Справа № 2-240/11
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

25 травня 2011 року Менський районний суд

Чернігівської області

у складі:

головуючого -судді: Савченка О.А.

при секретарі: Солонар В.І.

з участю:

прокурора Карапута А.А.

відповідача ОСОБА_1

розглянувши у вiдкpитому судовому засiданнi в залі суду м. Мена Чернігівської області цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1, третя особа: орган опіки та піклування Слов'янської міської ради Донецької області про позбавлення батьківських прав, -

В С Т А H О В И В:

В березні 2011 року до суду звернулася ОСОБА_2 з позовом до ОСОБА_1, третя особа: орган опіки та піклування Слов'янської міської ради Донецької області про позбавлення батьківських прав. Позовні вимоги мотивує тим, що з відповідачем по справі знаходилася в фактичних шлюбних стосунках з грудня 2005 року по квітень 2006 року. Від даних стосунків ІНФОРМАЦІЯ_4 року народився син - ОСОБА_3. Рішенням Слов'янського районного суду від 23 квітня 2007 року ОСОБА_1 був визнаний батьком ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1. З моменту народження сина ОСОБА_4 відповідач ОСОБА_1 не цікавиться життям сина, не приймає участі в його вихованні, не приходить в дитячий садок, не цікавиться його здоров'ям. Аліменти сплачує не в повній мірі, через що утворилася заборгованість.

В судове засідання позивачка не з'явилася, надала суду заяву в якій просить розглянути справу за її відсутності.

Відповідач в судовому засіданні позов не визнав та пояснив, що дійсно він є батьком ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, його батьківство було встановлено в судовому порядку, але він і сам визнає себе батьком. Про наявність у нього сина від співмешкання з ОСОБА_2 він дізнався лише через пів року після його народження. В даний час він з осені 2008 року знаходиться в місцях позбавлення волі, до цього він неодноразово відвідував свого сина ОСОБА_4, був на його дні народження. Після ув'язнення такої змоги він вже не має, але в телефонному режимі підтримував зв'язок з ОСОБА_2 в якої цікавився життям та здоров'ям сина, вітав його зі святами. На день народження сина ОСОБА_4 до ОСОБА_2 їздила його теперішня дружина і відвозила подарунки. Останнім часом, з минулого року таких зв'язок обірвався, так як ОСОБА_2 відмовляється спілкуватися з ним телефоном, трубку бере невідомий чоловік і каже щоб він їй не дзвонив. Щодо сплати аліментів, то перебуваючи на волі він в добровільному порядку їх сплачував. В даний час дійсно виникла заборгованість, яку він почав гасити з моменту коли його перевели до ДВЦ-135 де почав працювати на контрагентському об'єкті. Просить не позбавляти його батьківських прав відносно сина ОСОБА_4, після звільнення планує продовжити спілкування з сином та надавати всіляку допомогу.

Представник третьої особи в судове засідання не з'явився, хоча про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, причини неявки в судове засідання не повідомив, клопотань про розгляд справи тільки за його участю до суду не надходило.

За таких обставин, суд, прийшов до висновку, що справу можливо розглянути без участі позивача та третьої особи, за наявних у справі доказів.

Прокурор, який вступив у справу в порядку ст. 36-1 Закону України «Про прокуратуру», позовні вимоги не підтримав, просив суд в задоволенні позову відмовити. Свій висновок мотивував тим, що позивачкою не надано доказів, які б давали достатньо підстав для позбавлення відповідача батьківських прав, відповідач через об'єктивні обставини, а саме через перебування в місцях позбавлення волі, не спілкується з сином.

Суд, заслухавши пояснення відповідача, висновок прокурора, дослідивши матеріали справи вважає, що позов до задоволення не підлягає виходячи із таких міркувань.

ІНФОРМАЦІЯ_4 року народився ОСОБА_3 (а.с. 4).

Рішенням Слов'янського міськрайонного суду Донецької області від 23 квітня 2007 року ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3 було визнано батьком дитини -ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с. 8-10).

Відповідно до п.2 ч.1 ст. 164 СК України батько може бути позбавлений судом батьківських прав, якщо він ухиляється від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини.

Як роз'яснив Пленум Верховного Суду України в пунктах 15,16 постанови від 30 березня 2007 року №3 „Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав", позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов'язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об'єктивного з'ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей.

Ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками.

Між тим матеріали справи, не містять доказів на підтвердження такої винної поведінки відповідача ОСОБА_1 чи свідомого нехтування ним своїх обов'язків відносно сина.

Згідно ст. 212 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Враховуючи викладене, суд вважає, що позивачкою не надано доказів, які б давали достатньо підстав для застосування до відповідача такого крайнього заходу впливу, як позбавлення його батьківських прав щодо неповнолітнього сина.

Керуючись ст.ст. 148, 164-167, 180, 183 Сімейного кодексу України, Постановою Пленуму Верховного Суду України № 3 від 30 березня 2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та про поновлення батьківських прав», ст. ст. 10, 60, 212 , 224, 226, 232 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В :

У задоволенні позовних вимог ОСОБА_2 до ОСОБА_1, третя особа: орган опіки та піклування Слов'янської міської ради Донецької області про позбавлення батьківських прав -відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом десяти днів з дня його проголошення.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Головуючий: О.А. Савченко