Дата документу: 31.10.2011
Справа № 2-290/11
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

31 жовтня 2011 року м. Запоріжжя

Орджонікідзевський районний суд м. Запоріжжя в складі головуючого судді Воробйова А.В. при секретарі Катрушенко О.С., розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1, яка діє в інтересах неповнолітньої доньки ОСОБА_2, 21.08.2006 р. н. до Публічного акціонерного товариства ОТП Банк, ОСОБА_3, треті особи: приватний нотаріус Запорізького міського нотаріального округу ОСОБА_4 та служба у справах дітей Орджонікідзевської районної державної адміністрації м. Запоріжжя про визнання недійсними договорів іпотеки, -

в с т а н о в и в:

Позивач ОСОБА_1, що діє в інтересах малолітньої доньки ОСОБА_2 звернулася до суду з позовом до ЗАТ ОТП Банк, ОСОБА_3 про визнання недійсними договорів іпотеки.

Ухвалою суду від 09.09.2011 року до участі у справі в якості правонаступника ЗАТ ОТП Банкзалучено ПАТ ОТП Банк.

В обґрунтування заявлених вимог, позивач зазначила, що 20.11.2006 р. між ЗАТ ОТП БАНКта ОСОБА_5 був укладений кредитний договір № CNL-201/080/2006 , відповідно до якого банк надав останньому кредит в розмірі 55 000,00 доларів США на споживчі цілі, а ОСОБА_5 зобовязався належним чином використати та повернути отриманий кредит в строк до 20.11.2016 р., а також сплатити відповідну плату за користування кредитом.

Того ж дня між відповідачем ЗАТ ОТП Банк (нині публічним акціонерним товариством ОТП Банк) та відповідачем ОСОБА_3 з метою забезпечення повного і своєчасного виконання боржником ОСОБА_5 його боргових зобовязань за кредитним договором № CNL-201/080/2006 був укладений договір іпотеки №PCNL-201/080/2006, за яким предметом іпотеки була трикімнатна квартира №36 загальною площею 89,34 кв. м., житловою площею 55,1 кв. м., що знаходиться за адресою: Запорізька область, м. Запоріжжя, вул. Правди, буд. 27 та належить іпотекодавцю ОСОБА_3 на праві приватної власності.

Договір іпотеки був посвідчений приватним нотаріусом Запорізького міського нотаріального округу ОСОБА_4 та зареєстрований в реєстрі за № 3848.

05.04.2007 року між ЗАТ ОТП Банк та ОСОБА_5 був укладений ще один кредитний договір № CNL-201/100/2007 , відповідно до якого банк надав останньому кредит в розмірі 22 000,00 доларів США на споживчі цілі, а ОСОБА_5 зобовязався належним чином використати та повернути отриманий кредит в строк до 05.04.2017 р., а також сплатити відповідну плату за користування кредитом.

Того ж дня між відповідачем ЗАТ ОТП Банкта відповідачем ОСОБА_3 з метою забезпечення повного і своєчасного виконання боржником ОСОБА_5 його боргових зобовязань за кредитним договором № CNL-201/100/2007 був укладений договір іпотеки №РCNL-201/100/2007, за яким предметом іпотеки знову стала трикімнатна квартира № 36 загальною площею 89,34 кв. м., житловою площею 55,1 кв. м., що знаходиться за адресою: Запорізька область, м. Запоріжжя, вул. Правди, буд. 27 та належить іпотекодавцю ОСОБА_3 на праві приватної власності.

Договір іпотеки був посвідчений приватним нотаріусом Запорізького міського нотаріального округу ОСОБА_4 та зареєстрований в реєстрі за № 746.

Проте договір іпотеки не був погоджений у встановленому порядку Органом опіки та піклування, завданням якого є захист прав неповнолітніх та малолітніх дітей при вирішенні питання розпорядження майном, яким вони володіють чи користуються. У квартирі, яка є предметом застави за договором іпотеки, на час укладання договору проживала і проживає на даний час малолітня ОСОБА_2, 21.08.2006 р. н.

У випадку неповернення коштів позичальником ОСОБА_5 за кредитом може стати позбавлення малолітньої дитини місця проживання квартири, що є предметом застави за договором іпотеки.

З огляду на викладене позивач просить суд задовольнити позов та визнати недійсними договори іпотеки №PCNL-201/080/2006 від 20.11.2006. та №РCNL-201/100/2007 від 05.04.2007 р. укладені між Закритим акціонерним товариством ОТП-Банкта ОСОБА_3, зобовязати приватного нотаріуса Запорізького міського нотаріального округу ОСОБА_4 зняти заборону щодо відчуження нерухомого майна трикімнатної квартири, що є предметом іпотеки та виключити запис про її обтяження з Державного реєстру іпотек у звязку з тим, що при їх укладенні відповідачами в порушення вимог Закону України Про охорону дитинства, ст. 12 Закону України "Про основи соціального захисту бездомних громадян і безпритульних дітей" та ч.6 ст.203 ЦК України не встановлено факт права користування предметом застави малолітньої дитини іпотекодавця та не отримано для цього дозволу Органу опіки та піклування, чим порушено право малолітньої дитини.

В судовому засіданні представник позивача - ОСОБА_6 заявлені вимоги підтримав і просить суд визнати договори іпотеки №PCNL-201/080/2006 від 20.11.2006. та №РCNL-201/100/2007 від 05.04.2007 р. укладені між Закритим акціонерним товариством ОТП-Банкта ОСОБА_3 недійсними, оскільки вони укладені в порушення чинного законодавства та інтересів малолітньої ОСОБА_2, 21.08.2006 р. н.

Представник ПАТ ОТП-Банк позовні вимоги не визнав. Вважає позов необґрунтованим, недоведеним і таким, що не підлягає задоволенню. Також просить застосувати строк позовної давності. Письмові заперечення залучені до матеріалів справи.

Відповідач ОСОБА_3 позов визнав. В судовому засіданні пояснив, що в 2006 році його знайомий ОСОБА_5 попросив його бути поручителем по кредитному договору, та у звязку з тим, що він довіряв йому і був впевнений в його платоспроможності він підписав договір поруки. Всі документи для укладення даного договору збирав ОСОБА_5, його ні про що не запитували, а тим паче не поставили до відома, що у звязку з невиплатою кредиту за договором у нього можуть в рахунок погашення заборгованості забрати квартиру де проживають окрім нього його малолітня дитина. Відомості про наявність малолітньої дитини є в паспорті, ксерокопію якого він надав банку і нотаріусу. Іншого нерухомого майна він не має, а тому позбавити місця проживання своєї дитини він не може.

Третя особа, приватний нотаріус Запорізького міського нотаріального округу ОСОБА_4 у судове засіданні не зявилася, надала суду заяву, якій просила справу розглядати без її участі.

Представник третьої особи - служби у справах дітей Орджонікідзевської районної державної адміністрації м. Запоріжжя в судовому засіданні пояснив, що договір іпотеки не був погоджений у встановленому порядку Органом опіки та піклування, завданням якого є захист прав неповнолітніх та малолітніх дітей при вирішенні питання розпорядження майном, яким вони володіють чи користуються. У квартирі, яка є предметом застави за договором іпотеки, на час укладання договору проживала і проживає на даний час малолітня ОСОБА_2, 21.08.2006 р.. Предметом договорів іпотеки є майнові права дитини Позивача, що було проігноровано банком, та було вчинено правочин без відповідного дозволу органу опіки та піклування, що є порушенням ст. 177 Сімейного кодексу України.

Заслухавши пояснення осіб, які брали участь у розгляді справи, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що 20.11.2006 р. між ЗАТ ОТП Банк правонаступником якого є ПАТ ОТП Банкта ОСОБА_5 був укладений кредитний договір № CNL-201/080/2006, відповідно до якого банк надав останньому кредит в розмірі 55 000,00 доларів США на споживчі цілі, а ОСОБА_5 зобовязався належним чином використати та повернути отриманий кредит в строк до 20.11.2016 р., а також сплатити відповідну плату за користування кредитом.

Того ж дня між ЗАТ ОТП Банкта Відповідачем ОСОБА_3 з метою забезпечення повного і своєчасного виконання Боржником ОСОБА_5 його боргових зобовязань за кредитним договором № CNL-201/080/2006 був укладений договір іпотеки №PCNL-201/080/2006, за яким предметом іпотеки була трикімнатна квартира №36 загальною площею 89,34 кв. м., житловою площею 55,1 кв.м., що знаходиться за адресою: м. Запоріжжя, вул. Правди, буд. 27 та належить іпотекодавцю ОСОБА_3 на праві приватної власності.

Договір іпотеки був посвідчений приватним нотаріусом Запорізького міського нотаріального округу ОСОБА_4 та зареєстрований в реєстрі за № 3848.

05.04.2007 року між ЗАТ ОТП Банк та ОСОБА_5 був укладений кредитний договір № CNL-201/100/2007, відповідно до якого банк надав останньому кредит в розмірі 22 000,00 доларів США на споживчі цілі, а ОСОБА_5 зобовязався належним чином використати та повернути отриманий кредит в строк до 05.04.2017 р., а також сплатити відповідну плату за користування кредитом.

Того ж дня між ЗАТ ОТП Банкта ОСОБА_3 з метою забезпечення повного і своєчасного виконання Боржником ОСОБА_5 його боргових зобовязань за кредитним договором № CNL-201/100/2007 був укладений договір іпотеки №РCNL-201/100/2007, за яким предметом іпотеки знову стала трикімнатна квартира № 36 загальною площею 89,34 кв. м., житловою площею 55,1 кв. м., що знаходиться за адресою: м. Запоріжжя, вул. Правди, буд. 27 та належить іпотекодавцю ОСОБА_3 на праві приватної власності.

Договір іпотеки був посвідчений приватним нотаріусом Запорізького міського нотаріального округу ОСОБА_4 та зареєстрований в реєстрі за № 746.

Проте договір іпотеки не був погоджений у встановленому порядку Органом опіки та піклування, завданням якого є захист прав неповнолітніх та малолітніх дітей при вирішенні питання розпорядження майном, яким вони володіють чи користуються.

