Дата документу: 30.11.2011
Справа № 2-329/11
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30 листопада 2011 року м. Запоріжжя

Орджонікідзевський районний суд м. Запоріжжя в складі головуючого судді Воробйова А.В., при секретарі Катрушенко А.С., розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання договорів займу недійсними та стягнення моральної шкоди, -

в с т а н о в и в:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 про визнання договорів займу недійсними та стягнення моральної шкоди.

В позовній заяві вказує, що в квітні травні 2007 року відповідач запропонував йому свою допомогу в оформленні правових документів на володіння (довгострокову оренду) земельною ділянкою. При цьому відповідач вимагав від нього 5000 доларів США, які з його слів потрібні для позитивного вирішення цього питання. Він погодився з пропозицією відповідача, але оскільки такої суми на той час у нього не було, між ними була досягнута усна домовленість, згідно якої, він передає відповідачу необхідні документи, відповідач займається їх подальшим оформленням, а після передачі йому в користування земельної ділянки, відповідач викупає у нього цю земельну ділянку і належну йому фірму ПП «Юкас і доплачує йому 5000 доларів США. Також відповідач наполягав на тому, щоб він написав йому розписку про те, що він начебто узяв у відповідача ці гроші в борг, щоб в подальшому (після оформлення документів) він не міг відмовитися від своїх обовязків.

Він не вбачав в цьому обману і 11 травня та 23 травня 2007 року написав такі розписки.

В подальшому, відповідач не виконав свої зобовязання щодо оформлення земельної ділянки і відмовився повернути вищезазначені розписки.

Він стверджує, що ніяких грошових суму, від відповідача він не отримував і ніяких грошових зобовязань перед ним не має.

На протязі тривалого часу, відповідач не предявляв до нього ніяких вимог щодо повернення коштів, але в листопаді 2009 року звернувся до Жовтневого районного суду м. Запоріжжя з позовом до нього про стягнення боргу по двом договорам займу.

Крім того, діями відповідача йому причинено моральну шкоду в розмірі 1699 грн..

На підставі викладеного позивач просить визнати недійсними розписку і договір займу від 11.05.2007 року на суму 15 150 грн. та розписку і договір займу від 22.05.2007 року на суму 2000 доларів США укладені між ним та відповідачем у звязку з їх безгрошовістю; стягнути з відповідача в рахунок відшкодування моральної шкоди 1699 грн., а також судові витрати.

В судовому засіданні позивач позов підтримав, наполягаючи на обставинах та підставах викладених у позовній заяві. Просить позовні вимоги задовольнити.

Представник відповідача Чеп»як Ю.В. позов не визнав. Вважає позовні вимоги необґрунтованими, недоведеними і такими що не підлягають задоволенню. Просить в задоволенні позову відмовити.

Заслухавши пояснення осіб, які брали участь у розгляді справи, дослідивши матеріали справи, суд вважає що позовні вимоги задоволенні не підлягають з наступних підстав.

Судом встановлено і це не заперечується сторонами, що позивачем 11.05.2007 року та 22.05.2007 року було складено розписки, відповідно до яких він взяв у відповідача в борг відповідно 15 150 грн. та 2000 доларів США та зобовязався їх повернути у встановлений строк.

Згідно ст.1046 ЦК України, за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобовязуються повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

Згідно ст.1047 ч.2 ЦК України, на підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, якій посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей.

Згідно ст.1051 ЦК України, позичальник має право оспорити договір позики на тій підставі, що грошові кошти або речі насправді не були одержані ним від позикодавця або були одержані у меншій кількості, ніж встановлено договором. Якщо договір позики має бути укладений у письмовій формі, рішення суду не можу ґрунтуватися на свідченнях свідків для підтвердження того, що гроші або речі насправді не були одержані позичальником від позикодавця або були одержані у менший кількості, ніж встановлено договором. Це положення не застосовується до випадків, коли договір був укладений під впливом обману, насильства, зловмисної домовленості представника позичальника з позикодавцем або під впливом тяжкої обставини.

Згідно ст.60 ЦПК України, кожна сторона зобовязана довести та обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може грунтуватися на припущеннях.

Суд вважає, що позивачем не надано належних доказів, якіб бесспірно підтверджували факт не отримання від відповідача грошових коштів, а факт існування у позикодавця розписок, спростовує доводи позивача щодо неотримання грошових коштів.

В звязку з викладеним, суд вважає позов не обґрунтованим, недоведеним і таким, що підлягає задоволенню в повному обсязі.

Керуючись ст.ст. 10, 11, 60, 62, 84, 88, 209, 213, 215 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

В задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 відмовити.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Запорізької області через Орджонікідзевський районний суд м. Запоріжжя шляхом подачі в 10-денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги.

Суддя А.В. Воробйов