Справа № 2/0614/1124/11
У х в а л а

"10" листопада 2011 р.

Суддя Малинського районного суду Житомирської області Ярмоленко В.В. розглянувши позовну заяву ОСОБА_1, ОСОБА_2 в інтересах неповнолітніх дітей: ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6 до Малинського районного комунального підприємства технічної інвентаризації про встановлення факту володіння за життя житловим будинком та визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування та земельну ділянку, -

в с т а н о в и в:

Позивачі звернулися до суду з позовом, в обґрунтування якого зазначили, що за життя ОСОБА_7 було розпочато будівництво житлового будинку по 2-му провулку Осипенка,4 в м. Малині Житомирської області, який будувався за спільні кошти з позивачкою ОСОБА_1 09.08.2010 року ОСОБА_7 помер. В оформленні спадкових прав як дружині так і малолітнім онукам спадкодавця (за правом представлення) нотаріусом було відмовлено через відсутність правовстановлюючого документа на будинок. Просили встановити факт володіння за життям ОСОБА_7 на праві власності житловим будинком №4 по 2-му провулку Осипенка в м. Малині; визнати за ОСОБА_1 факт володіння та визнати за нею право власності на ? частину жилого будинку та прилеглої земельної ділянки та визнати за онуками право власності на 1/8 частину кожному в порядку спадкування та земельної ділянки.

Подана заява підлягає залишенню без руху, оскільки вона не відповідає вимогам ст. 119 ЦПК України, виходячи з наступного:

Відповідно до ч. 1 ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому Цивільним процесуальним кодексом України звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Згідно положень ч. 1 ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до ЦПК України, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

У відповідності до розяснень Пленуму Верховного суду України, викладених в п.17 Постанови ПВС України №5 від 31.03.1995 року Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення, факт володіння громадянином жилим будинком на праві власності встановлюється судом, якщо у заявника був правовстановлюючий документ на цей будинок, але його втрачено і немає можливості підтвердити наявність права власності не в судовому порядку.

Не викладені в повному обємі обставини, якими позивачі обґрунтовують свої вимоги, та не зазначені докази, котрі підтверджують кожну обставину: відсутні документи на земельну ділянку на якій розташоване самочинно збудоване нерухоме майно, її площа, розміри, чи знаходиться земельна ділянка в користуванні позивача, яке її цільове призначення на теперішній час; рішення про надання земельної ділянки, будівельний паспорт на забудову, дозвіл на виконання будівельних робіт.

Зазначене випливає із наступних норм матеріального права.

Згідно ч.5 ст.376 ЦК України тільки на вимогу власника (користувача) земельної ділянки суд може визнати за ним право власності на нерухоме майно, яке самочинно збудоване на ній, якщо це не порушує права інших осіб, або за вимогою ч.3 зазначеної статті право власності на самочинно збудоване нерухоме майно може бути за рішенням суду визнане за особою, яка здійснила самочинне будівництво на земельній ділянці, що не була їй відведена для цієї мети, за умови надання земельної ділянки у встановленому порядку особі під уже збудоване нерухоме майно.

Відповідно до ст. 331 ЦК України право власності на новостворене нерухоме майно виникає з моменту завершення будівництва. Якщо договором або законом передбачено прийняття нерухомого майна до експлуатації, право власності виникає з моменту його прийняття до експлуатації. Якщо право власності на нерухоме майно відповідно до закону підлягає державній реєстрації, право власності виникає з моменту державної реєстрації.

До моменту виготовлення обєкта, який може визнаватися як нова річ, особа, яка здійснює його створення, визнається власником матеріалів, обладнання тощо, які були використані нею в процесі цього будівництва (створення майна).

Крім того, не зазначено будь-яких даних щодо звернення останніми до органу місцевого самоврядування про прийняття в експлуатацію спірного житлового будинку, а також відмови цих органів у його вирішенні. Не зазначені і посилання на висновки державних органів (відділу архітектури і будівництва, органів пожежного та санітарного нагляду) з питань відповідності будівництва обєкта архітектури проектній документації, державним стандартам, нормам і правилам, місцевим правилам забудови населених пунктів.

Сама по собі наявність у позивачів лише плану ділянки не свідчить про підстави набуття права власності на обєкт нерухомості, та віднесення його до спадкового майна.

Перелічені недоліки слід усунути.

Відповідно до ст.121 ЦПК України позовна заява, подана без додержання вимог, викладених у статтях 119-120 ЦПК України підлягає залишенню без руху з наданням строку для усунення недоліків.

Керуючись ст. 121 ЦПК України, -

у х в а л и в:

Позовну заяву ОСОБА_1, ОСОБА_2 в інтересах неповнолітніх дітей: ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6 до Малинського районного комунального підприємства технічної інвентаризації про встановлення факту володіння за життя житловим будинком та визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування та земельну ділянку залишити без руху, надавши їм строк чотири дні з дня отримання ухвали, для усунення вказаних недоліків.

У разі невиконання ухвали суду в зазначений строк позовну заяву вважати неподаною та повернути позивачам зі всіма доданими до неї документами.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя: ОСОБА_8