У квартирі, яка є предметом застави за договором іпотеки, на час укладання договору проживала і проживає на даний час малолітня ОСОБА_2, 21.08.2006р.н.

Відповідно до ч.6 ст. 203 ЦК України правочин, що вчиняється батьками (усиновлювачами), не може суперечити правам та інтересам їхніх малолітніх, неповнолітніх чи непрацездатних дітей.

Відповідно до ч. 3 ст. 17 Закону України Про охорону дитинствабатьки або особи, які їх замінюють, не мають права без дозволу органів опіки і піклування укладати договори, які підлягають нотаріальному посвідченню або спеціальній реєстрації, відмовлятися від належних дитині майнових прав, здійснювати розподіл, обмін, відчуження житла, зобовязуватися від імені дитини порукою, видавати письмові зобов'язання.

Одним із правочинів, які не можуть вчиняти батьки без дозволу органів опіки та піклування відповідно до ст. 177 Сімейного кодексу України є відмова від майнових прав дитини, до яких відноситься, зокрема, і право користуватися жилим приміщенням, оскільки відповідно до частин 2 та 3 ст. 18 Закону України Про охорону дитинствадіти - члени сімї наймача або власника житлового приміщення мають право користуватися займаним приміщенням нарівні з власником або наймачем.

Відповідно до ч. 1 ст. 29 ЦК України місцем проживання фізичної особи є житловий будинок, квартира, інше приміщення, придатне для проживання в ньому (гуртожиток, готель тощо), у відповідному населеному пункті, в якому фізична особа проживає постійно, переважно або тимчасово.

Відповідно до ч. 3 ст. 29 ЦК України місцем проживання фізичної особи у віці до чотирнадцяти років є місце проживання її батьків (усиновлювачів) або одного з них, з ким вона проживає.

Відповідно до ч. 7 ст. 7 СК України дитина має бути забезпечена можливістю здійснення її прав, установлених Конституцією України, Конвенцією про права дитини, іншими міжнародними договорами України, згода на обовязковість яких надана Верховною Радою України.

Відповідно до ч. 1 ст. 39 ЦПК України права, свободи та інтереси малолітніх осіб віком до чотирнадцяти років, а також недієздатних фізичних осіб захищають у суді відповідно їхні батьки, усиновлювачі, опікуни чи інші особи, визначені законом.

Суд не може покласти в основу рішення посилання відповідача - представника ПАТ ОТП Банкна те, що позивач ОСОБА_1 дала згоду на укладення договору іпотеки, оскільки вказаний договір, предметом застави за яким є нерухоме майно, право користування яким має малолітня ОСОБА_2, був укладений сторонами всупереч вимогам ч. 1 ст. 203 ЦК України, ч. 3 ст. 17 Закону України Про охорону дитинствата ч. 4 ст. 12 Закону України Про основи соціального захисту бездомних громадян і безпритульних дітейбез відповідного на це дозволу Органу опіки та піклування. Також судом не встановлено підстав для застосування строків позовної давності.

Передання зазначеної вище квартири в іпотеку в подальшому може унеможливити користування цим нерухомим майном малолітньою ОСОБА_2 Суд також приймає до уваги, що передана в іпотеку квартира є єдиним житлом, що належить сімї ОСОБА_1 і в разі невиконання ОСОБА_5 своїх зобовязань за договором іпотеки банк, матиме змогу одержати задоволення своїх вимог за рахунок предмета іпотеки квартири, де проживає малолітня дитина.

З огляду на вищевикладене, суд дійшов висновку, що вимоги позивача є обґрунтованими, доведеними і такими, що підлягають задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст. 29, ч.6 ст. 203 ЦК України, ст. ст. 7, 177 СК України, Законом України Про охорону дитинства та ст. ст. 10, 11, 39, 57, 60, 88, 209 ч.2, 212-215 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1, що діє в інтересах неповнолітньої доньки ОСОБА_2 - задовольнити.

Визнати недійсними договори іпотеки №PCNL-201/080/2006 від 20.11.2006. та №РCNL-201/100/2007 від 05.04.2007 р. укладені між Закритим акціонерним товариством ОТП-Банкта ОСОБА_3.

Зобовязати приватного нотаріуса Запорізького міського нотаріального округу ОСОБА_4 зняти заборону щодо відчуження нерухомого майна трикімнатної квартири № 36 загальною площею 89,34 кв. м., житловою площею 55,1 кв. м., що знаходиться за адресою: Запорізька область, м. Запоріжжя, вул. Правди, буд. 27 та належить іпотекодавцю ОСОБА_3 на праві приватної власності.

Виключити запис про обтяження нерухомого майна трикімнатної квартири № 36 загальною площею 89,34 кв. м., житловою площею 55,1 кв. м., що знаходиться за адресою: Запорізька область, м. Запоріжжя, вул. Правди, буд. 27 та належить іпотекодавцю ОСОБА_3 на праві приватної власності з Державного реєстру іпотек.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Запорізької області протягом 10 днів через Орджонікідзевський районний суд м. Запоріжжя шляхом подачі в 10-денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги.

Суддя: /підпис/ ОСОБА_7