Справа № 22-ц-5173/11 Головуючий у 1 інстанції: Гирич С.В.
Доповідач в 2-й інстанції: Богонюк М. Я.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 грудня 2011 року колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Львівської області в складі:

головуючого: Богонюка М.Я.

суддів: Приколоти Т.І., Федоришина А.В.

при секретарі: Кубішин І.В.

з участю:

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Львові цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Личаківського районного суду м. Львова від 21 липня 2011 року, -

ВСТАНОВИЛА:

Оскаржуваним рішенням суду частково задоволено позов ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів.

Стягнуто із ОСОБА_2 у користь ОСОБА_3 аліменти на утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1. в твердій грошовій сумі в розмірі 2000 грн. щомісячно, починаючи з дня подачі позовної заяви до суду -19.05.2011р.(з врахуванням сплачених сум добровільно) і до досягнення дитиною повноліття.

Стягнуто з ОСОБА_2 в користь держави судовий збір в розмірі 240 грн. та витрати на ІТЗ у розмірі 120 грн.

Рішення суду оскаржив ОСОБА_2. В апеляційній скарзі зазначає, що рішення суду є незаконним, оскільки прийняте з порушенням норм матеріального права. Стверджує, що судом першої інстанції не було враховано те, що він працює на посаді директора ПП "Аркан-Транс", має регулярний дохід, тому підстав для застосування ст. 184 СК України (стягнення аліментів у твердій грошовій сумі) немає.

Просить рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове рішення, яким стягувати із ОСОБА_2 у користь ОСОБА_3 аліменти на утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1. в розмірі, що буде становити 1/4 від усіх видів його заробітку щомісяця.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення сторін, дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

Згідно ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Статтею 182 СК України визначено обставини, які враховуються судом при визначенні розміру аліментів.

У відповідності до ч. 1 ст. 184 СК України, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі.

Частиною 1 статті 11 ЦПК України передбачено, що суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом, сторони перебували в зареєстрованому шлюбі з вересня 2003 року. Від шлюбу, ІНФОРМАЦІЯ_1 року народився син ОСОБА_5. На даний час сторони живуть окремо, не ведуть спільного господарства та не підтримують подружніх відносин. Неповнолітній син проживає з позивачкою та перебуває на її утриманні.

Задовільняючи частково позовні вимоги в частині стягнення з відповідача аліментів в твердій грошовій сумі в розмірі 2000 грн. щомісячно на утримання неповнолітнього сина до досягнення дитиною повноліття, судом було вірно враховано здоров'я та матеріальне становище дитини, стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів, інші обставини, що мають значення для справи.

Безпідставними є покликання апелянта на неправильне застосування судом норм матеріального права, зокрема ст. 184 СК України, а доцільність стягнення аліментів у визначеній частці від заробітку (доходу) платника аліментів (ст. 183 СК України), оскільки суд розглядає справи в межах заявлених позовних вимог, і не може сам визначати чи змінювати підстави позову. А так як позов заявлений на підставі ст. 184 СК України суд перевіряв законність даних позовних вимог. При цьому судом було встановлено, що відповідач є власником та керівником приватного підприємства, його дохід є мінливим і залежить від об'єктивних та суб'єктивних обставин. Також судом взято до уваги не тільки заробітню плату відповідача -як керівника приватного підприємства, а і його дохід як власника даного підприємства. Сам відповідач не заперечив тієї обставини, що він добровільно надавав позивачці щомісячно суму грошей, яка еквівалентна тій сумі, яку визначив суд в своєму рішенні.

Судом вірно встановлені фактичні обставини справи, правильно застосований матеріальний закон та дотримана процедура передбачена ЦПК України.

Доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду, а тому колегія суддів не вбачає підстав для задоволення апеляційної скарги.

Керуючись ст. ст. 303, 307 ч. 1 п. 1, 308, 314 ч. 1 п. 1, 315 ЦПК України, колегія суддів, - ухвалила:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 -відхилити.

Рішення Личаківського районного суду м. Львова від 21 липня 2011 року залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена до суду касаційної інстанції протягом двадцяти днів з часу набрання ухвалою законної сили.

Головуючий:

Судді: