Дата документу: 27.12.2011
Справа № 2-919/11
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 грудня 2011 року м. Запоріжжя

Орджонікідзевський районний суд м. Запоріжжя у складі головуючого судді Воробйова А.В., при секретар Катрушенко О.С., розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу ОСОБА_1 до КП «Ремонтно-експлуатаційне підприємство по обслуговуванню гуртожитків», Запорізької міської ради про визнання права користування житловим приміщенням, зустрічним позовом Запорізької міської ради до ОСОБА_1, третя особа КП «Ремонтно-експлуатаційне підприємство по обслуговуванню гуртожитків»про виселення без надання іншого житлового приміщення, -

встановив:

ОСОБА_1 звернулася до суду із зазначеним вище позовом, в якому вказала, що з 28.11.1991р. вона перебувала в шлюбі з ОСОБА_2. На підставі розпорядження голови Жовтневої районної адміністрації Запорізької міської ради від 14.05.2002р. № 625 ОСОБА_2 як інваліду 1-ї групи, що має право на першочергове поліпшення житлових умов, та ордеру № 295 від 16.05.2002р. була виділена однокімнатна квартира АДРЕСА_1. Подружжя ОСОБА_2 вселилося до цієї квартири та стали там проживати, вести спільне господарство. ОСОБА_2 потребував постійного стороннього догляду, тому ОСОБА_1 піклувалася про нього. Прописку у зазначеній квартирі ОСОБА_1 не оформила. 23.05.2006р. ОСОБА_2 помер. Після смерті чоловіка ОСОБА_1 продовжує проживати у вказаній квартирі, регулярно оплачує проживання, електроенергію тощо. На теперішній час будинок № 6 по вул. Адмірала Нахімова в м. Запоріжжі переданий до господарського відомства КП «РЕПОГ». ОСОБА_1 зверталася до КП «РЕПОГ»з метою оформлення її проживання в квартирі, але їй було відмовлено в дачі згоди на реєстрацію. Іншого житла у ОСОБА_1 немає. Просить суд визнати за нею право користування однокімнатною квартирою № 113 по вул. Адмірала Нахімова, 6 в м. Запоріжжі та зобов`язати КП «РЕПОГ»укласти з нею договір найму на вказану квартиру.

Запорізька міська рада звернулася до суду із зустрічним позовом до ОСОБА_1, в якому вказала, що житловий будинок, розташований за адресою: м. Запоріжжя, вул. Адмірала Нахімова, 6, згідно рішення виконкому Запорізької міської ради № 243/2 від 29.07.2005р. належить до комунальної власності територіальної громади м. Запоріжжя та знаходиться на балансі КП «РЕПОГ». В даному житловому будинку в квартирі № 113 був зареєстрований ОСОБА_2, який помер 23.05.2006р., у зв`язку з чим його було знято з реєстраційного обліку. Згідно даних реєстраційної картки інших членів родини ОСОБА_2 у вказаній квартирі зареєстровано не було. До адміністрації КП «РЕПОГ»заяв від ОСОБА_2 про реєстрацію за місцем його мешкання сторонніх осіб не надходило. На підставі цього бухгалтерією проводяться нарахування за житлово-комунальні послуги, плата за які нараховується за квадратні метри житлової площі, а саме: утримання будинку, опалення, абонентська плата за опалення. У вересні 2010 р. до КП «РЕПОГ»надійшла заява ОСОБА_1 про реєстрацію її у вказаній квартирі. ОСОБА_1 мешкає в квартирі без відповідних документів. Єдиною законною підставою для проживання у квартирі є ордер. Виконкомом Запорізької міської ради жодного рішення про надання ОСОБА_1 житлового приміщення прийнято не було. Тому адміністрацією КП «РЕПОГ»заява ОСОБА_1 була розглянута та направлена відповідь із зазначенням строку, до якого їй необхідно звільнити житлове приміщення. При перевірці даної квартири було встановлено, що у ній мешкає дружина померлого ОСОБА_1, яка зайняла квартиру самовільно. На підставі ст. 116 п. 3 ЖК України просить примусово виселити ОСОБА_1 із вказаної квартири.

