АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________
Категорія: трудові інстанції: ОСОБА_1
Доповідач: Бурлака І. В.
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

«26» вересня 2011 року м. Харків

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Харківської області в складі:

Головуючого судді: Бурлака І.В.

Суддів: Карімової Л.В., Яцини В.Б.,

при секретарі: Коршун І.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Харкові цивільну справу за апеляційною скаргою представника ОСОБА_2 - ОСОБА_3 на рішення Харківського районного суду Харківської області від 20 травня 2011 року по справі за позовом ОСОБА_2 до комунального дошкільного навчального закладу смт. Хорошево, третя особа Хорошевська селищна рада про поновлення на роботі, стягнення середньої заробітної плати за час вимушеного прогулу, стягнення доплати за час виконання роботи за сумісництвом, відшкодування матеріальних витрат, стягнення моральної шкоди,-

в с т а н о в и л а:

У березні 2011 року ОСОБА_2 звернулася до суду з зазначеним позовом до комунального дошкільного навчального закладу смт. Хорошево. В обгрунтування своїх вимог посилалася на те, що з 01.12.2010 року вона працювала у відповідача вихователем молодшої групи. З наказом про прийняття на роботу, інструктажем, посадовою інструкцією, колективним договором ознайомлена вона не була. Замість нарахованого авансу за грудень 2010 року в розмірі 545,00 грн., вона отримала 395,00 грн., замість заробітної плати в розмірі 400,00 грн. - 300,00 грн.

02,08,14,26,22,28,30 грудня 2010 року вона працювала вихователем старшої групи, але їй за цю роботу не заплатили. Вона за свої власні кошти купувала навчальну літературу на суму 182,49 грн. Їй також ці кошти не повернули. Неодноразово завідуюча ОСОБА_4 примушувала ії писати заяву про звільнення, пояснювальні, збирали збори та примушувала ії підписувати акти за неправдивими доповідними, а 25.01.2011 року звинуватила ії в отруєнні дітей.

26.01.2011 року ОСОБА_4 зібрала збори та почала примушувати ії підписати наказ про звільнення, оскільки, на ії думку, ОСОБА_5 не пройшла випробування. ОСОБА_5 вважала, що наказ про звільнення являється незаконним, з заробітною платою вона також не згодна, вважала, що їй спричинено також і моральну шкоду. Просила поновити ії на роботі на посаді вихователя молодшої групи, стягнути з відповідача на ії користь середній заробіток за час вимушеного прогулу з 27.01.2001 року по день ухвалення рішення, стягнути з відповідача на ії користь заробітну плату за час фактичного виконання нею роботи за сумісництвом та переробку часів, стягнути з відповідача на ії користь понесені нею матеріальні витрати у сумі 182,49 грн. за навчальну літературу та 68,64 грн. на поштові перекази, а всього 251,13 грн.; стягнути з відповідача на ії користь моральну шкоду в сумі 200000,00 грн.

Рішенням Харківського районного суду Харківської області від 20 травня 2011 року ОСОБА_2 в задоволенні позову відмовлено, судові витрати віднесено за рахунок держави.

Не погоджуючись з рішенням суду ОСОБА_2 подала апеляційну скаргу, в якій просила рішення скасувати, справу направити на новий розгляд. При цьому посилалася на порушення норм матеріального та процесуального права, вважала, що суд не вислухав доводи позивача, не витребував документи, не допитав свідків, не надав належної оцінки доказам у справі.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення зявившихся осіб, дослідивши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, судова колегія вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, рішення суду першої інстанції зміні. При цьому судова колегія виходить з наступного.

Відмовляючи ОСОБА_2 в задоволенні позову в частині поновлення на роботі та стягнення середньої заробітної плати за час вимушеного прогулу з 27.01.2011 року, суд першої інстанції виходив з того, що вона відповідно до ст.. 233 КЗпП України пропустила строк для звернення до суду.

Проте з таким висновком суду погодитися не можна з наступних підстав.

Як вбачається з витребуваних з суду першої інстанції матеріалів службової перевірки ОСОБА_2 звернулася до суду з позовом за захистом своїх прав не 31.03.2011 року, а 04.02.2011 року, (а.с.73, 83, 84), тобто місячний строк для звернення до суду з позовом про поновлення на роботі вона не пропустила.

Судом встановлено і підтверджується матеріалами справи, що ОСОБА_2 працювала у відповідача на посаді вихователя з навантаженням 31,5 годин з випробувальним терміном 2 місяця з 01.12.2010 року по 27.01.2011 року. Звільнено ії як таку, що не витримала випробування. ОСОБА_2 має дитину віком до трьох років, доньку ОСОБА_6, 15.08.2008 року. Доказів того, що установа ліквідується, матеріали справи не містять.

Відповідно до ч. 3 ст. 184 КЗпП України звільнення жінок, які мають дітей віком до трьох років з ініціативи власника або уповноваженого ним органу не допускається.

Таким чином судова колегія вважає, що висновок суду щодо відмови ОСОБА_2 в поновленні на роботі та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу з 27.01.2001 року по день ухвалення рішення постановлено без урахування обставин справи та вимог закону, у звязку з чим судова колегія вважає за необхідне поновити ії на роботі з 27.01.2011 року та стягнути з комунального дошкільного навчального закладу смт. Хорошево на користь ОСОБА_2 відповідно до ч.2 ст. 235 КЗпП України з 27.01.2011 року по 26.09.2011 року за 168 днів вимушеного прогулу, виходячи з добової заробітної плати в розмірі 52,14 грн. 8759,52 грн. з урахуванням стягнення з зазначеної суми обовязкових платежів та відповідно до ч. 1 ст. 237-1 КЗпП України 300,00 грн. моральної шкоди, оскільки порушення ії законних прав призвело до моральних страждань, вимагало від неї додаткових зусиль для організації свого життя.

Одночасно судова колегія розяснює, що рішення в частині поновлення на роботі та стягнення заробітної плати за час вимушеного прогулу за один місяць відповідно до ст.. 367 ЦПК України підлягає негайному виконанню.

В іншій частині рішення суду судова колегія вважає законним та обґрунтованим, оскільки доказів того, що ОСОБА_2 працювала за сумісництвом і що навчальну літературу вона придбала за наказом адміністрації установи для потреб садка матеріали справи не містять.

Керуючись ст.ст. 303,304, п.3 ч. 1 ст. 307, п.3.ч.1.ст.309, ст. 313, ч.2 ст. 314, ст. ст. 316, 317, 319 ЦПК України, судова колегія,-

в и р і ш и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити частково.

Рішення Харківського районного суду Харківської області від 20 травня 2011 року змінити.

Поновити ОСОБА_2 на роботі на посаді вихователя в комунальному дошкільному навчальному закладі (ясла-садок) смт. Хорошеве Харківського району Харківської області з 27.01.2011 року та стягнути з комунального дошкільного навчального закладу (ясла-садок) в смт. Хорошеве Харківського району Харківської області на користь ОСОБА_2 8759,52 грн. середнього заробітку за час вимушеного прогулу з 27.01.2011 року по 26.09.2011 року з урахуванням стягнення з зазначеної суми обовязкових платежів та 300,00 грн. моральної шкоди.

В іншій частині рішення суду залишити без змін.

Рішення апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту проголошення, але може бути оскаржене в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом 20 днів з дня набрання законної сили.

Головуючий суддя:

Судді: