Справа №22-ц-1808/11Головуючий у І інстанціїОСОБА_1
Категорія19Доповідач у 2 інстанції Березовенко
УХВАЛА

Іменем України

26 січня 2011 року колегія суддів судової палати в цивільних справах Апеляційного суду Київської області в складі:

головуючого судді: Сержанюка А.С.,

суддів: Березовенко Р.В., Фінагєєва В.О.,

при секретарі:ОСОБА_2,

розглянула у відкритому судовому засіданні в м.Києві цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_3 на рішення Обухівського районного суду Київської області від 27 січня 2010 року в справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4, Старабезрадичівської сільської ради Обухівського району Київської області, треті особи: ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7 про визнання недійсними державних актів, договору купівлі-продажу земельної ділянки, рішень, зобов»язання вчинити певні дії.

Заслухавши доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів,-

в с т а н о в и л а :

В лютому 2009 року позивачка звернулась до суду з позовом про зобов»язання ОСОБА_4 звільнити будинок і земельну ділянку розташовану по вул.Піщаній 14а в с.Нові Безрадичі Обухівського району Київської області та не чинити перешкод у користуванні даним майном.

Під час розгляду справи, судом першої інстанції, позивачем було збільшено та доповнено позовні вимоги і остаточно позивачка просила суд визнати недійними державний акт на право власності на земельну ділянку розташовану по вул.Піщаній 14 а в с.Нові Безрадичі Обухівського району київської області площею 0,1864 га виданий 19.04.2006 року ОСОБА_6; визнати недійсним договір купівлі-продажу вказаної земельної ділянки укладений 01.08.2006 року між ОСОБА_6, від імені якого діяла ОСОБА_8 та ОСОБА_4, зареєстрований в реєстрі за №5895; визнати недійсним державний акт на право власності на земельну ділянку площею 0,1864 га виданий 25.07.2009 року ОСОБА_4 на підставі зазначеного договору купівлі-продажу; визнати недійсними рішення Старобезрадичівської сільської ради 18 сесії 24 скликання від 17.01,2005 року про передачу ОСОБА_6 спірної земельної ділянки та рішення Старобезрадичівської сільської ради 17 сесії 24 скликання від 21.12.2004 року про вилучення цієї земельної ділянки у ОСОБА_3; зобов»язати ОСОБА_4 не чинити перешкод у здійсненні права власності, а саме: користуванні будинком по вул.Піщаній 14 а в с.Нові Безрадичі Обухівського району Київської області, звільнивши спірний будинок та зобов»язати ОСОБА_4 відновити попередній стан зруйнованого житлового будинку.

В обґрунтування позовних вимог позивачка зазначала, що згідно договору купівлі-продажу будинку від 24.03.1984 року їй на праві власності належить житловий будинок №14-а по вул.Піщаній в с.Нові Безрадичі Обухівського району Київської області, який розташований на земельній ділянці площею 0,17 га. Із вказаної земельної ділянки 0,06 га їй було передано у власність правлінням колгоспу ім.Тельмана в 1984 році, а 0,11 га рішенням Старобезрадичівської сільської ради Обухівського району від 31.05.1995 року. Позивачка проживала у вказаному будинку та користувалась земельною ділянкою. У 2004 році після погіршення стану здоров»я догляд за будинком та земельною ділянкою за її дорученням здійснював її син ОСОБА_6, який 23.07.2008 року помер. В листопаді 2008 року дочка позивача виявила, що будинком та земельною ділянкою позивачки користується відповідачка у справі ОСОБА_4, яка погіршила стан земельної ділянки та зруйнувала житловий будинок. Пізніше їй стало відомо, що ОСОБА_6 приватизував, отримавши державний акт на земельну ділянку, площею 0,1864 га, відчужив її ОСОБА_4 Враховуючи, що вона ніколи не давала ОСОБА_6 повноважень та доручень щодо приватизації спірної земельної ділянки, ніколи не підписувала жодних документів про відмову від користування земельною ділянкою, просить в судовому порядку захистити її права, задовольнивши позовні вимоги в повному обсязі.

Рішенням Обухівського районного суду Київської області від 27 січня 2010 року в задоволенні позовних вимог відмовлено в повному обсязі.

В апеляційній скарзі апелянт просить скасувати рішення суду та ухвалити нове рішення, яким задовольнити її позовні вимоги, посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального прова та невідповідність висновків суду обставинам справи.

Колегія суддів, перевіряючи законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог заявлених у суді першої інстанції, вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що згідно договору купівлі-продажу від 24.03.1984 року, посвідченого головою Виконкому Старобезрадичівської сільської ради народних депутатів Обухівського району Київської області, ОСОБА_3 придбала у ОСОБА_9 житловий будинок (дерев»яний, критий залізом, загальною площею 20 кв.м. без надвірних будівель), що знаходиться в с.Нові Безрадичі і розташований на присадибній земельній ділянці розміром 0,06 га. (адреса будинку та земельної ділянки в договорі відсутня).

Згідно витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно КП КОР «Обухівське бюро технічної інвентаризації»право власності на вказаний будинок позивачка зареєструвала лише 20.01.2009 року.

Згідно архівного витягу з протоколу №3 засідання правління колгоспу ім.Тельмана від 19.03.1984 року розглянувши заяву ОСОБА_3, на правлінні вирішили рекомендувати зборам уповноважених наділити земельну ділянку в розмірі 0,06 га ОСОБА_3 Вищезазначене рішення правління колгоспу затверджене зборами уповноважених колгоспників 08.02.1985 року.(протокол №4). Акт встановлення меж зазначеної земельної ділянки у натурі (на місцевості) відсутній.

Рішенням Старобезрадичівської сільської ради народних депутатів 3-ї сесії 22 скликання від 31.05.1995 року земельну ділянку розміром 0,11 га передано у приватну власність ОСОБА_3 для будівництва та обслуговування житлового будинку, який знаходиться по вул.Піщаній 14 а. ОСОБА_2 встановлення меж зазначеної земельної ділянки у натурі ( на місцевості) відсутній.

Державний акт на ім»я ОСОБА_3 на будь-яку з зазначених вище земельних ділянок нею не оформлявся та не отримувався.

Згідно довідки виконкому Старобезрадичівської сільської ради від січня 2009 року №26/01-14 та витягу з земельно-кадастрової книги за ОСОБА_3 рахується земельна ділянка площею 0,11 га для будівництва та обслуговування жилого будинку в с.Нові Безрадичі вул.Піщана Обухівського району Київської області, Однак точної адреси (№) місцязнаходження даної земельної ділянки по вул.Піщаній не зазначено.

Рішенням Старобезрадичівської сільської ради 17 сесії 24 скликання від 21.12.2004 року земельну ділянку площею 0,11 га в с. Нові Безрадичі по вул.Піщана, 14-а відчужено у ОСОБА_3 на користь її сина ОСОБА_3 за її ж заявою.

Рішенням Старобезрадичівської сільської ради 18 сесії 24 скликання від 17 січня 2005 року передано безкоштовно у приватну власність ОСОБА_6 земельну ділянку, розташовану в с.Нові Безрадичі Обухівського району Київської області по вул.Піщаній.

На підставі вказаного рішення 19.04.2006 року ОСОБА_3 Старобезрадичівською сільською радою Обухівського району зареєстровано за №1845 та видано державний акт на право власності на земельну ділянку площею 0,1864 га, яка розташована в с.Нові Безрадичі вул.Піщана з цільовим призначенням для будівництва та обслуговування жилого будинку. Межі зазначеної земельної ділянки були встановлені в натурі (на місцевості ) актом від 27 серпня 2004 року.

Згідно договору купівлі-продажу земельної ділянки від 01.08.2006 року ОСОБА_6, від імені якого по довіреності діяла ОСОБА_8, продав, а ОСОБА_4 купила вищевказану земельну ділянку. На підставі вказаного договору ОСОБА_4 25.06.2009 року отримала державний акт на своє ім»я.

На час укладення спірного договору будь-який житловий будинок за адресою: с.Нові Безрадичі вул.Піщана, 14 зареєстрованим в БТІ не був, з попереднього договору укладеного між ОСОБА_6 та ОСОБА_10 вбачається, що земельна ділянка продається з усіма тимчасовими спорудами без документів.

З відмітки в паспорті ОСОБА_3 вбачається реєстрація останньої в с.Нові Безрадичі з 19.10.1980 року, тобто до укладення нею в 1984 році договору купівлі-продажу будинку. За спірною адресою позивачка зареєстрована не була.

ОСОБА_6 помер 23.07.2008 року, що підтверджується свідоцтвом про смерть, виданим виконкомом Зазимської сільської ради Броварського району Київської області від 28.07.2008 року. ОСОБА_6 до дня смерті перебував в зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_5, від якого вони мали двох дітей ОСОБА_6 та ОСОБА_7, що підтверджується відповідними свідоцтвом про шлюб та про народження.

Постановою дільничного інспектора міліції Обухівського РВГУ МВС України в Київській області від 29.04.2009 року за заявою ОСОБА_3 в порушенні кримінальної справи по ст.194, 356 КК України відмовлено на підставі п.2 ст.6 КПК України, за відсутністю складу злочину.

Відмовляючи в задоволенні позову, з урахуванням конкретних обставин справи, суд першої інстанції, дійшов висновку, що вимоги позивача є не обґрунтованими, не доведеними та безпідставними і тому не підлягають задоволенню.

Висновки суду першої інстанції відповідають вимогам закону та обставинам справи, оскільки відповідно до ч. 1 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків встановлених статтею 61 цього Кодексу.

Відповідно до статті 303 ЦПК України, апеляційний суд при перевірці законності і обґрунтованості рішення суду першої інстанції не має права виходити як за межі апеляційної скарги, так і за межі вимог заявлених у суді першої інстанції.

Відповідно до ч.1 ст.316 ЦК України, правом власності є право особи на річ(майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.

Згідно ст.328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Відповідно до ст. 334 ЦК УКраїни право власності на майно за договором, який підлягає нотаріальному посвідченню, виникає у набувача з моменту такого посвідчення або з моменту набрання законної сили рішенням суду про визнання договору, не посвідченого нотаріально, дійсним. Якщо договір про відчуження майна підлягає державній реєстрації, право власності у набувача виникає з моменту такої реєстрації.

Згідно ст. 657 ЦК України договір купівлі-продажу земельної ділянки, єдиного майнового комплексу, житлового будинку (квартири) або іншого нерухомого майна укладається у письмовій формі і підлягає нотаріальному посвідченню та державній реєстрації, крім договорів купівлі-продажу майна, що перебуває в податковій заставі.

Відповідно до ст. 125 ЗК України право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав.

Позивачем, в ході розгляду справи, не було доведено, що на час прийняття оспорюваних нею рішень Старобезрадичівської сільської ради від 21.12.2004 року та 17.01.2005 року, оформлення та отримання її сином ОСОБА_6 Державного акту на спірну земельну ділянку, укладення договору купівлі продажу спірної земельної ділянки між ОСОБА_6 та ОСОБА_4 у неї було право власності або право користування спірною земельною ділянкою, яке виникло у неї у відповідності до 125 ЗК України. Крім того позивачем також не було доведено, що в зазначений вище період часу у неї було право власності на спірний будинок, зареєстроване нею у відповідності до вимог ст.ст. 334, 657 ЦК України.

Апеляційна скарга висновків суду не спростовує і посилання на обставини, які б свідчили про незаконність ухваленого рішення не містить.

Рішення суду постановлено з додержанням норм матеріального та процесуального права, підстав для його скасування при апеляційному розгляді справи не встановлено.

Керуючись ст. ст. 303, 307, 308, 317 ЦПК України, колегія суддів, -

у х в а л и л а:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 відхилити.

Рішення Обухівського районного суду Київської області від 27 січня 2010 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена в касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили.

Головуючий:

Судді: