АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ

Категорія - 27 (І) ОСОБА_1
Доповідач Турік В.П.
У Х В А Л А

Іменем України

03 серпня 2011 року колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді: Турік В.П.

суддів - Братіщевої Л.А., Митрофанової Л.В.

при секретарі: Алісовій Т.С.

за участю: представника позивача ОСОБА_2 акціонерного товариства «Банк «Фінанси та Кредит» - ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кривому Розі цивільну справу за апеляційною скаргою представника відповідача ОСОБА_4 ОСОБА_5 на рішення Інгулецького районного суду м. Кривого Рогу від 03 грудня 2010 року по справі за позовом ОСОБА_2 акціонерного товариства «Банк «Фінанси та Кредит» до ОСОБА_4, ОСОБА_6 про стягнення заборгованості, -

В С Т А Н О В И Л А:

У січні 2010 року Публічне акціонерне товариство «Банк «Фінанси та Кредит» (далі - ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит») звернулося до суду з позовом до ОСОБА_4, ОСОБА_6 про стягнення заборгованості, посилаючись на неналежне виконання відповідачами зобовязань за укладеним кредитним договором від 16.11.2006 року, забезпеченим порукою, внаслідок чого утворилася заборгованість станом на 28.12.2010 року в сумі 99925,01 грн.

Оскільки відповідачі в добровільному порядку не погашають заборгованість, позивач просив суд стягнути її розмір з відповідачів солідарно, а також 999,25 грн. судового збору та 120 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи.

Рішенням Інгулецького районного суду м. Кривого Рогу від 03 грудня 2010 року позов ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» задоволено частково.

Стягнуто солідарно з ОСОБА_4 та ОСОБА_6 на користь ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» заборгованість, що виникла внаслідок порушення зобовязання, у розмірі 92569,54 грн., а також 120 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи та 925,70 грн. судового збору.

В решті позовних вимог відмовлено.

В апеляційній скарзі представник відповідача ОСОБА_4 ОСОБА_5 ставить питання по скасування рішення суду та ухвалення нового рішення про стягнення з ОСОБА_4 заборгованості в розмірі 76687,09 грн., посилаючись на те, що судом не застосовано до врегулювання спірних правовідносин положення ч.3 ст. 551 ЦК України, не прийнято до уваги складне матеріальне становище боржника ОСОБА_4, й не зменшено розмір пені.

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги і заявлених позовних вимог, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга представника відповідача ОСОБА_4 ОСОБА_5 підлягає відхиленню з наступних підстав.

Судом встановлено, що 16 листопада 2006 року між ТОВ Банк «Фінанси та Кредит» (правонаступник ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит») та ОСОБА_4 укладено кредитний договір № 1049-пк-2006, згідно умов якого позивач надав відповідачу ОСОБА_4 кредит на суму 76871 грн. для придбання двокімнатної квартири за адресою: м. Кривий Ріг, вул. Макаренко, 4/8, строком до 16.11.2026р. зі сплатою за користування кредитними коштами 14% річних.

В забезпечення виконання зобовязань за укладеним кредитним договором між відповідачем ОСОБА_7 та позивачем 16 листопада 2006 року укладено договір поруки № 1049-пп-2006.

У звязку з невиконанням ОСОБА_4 взятих на себе зобовязань щодо погашення кредиту, сплати відсотків за його користування та комісії станом на 28.12.2009 року виникла заборгованість, яка складає 99925,01 грн., з яких:

- поточна заборгованість по кредиту 64795,48 грн.;

- прострочена заборгованість по кредиту 3203,00 грн.;

- нараховані відсотки 704,20 грн.;

- поточна заборгованість по відсотках 5202,73 грн.;

- нарахована щомісячна комісія по кредиту 292,11 грн.;

- прострочена комісія по кредиту 2489,70 грн.;

- пеня за несвоєчасне погашення відсотків 9914,83 грн.;

- пеня за несвоєчасне погашення кредиту 7885,64 грн.;

- пеня за несвоєчасне погашення комісії 5437,32 грн.

На підставі встановлених обставин й виходячи з факту неналежного виконання зобовязання за укладеним кредитним договором боржником ОСОБА_4 в частині повернення кредиту та сплати відсотків за його користування, суд першої інстанції дійшов вірного висновку про право банку, передбачене ч.2 ст. 1050 ЦК України, вимагати від відповідачів ОСОБА_4 та ОСОБА_6, як солідарних боржників, дострокового повернення частини позики, що залишилася сплати процентів та комісії, а також в межах річного строку позовної давності, пені.

Колегія суддів погоджується з вказаними висновками суду першої інстанції з наступних підстав.

Відповідно до ст. 213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Ухвалене у справі рішення відповідає вказаним вимогам законності та обґрунтованості.

Статтею 526 ЦК України встановлюється обовязок виконання зобовязання належним чином у відповідності до умов договору, цивільного кодексу та інших нормативно-правових актів, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Частиною 2 ст. 1050 ЦК України надано право позикодавцю у разі невиконання або неналежного виконання позичальником зобовязання за договором стосовно повернення позики частинами, в разі прострочення повернення чергової частини, вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилась та сплати процентів відповідно умов договору.

Пунктом 3.2 кредитного договору № 1049-пк-2006 від 16.11.2006 року передбачено, що погашення заборгованості за виданими кредитними коштами здійснюється позичальником щомісяця до 20 числа в розмірі 320,30 грн. згідно Графіка зниження розміру заборгованості, який є додатком до договору (а.с. 7-9, 10-11).

Пунктом 4.7 вказаного договору передбачено, що позичальник щомісяця в строк до 20 числа кожного місяця, сплачує комісійну винагороду за надання кредитних ресурсів в розмірі 292,11 грн.

Пунктом 6.1 договору встановлена відповідальність позичальника за прострочення повернення кредитних ресурсів та/або сплати процентів з розрахунку 1% від простроченої суми за кожний ден прострочення.

Встановивши факт неналежного виконання ОСОБА_4 зобовязання за укладеним кредитним договором щодо погашення кредиту, сплати відсотків за його користування та пені відповідно до вищенаведених умов договору, який відповідачем не заперечується, суд першої інстанції дійшов вірного висновку про обовязок позичальника ОСОБА_4 та його поручителя ОСОБА_6 нести солідарну відповідальність перед банком щодо погашення заборгованості по кредиту в загальній сумі 92569,54 грн.

Перевіривши правильність даних розрахунку (а.с. 5,6), колегія суддів погоджується з розміром, стягнутої судом заборгованості за кредитним договором.

Доводи представника відповідача в апеляційній скарзі про застосування до врегулювання спірних правовідносин положень ч.3 ст. 551 ЦК України, якою передбачено, що розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення, колегія суддів вважає необґрунтованими, оскільки зазначене положення закону є правом, а не обовязком суду й застосовується ним за наявності обовязкової умови значного перевищення розміру неустойки розміру заборгованості. В даному випадку розмір пені в жодному разі не перевищує розміру заборгованості, у звязку з чим підстав для застосування ч.3 ст. 551 ЦК України, колегія суддів не вбачає.

Посилання ж представника відповідача на матеріальний стан ОСОБА_4, не може бути підставою для скасування відповідальності перед позивачем у вигляді сплати пені, оскільки згідно з положеннями ч.1 ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобовязання.

Враховуючи вищенаведене, колегія суддів вважає, що вирішуючи спір, суд першої інстанції, відповідно до вимог ст.ст. 212-215 ЦПК України, в достатньо повному обсязі встановив права та обов'язки сторін, що беруть участь у справі, перевірив доводи і заперечення сторін, дав їм належну правову оцінку і ухвалив обґрунтоване рішення, яке відповідає вимогам закону, а тому апеляційна скарга підлягає відхиленню.

В іншій частині рішення суду не оскаржується.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 308, 313-315 ЦПК України колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу представника відповідача ОСОБА_4 ОСОБА_5 відхилити.

Рішення Інгулецького районного суду м. Кривого Рогу від 03 грудня 2010 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили.

Головуючий:

Судді: