АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 січня 2011 року м. Полтава

Колегія суддів судової палати з цивільних справ Апеляційного суду Полтавської області в складі:

Головуючого судді: Гальонкіна С.А.,

Суддів : Абрамова П.С., Корнієнка В.І.,

при секретарі: Коротун І.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Полтава цивільну справу за апеляційною скаргою Полтавської обласної дирекції АТ «ОСОБА_2 Аваль»

на рішення Миргородського міськрайонного суду Полтавської області від 26 листопада 2010 року

по справі за позовом ОСОБА_3 до Публічного акціонерного товариства «ОСОБА_2 Аваль» про відшкодування шкоди завданої працівником відповідача, -

ВСТАНОВИЛА:

Рішенням Миргородського міськрайонного суду Полтавської області від 26 листопада 2010 року позовні вимоги ОСОБА_3 до Публічного акціонерного товариства «ОСОБА_2 Аваль» - задоволено частково.

Стягнуто з Публічного акціонерного товариства «ОСОБА_2 Аваль» на користь ОСОБА_3 в рахунок відшкодування шкоди 1 068 256 грн. 80 коп. ( один мільйон шістдесят вісім тисяч пятдесят шість гривень вісімдесят копійок).

З даним рішенням не погодилась Полтавська обласна дирекція «ОСОБА_2 аваль» та подала на нього апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення Миргородського міськрайонного суду Полтавської області від 26 листопада 2010 року та ухвалити нове, яким відмовити в задоволенні позовних вимог ОСОБА_3 в повному обсязі.

Вважає, що рішення суду є необґрунтованим, висновки суду не відповідають фактичним обставинам справи, рішення винесене з порушенням норм матеріального та процесуального права.

Перевіривши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення за наступних підстав.

Відповідно п.1 ч.1 ст.307 ЦПК України, за наслідками розгляду апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції апеляційний суд має право постановити ухвалу про відхилення апеляційної скарги і залишення рішення без змін.

Згідно ч. 1 ст. 308 ЦПК України, апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Так, судом першої інстанції вірно встановлено, та підтверджується матеріалами справи в їх сукупності, що 05 серпня 2005 року ОСОБА_3 уклала з відповідачем договір на вклад «Універсальний» № 20/02-02/31. Сума вкладу становила 8 200грн.

Відповідно до п. 1.2 Договору на суму вкладу нараховуються відсотки у розмірі 28%

річних.

Пунктом 1.1 Договору строк його дії встановлено у 12 місяців.

На виконання умов договору позивачка передала відповідачу готівкою грошову суму у розмірі 8200 грн., що підтверджується прибутковим касовим ордером №3 від 05.08.2005 року.

Згідно п. 2.2 Договору для обліку суми вкладу ОСОБА_2 відкрив вкладний рахунок №/31.

12 серпня 2005 року позивачка поповнила рахунок на 5 800 грн., що підтверджується прибутковим касовим ордером №4 від 12.08.2005 року.

07 вересня вказаний рахунок був поповнений ще на 7000грн., що підтверджується прибутковим касовим ордером №1 від 07.09.2005 року.

29 листопада 2005 року рахунок поповнений на 8 000 грн., що підтверджується прибутковим касовим ордером №4 від 29.11.2005 року.

1)
грудня 2005 року рахунок поповнено на 7 000 грн., що підтверджується прибутковим касовим ордером № 7 від 02.12.2005 року.

31 січня 2006 року вказаний рахунок поповнений позивачкою на 1000 грн., що підтверджується прибутковим касовим ордером № 12 від 31.01.2006 року.

29 березня 2006 року вказаний рахунок поповнений позивачкою на 10000 грн., що підтверджується прибутковим касовим ордером № 3 від 29.03.2006 року.

29 червня 2006 року вказаний рахунок поповнений позивачкою на 7000 грн., що підтверджується прибутковим касовим ордером № 1 від 29.06.2006 року.

19 грудня 2007 року вказаний рахунок поповнений позивачкою на 190 000 грн., що підтверджується прибутковим касовим ордером № 7 від 19.12.2007 року.

11 липня 2008 року вказаний рахунок поповнений позивачкою на 200 000 грн., що підтверджується прибутковим касовим ордером № 1 від 11.07.2008 року.

19 серпня 2008 року вказаний рахунок поповнений позивачкою на 13 000 грн., що підтверджується прибутковим касовим ордером № 5 від 19.08.2008 року.

1)
вересня 2008 року вказаний рахунок поповнений позивачкою на 10 000 грн., що підтверджується прибутковим касовим ордером № 3 від 03.09.2008 року.

Також 05 грудня 2005 року між позивачкою та керуючою Миргородським відділенням ОСОБА_4 укладено договір № 20/02-02/25 на вклад «Універсальний» за умовами якого ОСОБА_5 передала відповідачу 1 300 евро терміном на 12 місяців з виплатою банком 25 % річних.

