Справа № 22-ц-722/2011 р. Головуючий 1 інст.: Зінченко Ю.Є.
Категорія «поділ майна подружжя» Доповідач: Тичкова О.Ю.
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 лютого 2011 року м. Харків
Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Харківської області в складі:
головуючого судді: Тичкової О.Ю.,
суддів: Солодкова А.А., Піддубного Р.М.,
при секретарі: Соколовій А.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Харкові цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1
на рішення Московського районного суду м. Харкова від 07 грудня 2010 року
по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ майна, зустрічним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про поділ сумісного майна подружжя, -
У березні 2009 року ОСОБА_1 звернулись до суду з дійсним позовом, в якому з урахуванням наступних уточнень просила: провести поділ трьохкімнатної квартири № 45 за адресою: м. Харків, вул. Блюхера, б. 60, на 4 чоловік в рівних долях, а саме на неї, відповідача ОСОБА_2, їх сина ОСОБА_3 та її доньку від першого шлюбу ОСОБА_4; провести поділ іншого майна, придбаного під час шлюбу, а саме легкового автомобілю, гаражу, погребу.
В обґрунтування зустрічного позову ОСОБА_2 зазначив, що з листопада 2003 року по грудень 2009 року він перебував у шлюбі з ОСОБА_1. В період шлюбу ними було придбано зазначене вище майно, що є спільною сумісною власністю подружжя та підлягає поділу між сторонами в рівних частинах.
Рішенням Московського районного суду м. Харкова від 07 грудня 2010 року первісний та зустрічний позови задоволені частково.

Розділено квартиру АДРЕСА_1. За ОСОБА_1 визнано право власності на 1/2 частину вказаної квартири. 1/2 частина квартири залишена у власності ОСОБА_2

Визнано: - за ОСОБА_2 право власності на домашній кінотеатр «ББК», пральну машинку «Занусси», пароварку «Тефаль», телевізор «Філіпс», телевізор жидко-кристалічний «Філіпс», холодильник «Вірпул», набір кухонних меблів, набір каструль «Бергом»; - за ОСОБА_1 право власності на блендер «Браун», варочну поверхню «Горєніє», духовку сенсорну «Горєніє», тостер «Бош», фритюрницю «Тефаль», мясорубку «Бош», два канапе, витяжку кухонну, мікрохвильову піч, пилосос, посуд, постільну білизну, фен, ваги «Тефаль».

В задоволенні інших вимог за первісним та зустрічним позовом відмовлено.

Не погодившись з рішенням суду, ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу, в якій просить рішення суду скасувати, ухвалити нове рішення, яким поділити квартиру на 3 частини на неї, відповідача та їх сина, а також машину, гараж, погреб, грошові вклади в грошовому еквіваленті 260000 грн. навпіл по 130000 грн., так як вказане майно продано, подаровано в період шлюбу. При цьому посилається на порушення судом першої інстанції норм матеріального і процесуального права.

Судова колегія, заслухавши доповідь судді та пояснення сторін та їхніх представників, вивчивши матеріали справи та обговоривши наведені в скарзі доводи, вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Задовольняючи частково первісний та зустрічний позови, суд правильно керувався нормами ст. 60 СК України та обґрунтовано виходив з того, що сторонам на праві спільної сумісної власності належить квартира № 45 за адресою: м. Харків, вул. Блюхера, б. 60 та побутова техніка, зазначена в позовній заяві ОСОБА_2

Частки, що належать ОСОБА_2 та ОСОБА_1 в спірній квартирі, визначені судом першої інстанції відповідно до положень ч. 1 ст. 70 СК України.

Вимоги позивача про поділ спірної квартири на чотири частки в рівних долях безпідставні.

Діюче сімейне та цивільне законодавство не встановлює можливість поділу спільного сумісного майна подружжя між неповнолітніми дітьми.

Статті 70,71 СК України встановлюють лише можливість відступу від рівності часток подружжя або збільшення частки одного з подружжя за обставин, що мають істотне значення, зокрема якщо один із них не дбав про матеріальне забезпечення сім'ї, приховав, знищив чи пошкодив спільне майно, витрачав його на шкоду інтересам сім'ї або якщо з нею, ним проживають діти, а також непрацездатні повнолітні син, дочка, за умови, що розмір аліментів, які вони одержують, недостатній для забезпечення їхнього фізичного, духовного розвитку та лікування.

Всупереч вимог ст. 10, 60 ЦПК України ОСОБА_1 наявності зазначених підстав для відступу від принципу рівності часток подружжя або збільшення розміру її частки не доведено. Крім цього позивач, не надала доказів наявності у подружжя на праві спільної сумісної власності гаражу або розміру паю, внесеного ОСОБА_2 за вказаний гараж, погребу, грошових вкладів.

В судовому засіданні, в суді апеляційної інстанції ОСОБА_1 пояснила,що в доповненнях до позову від 20.05.2010 року ( а.с. 101 102) просила поділити відчужені ОСОБА_2 без її згоди автомобіль та гараж. Оскільки на час вирішення спору зазначене майно на праві власності ОСОБА_2 не належало, суд обґрунтовано відмовив ОСОБА_1 у задоволенні цих вимог.

Згідно ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи в межах заявлених сторонами вимог. Доводи апелянта щодо відсутності її згоди на продаж майна чоловіком, в тому числі легкового автомобілю, не можуть бути прийняті до уваги, оскільки ОСОБА_1 вимог про визнання відповідних договорів недійсними не заявлялось.

За таких обставин судова колегія вважає, що суд першої інстанції повно зясував обставини, що мають значення для справи і ухвалив законне та обґрунтоване рішення. Доводи апеляційної скарги рішення суду не спростовують.

Відповідно до ст. 308 ЦПК України, суд апеляційної інстанції відхиляє апеляційну скаргу, якщо визнає, що суд першої інстанції постановив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст. 303, 304, 308, 313, п. 1 ч. 1 ст. 314, ст.ст. 315, 317, 319 ЦПК України, судова колегія, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 відхилити.

Рішення Московського районного суду м. Харкова від 07 грудня 2010 року залишити без змін.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена до Вищого спеціалізованого суду з розгляду цивільних та кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили.

Головуючий:

Судді: