Справа № 2-239/11

З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
31 травня 2011 року Лебединський районний суд Сумської області
в складі: головуючого судді Бакланов Р. В.,
при секретарі Вєчкановій С.В.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Лебедині справу за позовом представника ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про стягнення заборгованості;
В С Т А Н О В И В:

У судове засідання представник позивача не з"явився хоча про час дату та місце розгляду справи був своєчасно належним чином повідомлений, проте надіслав суду заяву в якій підтримав заявлені вимоги в повному обсязі, і просив розглянути справу у його відсутності та зазначив, що згоден на заочний розгляд справи.
Відповідач у судове засідання не зявився хоча про дату, час і місце розгляду справи був повідомлений своєчасно та належним чином і від нього не надійшло повідомлення про причини неявки свого представника, про що свідчать повідомлення про вручення поштового відправлення (а.с. 20, 27) направлені за зареєтрованим місцем його проживання.
На підставі ч. 4 ст. 169 ЦПК України, якщо суд не має відомостей про причину неявки відповідача, повідомленого належним чином, він вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів.
Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України.
Під час судового розгляду були встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини:
Ст. 1046. ЦК України передбачено, що за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Ч. 2 ст. 1047. ЦК України передбачено, що на підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей.
Таким чином суд доходить висновку про те, що між сторонами є правовідносини, які витікають з договору позики. Вищезазначені розписки стверджують факт передання позикодавцем ОСОБА_1 позики ОСОБА_4 Тому суд доходить висновку про необхідність на підставі ст. 1049 ЦК України задоволення позовних вимог в частині стягнення боргу зазначеному у розписці, які представив представник позивача ОСОБА_5
Крім того суд вважає за необхідне задовольнити позовні вимоги в частині стягнення процентів за договором позики, оскільки відповідно до ст. 1048 ЦК України передбачено, що позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором.
Також суд вважає за необхідне стягнути з відповідачки на користь позивача судові витрати у справі державне мито та витрати на інформаційно технічне забезпечення розгляду справи сплачені останнім при зверненні до суду з позовною заявою.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 10, 11, 88, 174, 209, 212, 214, 215 ЦПК України, ст.ст. 526, 530, 625, 1046, 1047, 1048, 1049, 1050 ЦК України;
Позовні вимоги представника ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3 задовольнити повністю.
Рішення суду може бути оскаржене в апеляційному порядку до Сумського апеляційного суду через Лебединський районний суд Сумської області шляхом подачі в 10 денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Суддя Бакланов Р. В.