Справа № 22-ц-3001/11 Головуючий у І інстанції Толкачова Л.А.
Категорія 36 Доповідач у 2 інстанції Таргоній Д.О.
УХВАЛА

Іменем України

29 квітня 2011 року колегія суддів судової палати в цивільних справах Апеляційного суду Київської області в складі:

головуючого судді: Приходька К.П.,

суддів: Таргоній Д.О., Верланова С.М.,

за участю секретаря: Вішик О.Ю.,

розглянула у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві апеляційну скаргу представника ОСОБА_2 -ОСОБА_3 на рішення Вишгородського районного суду Київської області від 23 грудня 2010 року у справі за позовом ОСОБА_4 до Сувидської сільської ради, ОСОБА_5, третя особа: ОСОБА_2, про визнання права власності в порядку спадкування.

Заслухавши доповідь судді апеляційного суду, пояснення учасників судового розгляду, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів -

ВСТАНОВИЛА:

У лютому 2009 року ОСОБА_4 звернувся до суду з позовом про встановлення факту прийняття спадщини та визнання права власності на спадкове майно.

30.10.2009 року позивач уточнив свої вимоги, просив визнати за ним право власності на сім дев'ятих частин житлового будинку АДРЕСА_1 в порядку спадкування після померлого ОСОБА_6. Просив також визнати за відповідачкою ОСОБА_2 право власності на дві дев'ятих частини вказаного вище житлового будинку в порядку спадкування, а також стягнути солідарно з ОСОБА_2 та ОСОБА_5 на свою користь 17 000,00 грн. понесених ним витрат на юридичні послуги.

08.12.2009 року позивач подав повторно заяву про уточнення позовних вимог, в якій просив визнати за ним право власності на сім дев'ятих частин майна померлого ОСОБА_6, в тому числі на будинок - літера «А», загальною площею 111,1 кв. м., житловою площею 18,7 кв.м., сарай -літера «Б», сарай -літера «В», сарай -літера «Г», погріб під літерою «Г», навіс -літера «Д», убиральня -літера «Є», огорожа - № 1-9, свердловина, що знаходяться за адресою: с. Сувид, вул. Жовтнева, буд. 42, в порядку спадкування після його померлого батька -ОСОБА_6.

Рішенням Вишгородського районного суду Київської області від 23 грудня 2010 року позов ОСОБА_4 задоволено частково. Визнано за ОСОБА_4 право власності на сім дев'ятих частин житлового будинку з надвірними будівлями та спорудами, який знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 в порядку спадкування після смерті ОСОБА_6, померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 року. Визнано за ОСОБА_2 право власності на дві дев'ятих частини вказаного житлового будинку в порядку спадкування після смерті ОСОБА_6, померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 року. В задоволенні позовних вимог ОСОБА_4 щодо стягнення на його користь з ОСОБА_2 та ОСОБА_5 витрат на юридичні послуги -відмовлено.

Не погоджуючись рішенням суду, представник ОСОБА_2 -ОСОБА_3 подав апеляційну скаргу, в якій посилається на порушення судом норм матеріального та процесуального права, невідповідність висновків суду обставинам справи. Просить рішення суду скасувати, постановивши нове рішення, яким визнати за ОСОБА_2 право власності на домоволодіння, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 і складається з житлового будинку (літера «А»)загальною площею 111,1 кв.м., житловою площею 18,7 кв.м., сараю (літера «Б»), сараю (літера «В»), сараю (літера «Г»), погребу (літера «під «Г»), навісу (літера «Д»), убиральні (літера «Е»), огорожі (літера «1-9»), свердловини (літера «І»).

Перевіривши законність і обґрунтованість ухвали суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Так, судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 року помер ОСОБА_6. Після його смерті відкрилась спадщина: житловий будинок з надвірними будівлями, розташований за адресою: АДРЕСА_1.

На момент смерті ОСОБА_6 право власності на вказаний житловий будинок належним чином не було оформлене, однак з виписки із погосподарської книги Сувидської сільської ради за № 232 від 04.07.2008 року, технічного паспорту, будинкової книги вбачається, що власником будинку зазначений ОСОБА_6.

З матеріалів справи вбачається, що 12 жовтня 1995 року секретарем Сувидської сільської ради за реєстровим номером № 33 був посвідчений заповіт від імені ОСОБА_6, яким він заповів усе майно, що належало йому на час смерті, ОСОБА_4 (сину). (а.с. 47)

Відповідно до вимог ст. 535 ЦК Української РСР, що діяв на момент відкриття спадщини, неповнолітні або непрацездатні діти спадкодавця (в тому числі усиновлені), а також непрацездатні дружина, батьки (усиновителі) і утриманці померлого успадковують, незалежно від змісту заповіту, не менше двох третин частки, яка належала б кожному з них при спадкоємстві за законом (обов'язкова частка).

Судом першої інстанції встановлено, що позивач ОСОБА_4 фактично прийняв спадщину після смерті батька, оскільки проводив у будинку капітальний ремонт, доглядав за ним, обробляв присадибну ділянку.

З такими висновками колегія суддів апеляційного суду також погоджується, оскільки вони підтверджені відповідними доказами: довідкою Сувидської сільради № 231 від 04.07.2008 року, поясненнями свідка ОСОБА_7

Таким чином, доводи апелянта щодо того, що ОСОБА_4 після смерті батька не вчиняв жодних дій, що свідчили б про прийняття ним спадщини, є необгрунтованими та спростовуються матеріалми справи.

Згідно зі ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

ОСОБА_2 не надала суду доказів на підтвердження тієї обставини, що спірний будинок являється об'єктом спільної сумісної власності подружжя та набутий під час проживання в шлюбі з ОСОБА_6

Посилання в апеляційній скарзі на порушення судом норм процесуального права, що знайщли свій прояв в помилковому розгляді позовних вимог, які в подальшому були змінені, не можуть бути підставою для скасування рішення, оскільки фактично спір між сторонами вирішено правильно.

Згідно ст. 308 ч.2 ЦПК України не може бути скасоване правильне по суті і справедливе рішення суду з одних лише формальних міркувань.

Відповідно до вимог ст. 308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає ухвалене з додержанням норм матеріального та процесуального права рішення суду без змін.

Керуючись ст. ст. 307, 308, 313-315 ЦПК України, колегія суддів ,-

УХВАЛИЛА :

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_2 -ОСОБА_3 -відхилити.

Рішення Вишгородського районного суду Київської області від 23 грудня 2010 року -залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий:

Судді: