Справа №22-ц-3661/11Головуючий у І інстанціїТолкачова Л.А.
Категорія45Доповідач у 2 інстанції Фінагєєв
УХВАЛА

Іменем України

22 червня 2011 року м. Київ
Колегія суддів Судової палати у цивільних справах

Апеляційного Суду Київської області в складі:

головуючого Волохова Л.А.
суддів: за участю секретаря:Фінагєєва В.О., Оношко Г.М. Хворостяній А.М.
розглянувши в судовому засіданні справу за апеляційною скаргою ОСОБА_6 на рішення Вишгородського районного суду Київської області від 22 березня 2011 року за позовом ОСОБА_7 до ОСОБА_6 про поділ майна подружжя, -

В С Т А Н О В И Л А:

В лютому 2011 року позивачка звернулася до суду з вказаним позовом в якому просила суд поділити спільне майно подружжя та визнати за нею право власності на Ѕ частину квартири АДРЕСА_1 та Ѕ частини автомобіля «Шевроле Лочетті» 2008 року випуску, д.н. НОМЕР_1.

Рішенням Вишгородського районного суду Київської області від 22 березня 2011 року позов задоволено. Визнано за ОСОБА_7 право власності на Ѕ частину квартири АДРЕСА_1. Визнано за ОСОБА_7 право власності на Ѕ частину автомобіля марки (CHEVROLET LACETTI NA 13», тип седан, кузов НОМЕР_2, реєстраційний номер НОМЕР_1, що належить ОСОБА_6 на підставі свідоцтва про реєстрацію технічного засобу НОМЕР_3, виданого 29.10.2008 року Вишгородським МРЕВ ДАІ у Київській області.

В апеляційній скарзі відповідач ОСОБА_6 ставить питання про скасування рішення суду та ухвалення нового рішення, яким позов задовольнити частково. Визнати за ОСОБА_7 право власності на Ѕ частину квартири АДРЕСА_1. Розподілити майно подружжя між ОСОБА_7 та ОСОБА_6. Виділити у власність: ОСОБА_7 Ѕ частину квартири АДРЕСА_1; ОСОБА_6 Ѕ частину квартири АДРЕСА_1 та автомобіль «CHEVROLET LACETTI NA 193», тип седан, кузов НОМЕР_2, державний реєстраційний номер НОМЕР_1. В рахунок компенсації стягнути з нього на користь ОСОБА_7 6 000 (шість тисяч) гривень, через порушення судом норм матеріального права.

Перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів вважає за необхідне апеляційну скаргу відхилити виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються, як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні

Судом встановлено, що позивачка - ОСОБА_7 та відповідач - ОСОБА_6 перебували в зареєстрованому шлюбі з 11 березня 2000 року, про що свідчить свідоцтво про укладення шлюбу серії НОМЕР_4. За час перебування у шлюбі сторонами була придбана квартира АДРЕСА_1, що підтверджується копією витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно, серії ССІ № 266572. Також позивачем та відповідачем був придбаний автомобіль марки «Шевроле Лочетті», 2008 року випуску, д.н.з. НОМЕР_1, зареєстрований Вишгородським МРЕВ ДАІ у Київській області на ім'я ОСОБА_6, про що свідчить свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_3 від 29.10.2008 року.

Приймаючи рішення про задоволення позову суд першої інстанції виходив з того, що відповідно до ч.1 ст. 70 СК України, у разі поділу майна, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором. Згідно з ч. 2 ст. 71 СК України, якщо дружина та чоловік не домовилися про порядок поділу майна, спір може бути вирішений судом. При цьому суд бере до уваги інтереси дружини, чоловіка, дітей та інші обставини, що мають істотне значення. Посилання відповідача на те, що спірний автомобіль був придбаний за його особисті кошти і кошти надані його матір'ю ОСОБА_9, не доведено.

Колегія суддів погоджується з зазначеними висновками суду першої інстанції виходячи з наступного.

Дослідженими в судовому засідання докази достовірно встановлено, що майно заявлене до поділу, а саме квартира АДРЕСА_1 та автомобіль марки «Шевроле Лочетті», 2008 року випуску, д.н.з. НОМЕР_1 придбані під час перебування позивача та відповідача у шлюбі, що визнається сторонами, а відтак є спільною сумісною власністю подружжя.

Відповідно до ч.1 ст. 70 СК України, у разі поділу майна, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором.

За таких обставин суд дійшов до вірного висновку, що у разі поділу зазначеного майна сторони будуть мати право на Ѕ його частину кожен.

При цьому судом першої інстанції обґрунтовано не взято до уваги доводи відповідача в тій частині, що автомобіль марки «Шевроле Лочетті», 2008 року випуску, д.н.з. НОМЕР_1 придбаний ним за його особисті кошти та кошти, які йому дала його мати в сумі 6000 доларів США, оскільки як вірно зазначив суд, відповідач не надав суду доказів на підтвердження своїх заперечень, а саме що спірний автомобіль був придбаний за його особисті кошти та кошти подаровані йому.

За таких обставин доводи апеляційної скарги в цій частині не спростовують висновків суду, які відповідають обставинам справи.

Також не обґрунтованими є доводи апеляції в частині порушення судом вимог ст. 71 СК України, щодо поділу в натурі автомобіля, як неподільної речі.

Як вбачається з матеріалів справи, позивачка не ставила перед судом вимог про поділ в натурі майна, що є спільною сумісною власністю, а просила лише визнати за нею право власності в розмірі Ѕ частини спільного майна.

Задовольнивши зазначений позов суд першої інстанції не вирішив питання про право власності іншої частини зазначеного майна, що не позбавляє сторони права звернутись до суду з заявою про постановлення додаткового рішення в цій частині, а суд вирішити це питання з власної ініціативи.

Крім того відповідач вправі звернутись до суду з позовом про поділ спільного майна подружжя в натурі.

Отже суд першої інстанції вирішив спір на підставі наданих доказів в межах позовних вимог, рішення суду, є законним та обґрунтованим, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду, а тому вимоги апелянта задоволені бути не можуть.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 304, 307, 308, 309, 313-315, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_6 - відхилити.

Рішення Вишгородського районного суду Київської області від 22 березня 2011 року - залишити без змін.

На ухвалу може бути подана касаційна скарга до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили ухвалою апеляційного суду.

Головуючий: Волохов Л.А.

Судді: Оношко Г.М.

Фінагєєв В.О.