Радомишльський районний суд Житомирської області
Справа № 2-о-131/2011
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25.03.2011 м.Радомишль

Радомишльський районний суд Житомирської області в складі:

головуючого Коваленко В. П.

при секретарі Білошицька І. Ю.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в Радомишльському рвйонному суді Житомирської області цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа Кочерівська сільська рада Радомишльського району Житомирської області, про встановлення факту права власності на спадковий будинок , -

В С Т А Н О В И В:

Заявниця ОСОБА_1 звернулася до суду із заявою, в якій просить встановити факт, що ОСОБА_2 померла 11 червня 2008 року в селі Кочерів Радомишльського району Житомирської області володіла та користувалася житловим будинком по вул. Шевченка 61 в с. Кочерів Радомишльського району Житомирської області на праві власності. В підтвердження своїх вимог посилається на те, що після смерті матері у неї виникла необхідність оформлення спадщини, але перепоною до позитивного вирішення справи є та обставина, що право власності за покійним спадкодавцем не зареєстровано в бюро технічної інвентаризації.

В судове засідання заявниця не з»явилася, надала заяву, в якій просить розглянути справу без її участі, просить встановити спірний факт, заінтересована особа - Кочерівська сільська рада в засідання не з»явилася, надала заяву, в якій просить розглянути справу без участі її представника . ОСОБА_3 та ОСОБА_4 проти заявлених вимог не заперечують.

Вислухавши пояснення , перевіривши матеріали справи, оцінивши всі докази та обставини по справі, суд задовольняє вимоги і встановлює спірний факт, виходячи з таких підстав.

Як встановлено судом заявниця ОСОБА_1 є рідною дочкою ОСОБА_2 , що стверджується свідоцтвом про її народження та свідоцтвом про одруження. Батьки заявниці ще в 1950-х роках побудували житловий будинок з господарськими спорудами розташований по вул. Шевченка 61 в с. Кочерів Радомишльського району Житомирської області і являлись його користувачами. 28 вересня 1982 року в с.Кочерів Радомишльського району Житомирської області батько заявниці ОСОБА_5 помер, про що свідчить свідоцтво про смерть. Після його смерті фактично вступила в управління спадковим майном дружина покійного ОСОБА_2, проживаючи в будинку та обробляючи земельну ділянку, що відповідало вимогам ст.ст.529, 549 ЦК Української РСР в редакції 1963 року яка діяла на той час .

11 червня 2008 року у віці 83 років в селі Кочерів Радомишльського району Житомирської області мати заявниці ОСОБА_2 померла, про що виконкомом Кочерівської сільської ради Радомишльського району Житомирської області зроблено актовий запис за № 16 в Книзі реєстрації смертей. Після смерті матері відкрилась спадщина до складу якої входить зазначене домоволодіння № 61 по вул. Шевченка в с. Кочерів Радомишльського району Житомирської області . Заявниця звернулася до Радомишльської державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, де відкрито спадкову справу. Спадкоємцями після смерті покійної ОСОБА_2 також є ОСОБА_3 та ОСОБА_4 Однак, нотаріус позбавлений можливості видати їм свідоцтво про право на спадщину на спірне домоволодіння через відсутність правовстановлюючого документу на спадкове майно.

Пленум Верховного Суду України в постанові №2 від 22 грудня 1995 року «Про судову практику у справах за позовами про захист права власності» в п. а,б роз»яснив , що положення ст.ст.17,18 Закону України «Про власність» щодо спільної сумісної власності поширюються на правовідносини, які виникли після введення в дію Закону України «Про власність» . До правовідносин, що виникли раніше, застосовується діюче на той час законодавство , зокрема, спори щодо майна колгоспного двору, яке було придбане до 15 квітня 1991 року , мають вирішуватися за нормами , що регулювали власність цього двору , а саме : право власності на майно, яке належало до колгоспного двору і збереглося після припинення його існування , мають ті члени двору, котрі 15 квітня 1991 року не втратили частку в його майні, а згідно ст.126 ЦК Української РСР (який діяв на той час) такими, що втратили це право вважаються працездатні члени двору, які не менше трьох років до цієї дати не брали участі своєю працею і коштами у веденні спільного господарства двору. Розмір частки члена двору визначається, виходячи з рівності часток усіх його членів, включаючи неповнолітніх та непрацездатних .

Виходячи з положень зазначеного законодавства, суд приходить до висновку, що мати заявниці станом на 15 квітня 1991 року не втратила свого права на власність колгоспного двору, головою якого вона була, що підтверджується виписками з погосподарських книг Кочерівської сільської ради.

Статтею 256ч.2 ЦПК України передбачено, що у судовому порядку можуть бути встановлені факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Оскільки реєстрація Цивільним кодексом Української РСР в редакції 1963 року не передбачалась, то покійні батьки заявниці володіли будинком на праві власності без державної реєстрації .

Як видно з довідки КП «Житомирське обласне бюро по технічній інвентаризації» № 33 від 22.12.2010 року право власності на житловий будинок № 61 по вул. Шевченка в с. Кочерів за ОСОБА_2 не зареєстровано . Факт належності будинку на праві власності підтверджується довідкою виконкому Кочерівської сільської ради, виписками з погосподарських книг, довідкою БТІ.

Таким чином, суд вважає, що факт, про встановлення якого просить заявниця, підтверджений належними доказами, а тому вимоги її задовольняє.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст.256 ч.2 -259 ЦПК України, - суд

В И Р І Ш И В:

Заяву задовольнити.

Встановити факт , що ОСОБА_2 померла 11 червня 2008 року в селі Кочерів Радомишльського району Житомирської області володіла та користувалася житловим будинком № 61 по вул. Шевченка в с. Кочерів Радомишльського району Житомирської області на праві власності.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Житомирської області через Радомишльський районний суд шляхом подачі в 10-денний строк з дня його проголошення апеляційної скарги. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії рішення.

Суддя:

ОСОБА_6