АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 січня 2011 року м. Полтава

Колегія суддів судової палати з цивільних справ Апеляційного суду Полтавської області в складі:

Головуючого судді: Гальонкіна С.А.,

Суддів: Триголова В.М., Абрамова П.С.,

при секретарі: Коротун І.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Полтава цивільну справу за апеляційною скаргою представника Відкритого акціонерного товариства «Полтавагаз»

на рішення Диканського районного суду Полтавської області від 08 грудня 2010

року

по справі за позовом Відкритого акціонерного товариства «Полтавагаз» до ОСОБА_2 про стягнення боргу за спожитий газ , -

ВСТАНОВИЛА:

Рішенням Диканського районного суду Полтавської області від 08 грудня 2010 року в задоволенні позову Відкритого акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації «Полтавагаз» до ОСОБА_2 про стягнення боргу за спожитий газ відмовлено за безпідставністю.

З рішенням суду не погодився представник Відкритого акціонерного товариства «Полтавагаз» та подав на нього апеляційну скаргу, в якій просить рішення суду першої інстанції скасувати та постановити нове, яким задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.

Апелянт вважає рішення суду першої інстанції незаконним та необґрунтованим. Посилається на те, що рішення суду грунтується на припущеннях та на недоведених обставинах, які суд вважав встановленими.

Перевіривши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення за наступних підстав.

Відповідно п.1 ч.1 ст.307 ЦПК України, за наслідками розгляду апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції апеляційний суд має право постановити ухвалу про відхилення апеляційної скарги і залишення рішення без змін.

Згідно ч. 1 ст. 308 ЦПК України, апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Так, судом першої інстанції вірно встановлено, що між позивачем та відповідачкою 04. 10. 2010 року був укладений договір про надання населенню послуг з газопостачання.

Згідно вказаного договору позивач зобов'язується безперервно надавати відповідачці, членам сім'ї в її приватному будинку, послуги з постачання природного газу для побутових потреб з гарантованим рівнем надійності та безпеки, а споживачка відповідачка по справі зобов'язується своєчасно оплачувати надані їй послуги за постачання природного газу, за встановленими тарифами (цінами) у строки і на умовах, передбачених цим договором.

Відповідно до п.17 Правил надання населенню послуг з газопостачання розрахунковим періодом для визначення розміру оплати послуг з газопостачання є календарний місяць. Плата за надані протягом розрахункового періоду послуги з газопостачання вноситься не пізніше 10 числа наступного місяця. Зняття показань лічильників газу проводиться споживачем щомісячно станом на 1 число, що настає за розрахунком, а газопостачальна організація має право контролювати правильність зняття показань та оформлення споживачем платіжних документів.

В разі коли у постачальника газу є сумніви щодо правильності зняття показників лічильника та оформлення платіжних документів він вправі здійснювати контроль і, при виявлені помилки, скласти відповідний документ (Акт) та здійснити перерахунок. Цей перерахунок здійснюється до 01 лютого поточного року.

Враховуючи викладене та наявні в матеріалах справи документи вбачається, що відповідачкою періодично сплачувалися кошти за використаний нею природній газ про що повідомлявся позивач, а саме квитанціями про сплату за використаний природній газ, що не заперечували у судовому засіданні представники позивача.

Також встановлено, що станом на 01.02.2010 року сумнівів щодо неправильного розрахунку за спожитий газ відповідачкою у позивача не було.

Провівши за заявою відповідачки зміну показників лічильника в лютому 2010 року позивач зазначив, що порушень відповідачкою цінової категорії за використаний нею природній газ в 2009 році не було.

З наданої як позивачем так і відповідачкою копіями квитанцій предявлених до оплати 13 грудня 2007 року показник газового лічильника позивачки станом на 01 грудня 2007 року в графі теперішні показники становив - 30380 куб.м., що не заперечували в судовому засіданні сторонами.

Наступний платіж за використаний відповідачкою природний газ був проведений 15. 01. 2008 року і в графі теперішні показники значиться кількість - 30730 куб. м., різниця між вище показниками становить 350 куб. м.

За таких обставин, суд правомірно не бере до уваги твердження представника позивача, що обсяг спожитого відповідачкою природного газу за 2008 рік слід рахувати з 01 грудня 2007 року по 01. 01. 2009 року.

Даний проміжок часу необхідний для встановлення цінової категорії згідно правил про надання послуг з газопостачання буде становити не один рік, а один рік і один місяць, що правилами про надання населенню послуг з газопостачання не передбачено.

Враховуючи викладене суд вірно визначив, що показником лічильника з якого позивачу слід визначити цінову категорію для правильного визначення показника, згідно якого відповідачкою повинна була проводитися оплата за використаний природній газ слід вважати показник лічильника вказаний в квитанції про сплату коштів за спожитий природний газ від 15 січня 2008 року, а саме 30730 куб. м.

Також суд вірно не приймає до уваги твердження представників позивача, що проплата здійснена відповідачкою в січні 2008 року, є розрахунок лише за січень 2008 року, так як вона здійснена відповідачкою за межами десятиденного терміну визначеного договором про надання послуг з газопостачання.

Так кошти сплачені за вказаною квитанцією були перераховані на рахунок позивача і зараховані як плата за використаний газ за період який включає в себе і грудень 2007 року.

Згідно платежу № 11116 починаючи з січня 2008 року показник газового лічильника становить 30730 куб. м. та закінчуючи січнем 2009 року - 35590 куб. м., що не заперечувалося представниками позивача. Тому кількість використаного відповідачкою природного газу в 2008 році становить лише 4860 куб. м.

З зазначеного вбачається, що кількість використаного відповідачкою природного газу в 2008 році не перевищує річного обсягу використання природного газу по ціновій категорії від 2500 до 6000 кубометрів, що не суперечить постанові Національної комісії регулювання електроенергетики України "Про тарифи та газопостачання для населення".

В засіданні суду першої інстанції позивачем не надано доказів того, що відповідачка допустила порушення вимог п. 15 Правил про надання населенню послуг з газопостачання затверджених Постановою Кабінету міністрів України та вчинила інші протиправні дії з метою ухилення від виконання умов договору та вимог чинного законодавства.

Судом вірно встановлено, що вимоги позивача щодо стягнення з відповідачки в судовому порядку збитків за використаний нею природний газ поза межами встановленої їй цінової категорії є безпідставними.

Враховуючи викладене, судова колегія дійшла висновку про те, що порушень норм матеріального та процесуального права, які б могли призвести до зміни чи скасування рішення Диканського районного суду Полтавської області від 08 грудня 2010 року не встановлено.

Підстав для задоволення апеляційної скарги не вбачається.

Керуючись ст. ст. 303, 307, 308, 314, 315 ЦПК України, колегія судців , -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну представника Відкритого акціонерного товариства «Полтавагаз» - відхилити.

Рішення Диканського районного суду Полтавської області від 08 грудня 2010 року - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ.

Головуючий: (підпис) ОСОБА_1

Судді: (підпис) ОСОБА_3

(підпис) ОСОБА_4

Згідно з оригіналом:

Суддя Апеляційного суду

Полтавської області ОСОБА_1