У звязку з цим на імя позивачки було відкрито рахунок № НОМЕР_1, який 29 грудня 2005 року вона поповнила на 200 євро відповідно прибутковому валютному ордеру №6 від 31 січня 2006 року, а 31 січня 2006 року на 1 300 євро, що підтверджується ордером №2 від 29 червня 2006 року. Також 06 липня 2006 року рахунок поповнено згідно ордеру №6 на 900 євро. 05 грудня 2006 року відповідно до умов договору строк його дії закінчився.

Керуючою відділенням ОСОБА_4 пролонговано договір ще на два роки, що стало підставою для поповнення вкладу 17 грудня 2007 року ще на 1 300 євро, а 28 лютого 2008 року - ще на 1 000 євро, що підтверджується валютними ордерами виписаними керуючою.

Також судом встановлено, що 12 січня 2009 року між позивачко та відповідачем в особі керуючої Миргородським відділенням ОСОБА_4 укладено договір № 20/02-02/03 на вклад «Універсальний» на підставі якого позивачка передала банку 61 000 доларів США терміном на 12 місяців, під відсоткову ставку - 30% річних відповідно до умов договору та прибуткового валютного ордеру №3 від 12 січня 2009 року.

19 січня 2009 року позивачка поповнила рахунок по даному договору на суму 5 000 доларів США, що підтверджується валютним ордером №3 від 19 січня 2009 року.

29 березня 2009 року ОСОБА_5 звернулася дол. відповідача з заявою про виплату коштів за договорами, але відповідач відмовив в задоволенні заяви та повідомив, що вказані договори на вклад не зареєстровані та не зберігаються у ВАТ «ОСОБА_2 Аваль», крім того вони укладені ОСОБА_4 на умовах, не передбачених нормативними документами ВАТ «ОСОБА_2 Аваль» та з перевищенням повноважень останньої.

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_4 з 1999 року до моменту зникнення 16 березня 2009 року працювала начальником Миргородського відділення Полтавської обласної дирекції «ОСОБА_2 Аваль».

Пунктом 8 глави 2 розділу II Інструкції про касові операції у банках України визначено, що після завершення приймання готівки клієнту видається квитанція ( другий примірник прибуткового касового документа ) або інший документ, що є підтвердженням про внесення готівки у відповідній платіжній системі. Квитанція або інший документ, що є підтвердженням про внесення готівки у відповідній платіжній системі, має містити найменування банку, який здійснив касову операцію, дату здійснення касової операції, а також підпис працівника банку, який прийняв готівку, відбиток печатки ( штампа ) або електронний підпис працівника банку, засвідчений електронним підписом САБ.

Надані позивачем прибуткові ордери відповідають вказаним вимогам Інструкції, внаслідок чого і підтверджують внесення ОСОБА_5 грошових сум до банку.

Окрім того, встановивши, що відповідно до посадової інструкції начальника Миргородського відділення Полтавської обласної дирекції ОСОБА_2 Аваль ОСОБА_4, остання на час укладення договору з позивачем мала право на заміщення будь-якого працівника банку, у тому числі і касира, забезпечувала належний стан організації касової роботи відділення, а також, на підставі діючої на той час довіреності, мала право підписувати від імені ВАТ ОСОБА_2 Аваль розрахунково-касові документи (прибуткові, видаткові та реєстри) і одержувати майно, та встановивши, що при укладенні депозитного договору сторонами були дотримані передбачені законодавцем зміст та форма, районний суд правомірно не взяв до уваги посилання представника ПАТ ОСОБА_2 Аваль щодо нікчемності спірних договорів.

З урахуванням викладеного суд вірно прийшов до висновку про зобовязання ПАТ ОСОБА_2 Аваль відшкодувати ОСОБА_3 шкоду заподіяну протиправними діями керуючої Миргородським відділенням ОСОБА_4, що являється сумою коштів переданих позивачкою як вклади за договорами та на їх поповнення.

Кошти в іноземній валюті підлягають оцінці відповідно до курсу НБУ на момент розгляду справи ( 100 дол. США = 793 грн., 100 євро = 1049,80 грн.).

Також правильно суд відмовив в задоволенні позовних вимог щодо стягнення з відповідача як заподіяної шкоди відсотків та пені за прострочення виконання грошового зобовязання, так як вони шкодою не являються.

Враховуючи викладене, судова колегія дійшла висновку про те, що судом першої інстанції зясовано всі обставини та надано їх належну правову оцінку. Порушень норм матеріального та процесуального права, які б могли призвести до зміни чи скасування рішення Миргородського міськрайонного суду Полтавської області від 26 листопада 2010 року судовою колегією не встановлено.

Керуючись ст. ст. 303, 307, 308, 314, 315 ЦПК України, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства ОСОБА_2 Аваль -відхилити.

Рішення Миргородського міськрайонного суду Полтавської області від 26 листопада 2010 року - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ.

Головуючий: (підпис) ОСОБА_1

Судді: (підпис) ОСОБА_6

(підпис) ОСОБА_7

Згідно з оригіналом:

Суддя Апеляційного суду

Полтавської області ОСОБА_1