Справа № 2-547/11

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 листопада 2011 року Лебединський районний суд

Сумської області

В складі: головуючого судді - Гури А. О.,

секретаря судового засідання - Ткаченко Я.О.

з участю: представника позивачки - ОСОБА_1

відповідача - ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про стягнення боргу за договором позики та моральної шкоди,

В С Т А Н О В И В:

Позивачка звернулася до суду з вищевказаним позовом до відповідача, мотивуючи свої вимоги тим, що між нею та ОСОБА_2. 03.05.2010 року було укладено усний договір позики, згідно з яким вона передала останньому у власність скутер «Хонда»за ціною 2800 грн. При фактичному одержанні вказаного скутера, позичальником була надана розписка від 03.05.2010 року, в якій він зобовязується віддавати позивачці гроші по 500 грн. щомісячно до повного розрахунку. Протягом травня липня 2010 року відповідач сплачував по 500 грн. боргу, в серпні заплатив 200 грн. Крім того, за вказаний період часу вона продала йому ще належні їй речі на загальну суму 8181 грн. та передала в борг гроші на суму 3250 грн.

Загальна сума боргу на день звернення до суду складає 11431 гривень, які позивачка просить стягнути з відповідача з урахуванням індексу інфляції, на підставі ст..625, 1050 ЦК України, що становить 12645.8 грн. та 3% річних з простроченої суми за 11 місяців, що становить 308.64 грн., а також стягнути моральну шкоду в розмірі 12000 гривень, яка виражається в тому, що вона, являючись інвалідом 2 групи загального захворювання, при якому протипоказані психо-ємоційні навантаження, протягом 2010-2011 років постійно перебувала в нервовій напрузі із-за неповернення боргу, внаслідок чого загострилось її онкологічне захворювання. Крім того, вона просить стягнути з відповідача судові витрати, які вона сплатила при подачі позову до суду.

В судовому засіданні представник позивачки підтримав заявлені вимоги в повному обсязі.

Відповідач позов визнав частково та пояснив, що в травні 2010 року позивачка продавала сві й будинок, що розташований поряд з його домогосподарством, та розпродувала непотрібні їй речі. Він дійсно купив у неї товар, зазначений в розписці, в кредит, зобовязавшись погашати його по 500 грн. щомісячно, при цьому погодившись на запропоновані неї ціни. Гроші в сумі 3250 грн. вона передала йому як аванс на замовлення по виготовленню кухні, від якої потім відмовилась. Частково він погасив боргові зобовязання, а станом на 14.04.2011 року залишились не погашеними 11431 грн., які він погоджується сплатити разом з завданою позивачці моральною шкодою в розмірі 5000 грн., так як вважає, що своїм невчасним повернення боргу, він спричинив позивачці моральних страждань на вказану суму, оскільки вона має захворювання, при якому протипоказані психо-емоційні навантаження. Вислухавши сторони та дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав:

Даний спір між сторонами виник з цивільних правовідносин, які регулюються ст. ст. 655, 694,ч.3 ст.695 ЦК України .

В судовому засіданні було встановлено, що між сторонами по справі 03.05.2010 року було укладено усний договір купівлі-продажу скутера «Хонда»за 2800 грн. з розстрочкою платежу без зазначення кінцевого терміну погашення, що стверджується розпискою відповідача ( а.с6). Згідно з цим договором позивачка передала відповідачеві у власність скутер «Хонда»за ціною 2800 грн., а відповідач зобовязувався віддавати щомісячно позивачці по 500 грн. до повної виплати. (а.с.6). На виконання договору відповідачем було сплачено позивачці в травні-серпні 2010 року 1700 грн.

14.04.2011 року відповідачем була надана позивачці розписка про зобовязання повернення ним в термін 3 тижні боргу в сумі 9521 грн. за додатково отримані речі, з зазначенням списку речей, та грошових коштів в розмірі 3250 грн., які входять в загальну суму боргу (а.с.7), а в разі не повернення в зазначений термін, відповідач зобовязався повернути їх вартість в подвійному розмірі. Перелік проданих позивачкою речей та їх вартість сторонами не спростовуються, а тому, на підставі ст. 61 ЦПК України ці обставини не підлягають доказуванню.

При невиконанні покупцем умов договору купівлі-продажу товару в кредит з відстроченням або розстроченням платежу, настає відповідальність, передбачена ч. 4 та ч.5 ст.694 ЦК України, відповідно до яких: продавець має право вимагати повернення не оплаченого товару, або нараховувати проценти на прострочену суму відповідно до ст.. 536 ЦК України від дня, коли товар мав бути оплачений до дня його фактичної оплати.

Представник позивача відмовляється від повернення йому неоплаченого товару і просить не стягувати з відповідача вартість неповерненого товару в подвійному розмірі, як той зобовязувався в своїй розписці від 14.04.2011 року., а просить повернути йому кошти в одинарному розмірі, 11431 грн.

Виходячи з того, що ч.2 ст. 536 ЦК України передбачає, що розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства, а представник позивачки відмовився від зобовязань відповідача за умовами договору, в той же час в судовому засіданні сторони домовились про сплату відповідачем 3% від суми неповернутих коштів, що складає 342.93 грн., суд вважає, що стягненню з відповідача підлягає сума 11773.93 грн. ( 11431 грн. + 342.93грн. ).

Позовні вимоги про стягнення з відповідача суми боргу з урахуванням індексу інфляції та 3 % річних з простроченої суми відповідно до ст.. 625 та ст..1050 ЦК України не підлягають задоволенню, оскільки дія цих статей, за загальним правилом цивільно-правової відповідальності, застосовується тільки за порушення грошового зобовязання між кредитором та боржником, який прострочив виконання грошового зобовязання за договором.

Щодо відшкодування моральної шкоди, суд вважає, що вона підлягає частковому задоволенню, оскільки в судовому засiданнi було встановлено, що права позивачки порушені і їй було завдано моральної шкоди, яка виразилася в душевних стражданнях , яких вона зазнала у звязку із психоемоційним навантаженням, викликаними неповерненням боргу, які погіршили її стан здоровя. А відповідно до ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній особі неправомірними діями, відшкодовується цією особою. Відповідно до п. 9 постанови Пленуму Верхового Суду України від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди»розмір відшкодування моральної шкоди суд повинен визначати залежно від характеру та обсягу страждань, які зазнав позивач, характеру немайнових витрат та з урахуванням інших обставин. Разом з тим, при вирішенні питання про відшкодування моральної шкоди, суд виходить з принципів обєктивності, розумності та справедливості, тому вважає можливим позов задоволити в розмірі 5000 грн.

На підставі зібраних доказів, суд вважає, що позовні вимоги є обґрунтованими, права позивачки порушеними, тому підлягають частковому задоволенню.

Також суд вважає необхідним на підставі ст. 88 ЦПК України стягнути з відповідача на користь позивачки судові витрати, сплачені нею при подачі позову до суду, пропорційно задоволеним вимогам.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 10, 11, 15, 32, 58 - 61, 83, 88, 209, 212 215, 218 ЦПК України, ст. ст. 655, 694,ч.3 ст.695 ЦК України, суд

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги ОСОБА_3 задоволити частково.

Стягнути з ОСОБА_2, зареєстрованого в ІНФОРМАЦІЯ_1, на користь ОСОБА_3, проживаючої в ІНФОРМАЦІЯ_2, в рахунок погашення боргу за договором купівлі-продажу товару в кредит з розстрочкою чи відстроченням платежу кошти в розмірі 11773.93 грн. та на відшкодування моральної шкоди кошти в сумі 5000 грн., а також судові витрати, сплачені позивачкою при предявлені позову до суду, пропорційно до задоволеної суми: судовий збір в розмірі 117 грн. 74 коп. і витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи в розмірі 120 грн., а всього 17011 грн. 42 коп.

В решті позовних вимог відмовити.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до апеляційного суду Сумської області через Лебединський районний суд протягом 10 днів з дня його проголошення, а особами, які не були присутні при його проголошенні протягом 10 днів з дня отримання копії рішення.

Суддя Гура А. О.