Справа № 0216/2-146/2011 р.
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04 квітня 2011 року Мурованокуриловецький районний суд Вінницької області в складі: головуючої - судді Тучинської Н.В.

при секретарі Хонькович Л.І.

з участю позивача ОСОБА_1

представника відповідача ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт Муровані Курилівці справу за позовом ОСОБА_1 до Михайловецької сільської ради про визнання права власності на земельну ділянку в порядку спадкування за заповітом,-

В С Т А Н О В И В:

27 вересня 2006 року помер батько позивача ОСОБА_3. Спадкоємцем за заповітом є ОСОБА_1, а спадкоємцем за законом є дружина померлого ОСОБА_4, яка має обовязкову долю у спадковому майні і яка прийняла спадщину. До складу спадкового майна входить земельна ділянка площею 2,9735 га, що розташована на території Михайловецької сільської ради Мурованокуриловецького району Вінницької області. Нотаріус не може оформити спадкові права на земельну ділянку, оскільки відсутні (втрачені) правовстановлюючі документи. За захистом прав та інтересів спадкоємець ОСОБА_1 з відповідним позовом звернувся до суду.

Керуючись ст. 328, 392, ч. 1 ст. 1223, ч. 1 ст. 1225, ч. 1 ст. 1241, ч. 3 ст. 1268 ЦК України, ст.ст. 10, 57, 60, ч. 4 ст. 174, ст.ст. 212, 213, 215 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити частково. Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, право власності на 3/4 земельної ділянки № 512 площею 2,9735 га, розташовану на території Михайловецької сільської Мурованокуриловецького району Вінницької області, в порядку спадкування після смерті ОСОБА_3, яка настала 27 вересня 2006 року.

Рішення може бути оскаржено сторонами в апеляційному порядку до апеляційного суду Вінницької області через Мурованокуриловецький районний суд шляхом подання в 10-денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги.

Суддя: __________

Справа № 0216/2-146/2011 р.

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04 квітня 2011 року Мурованокуриловецький районний суд Вінницької області в складі: головуючої - судді Тучинської Н.В.

при секретарі Хонькович Л.І.

з участю позивача ОСОБА_1

представника відповідача ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт Муровані Курилівці справу за позовом ОСОБА_1 до Михайловецької сільської ради про визнання права власності на земельну ділянку в порядку спадкування за заповітом,-

В С Т А Н О В И В:

27 вересня 2006 року помер батько позивача ОСОБА_3. Спадкоємцем за заповітом є ОСОБА_1, а спадкоємцем за законом є дружина померлого ОСОБА_4, яка має обовязкову долю у спадковому майні і яка прийняла спадщину. До складу спадкового майна входить земельна ділянка площею 2,9735 га, що розташована на території Михайловецької сільської ради Мурованокуриловецького району Вінницької області. Нотаріус не може оформити спадкові права на земельну ділянку, оскільки відсутні (втрачені) правовстановлюючі документи. За захистом прав та інтересів спадкоємець ОСОБА_1 з відповідним позовом звернувся до суду.

Позивач в судовому засіданні позов підтримав та пояснив, що 27 вересня 2006 року помер його батько ОСОБА_3, після його смерті відкрилася спадщина, від права на яку відмовилася його мати ОСОБА_4 Однак нотаріус не може оформити право власності на земельну ділянку через втрату державного акта на землю, а тому він просить визнати за ним право власності на 2,9735 га земельної ділянки, яка належала його батьку в порядку спадкування за заповітом.

Суд, розглянувши справу, вважає, що позов підлягає до часткового задоволення, виходячи з наступного:

ОСОБА_3 помер 27 вересня 2006 року (а.с. 6). По своїй смерті ОСОБА_3М залишив заповіт (а.с. 7) на все своє майно на користь ОСОБА_1.

Ксерокопією державного акта на право власності на земельну ділянку серії ВН № 074287 від 18 лютого 2004 року (а.с. 10), виданим на імя ОСОБА_3, витягом з технічної документації на поділ земель (а.с. 14) доведено, що до складу спадкового майна входить земельна ділянка № 512 на території Михайловецької сільської ради площею 2,9735 га.

Відповідно до ст. 1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Відповідно до ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема, правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Як передбачено ст. 1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обовязків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб спадкоємців.

