Справа № 2-469/11

З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
20 жовтня 2011 року Лебединський районний суд Сумської області
в складі: головуючого судді Подопригори Л. І.,
при секретарі Лєсній Н.В.
з участю позивача ОСОБА_1
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Лебедині справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу та сплату відсотків за прострочення грошового зобовязання,-
Позивач звернувся до суду з вищевказаним позовом до відповідача, мотивуючи свої вимоги тим, що в 31 липня 2007 року він дав в борг відповідачеві 1050 американських доларів, які той обіцяв повернути рівно через рік. На виконання досягненої угоди по позиці та засвідчення факту передачі грошей, ними була оформлена розписка 31.07.2007 року, яку сторони підписали особисто. В указаний строк відповідач не виконав умови боргових зобовязань, не дивлячись на його прохання та письмову вимогу. Тому позивач просить суд винести рішення про примусове стягнення з відповідача боргу у вигляді 8400 грн., що відповідає курсу долара в національній валюті за офіційною ставкою Національного Банку України. Разом з тим просить стягнути з ОСОБА_2 три відсотки річних від простроченої суми боргу в сумі 4953,70 грн. та понесені ним судові витрати.
В судовому засіданні позивач підтримав свої вимоги в повному розмірі та пояснив, що дійсно позичав гроші відповідачеві на весілля, але не дивлячись на неодноразові його звернення до відповідача та його родини, він боргу не повернув, а останній час став уникати позивача.
Відповідач в судове засідання не зявився, хоча про день і час слухання справи був повідомлений належним чином, причину своєї неявки суду не повідомив. На підставі ст. 169 ч. 4 ЦПК України, якщо суд не має відомостей про причину неявки відповідача, повідомленого належним чином, він вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення, що відповідає положенням ст.. 224 ЦПК України.

Вислухавши позивача, вивчивши матеріали справи, суд вважає що позовні вимоги підлягають задоволенню зі слідуючих підстав:
Даний спір між сторонами виник з цивільних правовідносин, які регулюються ст.1046-1049 ЦК України.
В судовому засіданні було встановлено, що для потреб у звязку з весіллям відповідача 31 липня 2007 року позивач передав в борг відповідачеві 1050 американських доларів, про що між сторонами була оформлена боргова розписка ( а.с. 7) ,які той обіцяв повернути рівно через рік. Тобто між сторонами склались договірні відносини, повязані з виконанням зобовязань, яке вони оформили письмовою розпискою. Відповідно до курсу Національного Банку України на долари США, ця сума відповідає 8400 грн. в національній валюті ( а.с. 8).
Згідно зі ст. 1046 ЦК України договір позики є укладеним з моменту передачі грошей, або інших речей, визначеними родовими ознаками.
Відповідно до ч. 2 ст. 1047 ЦК України укладення договору позики та його умов підтверджується розпискою позичальника.
Відповідно до ст. 1049 ЦК України відповідач зобовязаний повернути позивачеві позику у строк та порядку, що встановлений договором, тобто до 31.07.2009 року.
Відповідно до ч.2 ст. 625, ч.1 ст.1050 ЦК України позичальник, який своєчасно не повернув суму позики, зобовязаний сплатити суму боргу, а також 3% річних від простроченої суми.
Відповідно до розрахунків, наданих позивачем (8400 грн. х 2 х 10,25% : 365 дн. х 1050 дн.) сума прострочки складає 4953,701 грн., з указаними розрахунками суд погоджується, оскільки вони не оспорені відповідачем.
На підставі наданих позивачем доказів, суд вважає, що позовні вимоги в частині повернення боргу та відсотків за несвоєчасне його повернення є обґрунтованими, права позивача порушеними, тому підлягають задоволенню.
Також суд вважає необхідним на підставі ст. 88 ЦПК України стягнути з відповідача на користь позивача судові витрати, повязані з розглядом даної справи, а саме: судовий збір в розмірі 84 грн., витрати на інформаційно - технічне забезпечення в розмірі 120 грн. Також суд вважає необхідним стягнути з відповідача на користь держави судових збір в розмірі 49,50 грн.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 10, 11,15, 60, 88, 130, 209, 213, 214, 215,218 ЦПК України та ст. 1046-1049 ЦК України,-
Позов ОСОБА_1 задовольнити .
На рiшення суду може бути подана заява про апеляційне оскарження рішення протягом 10 днів з дня його проголошення та апеляційна скарга протягом 20 днів після подання заяви про апеляційне оскарження до апеляційного суду Сумської області через Лебединський районний суд.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом десяти днів з дня отримання його копії.
Суддя Подопригора Л. І.