Справа № 22-ц-208/2011 р. Головуючий 1 інст: Лазюк С. В.
Категорія: банківська таємниця Суддя - доповідач: Тичкова О.Ю.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 лютого 2011 року судова колегія судової палати з цивільних справ апеляційного суду Харківської області в складі:

головуючого - судді Тичкової О.Ю.,

суддів колегії - ОСОБА_1, ОСОБА_2,

при секретарі - Андрійко О.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Харкові цивільну справу за апеляційною скаргою Державної податкової інспекції у Київському районі м. Харкова на рішення Дзержинського районного суду м. Харкова від 14 вересня 2010 року по цивільній справі за заявою Державної податкової інспекції у Київському районі м. Харкова, заінтересовані особи: Обслуговуючий кооператив „Житлово-будівельний кооператив „Явір", Відкрите акціонерне товариство „Реал Банк", про розкриття банком інформації, яка містить банківську таємницю, -

В С Т А Н О В И Л А :

У липні 2010 року державна податкова інспекція у Київському районі м. Харкова (надалі ДПІ) звернулася до суду з дійсною заявою, в якій просила надати їй дозвіл на отримання інформації про обсяг та обіг коштів з вказівкою призначення платежів та контрагентів на рахунку Обслуговуючого кооперативу „Житлово-будівельний кооператив „Явір" (надалі - ОСОБА_3) № 845, що відкритий у ВАТ „Реал Банк", за період з 10.12.2008 року по 30.11.2009 року.

В обґрунтування заяви зазначила, що при виході співробітників ДПІ на позапланову перевірку фінансово-господарської діяльності ОСОБА_3 встановлено відсутність зазначеної організації за юридичною адресою (м. Харків, вул. Ак. Проскури, 1) та адресою фактичного місцезнаходження (м. Харків, вул. Мельникова, 4). В порушення ч. 7 ст. 19 Закону України „Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців" ОСОБА_3 відомостей про зміну свого місцезнаходження до єдиної реєстраційної палати не надавав, його дійсне місцезнаходження ДПІ не відоме. ОСОБА_3 позбавляє ДПІ можливості провести позапланову фінансову перевірку його діяльності для здійснення контролю за своєчасністю, достовірністю та повнотою нарахування та сплати Кооперативом податків, зборів та інших обовязкових платежів. Для здійснення зазначеного контролю ДПІ необхідна вказана у заяві інформація.

Рішенням Дзержинського районного суду м. Харкова від 14 вересня 2010 року заяву ДПІ задоволено частково. Зобовязано ВАТ „Реал Банк" розкрити ДПІ інформацію щодо обсягу та обігу коштів з вказівкою призначення платежів, без зазначення контрагентів, на рахунку № 845, який відкритий у ВАТ „Реал Банк", за період з 10.12.2008 року по 30.11.2009 року.

Не погодившись з рішенням суду, ДПІ подала апеляційну скаргу, в якій просить рішення суду скасувати, ухвалити нове рішення, яким надати дозвіл ДПІ на отримання інформації про обсяг та обіг коштів на рахунку ОСОБА_3 з вказівкою призначення платежів та контрагентів за період з 10.12.2008 року по 30.11.2009 року.

Судова колегія, заслухавши доповідь судді та пояснення сторін, які зявилися у судове засідання, дослідивши матеріали справи та обговоривши наведені в скарзі доводи, вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, а рішення суду першої інстанції зміні з наступних підстав.

Як встановлено судом першої інстанції та підтверджено матеріалами справи, Кооперативом у ВАТ „Реал Банк" відкритий рахунок № 845. Згідно з наказом ДПІ № 1194 від 27.11.2009 року, направленням № 1389 від 30.11.2009 року, була призначена виїзна позапланова документальна перевірка ОСОБА_3 за період з 10.12.2008 року по 30.11.2009 року. Відповідно до акту ДПІ № 1838/23-5/36224355 від 30.11.2009 року ОСОБА_3 за вказаними ним юридичною та фактичною адресами не знаходиться.

Відмовляючи у задоволенні заяви ДПІ в частині вимог про надання банком інформації щодо контрагентів ОСОБА_3, суд керувався тим, що згідно зі ст. 62 Закону України "Про банки і банківську діяльність" (далі - Закон) наявна заборона надання банком інформації про клієнтів іншого банку, інші банки, навіть якщо їх імена зазначені у документах, угодах та операціях клієнта. Тобто банк не має права надавати інформацію щодо контрагентів, так як вони є клієнтами іншого банку.

Проте з таким висновком суду першої інстанції погодитися не можна з наступних підстав.

Статтею 62 Закону визначено порядок розкриття банківської таємниці, відповідно до ч. 1 якої інформація щодо юридичних та фізичних осіб, яка містить банківську таємницю, розкривається банками, зокрема: на письмову вимогу суду або за рішенням суду (п. 2 ч. 1 ст. 62 Закону); органам Державної податкової служби України на їх письмову вимогу з питань оподаткування або валютного контролю стосовно операцій за рахунками конкретної юридичної особи або фізичної особи - суб'єкта підприємницької діяльності за конкретний проміжок часу (п. 4 ч. 1 ст. 62 Закону).