Відповідно до ч. 1 та ч. 3 ст. 1223 ЦК України, право спадкування мають особи, визначені у заповіті, і це право у них виникає у день відкриття спадщини день смерті спадкодавця.

Із тексту заповіту (а.с. 7) слідує, що спадкодавець ОСОБА_3 Михайловичвсе своє майно, яке буде йому належати на день смерті або на яке він буде мати право, де б воно не знаходилося і з чого б не складалося, заповідає ОСОБА_1.

Таким чином, позивач ОСОБА_1 має право спадкувати за заповітом після смерті спадкодавця ОСОБА_3 і він може набути прав власника щодо спадкового майна земельної ділянки.

Відповідно до ч.ч. 1 та 3 ст. 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах із збереженням її цільового призначення.

З оголошення в газеті «Наше Придністровя» № від 04 березня 2011 року (а.с. 12), а також розяснень завідувача Мурованокуриловецької державної нотаріальної контори (а.с. 15) слідує, що оригінал державного акта втрачено, а тому позивач не може оформити свої спадкові права на землю через нотаріальну контору і захистити свої права спадкоємця іншим чином, окрім як через суд, він також не може.

Спадкоємець за законом дружина спадкодавця і мати позивача ОСОБА_5, яка залучена до участі у справі як третя особа, що не заявляє самостійних вимог щодо предмету позову, на стороні відповідача, 11 лютого 2011 року підписала заяву про те, що вона не прийняла спадщини і не має наміру цього робити в подальшому (а.с. 9). В судовому засіданні ОСОБА_5 також заявила про своє бажання, аби спадщину оформив її син позивач у справі, а також заявила, що постійно до дня смерті проживала разом із спадкодавцем.

Суд вважає, що така відмова не є юридично правомочною, виходячи з наступного:

Відповідно до ст. 1261 ЦК України, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Статтею 1268 ЦК України передбачено, що спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Поясненнями сторін в судовому засіданні, а також довідкою № 158 від 01.03.2011 року (а.с. 13) доведено, що ОСОБА_5 на день смерті проживала разом із спадкодавцем, цими ж поясненнями, а також текстом заяви ОСОБА_5 від 11 лютого 2011 року (а.с. 9) і повідомленням державного нотаріуса Мурованокуриловецької державної нотаріальної контори від 29.03.2011 року (а.с. 22) доведено, що протягом шести місяців з дня відкриття спадщини спадкоємець за законом першої черги дружина спадкодавця ОСОБА_5 до нотаріальної контори не подала заяву про відмову від права на спадщину.

Крім того, відповідно до ч. 1 ст. 1241 ЦК України малолітні, неповнолітні, повнолітні непрацездатні діти спадкодавця, непрацездатна вдова (вдівець) та непрацездатні батьки спадкують, незалежно від змісту заповіту, половину частки, яка належала б кожному з них у разі спадкування за законом (обов'язкова частка).

ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2, на день відкриття спадщини 27 вересня 2006 року - була непрацездатною (пенсійною віку 69 років) вдовою.

Тому, враховуючи, що спадкоємців після смерті ОСОБА_3 за законом є двоє позивач у цій справі ОСОБА_1 та вдова спадкодавця ОСОБА_5, а також, що заповіт складено на ОСОБА_1, але ОСОБА_5 має обовязкову частку у спадковому майні, і її частка не може бути меншою як ? частина спадкового майна; враховуючи, вищевикладені докази, а також обставину, що відповідач визнає позовні вимоги, суд прийшов до висновку, що за позивачем можна визнати в порядку спадкування право власності на ? частини земельної ділянки як спадкоємця ОСОБА_3.

Керуючись ст. 328, 392, ч. 1 ст. 1223, ч. 1 ст. 1225, ч. 1 ст. 1241, ч. 3 ст. 1268 ЦК України, ст.ст. 10, 57, 60, ч. 4 ст. 174, ст.ст. 212, 213, 215 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити частково. Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, право власності на 3/4 земельної ділянки № 512 площею 2,9735 га, розташовану на території Михайловецької сільської Мурованокуриловецького району Вінницької області, в порядку спадкування після смерті ОСОБА_3, яка настала 27 вересня 2006 року.

Рішення може бути оскаржено сторонами в апеляційному порядку до апеляційного суду Вінницької області через Мурованокуриловецький районний суд шляхом подання в 10-денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги.

Суддя: __________