Позивачка ОСОБА_1 в судовому засіданні свій позов підтримала в повному обсязі та підтвердила фактичні обставини, викладені нею у позові. Зустрічний позов Запорізької міської ради до неї про виселення не визнала. Вважає, що вселилася у спірну квартиру на законних підставах, як член сім`ї наймача, за його згодою. Після смерті чоловіка постійно проживає у спірній квартирі, постійно сплачує квартплату та комунальні послуги по рахунках, які їй виставляють КП «РЕПОГ»та комунальні служби. Крім того, вважає, що Запорізька міська рада пропустила строк позовної давності для подачі позову про виселення. Просить свій первісний позов задовольнити, а зустрічний позов залишити без задоволення.

Представник відповідачів КП «РЕПОГ»та Запорізької міської ради ОСОБА_3, яка діє на підставі довіреностей, первісний позов ОСОБА_1 не визнала, зустрічний позов Запорізької міської ради до ОСОБА_1 про виселення підтримала в повному обсязі. Вважає, що ОСОБА_1 самовільно зайняла спірну квартиру, без законних підстав, тому має бути виселена із квартири без надання іншого житлового приміщення. Позов ОСОБА_1 просить залишити без задоволення, зустрічний позов Запорізької міської ради задовольнити.

Заслухавши пояснення осіб, які брали участь у розгляді справи, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги ОСОБА_1 підлягають задоволенню в повному обсязі, а зустрічний позов Запорізької міської ради залишенню без задоволення з наступних підстав.

Судом встановлено, що позивачка ОСОБА_1 з 28.11.1991р. перебувала в шлюбі з ОСОБА_2.

На підставі розпорядження голови Жовтневої районної адміністрації Запорізької міської ради від 14.05.2002р. № 625 ОСОБА_2 як інваліду 1-ї групи, що має право на першочергове поліпшення житлових умов, та ордеру № 295 від 16.05.2002р. була виділена однокімнатна квартира АДРЕСА_2.

ОСОБА_2 вселився в 2002р. у надану йому квартиру разом з дружиною ОСОБА_1

Житловий будинок, розташований за адресою: м. Запоріжжя, вул. Адмірала Нахімова, 6, згідно рішення виконкому Запорізької міської ради № 243/2 від 29.07.2005р. належить до комунальної власності територіальної громади м. Запоріжжя та знаходиться на балансі КП «РЕПОГ».

23.05.2006р. ОСОБА_2 помер.

Після смерті чоловіка ОСОБА_1 продовжує проживати у вказаній квартирі, регулярно оплачує квартплату та комунальні послуги за рахунками, які виставляють КП «РЕПОГ»та комунальні служби.

Допитані в судовому засідання 15.08.2011р. свідки ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7 показали, що ОСОБА_1 разом з чоловіком ОСОБА_2 вселилися в спірну квартиру в 2002р. В цій квартирі подружжя ОСОБА_2 проживало разом, вели спільне господарство. ОСОБА_2 був інвалідом 1-ї групи, не міг себе обслуговувати, потребував постійного стороннього догляду, який і здійснювала його дружина ОСОБА_1 Інші родичі ОСОБА_2 в квартиру не вселялися і в ній не мешкали. ОСОБА_2 помер в 2006р. Після його смерті ОСОБА_1 постійно проживає в спірній квартирі, нікуди із неї не виїжджала, сплачує квартплату та комунальні послуги.

Факт проживання ОСОБА_1 в спірній квартирі не заперечується і відповідачами за первісним позовом.

Із наданих ОСОБА_1 квитанцій та рахунків вбачається, що і після смерті її чоловіка, з 2006р. КП «РЕПОГ»продовжує нараховувати за адресою спірної квартири плату за утримання будинку, опалення, а ОСОБА_1 оплачує ці рахунки. Крім того, ОСОБА_1 оплачує спожиті нею комунальні послуги за адресою квартири.

Згідно зі ст. 64 ЖК України члени сім`ї наймача, які проживають разом з ним, користуються нарівні з наймачем усіма правами і несуть усі обов`язки, що випливають з договору найму жилого приміщення.

Відповідно до ст. 65 ЖК України наймач вправі в установленому порядку за письмовою згодою всіх членів сім`ї, які проживають разом з ним, вселити в займане ним жиле приміщення свою дружину, дітей, батьків, а також інших осіб. Особи, що вселилися в жиле приміщення як члени сім`ї наймача, набувають рівного з іншими членами сім`ї права користування жилим приміщенням.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 вселилася в спірну квартиру в 2002р. за згодою наймача житла ОСОБА_2 як член його сім`ї. Оскільки інші особи в спірній квартирі не проживали, то письмова згода будь-яких інших осіб на вселення ОСОБА_1 до спірної квартири не потребувалася. Таким чином, на підставі ст. ст. 64, 65 ЖК України ОСОБА_1 набула право користування спірною квартирою. Іншого житла у ОСОБА_1 немає.

У вересні 2010 р. до КП «РЕПОГ»надійшла заява ОСОБА_1 про реєстрацію її у вказаній квартирі. Адміністрацією КП «РЕПОГ»заява ОСОБА_1 була розглянута та направлена відповідь із зазначенням строку, до якого їй необхідно звільнити житлове приміщення.

Відповідно до ст. 106 ЖК України повнолітній член сім`ї наймача вправі за згодою наймача та інших членів сім`ї, які проживають разом з ним, вимагати визнання його наймачем за раніше укладеним договором найму жилого приміщення замість попереднього наймача. Таке ж право у разі смерті наймача або втрати ним права на жиле приміщення належить будь-якому членові сім`ї наймача.

З огляду на вищевикладене суд дійшов висновку, що у ОСОБА_1 виникло право на укладання з нею договору найму спірної квартири у зв`язку із смертю попереднього наймача ОСОБА_2

Суд також дійшов висновку, що зустрічний позов Запорізької міської ради до ОСОБА_1 про виселення без надання іншого житлового приміщення є необґрунтованим.

Позивач за зустрічним позовом зазначає, що ОСОБА_1 мешкає в квартирі без відповідних документів. Вважає, що єдиною законною підставою для проживання у квартирі є ордер. Виконкомом Запорізької міської ради жодного рішення про надання ОСОБА_1 житлового приміщення прийнято не було. Зазначає, що ОСОБА_1 зайняла квартиру самовільно. На підставі ст. 116 п. 3 ЖК України просить примусово виселити ОСОБА_1 із вказаної квартири.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 вселилася в спірну квартиру в 2002р. за згодою наймача житла ОСОБА_2 як член його сім`ї і набула право користування спірною квартирою відповідно до ст. ст. 64, 65 ЖК України.

Отже, ОСОБА_1 не можна вважати особою, що самоправно зайняла жиле приміщення. Тому підстав застосовувати до неї наслідки, передбачені ст. 116 ч. 3 ЖК України, та виселяти із спірної квартири немає.

Керуючись ст. ст. 10, 11, 60, 61, 212, 213, 215 ЦПК України, ст. ст. 64, 65, 106, 116 ЖК України, суд,

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 право користування однокімнатною квартирою № 113 в будинку № 6 по вул. Адмірала Нахімова в м. Запоріжжі.

Зобов`язати КП «Ремонтно-експлуатаційне підприємство по обслуговуванню гуртожитків»укласти з ОСОБА_1 договір найму житлового приміщення, а саме: однокімнатної квартирою № 113 в будинку № 6 по вул. Адмірала Нахімова в м. Запоріжжі.

Зустрічний позов Запорізької міської ради до ОСОБА_1, третя особа КП «Ремонтно-експлуатаційне підприємство по обслуговуванню гуртожитків»про виселення без надання іншого житлового приміщення залишити без задоволення.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Запорізької області через Орджонікідзевський районний суд м. Запоріжжя протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії рішення.

Суддя: /підпис/ ОСОБА_8