Дата документу: 13.01.2011
Справа № 2-539/11
13 січня 2011 року м. Запоріжжя
Орджонікідзевський районний суд м. Запоріжжя у складі головуючого судді Воробйова А.В., при секретарі Політайко Я.П. розглянувши цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 державного підприємства Кремнійполімер про стягнення заробітної плати, компенсації за невикористану відпустку, вихідної допомоги, середньомісячного заробітку за час затримки розрахунку, стягнення моральної шкоди , -
Позивач звернулася до суду з позовом до ЗДП Кремнійполимерв якому зазначила, що з 24.11.2008 року вона працювала на ЗДП Кремнійполімерінженером конструктором. 23.12.2009 року вона звільнилася за власним бажанням у звязку з невиплатою заробітної плати. Просить стягнути на її користь заборгованість по заробітній платі у розмірі 5227 гривень, компенсацію за невикористані дні щорічної відпустки у розмірі 145 гривень, вихідну допомогу у розмір 3445 гривень, середній заробіток за час затримки розрахунку у розмірі 12 291 гривень та моральну шкоду у розмір 10 000 гривень.
В судове засідання позивач не зявилася, надала суду письмову заяву про розгляд справи у її відсутності без проведення фіксації судового процесу, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить задовольнити їх в повному обсязі, проти заочного розгляду не заперечує.
В судове засідання представник відповідача не зявився, причини неявки суду не повідомив, заперечень не надав.
Відповідно до ч.5 ст. 74 ЦПК України, у разі відсутності осіб, які беруть участь у справі за адресою, вважається, що судовий виклик або судове повідомлення вручене їм належним чином.
Відповідно до ч.2 ст. 197 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі, якщо відповідно до положень Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального засобу не здійснюється.
У звязку з чим, на підставі ст.ст. 197, 224 ЦПК України, суд вважає за можливе розглянути справу у відсутності відповідачів на підставі наявних у справі доказів, без фіксації судового процесу.
Дослідивши матеріалами справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з наступних підстав.
У судовому засіданні встановлено, що позивач ОСОБА_1 з 24.11.2008 року 23.12.2009 року працювала на ЗДП Кремнійполімер, що підтверджується копією трудової книжки. 23.12.2009 року позивач звільнилася на підставі ст.38 КЗпП України за власним бажанням у звязку з порушенням законодавства про працю. При розрахунку в день звільнення позивачу не в повному обсязі сплатили заборгованість по заробітній платі, яка складає 5227 гривень.
Відповідно до ч.1 ст.115 КЗпП України заробітна плата виплачується працівникам регулярно в робочі дні у строки, встановлені колективним договором, але не рідше двох разів на місяць через проміжок часу, що не перевищує шістнадцяти календарних днів.
Відповідно до ст.44 КЗпП України при припиненні трудового договору з підстав, зазначених у пункті 6 статті 36 та пунктах 1, 2 і 6 статті 40 цього Кодексу, працівникові виплачується вихідна допомога у розмірі не менше середнього місячного заробітку; внаслідок порушення власником або уповноваженим ним органом законодавства про працю, колективного чи трудового договору (статті 38 і 39) у розмірі, передбаченому колективним договором, але не менше тримісячного середнього заробітку.
Згідно до ст.24 Закону України Про відпусткиу разі звільнення працівника йому виплачується компенсація за невикористану частину відпустки.
Згідно ч. 1 ст. 116 КЗпП України, при звільненні робітника, виплата всіх сум, належних йому від підприємства, установи, організації, здійснюються в день звільнення. Якщо працівник, в день звільнення не працював, то вказані суми повинні бути виплачені не пізніше наступного дня після предявлення звільненим робітником вимоги про розрахунок.
З матеріалів справи вбачається, що середня заробітна плата позивача складає 1600 гривень (72,73 грн. х 22дн. = 1600 грн.), тому заборгованість по заробітній платі складає 5227 гривень та компенсація за невикористані два дні щорічнлї відпустки у розмірі 145 гривень
Згідно ст. 117 КЗпП України, у разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені у ст. 116 КЗпП України, при відсутності спору про їх розмір, підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки, по день фактичного розрахунку.
Сума невиплаченої вихідної допомоги складає 3445 гривень. Відповідно до ст.117 КЗпП України середній заробіток за час затримки розрахунку складає 12 291 гривень (72.73 грн. х 169 дн. = 12 291 грн.).
Враховуючи, що відповідачем не надано заперечень проти позову, а також доказів, які б спростовували доводи позивача, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача ОСОБА_2 Державного підприємства Кремнійполімерна користь позивача ОСОБА_1 заборгованість по заробітній платі у розмірі 5227 гривень, компенсацію за невикористані дні щорічної відпустки у розмірі 145 гривень, вихідну допомогу у розмір 3445 гривень, середній заробіток за час затримки розрахунку у розмірі 12 291 гривень.
Щодо вимог позивача про відшкодування моральної шкоди, суд вважає їх такими, що не підлягають задоволенню, оскільки вони не доведені позивачем, не обґрунтовані та є безпідставними.
Крім того, на підставі ст. 88 ч. 3 ЦПК України, суд вважає необхідним стягнути з відповідача судові витрати на користь держави у вигляді судового збору та витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи.
На підставі викладеного, та керуючись ст. 116 КЗпП України, 57, 60, 88, 213, 215 ЦПК України, суд
Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 державного підприємства Кремнійполімер про стягнення заробітної плати, компенсації за невикористану відпустку, вихідної допомоги, середньомісячного заробітку за час затримки розрахунку, стягнення моральної шкоди - задовольнити частково.
В іншій частині позову відмовити.
Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Запорізької області через Орджонікідзевський районний суд м. Запоріжжя шляхом подачі в 10-денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Суддя: А.В.Воробйов