Справа № 22-ц-645/11 Головуючий у І інстанції Спиридонова В.О.
Категорія 56 Доповідач у 2 інстанції Сліпченко
ПОСТАНОВА

Іменем України

22 лютого 2011 року колегія суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду Київської області у складі:

Головуючого: Сержанюка А.С.,

суддів: Сліпченка О.І., Корзаченко І.Ф.

розглянувши у порядку письмового провадження матеріали адміністративної справи за апеляційною скаргою управління праці та соціального захисту населення Вишгородської районної державної адміністрації Київської області на постанову Київського окружного адміністративного суду від 12 лютого 2010 року у справі за позовом ОСОБА_1 до управління праці та соціального захисту населення Вишгородської районної державної адміністрації Київської області про стягнення недоотриманих сум допомоги на оздоровлення ,-

Заслухавши доповідь судді апеляційного суду, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів, -

В С Т А Н О В И Л А:

У грудні 2008 року позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з вказаним позовом, який обґрунтовував тим, що він є учасником ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС 2 категорії , а тому за правилами статті 48 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи»має право на щорічну допомогу на оздоровлення в розмірі 5 мінімальних зарплат, але відповідачем йому виплачено вказану допомогу за 2006 - 2008 роки в значно нижчому розмірі. Посилаючись на те, що відповідач порушує діюче законодавство та його права, просив визнати дії відповідача неправомірними та зобовязати останнього здійснити перерахунок та виплату недоотриманої компенсації на оздоровлення за 2006-2007 роки в сумі 3875 грн. та за 2008 рік .

Постановою Київського окружного адміністративного суду від 12 лютого 2010 року позов задоволено частково . Визнано відмову управління праці та соціального захисту населення Вишгородської районної державної адміністрації Київської області і щодо виплати одноразової грошової допомоги на оздоровлення за 2008 рік ОСОБА_1 неправомірною.

Зобовязано відповідача нарахувати та виплатити ОСОБА_1 заборгованість з виплати недоотриманої суми одноразової грошової допомоги на оздоровлення у розмірі пяти мінімальних заробітних плат за 2008 рік. В решті позову відмовлено.

В апеляційній скарзі управління праці та соціального захисту населення Вишгородської районної державної адміністрації Київської області просить скасувати вказану постанову та ухвалити нове рішення, яким відмовити у задоволенні позову, посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права.

Апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Згідно зі ст. 71 КАС України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення . В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності субєкта владних повноважень обовязок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Судом першої інстанції встановлено, що позивач є учасником ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС 2 категорії та відповідачем відмовлено в задоволенні його вимог.

Судом встановлено, що відповідачем виплата щорічної допомоги на оздоровлення позивачу проведена за 2006 - 2008 роки в розмірі 100 грн.

Спірні правовідносини охоплюють період 2006-2008 років, упродовж якого законодавче регулювання зазнавало змін, окремі положення оцінювались Конституційним Судом України на предмет відповідності Конституції України.

Відповідно до п.37 ст.77 Закону України «Про державний бюджет на 2006 рік»дію абзаців 2-7 ч.1, абзаців 2-7 ч.4 та ч.7 вимог ст. 48 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" від 28 лютого 1991 року на 2006 рік було зупинено.

Пунктом.30 ст.71 Закону України «Про державний бюджет на 2007 рік»дію абзаців 2-7 ч.1, абзаців 2-7 ч.4 та ч.7 вимог ст. 48 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" від 28 лютого 1991 року на 2007 рік було зупинено. Однак у подальшому ці положення закону про державний бюджет визнано такими, що не відповідають конституції України ( є неконституційними), згідно з рішенням Конституційного Суду України від 09.09.2007 року № 6-рп/2007 .

Відповідач наполягав на застосуванні ч.1 ст.100 КАС України, відомостей, які б давали підстави вважати причини пропуску поважними суду не було надано і не доведено і тому суд першої інстанції прийшов до правильного висновку відмовляючи в задоволенні позову про стягнення допомоги на оздоровлення за 2006-2007 роки.

З метою захисту прав позивача, суд дійшов правильного висновку про зобовязання відповідача зробити перерахунок та виплатити позивачу суму одноразової грошової допомоги на оздоровлення за 2008 рік в розмірі передбаченому Законом країни "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи".

Відповідно до вимог ст. 48 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" від 28 лютого 1991 року передбачена щорічна допомога на оздоровлення евакуйованим з зони відчуження, внаслідок аварії на ЧАЕС у розмірі трьох мінімальних заробітних плат. Розмір мінімальної заробітної плати визначається на момент виплати.

Відповідач при нарахуванні та сплаті щорічної грошової допомоги за вказані роки керувався положеннями постанови Кабінету Міністрів України "Про щорічну допомогу на оздоровлення громадянам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи"№562 від 12 липня 2005 року.

Разом з тим, відповідно до положень частини 2 статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобовязані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Встановлені у 2005 році постановою Кабінету Міністрів України "Про щорічну допомогу на оздоровлення громадянам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи"№562 від 12 липня 2005 року розміри щорічної допомоги на оздоровлення залишалися тривалий час незмінними, в той час як Верховною Радою України неодноразово змінювався розмір мінімальної заробітної плати.

Таким чином, виходячи із загальних засад пріоритетності законів над підзаконними нормативними актами при вирішенні даного спору, застосуванню підлягає саме ст. 48 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи"та законодавство щодо розміру мінімальної заробітної плати за відповідний рік, а не постанова Кабінету Міністрів України "Про щорічну допомогу на оздоровлення громадянам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи"№562 від 12 липня 2005 року, оскільки не проведення Кабінетом Міністрів України підвищення розмірів доплат, пенсій і компенсацій не може бути підставою для позбавлення громадян права на виплати в розмірах, що передбачені безпосередньо Законом.

Інших доводів, які спростовували б законність і обґрунтованість постановленого судом рішення апеляційна скарга в собі не містить.

При таких обставинах судом першої інстанції повно і всебічно зясовані всі обставини справи, доказам дана належна правова оцінка, а постановлене рішення відповідає вимогам матеріального і процесуального права, підстави для його скасування відсутні.

Керуючись ст.ст. 195, 197,198, 200,206 КАС України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу управління праці та соціального захисту населення Вишгородської районної державної адміністрації Київської області залишити без задоволення

Постанову Київського окружного адміністративного суду від 12 лютого 2010 року залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили відповідно до ч.5 ст.254 КАС України та може бути оскаржена у касаційному порядку до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів.

Головуючий:

Судді: