Справа № 2-3/ 2011 рік
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

29 липня 2011 року Іванківський районний суд Київської області у складі :

головуючої - судді Тетервак Н.А.,

при секретарі - Форощі І.С.,

з участю прокурора Федоренка О. П..

адвоката - ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у смт. Іванків цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 та ОСОБА_4 про виселення без надання іншого жилого приміщення та за позовом Іванківського міжрайпрокурора Київської області в інтересах недієздатних осіб - ОСОБА_3 та ОСОБА_4, - до ОСОБА_2, треті особи ОСОБА_5, орган опіки і піклування - Красятицька селищна рада про визнання договору купівлі-продажу житлового будинку недійсним,

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_2 звернулася до суду з позовом до відповідачів про виселення без надання іншого житлового приміщення,посилаючись на те,що 24 липня 2007 року вона та відповідачка ОСОБА_3 уклали договір купівлі-продажу домоволодіння, яке розташовано в смт. Красятичі по вул. Жовтнева, 48 Поліського району Київської області. Договір посвідчено державним нотаріусом.

Вона виконала всі умови договору купівлі-продажу, а саме: перед підписанням договору вона сплатила ОСОБА_3 обумовлену по угоді суму -50 839 грн.. Договір було посвідчено виконуючим обов»язки Поліського державного нотаріуса і у ОСОБА_3 ніяких заперечень проти продажу будинку не було.

Після укладення угоди 14 серпня 2007 року вона зареєструвала будинок в БТІ на своє ім.»я.

Відразу ж після укладення договору купівлі-продажу ОСОБА_3 та її син, ОСОБА_4 попросили дозволу тимчасово пожити в будинку, щоб зібрати свої речі для переїзду на інше постійне місце проживання. Вона погодилася,так як у них були добрі стосунки. Вона довіряла ОСОБА_4. Спочатку ОСОБА_3 попросила 10 днів, потім 2 місяці, а потім почалася зима, і вона дозволила їй перезимувати. Після закінчення зимового періоду 1 квітня 2008 року, вона знову попередила ОСОБА_3 та її сина про виселення з її будинку, але ОСОБА_3 відмовилася, заявивши, що нікуди переїжджати не буде, категорично не бажає виселитися з будинку.

Іванківський міжрайпрокурор звернувся в суд з позовом в інтересах недієздатної ОСОБА_3 та ОСОБА_4, до відповідачки ОСОБА_2 про визнання укладеного договору купівлі-продажу житлового будинку недійсним, посилаючись на те, що проведеною перевіркою було встановлено, що житловий будинок № 48 по вул. Жовтнева в с. Красятичі Поліського району Київської області на підстав договору купівлі-продажу, посвідченого Поліською районною державною нотаріальною конторою від 28.09.2000 року та зареєстрованого в електронному реєстрі прав власності на нерухоме майно за реєстром № 19597294, належав на праві власності ОСОБА_3, і був відчуджений останньою в той момент, коли вона перебувала у недієздатному стані.

Відповідно до договору купівлі-продажу житлового будинку, посвідченого в.о. державного нотаріуса Поліської районної державної нотаріальної контори ОСОБА_6 від 24.07.2007 року, зареєстрованого в реєстрі за № 1680, ОСОБА_3 та ОСОБА_7 уклали договір купівлі-продажу цього житлового будинку. Прокурор вважає цей договір є протиправним, таким, що підлягає визнанню недійсним з тих підстав, що ОСОБА_3 та її син ОСОБА_4 страждають на психічний розлад, вродженим психічним недорозвиненням, і не могли усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними. ОСОБА_3 перебуває на постійному обліку і лікаря-психіатра з діагнозом: атеросклеротична деменція, ІХС, а Кардіосклероз, ХКН ІІ, ССН 1 ст. , і за станом здоров»я потребує до обстеження і консультації лікаря-психіатра., ОСОБА_3 також перебуває на обліку у лікаря-психіатра в Іванківській ЦРЛ з діагнозом: атеросклеротична деменція. Відповідно до ОСОБА_8 амбулаторної судово-психіатричної експертизи Київської обласної психіатричної лікарні № 1 від 25 лютого 2009 року, ОСОБА_3 страждає на хронічний психічний розлад органічне ураження головного мозку внаслідок церебросклерозу на фоні вродженого психічного недорозвинення ( дебільності) із вираженим інтелектуально-мнестичним недорозвиненням та зниженням. Ступінь виразності психічних розладів у ОСОБА_3 така, зо вона не може усвідомлювати свої дії та керувати ними. Крім того, у будинку прописаний та проживає її психічно хворий син ОСОБА_4 ( діагноз олігофренія в ст. помірно вираженої дебільності з відсутністю соціально-трудової адаптації, є інвалідом 2 групи ( довічно).

Міжрайпрокурор просить визнати недійсним договір купівлі-продажу спірного будинку від 24.07.2007 року з моменту його вчинення, оскільки вчинений правочин із зазначених вище підстав не відповідав внутрішній волі ОСОБА_3 , так як вона не могла керувати своїми діями та усвідомлювати їх значення.

Справи об»єднані в одне провадження.

У судовому засіданні позивачка(відповідачка) ОСОБА_2; Л.А. підтримала свій позов. Позов прокуратури не визнала. Пояснила,що вона жила у с.. Мусійки Іванківського району. Коли у неї згоріла хата, то діти забрали її до себе в Іванків. Онук, який проживає у ІНФОРМАЦІЯ_1 , сказав, що у їх селі продається хата. Також сказав, що ОСОБА_3 приходила у Красятицьку селищну раду, пропонувала купити хату. Тоді ОСОБА_3 їм говорила, що як хтось захоче придбати хату, то щоб говорили, що вона продає свою хату. В квітні 2007 року, дізнавшись про те, що ОСОБА_3 продає хату, вона(ОСОБА_2) з родичами ходила до ОСОБА_3 Остання все показала у будинку і біля нього, але сказала, що продаватиме трохи пізніше, як здасть сина в інтернат. Всі довідки давала для БТІ сільська рада. ОСОБА_3 казала їм, що у неї немає грошей, і вона оплачувала всі витрати по оформленню документів для договору купівлі-продажу. 24.07.2007 року вона з онуком забрали на машині з Красятичі ОСОБА_3 з сином і поїхали оформляти договір в Іванківську районну державну нотаріальну контору, але нотаріус був у відпустці, тому поїхали у м. Вишгород до нотаріуса, який її заміняв. У Вишгороді нотаріус все розпитувала у них ( задавала питання чи перебувають вони на обліку у лікарні, чи передавались гроші, і.т.д.). за два дні до укладення угоди вона віддала ОСОБА_3 50000 грн. за будинок. Ніяких документів при цьому не оформляли. Наступного дня в нотаріальній конторі, вона та ОСОБА_3 офіційно уклали договір купівлі-продажу спірного будинку, при цьому ОСОБА_3 вела себе абсолютно адекватно. Ініціатива укладення договору була саме від ОСОБА_3. Вона вела себе адекватно, все розуміла, для оформлення договору практично робила все сама: вона тільки гроші платила. Гроші за хату вона віддала ОСОБА_3 особисто. ОСОБА_3 говорила, щоб вони(вона та внук) не говорили людям ,що вони купили у неї хату, а щоб говорили, що ніби-то вони її квартиранти, так як боялася за гроші. Боялася,що її син ОСОБА_4 проп»є гроші.

Як вона оформляла документи на купівлю продаж,то ОСОБА_4 все говорила,що у неї немає грошей на оформлення і вона за все платила. Провела телефон. Вона до неї приїздила в смт. Іванків, кормилась у неї, а як її не було,то йшла до сусідів. Вони стали як подруги.

Після того, як оформили договір в нотаріальній конторі ОСОБА_4 спочатку попросилась пожить , поки збере речі, потім ще, і ще. Все пропонувала їй у неї щось купить з майна: то тачку , то 1000 шт. цегли, то холодильник,то ще що-небудь.

Відповідачка (позивачка за позовом прокурора ) ОСОБА_3 від пояснень відмовилася. Говорила,що гроші вона не брала, імені свого не знає, що підписувала не пам»ятає. Нотаріуса вона не бачила. Її возили у Вишгород, так як сказали, що треба провірить якісь документи. ОСОБА_2 вона знайшла в Іванкові, бо люди показали, де вона живе. ОСОБА_2 заявила,що нотаріуса вона не бачила і та, нотаріус, нічого не пояснювала. Документи не читали ,а щось дали підписать. Вона взагалі в нотаріальну контору не заходила, бо її заставили сторожить машину. « Хай би дала пояснення нотаріус,що у Вишгороді. А та,що була(ОСОБА_9-державний нотаріус Іванківської районної державної нотаріальної контори),то не Вишгородський нотаріус. Вона нічого не знає і нічого не розуміє.»

ОСОБА_3 відповідала лише на ті питання, які їй подобалися, на які могла дати відповідь на свою користь, або ж просто мовчала. Весь час повторювала: »грошей я не брала».

Прокурор підтримав позовні вимоги, посилаючись на обставини, викладані у позовні заяві.

Третя особа (в.о. сільського голови Красятицької сільської ради,-ОСОБА_10 як органу опіки і піклування), у судовому засіданні позов ОСОБА_2 не визнала, позов прокурора підтримала, просить його задовольнити. Вона пояснила,що про договір купівлі-продажу ОСОБА_3 будинку, вони в сільській раді нічого не знали. Беруть люди довідки для різних потреб. Брала і ОСОБА_3, але її ніхто не питав для чого. ОСОБА_3 хвора, веде себе неадекватно. Вона бігає по селу,то в магазин,то на пошту. Господарства не веде, город не обробляє. Якщо треба щось зробить, то просить людей.

ОСОБА_11,секретар Красятицької селищної ради,позов ОСОБА_2 не визнала,позов прокурора підтримала. Представник пояснила,що ОСОБА_3 знає давно,вони раніше жили по сусідству. ОСОБА_3 хвора людина,завжди вела себе неадекватно, як наприклад: щось купить в магазині, а потім запитує,чи не прострочено термін зберігання. Кожного дня ходить в магазин і купляє по 200 грам ковбаси. Вона вважає,що ОСОБА_3 так поступає тому,що не може правильно порахувати здачі. ОСОБА_3 розпоряджається лише малими грошима, а от,якби у неї були великі гроші,то вона щось би купляла більше,а по ній не видно.

Третя особа-опікун ОСОБА_3 та ОСОБА_4,-ОСОБА_5, позов прокурора підтримав,позов ОСОБА_2 не визнає. Пояснив, що ОСОБА_4 хвора людина. Вона не могла продать будинок. ОСОБА_2 не давала ОСОБА_3 ніяких грошей. Вони з її внуком, який працював в адміністрації економістом, просто ОСОБА_3 обдурили.

Третя особа нотаріус ОСОБА_12 пояснила, що сторін по даній справі не пам»ятає, тому що в липні 2007 року обслуговувала три державні контори ( Вишгородську, Поліську, Іванківську ) у зв»язку з відпусткою завідувача Іванківської та Поліської райдержнотконтор. Хто приносив документи не пам»ятає, можливо було і дві сторони. Під час підписання договору сторони знаходяться в кабінеті у нотаріуса, а до підписання чекають у коридорі. Помічник робить тільки технічну роботу(друкує), а всю роботу вона робила сама. Все було як звичайно, тому вона не може згадать обставин цього дня. Чи був присутній при підписанні договору син ОСОБА_4 не пам»ятає. Процес передачі грошей відбувається до підписання договору. При оформленні купівлі-продажу всім задається питання про добровільність факту продажу та передачі грошей, що на нього відповіла ОСОБА_3 не пам»ятає. Про свою хворобу ОСОБА_3 не заявляла. Якщо б поведінка ОСОБА_3 була неадекватна, викликала сумніви то договір не посвідчувався б. Кому були передані документи після укладення договору не може сказати. Як звичайно вона вручає договір покупцю і копію продавцю.

Вислухавши сторони,вивчивши матеріали справи та допитавши свідків, суд прийшов до слідуючого.

ТАК з копії Договору купівлі-продажу від 24.07. 2007 року слідує,що ОСОБА_3 продала,а ОСОБА_2 купила житловий будинок в селі Красятичі Поліського району Київської області по вул.. Жовтнева,48.

Договір купівлі-продажу будинку вчинено відповідно до діючого законодавства. Договір посвідчений державним нотаріусом м. Вишгород.

З витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно КП»Бюро технічної інвентаризації Києво-Святошинської районної ради Київської області від 14.08. 2008 року слідує,що власником будинку №48 по вул..Жовтнева в с.Красятичі Поліського району Київської області є ОСОБА_2,на підставі договору купівлі-продажу від 24.07. 2007 року.

Позивачка ОСОБА_2 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_3та ОСОБА_4 та просить їх виселити без надання іншого жилого приміщення.

Іванківський міжрайонний прокурор звернувся до суду в інтересах ОСОБА_3 та ОСОБА_4 ,до ОСОБА_2,з позовом про визнання договору купівлі продажу будинку №48 по вул..Жовтнева в с.Красятичі Поліського району недійсним, посилаючись на те,що ОСОБА_3 на час укладання угоди була недієздатна,не розуміла значення своїх дій та не могла ними керувати.

Відповідно до ст. 225 ЦК України, правочин, який дієздатна фізична особа вчинила у момент, коли вона не усвідомлювала значення своїх дій та(або) не могла керувати ними, може бути визнаний судом недійсним за позовом цієї особи, а у разі її смерті- за позовом інших осіб, чиї цивільні права або інтереси порушені.

У разі наступного визнання фізичної особи, яка вчинила правочин недієздатною, позов про визнання правочину недійсним може пред»явити її опікун.

З рішення Іванківського районного суду від 12 травня 2009 року слідує,що ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_3 визнані судом недієздатними. ОСОБА_3 та ОСОБА_4 призначено опікуна-Козачок ОСОБА_13.

Отже, на час укладання договору купівлі- продажу житлового будинку по вул..Жовтнева,48 в с.Красятичі Поліського району Київської області ОСОБА_3 не була визнана недієздатною особою.

З матеріалів справи, а саме ВІДОМОСТЕЙ по доставці пенсії по доставній дільниці 07053 відділення зв»язку,слідує,що по рахунку № 182414 та №182415 ОСОБА_3 та ОСОБА_4 одержували пенсію. За період з лютого 2007 по лютий 2009 року( а.с. 52-75) пенсію одержувала ОСОБА_3. За себе і за сина, ОСОБА_4, за довіреністю від 12.02. 2008 року, яка видана Красятицькою сільською радою,посвідчена секретарем Недашківською Тетяною Іванівною.( а.с. 49- за позовом Іванківського міжрайонного прокурора ).

В довіреності та в відомостях на одержання пенсії, як і в договорі купівлі-продажу, маються підписи ОСОБА_3

Крім того, пояснення в судовому засіданні дали свідки:

Свідок ОСОБА_14, показала суду, що вона працювала страховим агентом. У 2007 році вони поїхали в с. Красятичі для продовження договорів страхування. Ідучи по селу, побачили ОСОБА_3, знаючи, що вона страхувала хату, запропонували їй перестрахувати її. На що ОСОБА_3 сказала, що продала хату,а якщо нові господарі хочуть, то хай страхують. Запропонувала показать,де ті живуть , сказала, що вона хоче до них. Вони взяли її до себе в автомобіль, поїхали в Іванків. Саме ОСОБА_3 показувала в смт. Іванків де живе ОСОБА_2 ( на вул.. Сосніних). Вона ж завела їх у хату. В цьому році ОСОБА_2 знову перестрахувала хату.

Свідок ОСОБА_8 показав суду, що він працює в смт. Красятичі та проживав на квартирі в с. Красятичі. З роботи ходив повз хату ОСОБА_3. Вона перша до нього підійшла, запропонувала купити хату. Саме ОСОБА_3 збирала документи для оформлення договору. Не було телефону, ОСОБА_3 сказала, що можуть поставити тільки треба гроші, які вони їй і дали. Потім він возив ОСОБА_2 (свою бабусю) та ОСОБА_3 до нотаріуса у м. Вишгород, сам туди не ходив, вони були удвох. З ними був ще син ОСОБА_3- ОСОБА_4, якого він все по Вишгороду ловив.

Свідок ОСОБА_15 показала суду, що вона працює в Іванківській ЦРЛ медсестрою. ОСОБА_2 її мати. Коли у матері згоріла хата, то вона забрала її до себе. Вирішили їй купити окремий будинок. З квітня 2007 року стали їздити дивитися будинки. В с. Красятичі ОСОБА_3 сама їх зупинила. Сама займалася оформленням. Після оформлення купівлі-продажу вона не виселилася з будинку, і оскільки будинок був ними придбаний, то їй дали 10 днів для того, щоб вона виселилася. Як ОСОБА_3 продавала хату, то вона виглядала нормально: все розказувала , водила по двору та показувала. Говорила,що є сарай, можна держать свині. Як оформляли договір, то спочатку приїхали в Іванків, ОСОБА_3 зайшла до приватного нотаріуса, сказала,що не всі документи. Верталися по свідоцтво про смерть чоловіка. ОСОБА_3 вела себе адекватно.

