Справа № 2-1667/2011
РІШЕННЯ

Іменем України

23 червня 2011 року м. Запоріжжя

Комунарський районний суд м. Запоріжжя у складі:

головуючого судді Холода Р.С.,

при секретарі Родніковій Ю.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Запоріжжя цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулася до суду із позовом про розірвання шлюбу з ОСОБА_2 зареєстрованого 30.08.2002 року Запорізьким міським відділом реєстрації актів громадського стану Запорізького обласного управління юстиції (актовий запис № 872), посилаючись на те, що спільне життя з відповідачем не склалося по причині різних характерів та відсутності спільних поглядів на життя, сім`я розпалася остаточно, бажання продовжувати шлюбні відносини відсутнє. Від шлюбу вони мають неповнолітню дитину ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, яка після розірвання шлюбу буде мешкати з нею.

Позивач у судове засідання не зявилася, надала заяву в якій просить розглянути справу у її відсутність, позовні вимоги підтримує та просила задовольнити. Після розірвання шлюбу просила залишити їй прізвище «Голобородько», яке було змінене під час державної реєстрації шлюбу між сторонами.

Відповідач у судове засідання не зявився, надав заяву в якій просить розглянути справу у його відсутність, позовні вимоги підтримує у повному обсязі.

Розглянувши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню виходячи з наступного.

Судом встановлено, що сторони 30.08.2002 року зареєстрували шлюб, про що Запорізьким міським відділом реєстрації актів громадського стану Запорізького обласного управління юстиції складено актовий запис № 872. Від спільного шлюбу мають неповнолітню дитину ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, яка після розірвання шлюбу буде мешкати з матірю. Шлюбні відносини між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 припинені, взаємини подружжя не підтримують, спільного господарства не ведуть. Бажання до примирення у сторін відсутнє. Подальше спільне подружжя і збереження шлюбу неможливо.

Згідно ст. 111 СК України суд приймає міри до збереження шлюбу, якщо це не суперечить моральним засадам суспільства. В даному випадку, сторони вважають неможливим з моральної точки зору, продовжувати шлюбні відносини, тому суд не може зобовязати їх прийняти заходи до примирення.

Відповідно до статті 112 СК України суд зясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення.

За таких обставин, суд приходить висновку, що шлюб між сторонами не може бути збережений, оскільки факти, встановлені у справі, свідчать про те, що він фактично розпався, спільне життя подружжя і збереження сім'ї стало неможливим, його формальне існування обмежує особисту свободу позивача та порушує його особисті інтереси, що мають істотне значення.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 4, 10, 11, 59, 60, 88, 130, 174, 208, 209, 212, 214-215, 292, 294 ЦПК України, ст. ст. 104, 105, 111-115 СК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Шлюб між ОСОБА_1 і ОСОБА_2, зареєстрований 30.08.2002 року Запорізьким міським відділом реєстрації актів громадського стану Запорізького обласного управління юстиції (актовий запис № 872) - розірвати.

ОСОБА_1 залишити прізвище «Голобородько», яке було змінене під час державної реєстрації шлюбу між сторонами.

Рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили, є документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Запорізької області через суд першої інстанції шляхом подачі в 10-денний строк з дня проголошення рішення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя Р.С. Холод