Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 2-69/11

16.02.2011 року, Автозаводський районний суд м. Кременчука Полтавської області в складі: головуючого судді Зємцова В.В.

при секретарі - Гетьманець О.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Кременчуці справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 про усунення перешкод у користуванні 5/12 частини будинку, виселення та стягнення моральної шкоди,

В С Т А Н О В И В:

У листопаді 2009 року до суду звернулася позивач із зазначеним позовом, в якому зазначала, що батькам належала ? частина будинку, який знаходиться в м. Кременчук, вул. Нова, 17/13. Після смерті батька залишилось три спадкоємці: вона, мати та сестра. Сестра була зареєстрована в будинку, але вела бродяжий спосіб життя, з батьками не проживала, і, як пізніше стало відомо, вона померла, але де саме не відомо.

Мати звернулась до нотаріуса і їй було надано свідоцтво на 5/12 частин будинку, а 1/12 так залишилась за померлим батьком.

В другій частині будинку проживав брат, а коли він помер, то спадщину отримали його спадкоємці. Зараз зареєстровані в МБТІ три спадкоємці по 1/6 частині саме: ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4.

Питання про визнання за нею права власності на 1/12 частину будинку буде вирішувати після того, як суд розгляне цей позов.

Її мати померла 15 грудня 1999 року. Вона прийняла спадщину після її смерті, а 28 серпня 2002 року отримала свідоцтво про право на спадщину. Свідоцтво зареєстроване в КП «Кременчуцьке МБТІ».

Після отримання спадщини вона вирішила тимчасово здавати звою частину в оренду, поки підшукає покупця на будинок. Відповідач порекомендував їй своїх родичів, які обіцяли деякий час пожити, сплачуючи оренду.

Вона погодилась здавати ОСОБА_5, а потім ОСОБА_6 в оренду свою частину будинку. Проживали вони в належній їй частині будинку троє, а саме, мати відповідача ОСОБА_5, ОСОБА_7 та сестра відповідача ОСОБА_6

Вони сплачували їй оренду 60 грн. на місяць. Вона не дуже наполягала на сплаті, так як у них була домовленість про викуп ними її частини будинку. Три роки вони продовжували жити. Оренду з січня 2006 року не сплачували, та ще й в жовтні листопаді 2007 року з вини родичів відповідача, які орендували її частину будинку, трапилась пожежа в її частині.

В січні 2008 року їй відповідач умовив укласти з ним договір оренди з 16 січня 2008 року на 4 місяці з послідуючим викупом за 8000 доларів США, і вона погодилась. Пройшов рік, і відповідач в січні 2009 року складає новий договір купівлі-продажу на ? частину будинку за 8000 доларів США в розстрочку на чотири роки.

Пізніше їй стало відомо, що відповідач за професією юрист і бажає її ошукати та задарма забрати її частину будинку.

За весь час, починаючи з 16 січня 2008 року відповідач сплатив всього 2 тисячі грн.. в лютому 2009 року та травні 2009 року. На неодноразові телефонні дзвінки не відповідає. Ці дві тисячі вона приймає як сплату оренди за 2 роки.

Вона не може потрапити в свою частину будинку, так як огорожа між їх частинами будинку знесена відповідачем, і його агресивна собака, яка кидається на всіх, бродить по подвірю.

З 31.10.2009 року відповідач почав надсилати їй повідомлення СМС з вимогами повернути йому компенсацію за шкоду, спричинену пожежею його родичам, тобто витрати на ремонт в її половині, та 2000 грн., що він сплатив, а частиною будинку користувався з січня 2008 року до цього часу.

Крім того, він вирубав її фруктові дерева, прибудував з вулиці під вікном сходинки, зламав огорожу, хоча в договорі, який відповідач склав в січні 2009 року в п. 2.3 вказано, що право власності на будинок переходить до покупця після повної виплати обумовленої цим договором суми, тобто 8000 доларів США.

Договір купівлі-продажу, який був підписаний ними, не має юридичної сили, і тому вона не ставить питання про визнання його недійсним, так як договір купівлі-продажу згідно ст.. 657 ЦК України підлягає нотаріальному посвідченню та державній реєстрації.

Крім того, вважає, що відповідач повинен сплатити їй 5000 грн. моральної шкоди за те, що два роки ошукував її, а зараз вимагає ще й сплатити йому 2000 грн. Крім того вирубав фруктові дерева, вона не має доступу до свого житла і починаючи з 2004 року не може продати свою частину будинку, в якій проживали його мати, брат та сестра.

Просила усунути перешкоди в користуванні нею 5/12 частинами будинку № 17/13 по вул. Нова в м. Кременчуці, виселивши відповідача з цієї частини будинку. Зобовязати відповідача поставити огорожу та надати їй доступ до своєї частини будинку.

У судовому засіданні позивач та представник позивача позов підтримали, просили задовольнити, посилаючись на обставини і підстави викладені у позовній заяві.

Відповідач проти позову заперечували. Пояснили, що ніколи не перешкоджали позивачу в користуванні нею своєю частиною будинку.

Представник Кременчуцької міської ради в судове засідання не зявився. Про час та місце проведення судового розгляду був повідомлений належним чином.

Суд, вислухавши пояснення сторін, представників, вивчивши матеріали справи, дослідивши докази у їх сукупності, встановив наступне.

Згідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу.

Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі.

Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір.

Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідно до ст. 212 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Жоден доказ не має для суду наперед встановленого значення.

Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності.

Результати оцінки доказів суд відображає в рішенні, в якому наводяться мотиви їх прийняття чи відмови у прийнятті.

В жовтні 1953 року громадянами ОСОБА_8 та ОСОБА_9 було отримано дозвіл № 335 на будівництво на ділянці 9/11 по вул. Новій в м. Кременчуці житлового будинку.

Згідно технічного паспорту на зазначений будинок він складається з двох квартир.

В подальшому частину будинку успадковувалися та момент розгляду справи належало ОСОБА_10 5/12 частин, ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 ? частина будинку, неприйнята частина спадщини - 1/12.

Позивачем по справі не надано жодного доказу на підтвердження своїх позовних вимог, а саме того, що їй чиняться перешкоди з боку відповідачів в користуванні частиною будинку, та не надається доступ до її частини.

Не доведено встановлення порядку користування земельними ділянками між співвласниками та існування правомірно встановленої огорожі між двома земельними ділянками.

Відповідно до ст. 1167 ЦК України Моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.

Позивачем не доведено спричинення їй моральної шкоди з боку відповідачів неправомірними діями чи бездіяльністю.

За таких обставин суд приходить до висновку про необхідність відмови у задоволення позову.

Керуючись ст. 317, 319, 321, 386, 1167 ЦК України, ст. ст. 14, 57 59, 88, 208, 209, 212 215, 218 ЦПК України,

В И Р І Ш И В:

В задоволенні позову ОСОБА_10 відмовити повністю.

Апеляційна скарга подається до Апеляційного суду Полтавської області через Автозаводський районний суд м. Кременчука Полтавської області протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя :