АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 22ц-487/11 Головуючий у 1-й інстанції Матвієнко Доповідач ап. інст. ОСОБА_1
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03 лютого 2011 року м. Полтава

Апеляційний суд Полтавської області в складі:

головуючого - МАРТЄВА С.Ю.

суддів - ПІКУЛЯ В.П., ТИМЧУК Л.А.

розглянув апеляційну скаргу ОСОБА_2 на рішення Лубенського міжрайонного суду Полтавської області від 9 грудня 2010 року у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про визнання договору купівлі продажу частини квартири дійсним.

Колегія суддів, заслухавши доповідь судді - доповідача,-

В С Т А Н О В И Л А :

Рішенням Лубенського міжрайонного суду Полтавської області від 9 грудня 2010 року у зазначеному позові відмовлено.

У апеляційній скарзі порушене питання про скасування рішення з підстав неправильного застосування норм матеріального права та невідповідності висновків суду обставинам справи.

Апеляційний суд, перевіривши законність і обґрунтованість рішення місцевого суду у межах заявлених вимог та доводів апеляційної скарги, вважає, що остання задоволенню не підлягає.

Виходячи з ч.1 ст.308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу, якщо встановлює, що суд першої інстанції постановив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Відповідно до ст. 657 ЦК України, договір купівлі- продажу земельної ділянки, єдиного майнового комплексу, житлового будинку (квартири) або іншого нерухомого майна укладається у письмовій формі і підлягає нотаріальному посвідченню та державній реєстрації, крім договорів купівлі-продажу майна, що перебуває в податковій заставі.

Згідно до абзаців 2 і 3 п.13 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 06.11.2009 N 9 «Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними», з підстав недодержання вимог закону про нотаріальне посвідчення правочину нікчемними є тільки правочини, які відповідно до чинного законодавства підлягають обов'язковому нотаріальному посвідченню.

Вирішуючи спір про визнання правочину, який підлягає нотаріальному посвідченню, дійсним, судам необхідно враховувати, що норма частини другої статті 220 ЦК України не застосовується щодо правочинів, які підлягають і нотаріальному посвідченню, і державній реєстрації, оскільки момент вчинення таких правочинів відповідно до статей 210 та 640 ЦК України пов'язується з державною реєстрацією, тому вони не є укладеними і не створюють прав та обов'язків для сторін.

Судом першої інстанції вірно встановлені фактичні обставини набуття позивачкою права власності на ? кв. 47 по вул. Радянській м. Лубни Полтавської області та передачі нею ОСОБА_4 25000 грн. з метою погашення особистих боргових зобовязань.

Також судом першої інстанції дана належна оцінка письмовим доказам у справі, а висновок суду про безпідставність позовних вимог відповідає вимогам ст.ст. 657 і 220 ЦК України та матеріалам справи.

Доводи апеляційної скарги не спростовують висновків місцевого суду, оскільки норма частини другої статті 220 ЦК України не застосовується щодо правочинів, які підлягають і нотаріальному посвідченню, і державній реєстрації, оскільки момент вчинення таких правочинів відповідно до статей 210 та 640 ЦК України пов'язується з державною реєстрацією, тому вони не є укладеними і не створюють прав та обов'язків для сторін.

За таких обставин рішення місцевого суду постановлено з дотриманням норм матеріального і процесуального права, тому підстави для його скасування відсутні.

Керуючись ст.ст. 303, 307-308, 315 ЦПК України, -

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити, рішення Лубенського міжрайонного суду Полтавської області від 9 грудня 2010 року у справі залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена у касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання нею чинності.

Головуючий у справі:

Судді :

З оригіналом згідно.