АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ

Категорія № 48 (4) інстанції ОСОБА_1
Доповідач Савіна Г.О.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 червня 2011 року м. Кривий Ріг

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Дніпропетровської області в складі :

головуючого - судді Савіної Г.О.,

суддів Братіщевої Л.А., Соколан Н.О.,

при секретарі Бадалян Н.О.,

за участю позивача ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кривому Розі цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_3 на рішення Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу від 14 лютого 2011 року по справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини, -

В С Т А Н О В И Л А :

У січні 2011 року ОСОБА_2 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_3 про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини. В обгрунтування позовних вимог зазначила, що від шлюбу з відповідачем має сина, який проживає із нею та перебуває на її утриманні. Відповідач на утримання сина матеріальної допомоги не надає, тому просила суд стягнути з ОСОБА_3 на її користь аліменти у розмірі 1/4 частини всіх видів його заробітної плати щомісячно, але не менше 30 відсотків встановленого прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку на утримання сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 до досягнення ним повноліття.

Рішенням Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу від 14 лютого 2011 року позовні вимоги ОСОБА_2 задоволені в повному обсязі.

В апеляційній скарзі ОСОБА_3 ставить питання про скасування рішення суду та ухвалення нового про відмову в позові, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права. Зокрема, на його думку, суд дійшов помилкового висновку щодо його можливості сплачувати аліменти у розмірі, стягнутому судом, не врахував, що він сплачує аліменти на утримання ще однієї дитини та не звернув уваги на стан його здоровя. Не враховано судом і те, що позивач отримує допомогу на дитину та звернулась до суду з позовом про стягнення з нього аліментів на її утримання. Крім того, судом залишено поза увагою те, що на розгляді в Жовтневому районному суді м. Кривого Рогу знаходиться справа за його позовом до ОСОБА_2 про виключення батьківства з актового запису про народження дитини та неправомірно не зупинено провадження у справі до вирішення питання за вищезазначеною позовною заявою.

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах заявлених вимог та доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що відповідач є батьком сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, який проживає разом з матірю ОСОБА_2 та знаходиться на її утриманні.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції обґрунтовано та у відповідності до положень ст. ст. 180, 183 Сімейного Кодексу України дійшов висновку, що відповідач зобовязаний утримувати свого неповнолітнього сина та має можливість сплачувати щомісячно аліменти на користь позивача на утримання сина у розмірі 1/4 частки свого доходу (заробітку), але не менше 30% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку.

Колегія суддів погоджується з висновками суду, виходячи із наступного.

Як убачається із свідоцтва про народження батьком ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 зареєстровано ОСОБА_3, матірю ОСОБА_2, які з 06 червня 2008 року перебувають у зареєстрованому шлюбі (а.с. 3, 4).

Відповідно до ст. 180 Сімейного Кодексу України батьки зобовязані утримувати своїх неповнолітніх дітей, які потребують допомоги.

Частиною 1 ст. 182 Сімейного Кодексу України передбачено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоровя та матеріальне становище дитини; 2) стан здоровя та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 4) інші обставини, що мають істотне значення.

Згідно ч. 1 ст. 183 Сімейного Кодексу України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом.

При визначенні розміру аліментів, суд першої інстанції, керуючись вимогами вказаних норм Сімейного Кодексу України вірно врахував те, що відповідач є працездатним, як фізична особа-підприємець має регулярний грошовий дохід, що підтверджено наявними у справі звітами відповідача, як субєкта малого підприємництва платника єдиного податку та врахував рішення Довгинцівського районного суду м. Кривого рогу від 28.03.2008 року, за яким з ОСОБА_3 стягнуто аліменти на утримання дочки ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2 (хоча відповідачем не надано доказів, що він сплачує аліменти на доньку за цим рішенням) і обґрунтовано визначив, що цей розмір повинен становити 1/4 частку заробітку (доходу) батька, але не менше 30 % прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку.

Доводи відповідача щодо необхідності врахування отримання позивачем допомоги при народженні дитини та щомісячних виплат на дитину до трьох років на загальну суму приблизно 10000 грн., безпідставні, оскільки ним не надано суду доказів, що соціальна допомога при народженні дитини не була сплачена позивачу в період їх спільного сумісного проживання, розмір же допомоги до досягнення дитиною трирічного віку, згідно довідки, становить 130,00 грн. на місяць. Крім того, утримання дитини це насамперед обовязок батьків, а держава має субсідарний, додатковий обовязок щодо матеріального забезпечення дітей.

Не заслуговують на увагу доводі відповідача про те, що суд зобовязаний був зупинити провадження у справі до розгляду його позову про виключення його батьківства із актового запису про народження дитини (сина) та врахувати звернення позивача з позовом до нього про стягнення аліментів на її утримання до досягнення дитиною трирічного віку, оскільки до теперішнього часу відповідач є батьком сина, тому у спорах про стягнення аліментів питання про батьківство відповідача презюмується, тому не є ні предметом спору, ні предметом доказування. Спір про батьківство - це спір між матірю дитини і можливим її батьком, а не спір між батьком та дитиною. Обставини, які зумовлюють спір про аліменти і спір про батьківство також не співпадають, а тому є надуманою думка відповідача про те, що право на стягнення аліментів на дитину є похідним від визнання його батьком цієї дитини.

Стаття 140 Сімейного Кодексу України дозволяє заінтересованій особі звернутися з позовом про виключення відомостей про неї як матері чи батька дитини з актового запису про її народження і тоді, коли з неї стягуються аліменти. У разі задоволення позову рішення суду про стягнення аліментів може бути скасовано за нововиявленими обставинами (ст. 361 ЦПК України).

Право дружини на утримання від чоловіка у разі проживання з нею дитини гарантовано ст. 84 Сімейного Кодексу України та існує паралельно із правом дитини на утримання і не залежить від нього.

Враховуючи, що рішення по вказаній відповідачем справі до цього часу не ухвалено, відсутні підстави для врахування цієї обставини при визначенні розміру аліментів на утримання неповнолітньої дитини.

У разі ж спростування батьківства обовязок чоловіка надавати утримання своїй дружині (колишній дружині) припиняється.

За таких обставин, колегія суддів вважає, що рішення суду ухвалене з дотриманням норм матеріального та процесуального законодавства, у звязку з чим апеляційна скарга підлягає відхиленню, а рішення суду першої інстанції залишенню без змін.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 308, 313-315 ЦПК України, колегія суддів,-

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 відхилити.

Рішення Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу від 14 лютого 2011 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, але може бути оскаржена у касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду кримінальних і цивільних справ протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили.

Головуючий:

Судді: