АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ

Категорія - 20 (І) ОСОБА_1
Доповідач Михайлів Л.В.
У Х В А Л А

Іменем України

01 лютого 2011 року колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді: Михайлів Л.В.

суддів: Митрофанової Л.В., Соколан Н.О.

при секретарі: Бондарі Ю.А.

за участю: позивача - ОСОБА_2 та його представника ОСОБА_3,

представника відповідача ОСОБА_4 акціонерного товариства «Енергопостачальна компанія «Дніпрообленерго» - ОСОБА_5,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кривому Розі цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Широківського районного суду Дніпропетровської області від 06 жовтня 2010 року у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_4 акціонерного товариства «Енергопостачальна компанія «Дніпрообленерго» про визнання акту недійсним, зобовязання здійснити підключення, -

В С Т А Н О В И Л А:

У лютому 2009 року ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_4 акціонерного товариства «Енергопостачальна компанія «Дніпрообленерго» (надалі - ВАТ «ЕК «Дніпрообленерго») про визнання акту недійсним, зобовязання здійснити підключення, посилаючись на те, що 24.01.2009 року представниками енергопостачальника за місцем його проживання за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_1, було проведено перевірку дотримання ним ПКЕЕН, за результатами якої складено акт № 00092992 про порушення ПКЕЕН.

Вважаючи, що виникнення зафіксованого актом порушення спричинили незаконні дії представників енергопостачальника, а також те, що зазначений акт складено ними з порушенням Інструкції, а саме: не додано схеми порушення, не складено одночасно акту технічної перевірки та не проведено замірів перерізу дроту, просив суд визнати акт № 00092992 від 24.01.2009 року недійсним, зобовязати відповідача підключити його домоволодіння до електропостачання, а також стягнути з відповідача на його користь 51 грн. судового збору, 30 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи та вартість за послуги банку в розмірі 10,81 грн.

Рішенням Широківського районного суду Дніпропетровської області від 06 жовтня 2010 року в задоволенні позову ОСОБА_2 відмовлено.

В апеляційній скарзі позивач ОСОБА_2 ставить питання про скасування рішення суду та постановлення нового рішення про задоволення заявлених ним позовних вимог, посилаюсь на безпідставність рішення та неврахування судом першої інстанції факту невідповідності дій представників енергопостачальника при проведенні перевірки та складані оспорюваного акту вимогам Методики визначення обсягу та вартості електроенергії, не облікованої внаслідок порушення споживачами правил користування електричною енергією, затвердженою постановою Національної комісії регулювання електроенергетики України від 04.05.2006 року № 562, ст. 255 КУпАП.

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах позовних вимог та доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга ОСОБА_2 підлягає відхиленню з наступних підстав.

Судом встановлено, що позивач ОСОБА_2 проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_1, є споживачем електроенергії, яка постачається йому відповідачем на підставі договору № 9115604 від 13.07.2004 року.

24 січня 2009 року представниками ВАТ «ЕК «Дніпрообленерго» була здійснена перевірка дотримання споживачем ОСОБА_2 ПКЕЕН і виявлено порушення п. 48 Правил, а саме: відгалуження від ввідного кабелю після ввідного автомата проводом АППВ 2х2, відгалуження виконано в розподільчій коробці, про що складено акт № 00092992 про порушення ПКЕЕН, який підписаний трьома представниками енергопостачальника та споживачем ОСОБА_2

Ухвалюючи рішення про відмову в задоволенні позову ОСОБА_2, суд першої інстанції виходив з недоведеності та необґрунтованості заявлених ним позовних вимог.

Колегія суддів погоджується з вказаними висновками суду першої інстанції з наступних підстав.

Із зазначених предмета та підстав позову ОСОБА_2 вбачається, що спір між сторонами виник з приводу правомірності складання відповідачем акту про порушення ПКЕЕН, правомірності дій останнього щодо відключення житла позивача від електропостачання.