Державний нотаріус ОСОБА_9 пояснила суду, що вона знає ОСОБА_3 років з 10-ть. ОСОБА_3 продала і купила вже три будинки. 28.09.2000 року вона продавала і купувала будинок. ОСОБА_3 «хитра» у свою сторону. Вона не помічала, що ця людина хвора.

Свідок ОСОБА_16 показав суду, що він знає про розумові відхилення ОСОБА_3 ( вона не пахає город, не тримає господарство, погано вдягається, попрошайнічає). Він був свідком, коли в сільській раді голова говорив ОСОБА_15 (внуку позивачки) про будинок. ОСОБА_15 сказав,щоб ОСОБА_3 повернула йому гроші за оформлення і тоді він верне документи на хату. Вважає.що ОСОБА_2 гроші ОСОБА_3 не давала. Ще він знає,що як він їхав в смт. Іванків, то ОСОБА_3 його попросила забрать її, а потім вже в Іванкові попросила зайти з нею до ОСОБА_2, так як сказала ,що її там поб»ють. Від того місця,куди він їхав,це було недалеко. ОСОБА_3 показала куди їхати. В дворі ОСОБА_3 побачила ОСОБА_2 і сказала їй, що вона їй «не давала грошей». ОСОБА_2 промовчала, а з хати вибігла дочка і кричала, сварилася. Говорила,що та не докаже,що гроші не брала.

А він точно знає, що ОСОБА_3 »дурна».

Свідок ОСОБА_17 пояснила суду, що працює в ЦРЛ лікарем. Проживає в смт. Красятичі і знає ОСОБА_3давно В селі її називають »баба Зіна-вертольот». До неї ОСОБА_3, як до фахівця(гінеколога), за допомогою не зверталася, але коли вона підміняла головного лікаря,то підписувала деякі документи. Один раз ОСОБА_3 звернулася в лікарню, що в неї болить живіт і коли вони порадила варить їсти, то ця порада ОСОБА_3 не сподобалася, а вона вимагала робити їй клізму. Була агресивна. ОСОБА_3 оформляла інвалідність сину і сама зверталася за документами. Завжди її узнавала, сама здоровкалася.

Після того, як минулого разу вона дала в суді свідчення, які явно ОСОБА_3 не сподобалися, то ОСОБА_3 перестала її узнавать, робить вигляд, що не знає, не здоровкається.

Вона вважає, що ОСОБА_3 хитра, назойлива, а ще агресивна.

Свідок ОСОБА_18 показала суду, що вона знає ОСОБА_3 давно, ще з дитинства. ОСОБА_3 старша. ОСОБА_3 завжди була не з повна розуму:не знала, як зварить суп,ні з ким не товаришувала. Жила за батьками. Вона не була вредною, на якісь махінації не йшла. Все питала, було видно, що вона не з-повна розуму ( куди не йшла, то йшла з картонним ящиком, кудись бігла). Коли позичала гроші, то завжди віддавала. У грошових розрахунках вона розумілася. Перед судовим засіданням ОСОБА_3 підійшла до неї , розказала, що продала хату, попідписувала якість документи, просила бути свідком в судовому засіданні. За 5 років до цього вона розказувала, що купила хату у Красятичах. Що їй не подобається цей будинок.

Отже, з показів свідків слідує,що ОСОБА_3, хоча і мала дивну поведінку,проте, вона знала,що продає будинок, розуміла,що договір купівлі-продажу реєструється в нотаріальні конторі,так як мала досвід купівлі-продажу будинків (на а.с. 110 мається договір за 2000 рік про купівлю -продаж ОСОБА_3 будинку у ОСОБА_19П.) і з її пояснень зрозуміло, що вона не згодна з діями нотаріуса,що знаходиться у м.Вишгороді, добре відрізняючи його він державного нотаріуса Іванківської державної нотаріальної контори(ОСОБА_9);після продажу будинку в 2007 році ОСОБА_3 не вважала себе власником і направила страхового агента до ОСОБА_2.

Як слідує з ОСОБА_16 стаціонарної комплексної судової психолого-психіатричної експертизи №180 від 10.05. 2011 року ОСОБА_3 виявляє признаки органічного враження головного мозку судинного ґенезу з психоорганічним синдромом(Г 07.9 по МКБ-10). Психічний розлад на той час (на час укладення договору купівлі-продажу) суттєво впливав на її можливість усвідомлювати свої дії та керувати ними.

Отже, станом на час укладення договору-купівлі продажу спірного будинку, а саме: 24.07.2007 року , ОСОБА_3 виявляла признаки психічного захворювання, які суттєво впливали на її дії,проте, експерти не вважають,що ОСОБА_3 не усвідомлювала своїх дій,чи не могла ними керувати.

З матеріалів справи, пояснень свідків вбачається ,що ОСОБА_3 самостійно зібрала документи для укладення договору-купівлі продажу будинку: Києво-Святошинським БТУ було виготовлено Технічний план будинку №48 по вул..Жовтнева в с.Красятичі Поліського району; ОСОБА_3 зверталася в селищну раду за наданням їй довідок з місця проживання і представники селищної ради, як ОСОБА_10 та ОСОБА_11, які стверджують,що ОСОБА_3 була неадекватна в поведінці, дані довідки їй видавали належної форми і навіть не запитували,для чого ОСОБА_3 дані довідки.

ОСОБА_3 , на станом на 24.07. 2007 року, знала, який потрібно документ для оформлення договору-купівлі продажу, в якій установі його слід взять, надавала всі належні документи , як в БТІ,так і в нотаріальну контору. ОСОБА_3 розуміла,що після укладення договору купівлі продажу будинку, вона не є власником будинку, що підтверджується тим,що вона ,зустрівши на вулиці страхового агента ОСОБА_14 , їй про це ж і повідомила та відвезла її в смт. Іванків до нового господаря,-Пилипченко.З цих же підстав твердження ОСОБА_3,що вона ніби-то не брала від ОСОБА_2 за будинок гроші, суд вважає неправдивими,оскільки під час укладення угоди, а це 24.07. 2007 року, дана обставина перевірялася нотаріусом. Договір ОСОБА_3 підписаний особисто.

Оскільки на час укладення правочину ОСОБА_3 не являлася особою, яка не усвідомлювала своїх дій або(чи)не могла ними керувати,то підстав для визнання договору купівлі-продажу житлового будинку від 24.07. 2007 року недійсним немає.

Та обставина,що психічний стан ОСОБА_3 суттєво впливав на її дії, може мати значення на деталі укладення договору, як ціна проданої, чи купленої речі, якості речі, тощо,а отже Іванківському міжрайонному прокурору у визнанні недійсним договору купівлі-продажу житлового будинку від 24.07. 2007 року, слід відмовити .

Поскільки ОСОБА_3 та ОСОБА_4 не є членами сім»ї ОСОБА_2,а ОСОБА_2 дозволила ОСОБА_4 тимчасово проживати у спірному будинку , то їх проживання у ІНФОРМАЦІЯ_4, порушують права ОСОБА_2, як власника, а тому позов ОСОБА_2 слід задовольнити:виселити ОСОБА_3 та ОСОБА_4 з будинку №48 по вул..Жовтнева в с.Красятичі Поліського району Київської області без надання іншого жилого приміщення.

Керуючись ст.ст. 225, 316, 319,321,328,334,383,387 ЦК України, ст.ст. 150,155,168,169 Житлового кодексу України,керуючись ст.ст. 10,60,88, 208-215 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В:

Іванківському міжрайонному прокурору відмовити в позові, в інтересах ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , до ОСОБА_2 про визнання договору купівлі-продажу житлового будинку недійсним.

Позов ОСОБА_2 задовольнити.

ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_4 виселити з житлового будинку, який розташований в селищі Красятичі по вул. Жовтнева, 48 Поліського району Київської області, без надання іншого жилого приміщення.

Рішення може бути оскаржено до Апеляційного суду Київської області через Іванківський районний суд на протязі 10 денного строку,з часу проголошення рішення в суді.

Суддя: