Справа № 2-652/2011
28 січня 2011 року м. Запоріжжя
Орджонікідзевський районний суд м. Запоріжжя у складі:
головуючого судді Геєць Ю.В.,
при секретарі: Ровенській В.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Запоріжжя цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, Акціонерного товариства „Страхова компанія „АХА Страхування про стягнення матеріальної та моральної шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди,
ОСОБА_1 звернулася до суду з зазначеним позовом, в якому вказала, що 21 квітня 2010 року о 12-00 год, водій ОСОБА_2, керуючи транспортним засобом «Акура», державний номер НОМЕР_1, по вул. Правди напроти будинку № 18 по вул. Сталеварів м. Запоріжжя, при русі заднім ходом не впевнився в безпеці та скоїв наїзд на пішохода ОСОБА_1, чим порушив п. 10.9 Правил дорожнього руху України. Внаслідок ДТП пішохід ОСОБА_1 отримала легкі тілесні ушкодження.
Вина водія ОСОБА_2 у вчиненні вказаної дорожньо-транспортної пригоди підтверджується постановою апеляційного суду Запорізької області від 01 липня 2010 року, згідно до якої ОСОБА_2 визнано винним у скоєнні адміністративного правопорушення передбаченого ст. 124 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 340 грн.
21 квітня 2010 року позивач через отримані пошкодження внаслідок ДТП вимушена була звернутися за медичною допомогою до пятої міської лікарні, де їй було призначено лікування.
Також позивач зазначає, що внаслідок ДТП її дитина, яка була з нею під час ДТП, також стала проявляти хвилювання, у звязку з чим вона була вимушена також звертати до лікарні.
На лікування позивачем були понесені витрати в сумі 420 грн. 64 коп.
Також, позивач зазначає, що в результаті даної ДТП вона зазнала сильних душевних страждань, оскільки внаслідок ДТП вона отримала легкі тілесні ушкодження, у звязку з чим вимушена була звертатися за медичною допомогою, турбувалася за стан здоровя своєї дитини, і до теперішнього часу іспитує сильні душевні страждання.
Спричинену їй моральну шкоду вона оцінює в 2 000 гривень.
У судовому засіданні позивач та її представник, підтримали позовні вимоги, наполягаючи на підставах та обставинах викладених у позові, просять суд задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.
Представник відповідача АТ «СК «АХА Страхування»в судове засідання не зявився, причини неявки суду не повідомив, про день та час слухання справи повідомлений у встановленому законом порядку.
Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не зявився, причин неявки суду не повідомив, про день та час слухання справи повідомлений у встановленому законом порядку.
Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, у відповідності до положень ст. 224 ЦПК України.
Заслухавши пояснення учасників процесу, дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку про те, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.
Згідно ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за заявою фізичних або юридичних осіб, у межах заявлених ними вимог і на підставі доказів, наданих сторонами й іншими особами, що беруть участь у справі.
Статтею 60 ЦПК України передбачено, що кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
Як встановлено судом і таке вбачається із матеріалів справи, 21 квітня 2010 року о 12-00 год, водій ОСОБА_2, керуючи транспортним засобом «Акура», державний номер НОМЕР_1, по вул. Правди напроти будинку № 18 по вул. Сталеварів м. Запоріжжя, при русі заднім ходом не впевнився в безпеці та скоїв наїзд на пішохода ОСОБА_1, чим порушив п. 10.9 Правил дорожнього руху України. Внаслідок ДТП пішохід ОСОБА_1 отримала легкі тілесні ушкодження.
Вина водія ОСОБА_2 у вчиненні вказаної дорожньо-транспортної пригоди підтверджується постановою апеляційного суду Запорізької області від 01 липня 2010 року, згідно до якої ОСОБА_2 визнано винним у скоєнні адміністративного правопорушення передбаченого ст. 124 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 340 грн.(а.с. 33-34).
Вказана постанова суду у адміністративній справі набрала законної сили.
У відповідності до ч. 4 ст. 61 ЦПК України постанова суду у справі про адміністративне правопорушення є обов'язковою для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено цю постанову, з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою.
Зважаючи на вищезазначене, винним у вчиненні вказаної ДТП є ОСОБА_2
Згідно ст. 1166 ЦК України майнова шкода заподіяна неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної особи, а також шкода завдана майну фізичної особи відшкодовується в повному обсязі, особою яка її заподіяла, якщо не докаже, що шкода заподіяна не з його вини.
Виходячи з норм Закону № 1961-IV (1961-15) цивільно-правову відповідальність за шкоду, заподіяну життю, здоров'ю та майну потерпілих при експлуатації наземних транспортних засобів на території України, несе власник цього транспортного засобу.
Відповідно до п. 1.6 ст. 1 Закону № 1961-IV (1961-15) власники транспортних засобів - юридичні та фізичні особи, які відповідно до законів України є власниками або законними володільцями (користувачами) наземних транспортних засобів на підставі права власності, права господарського відання, оперативного управління, на основі договору оренди, довіреності або правомірно експлуатують транспортний засіб на інших законних підставах.
Особою, відповідальність якої застрахована, є визначена в договорі обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності особа, цивільно-правова відповідальність якої застрахована згідно з цим договором, або, залежно від умов договору обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності, будь-які особи, що експлуатують забезпечений транспортний засіб (п. 1.4. Закону № 1961-IV (1961-15)).
Як роз'яснив Пленум Верховного Суду України в п.2 постанови "Про практику розгляду судом цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди" від 27.03.1992 р. № 6, розглядаючи позови про відшкодування шкоди, суди повинні мати на увазі, що шкода, заподіяна особі чи майну громадянина або заподіяна майну юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її заподіяла, за умови, що дії останньої були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв'язок та є вина зазначеної особи.
Відповідно до наданої позивачем довідки міської клінічної лікарні екстреної та швидкої медичної допомоги м. Запоріжжя ОСОБА_1 звернулася 21 квітня 2010 року до травмпункту, та їй встановлено діагноз: забій мяких тканин лівого стегна, рекомендовано амбулаторне лікування за місцем проживання у хірурга (а.с. 5).
Розмір завданої позивачу матеріальної шкоди, а саме витрат на придбання медичних препаратів в сумі 420 грн. 64 коп. підтверджується записами з амбулаторної карти та копіями чеків (а.с. 6-8).
Враховуючи, що понесена позивачем матеріальна шкода у розмірі 420 грн. 64 коп. є меншою за франшизу, яка передбачена умовами полісу обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № ВЕ/0934293 від 16 грудня 2009 року, та не відшкодовується страховиком, зазначена сума підлягає стягненню з відповідача ОСОБА_2
Відповідно до п. 22.3. ст. 22 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»потерпілому відшкодовується також моральна шкода, передбачена пунктами 1, 2 частини другої статті 23 Цивільного кодексу України. Така шкода відшкодовується у встановленому судом розмірі відповідно до вимог статті 23 Цивільного кодексу України. При цьому страховик відшкодовує не більше ніж 5 відсотків ліміту, визначеного у пункті 9.3 статті 9 цього Закону. Різницю між сумою відшкодування, визначеною судом, та сумою, яка має бути відшкодована страховиком, сплачує особа, яку визнано винною у скоєнні дорожньо-транспортної пригоди.
Відповідно до ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав.
Моральна шкода полягає: у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна; у приниженні честі, гідності, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи.
Розмір відшкодування моральної (немайнової шкоди) суд визначає в межах заявлених вимог залежно від характеру та обсягу заподіяних позивачеві моральних і фізичних страждань та з урахуванням у кожному конкретному випадку ступеня вини відповідача й інших обставин. Зокрема, враховуються характер і тривалість страждань, стан здоровя потерпілого, тяжкість завданої травми, наслідки тілесних ушкоджень, істотних вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках.
Відповідно ст. 1167 ЦК України та Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 року № 4, моральна шкода заподіяна фізичній особі неправомірними діями або бездіяльністю відшкодовується особою, яка заподіяла шкоду. Одночасно суди повинні зясовувати, чи підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних або фізичних страждань чи втрат немайнового характеру. Розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх з тривалість, можливість відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин.
Як вбачається з довідки міської клінічної лікарні екстреної та швидкої медичної допомоги м. Запоріжжя, позивач потребувала амбулаторного лікування через забій мяких тканин лівого стегна, внаслідок погіршення стану здоровя у неї сталися істотні вимушені зміни у її життєвих стосунках, порушився її нормальний ритм життя, що потребувало від неї додаткових зусиль та витрат часу.
Вищевикладене, на думку суду, свідчить про те, що внаслідок ДТП позивачу було завдано моральну шкоду.
Виходячи з принципів розумності та справедливості, враховуючи характер заподіяних позивачу моральних страждань, суд приймає до уваги фізичну біль та страждання, яких зазнала позивачка в наслідок ДТП, суд оцінює моральну шкоду в 2000 грн., які необхідно стягнути з відповідача АТ «СК «АХА Страхування»відповідно до вимог закону та полісу страхування.
Крім того, на підставі ст.ст. 79, 88 ЦПК України, з відповідача ОСОБА_2 на користь держави підлягає стягненню пропорційно до задоволених позовних вимог судовий збір у розмірі 10 грн. 85 коп. та витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи у розмірі 25 грн. 53 коп., з відповідача АТ «СК «АХА Страхування»на користь держави підлягає стягненню пропорційно до задоволених позовних вимог судовий збір у розмірі 40 грн. 15 коп., витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи у розмірі 94 грн. 47 коп.
Керуючись ст.ст. 10, 11, 209, 212, 214, 215 ЦПК України, суд, -
Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2, Акціонерного товариства „Страхова компанія „АХА Страхування про стягнення матеріальної та моральної шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, - задовольнити.
Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 в рахунок відшкодування матеріальної шкоди завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди суму в розмірі 420 грн. 64 коп.
Стягнути з Акціонерного товариства „Страхова компанія „АХА Страхування на користь ОСОБА_1 в рахунок відшкодування моральної шкоди суму в розмірі 2000 грн.
Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави судовий збір у розмірі 10 грн. 85 коп., витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи у розмірі 25 грн. 53 коп.
Стягнути з Акціонерного товариства „Страхова компанія „АХА Страхування на користь держави судовий збір у розмірі 40 грн. 15 коп., витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи у розмірі 94 грн. 47 коп.
Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Запорізької області через суд першої інстанції протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії рішення.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Суддя Ю.В. Геєць