За змістом зазначених норм Закону рішення суду про розкриття банківської таємниці та письмова вимога органу Державної податкової служби України є окремими і самостійними підставами для розкриття банком банківської таємниці.

Суд першої інстанції на відповідні положення закону уваги не звернув, не врахував, що ДПІ звернулася саме до суду із заявою про розкриття банківської таємниці, а не до банку з письмовою вимогою щодо конкретної юридичної особи, і безпідставно відмовив у задоволенні частини вимог заяви з посиланням на ст. 62 Закону.

Також ч. 5 ст. 60 Закону визначено, що Національний банк України видає нормативно-правові акти з питань зберігання, захисту, використання та розкриття інформації, що становить банківську таємницю, та надає роз'яснення щодо застосування таких актів.

Відповідно до ч. 4 ст. 62 Закону банку забороняється надавати інформацію про клієнтів іншого банку, навіть якщо їх імена зазначені у документах, угодах та операціях клієнта.

Разом з тим, пунктом 3.5 Правил зберігання, захисту, використання та розкриття банківської таємниці, затверджених постановою Правління Національного банку України від 14 липня 2006 р. N 267 та зареєстрованих в Міністерстві юстиції України 3 серпня 2006 р. за N 935/12809, передбачено, що банку забороняється надавати інформацію про клієнтів іншого банку, навіть якщо вони зазначені в документах, договорах та операціях клієнта, якщо інше не зазначено в дозволі клієнта іншого банку або вимозі, рішенні (постанові) суду.

Пунктом 3.2 зазначених Правил встановлено, що банки зобов'язані виконувати письмові вимоги судів загальної юрисдикції, а також ухвалені ними рішення (постанови) про розкриття інформації, яка містить банківську таємницю, у порядку, встановленому законодавством України.

На письмову вимогу суду про розкриття інформації, що становить банківську таємницю, або за рішенням (постановою) суду про розкриття інформації, що становить банківську таємницю, банк розкриває інформацію в обсязі, визначеному вимогою або рішенням (постановою) суду.

Враховуючи наведене, органи державної податкової служби мають право отримати будь-яку інформацію, віднесену Законом до банківської таємниці, в тому числі щодо клієнтів іншого банку, на підставі пунктів 1 (з дозволу власника цієї інформації) та 2 (за рішенням суду) ч. 1 ст. 62 Закону.

Звертаючись до суду із заявою, ДПІ відповідно до ст. 288 ЦПК зазначила особу, щодо якої вимагається розкриття інформації, яка містить банківську таємницю - Обслуговуючий кооператив „Житлово-будівельний кооператив „Явір", обґрунтувала необхідність та обставини, за яких вимагає розкрити інформацію, а також зазначила обсяги (межі розкриття) інформації, яка містить банківську таємницю, та мету її використання.

За таких обставин судова колегія вважає, що суд першої інстанції безпідставно відмовив в задоволенні заяви ДПІ в частині зазначення контрагентів ОСОБА_3, тому рішення суду в цій частині підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення про задоволення заяви ДПІ в повному обсязі.

Відповідно до вимог п. 3 ч. 1 ст. 309 ЦПК України суд апеляційної інстанції ухвалює рішення про зміну рішення суду першої інстанції у разі невідповідності рішення суду обставинам справи, якщо помилки у неправильно прийнятому рішенні можливо усунути без його скасування і вони стосуються окремих його частин.

Керуючись ст.ст. 303, 304, п. 3 ч.1 ст. 309, ст.ст. 313, 316, 317, 319 ЦПК України, судова колегія, -

ВИРІШИЛА :

Апеляційну скаргу Державної податкової інспекції у Київському районі м. Харкова задовольнити.

Рішення Дзержинського районного суду м. Харкова від 14 вересня 2010 року змінити, скасувавши в частині відмови у задоволені заяви Державної податкової інспекції у Київському районі м. Харкова про розкриття інформації, що містить банківську таємницю, відносно контрагентів обслуговуючого кооперативу „Житлово-будівельний кооператив „Явір" за період з 10.12.2008 року по 30.11.2009 року.

Заяву Державної податкової інспекції у Київському районі м. Харкова в цій частині задовольнити.

Відкритому акціонерному товариству „Реал Банк" розкрити інформацію про контрагентів обслуговуючого кооперативу „Житлово-будівельний кооператив „Явір" на рахунку № 845, що відкритий у відкритому акціонерному товариству „Реал Банк" ( , юридична адреса: м. Харків, вул. Мельнікова,4 з 10.12.2008р. по 30.11.2009 року).

Рішення суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту його проголошення і може бути оскаржене безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання ним законної сили.

Головуючий:

Судді: