Справа № 2-412/11
Татарбунарський районний суд Одеської області
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
"05" травня 2011 р. Суддя Татарбунарського районного суду Одеської області Семенюк Л. А., розглянувши позовну заяву ОСОБА_1, ОСОБА_2 надії Василівни до ОСОБА_3 про усунення перешкод в здійсненні прав власника,
Позивачі ОСОБА_1 та ОСОБА_2 звернулись до суду з позовом до ОСОБА_3 про усунення перешкод в здійсненні прав власника.
Ухвалою судді Татарбунарського районного суду від 22.04.2011 року позовна заява була залишена без руху в звязку з тим, що подана без дотримання вимог, передбачених ст. 119 ЦПК України, а саме: позивачам необхідно було конкретизувати позовні вимоги, оскільки змістом позовних вимог є усунення перешкод в здійснені прав власника, в описовій частині позову мова йде про неправомірні дії відповідачки ОСОБА_3, які призводять до порушення їх прав, а в резолютивній частині позивачі просять усунути їм перешкоди в здійсненні прав власника, зобовязавши відповідачку розібрати всі сараї за власні кошти (відсутні в плані БТІ) та стягнути на їх користь моральну шкоду. Разом з тим, за змістом позову мови про стягнення моральної шкоди не йдеться, ціна позову не вказується, це по-перше, по-друге, позивачам необхідно було вказати які саме сараї вони просять розібрати ( план БТІ відсутній), оскільки по одному з них, як зазначено в позові, вже є судове рішення, тому повторне звернення до суду з цього питання не можливе. Далі мова в позові йде про деревяний сарай, однак не зазначено місце його знаходження, та деревяний щит, однак мови про нього в резолютивній частині позову не йдеться. Тому, позивачі мають визначитись та конкретизувати позовні вимоги із зазначенням конкретно зобовязань, які вони просять покласти на відповідачку для усунення нею перешкод в здійсненні прав власника, вказавши конкретно споруди, які вони просять розібрати, їх місце знаходження, розміри, з посиланням на докази, які б підтверджували їх наявність на теперішній час.
Також позивачці ОСОБА_2 необхідно сплатити держмито в сумі 5% від ціни позову відповідно до ч.1 ст.3 Декрету Кабінету Міністрів України «Про державне мито» стосовно вимог про стягнення моральної шкоди в сумі 5000 гривень, оскільки посилання на докази, які б підтверджували наявність пільг у позивачки відсутні, та 120 гривень витрат ІТЗ по справам позовного провадження з розгляду спору майнового характеру.
Позивачам надавався строк який не може перевищувати пяти днів з дня отримання копії ухвали для усунення недоліків в подачі позову та розяснено, що у випадку невиконання вимог суду до вказаного строку, заява буде вважатися не поданою та буде їм повернена.
На виконання ухвали судді, позивачем ОСОБА_1 надано суду ксерокопію генерального плану будинку по вул.Енгельса,16 власником якого значиться ОСОБА_4 із якого важко будь-що зрозуміти, так як він поганої якості та невідомо яке відношення до позову має вказане будівництво. Також направлено нові копії позову, в яких додано лише ціну позову за вимогами про стягнення моральної шкоди. Всі інші вимоги ухвали про усунення недоліків в подачі позову не виконано: позов не конкретизовано, держмито та ІТЗ позивачкою ОСОБА_2 не сплачено та інше.
За таких обставин, позов вважається не поданим та повертається позивачеві відповідно до ч.2 ст.121 ЦПК України, що не позбавляє позивачів права повторного звернення до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для повернення позову.
Керуючись ст. 121 ЦПК України, суддя,-
Позовну заяву ОСОБА_1, ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про усунення перешкод в здійсненні прав власника - вважати не поданою та повернути позивачам .
Ухвалу може бути оскаржено до апеляційного суду Одеської області через Татарбунарський районний суд протягом 5 днів з дня її проголошення, а особою, без участі якої було постановлено ухвалу протягом пяти днів з дня отримання копії ухвали.
Суддя Семенюк