення (оскільки таким представлено докази його набуття) та стягнення по такому орендної плати є підставними.

Враховуючи вищенаведене суд дійшов висновку про безпідставність вимог ОСОБА_1 про зобовязання ТзОВ «Ресторан «Україна»укласти нотаріально-посвідчений договір купівлі-продажу на спірне складське приміщення, та необхідність задоволення вимог ТзОВ «Ресторан «Україна»про стягнення орендної плати та визнання права власності на вказане складське приміщення.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 10, 11, 60, 209, 212, 214215 ЦПК України, ст. ЦК України, 328, 392, 525, 526, 629, 762,781-782 ЦК України суд,

в и р і ш и в :

В позові ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Ресторан «Україна»про зобовязання Товариства з обмеженою відповідальністю «Ресторан «Україна»укласти з ОСОБА_1 нотаріально посвідчений договір купівлі - продажу на нежитлове приміщення складу, яке знаходиться по вул. Ковальська, 3 в м. Дрогобич Львівської області загальною площею 25, 0 кв.м., оформивши таке актом передачі - відмовити.

Зустрічний позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Ресторан «Україна»до ОСОБА_1 задоволити.

Стягнути з ОСОБА_1 1500 (одна тисяча пятсот) гривень заборгованості по орендній платі за нежитлове приміщення складу, яке знаходиться по вул. Ковальська, 3 в м. Дрогобич Львівської області, загальною площею 25, 0 кв.м., за Товариством з обмеженою відповідальністю «Ресторан»Україна».

Визнати за Товариством з обмеженою відповідальністю «Ресторан «Україна»право власності на нежитлове складське приміщення, яке знаходиться по вул. Ковальська, 3 в м. Дрогобич Львівської області загальною площею 25, 0 кв.м.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Львівської області через суд першої інстанції шляхом подачі в 10-денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги, з подачею її копії до апеляційної інстанції.

Суддя ________________ А.П. Івасівка