Пунктом 53 Правил користування електричною енергією для населення, затвердженими постановою Кабінету Міністрів України від 26.07.1999 року № 1357 (надалі Правила) передбачено, що у разі виявлення представником енергопостачальника порушення споживачем правил користування електричною енергією, у тому числі фактів розкрадання електричної енергії, складається акт, який підписується представником енергопостачальника та споживачем. Один примірник акта вручається споживачу, другий залишається у енергопостачальника. Споживач має право внести до акта свої зауваження.

У разі відмови споживача від підпису в акті робиться позначка про відмову. Акт вважається дійсним, якщо його підписали три представники енергопостачальника.

На підставі акта енергопостачальник має право відключити споживача від електропостачання (у випадках, передбачених пунктом 35 цих Правил), а також визначити величину збитків, завданих йому протиправними діями споживача.

Як вбачається з матеріалів справи, акт № 00092992 про порушення ПКЕЕН від 24.01.2009 року (а.с. 72 т.1) підписаний трьома представниками енергопостачальника та споживачем ОСОБА_2, який від підписання зазначеного акту не відмовлявся та зауважень до нього не вносив.

Саме вказаний акт й став підставою для відключення відповідачем 04.02.2009 року домоволодіння споживача від електропостачання згідно з п.п. 35 та 53 Правил (а.с. 123 т.1).

Посилання ж позивача на те, що при складанні оспорюваного ним акту відповідачем не додано схеми порушення, не складено одночасно акт технічної перевірки, не проведено замірів перерізу дроту та інші дії представників енергопостачальника, які на дімку позивача є неправомірними, не можуть бути підставою для визнання вказаного акту недійсним.

Крім того, звертаючись до суду з позовом за захистом свого порушеного права у відповідності до положень ст.ст. 3, 11, 15 ЦПК України, позивач ОСОБА_2 не врахував, що у відповідності до діючого законодавства, він, як власник порушеного права, може скористуватися не будь-яким, а цілком конкретним способом захисту свого права.

Загальний перелік таких способів захисту цивільних прав та інтересів наведений в ст. 16 ЦК України й оскарження як дій лише щодо факту складення акта, так і самого акта, який не встановлює для споживача будь-яких обов'язків, крім рекомендації сплатити нараховані збитки, що є різновидом претензії, не передбачено зазначеною нормою закону в якості способу захисту прав.

Вказаний акт може бути визнаний в якості доказу під час вирішення іншого спору, в якому б оспорювались дії, рішення, які є обов'язковими для виконання, зокрема: при визнанні неправомірними дій відповідача щодо відключення від електропостачання та відшкодування шкоди або при заявленому позові про стягнення матеріальних збитків від самовільного підключення до електромережі, вирішуючи які суд зобов'язаний буде дати оцінку вказаному акту.

Оскільки ж позивачем не оспорюються дії відповідача, які є обов'язковими для виконання, а зустрічна позовна заява ВАТ «ЕК «Дніпрообленерго» про відшкодування збитків, завданих внаслідок порушення споживачем ПКЕЕН, ухвалою суду від 05.07.2010 року залишена без розгляду (а.с. 181 т.1), колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про відсутність підстав для задоволення заявлених ним позовних вимог, врахувавши те, що представники енергопостачальника при складанні оспорюваного акту та при відключенні житла позивача від електропостачання діяли у відповідності до вимог Правил користування електричною енергією для населення.

Отже, вирішуючи спір, суд першої інстанції, відповідно до вимог ст.ст. 212-215 ЦПК України, в достатньо повному обсязі встановив права та обов'язки сторін, що беруть участь у справі, перевірив доводи і заперечення сторін, дав їм належну правову оцінку і ухвалив обґрунтоване рішення, яке відповідає вимогам закону, а тому апеляційна скарга підлягає відхиленню.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 308, 313-315 ЦПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити.

Рішення Широківського районного суду Дніпропетровської області від 06 жовтня 2010 року залишити без змін.

Ухвала суду набирає законної сили з моменту її проголошення, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили.

Головуючий:

Судді: