Справа №22-ц-2924/11Головуючий у І інстанції ОСОБА_1
Категорія24Доповідач у 2 інстанціїВоробйова
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

11.04.2011 року колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Київської області у складі:

головуючого : Воробйової Н.С.

суддів: Рудніченко О.М.., ОСОБА_2

при секретарі : Бобку О.В.

розглянула у відкритому судовому засіданні в м.Києві цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_3 на рішення Бородянського районного суду Київської області від 20 січня 2011 року у справі за позовом ОСОБА_3 до національної акціонерної страхової компанії «Оранта»про стягнення страхового відшкодування, штрафних санкцій, відшкодування матеріальної та моральної шкоди.

Встановила :

Позивачка звернулася до суду з названим позовом, посилаючись на те, що є власником автомобіля BMW 5301 , реєстраційний номер НОМЕР_1.

04 березня 2009 року між ОСОБА_4, який діяв на підставі її довіреності та НАСК «Оранта»був укладений договір добровільного страхування ризиків, пов»язаних з експлуатацією транспортного засобу. Предметом страхування був належний їй автомобіль BMW 5301 , реєстраційний номер НОМЕР_1.

Відповідно до договору страхування страхова компанія відповідач зобов»язався при настані страхового випадку відшкодувати страхувальнику завдані збитки в межах страхової суми, а страхувальник сплатити відповідний страховий платіж.

11 квітня 2009 року на 10 км а/д Немішаєве-Козинці Бородянського району відбулася дорожня пригода, в результатів пошкоджений належний позивачці автомобіль.

13 квітня 2009 року страхувальник повідомив стахову компанію про страховий випадок та надав усі необхідні документи, передбачені договором.

16 квітня 2009 року провідним спеціалістом відділу аварійних комісарів з огляду ТЗ ТОВ «Гарант АСІСТАНС»був складений протокол (ОСОБА_1) огляду пошкодженого транспотного засобу та одночасно на СТО «BMW»обраховано суму відновлюваних робіт, яка становила 214 835,92 грн.

Проте НАСК «Оранта»з даною сумою не погодилася, а тому 08 липня 2009 року повторно, за участю того ж спеціаліста відділу аварійних комісарів, з урахуванням зауважень страховика, повторно був проведений додатковий огляд транспортного засобу та визначено суму відновлюваних робіт, яка згідно до ремонтної калькуляції та висновку становила 192 304,63 грн.

Всі документи та заява були передані відповідачу, проте останній умови договору не виконав, страхове відшкодування не виплатив.

Позивач неодноразово зверталася з відповідними заявами про виплату страхового відшкодування, проте вони залишалися без задоволення.

Лише після звернення зі скаргою до Державної комісії з регулювання ринків фінансових послуг України відповідач у січні, а саме 19 січня 2010 року перерахував СТО страхове відшкодування на ремонт пошкодженого автомобіля, але зменшив суму відшкодування до 146827,49 грн.

З урахуванням уточнених вимог, позивачка просила стягнути з відповідача суму 45477,14 грн. недоплаченого страхового відшкодування, суму боргу з урахуванням індексу інфляції в сумі 5186,94 грн., пеню з урахуванням ставки НБУ в сумі 4158,33 грн., 3% річних за весь період прострочення, 20000 грн. моральної шкоди, 130 грн. витрат на ІТЗ та 68008,43 грн. додаткових витрат, пов»язаних з ремонтом автомобіля.

Рішенням Бородянського районного суду від 20 січня 2011 року у задоволенні позову відмовлено.

В апеляційній скарзі позивачка просить скасувати рішення суду з підстав невідповідності його нормам матеріального і процесуального права та ухвалити нове рішення, яким задовольнити вимоги повністю.

Апеляційна скарга підлягає до задоволення частково на підставі викладеного.

По справі встановлено що ОСОБА_3 є власником автомобіля BMW 5301 , реєстраційний номер НОМЕР_1.

04 березня 2009 року між ОСОБА_4, який діяв на підставі довіреності останньої та НАСК «Оранта»був укладений договір добровільного страхування ризиків, пов»язаних з експлуатацією транспортного засобу. Предметом страхування був належний їй автомобіль BMW 5301 , реєстраційний номер НОМЕР_1.

11 квітня 2009 року на 10 км а/д Немішаєве-Козинці Бородянського району відбулася ДТП, в результаті якої був пошкоджений належний позивачці автомобіль.

13 квітня 2009 року страхувальник повідомив стахову компанію про страховий випадок та надав усі необхідні документи, передбачені договором.

16 квітня 2009 року провідним спеціалістом відділу аварійних комісарів з огляду ТЗ ТОВ «Гарант АСІСТАНС»був складений протокол (ОСОБА_1) огляду пошкодженого транспотного засобу. Відповідно до калькуляції вартості ремонтних робіт, запасних частин та витратних матеріалів СТО «BMW»обраховано суму відновлюваних робіт, яка становила 214 835,92 грн.

НАСК «Оранта»з вартістю відновлених робіт не погодилася, вважала, що у суму відшкодування включено запасні частині та витратні матеріала, які не були встановленні при первинному огляді автомобіля .

З матеріалів справи видно, що 08 липня 2009 року повторно, за участю спеціаліста відділу аварійних комісарів, з урахуванням зауважень страховика, повторно був проведений додатковий огляд транспортного засобу та визначено суму відновлюваних робіт, яка згідно до ремонтної калькуляції та висновку становила 192 304,63 грн.

Всі документи та заява були передані відповідачу у липні 2009 року, проте відповідач страхове відшкодування позивачці не виплатив.

Позивач неодноразово зверталася з відповідними заявами про виплату страхового відшкодування, а 27.10.2009 року - з заявою про надання згоди на проведення відновлюваних робіт за власні кошти до прийняття рішення про виплату страхового відшкодування.

Дані звернення позивача залишалися без задоволення.

19 листопада 2009 року позивачка звернулася з скаргою на дії відповідача щодо невиконання вимог договору добровільного страхування транспортного засобу до Державної комісії з регулювання ринків фінансових послуг України.

За результатами перевірки звернення позивачки, державною комісією встановлено порушення НАСК «Оранта»вимог законодавства про фінансові послуги щодо недотримання порядку виплати страхового відшкодування.

Лише 19 січня 2010 року страховою компанією перераховано страхове відшкодування на ремонт пошкодженого автомобіля BMW 5301 , реєстраційний номер НОМЕР_1., що належить відповідачці у сумі 146 827,49 грн.

Відмовляючи позивачці у задоволенні позову, суд виходив з того, що відповідачем виконанні у повному обсязі всі зобов»язання щодо виплати позивачці страхового відшкодування згідно договору добровільного страхування ризиків, пов»язаних з експлуатацією транспортного засобу від 04 березня 2009 року .

Проте, даний висновок суду не є безспірним.

Відповідно до п.3 ч.1 ст.988 ЦК України та ст..20 Закону України «Про страхування»страховик зобов»язаний у разі настання страхового випадку здійснити страхову виплату у строк, встановлений договором.

Відповідно до п.2.11.4 договору добровільного страхування від 04 березня 2009 року протягом десяти робочих днів з моменту одержання всіх необхідних документів для підтвердження факту настання причин, обставин та наслідків страхового випадку та визначення розміру збитків Страховик складає страховий акт із визначенням розміру страхового відшкодування і в строк п»ятнадцяти робочих днів після складання страхового акту здійснює його виплату (п.2.11.4.1), або приймає обґрунтоване пішення про відмову у виплаті страхового відшкодування та в строк до п»ятнадцяти днів надсилає його страхувальнику (п.2.11.4.2).

Пунктом 2.11.5 та 2.11.5.1. договору передбачено, що Страховик має право відстрочити прийняття рішення щодо визнання випадку страховим та розміру страхового відшкодування, коли неповністю з»ясовано обставини страхового випадку та розмір збитків до з»ясування таких обставин, але в будь-якому разі на термін, що не перевищує шести місяців з дня подання заяви про страхову виплату.

Згідно з п.2.9.4.3. договору після складання страхового акту, Страховик зобов»язаний провести виплату страхового відшкодування в терміни встановлені п.2.11.4 та п.2.11.5 договору. При несвоєчасній виплаті страхового відшкодування Страховик сплачує пеню за кожний день затримки у розмірі облікової ставки НБУ від суми страхової виплати, належної до сплати.

Встановлено, що 13 квітня 2009 р позивач повідомив відповідача заявою про страховий випадок, що мав місце 11 квітня 2009 року.

16 квітня 2009 року провідним спеціалістом відділу аварійних комісарів з огляду ТЗ ТОВ «Гарант АСІСТАНС»був складений протокол (ОСОБА_1) огляду пошкодженого транспотного засобу.

08 липня 2009 року провідним спеціалістом відділу аварійних комісарів з огляду ТЗ ТОВ «Гарант АСІСТАНС»був проведений додатковий огляд пошкодженого автомобіля позивачки, усі наявні пошкодження автомобіля зафіксовано в протоколі ( акті) огляду транспортного засобу.

24 липня 2009 року ТОВ «Гарант АСІСТАНС», з урахуванням акту додаткового огляду транспортного засобу від 08 липня 2009 року, проведено автотоварознавче дослідження, згідно з висновком якого матеріальний збиток, завданий власнику автомобіля BMW 5301, реєстраційний номер НОМЕР_1 становить 192 304,63 грн.

Усі документи у липня 2009 року були передані позивачем страховій компанії.

В передбачені договором строки, відповідач страхове відшкодування позивачці не провів.

27 жовтня 2009 року в заяві на ім»я НАСК «Оранта»позивачка просила надати згоду на ремонт автомобіля за власні кошти до прийняття рішення про виплату страхового відшкодування. Заяву залишено без реагування.

19 листопада 2009 року позивачка звернулася з скаргою на дії відповідача щодо невиконання вимог договору добровільного страхування транспортного засобу до Державної комісії з регулювання ринків фінансових послуг України.

За результатами перевірки звернення позивачки, державною комісією встановлено порушення НАСК «Оранта»вимог законодавства про фінансові послуги щодо недотримання порядку виплати страхового відшкодування.

Виплату страхового відшкодування на ремонт пошкодженого автомобіля BMW 5301, реєстраційний номер НОМЕР_1., що належить відповідачці проведено страховою компанією лише 19 січня 2010 року в сумі 146 827,49 грн.

За таких обставин, висновок суду про те, що відповідачем у повному обсязі виконано вимоги договору щодо сплати страхового відшкодування позивачці не відповідає дійсним обставинам справи, а рішення суду вимогам закону.

Колегія вважає, що рішення суду не може бути залишеним без змін та підлягає скасуванню.

По справі необхідно ухвалити нове рішення.

Як вже зазначалося, 24 липня 2009 року ТОВ «Гарант АСІСТАНС», з урахуванням акту додаткового огляду транспортного засобу від 08 липня 2009 року, складеного за участю провідного спеціаліста відділу аварійних комісарів з огляду ТЗ ТОВ «Гарант АСІСТАНС», проведено автотоварознавче дослідження, за висновками якого матеріальний збиток, завданий власнику автомобіля BMW 5301 , реєстраційний номер НОМЕР_1 становить 192 304,63 грн.

Відповідачем у січні 2010 року сплачено страхове відшкодування в сумі 146 827, 49 грн. Різницю в сумі 45477,14 грн. необхідно стягнути з відповідача. З урахуванням індексу інфляції з вересня 2009 року станом на 01.11.2010 року (а.с.8) сума має бути збільшена на 5186,94 грн.

Договором страхування (п.2.9.4.3) передбачено, що при несвоєчасній виплаті страхового відшкодування Страховик повинен сплатити пеню за кожен день затримки у розмірі облікової ставки НБУ.

Відповідач порушив свої зобов»язання щодо виплати страхового відшкодування в строки, передбачені умовами договору, а тому вимоги позивачки в частині стягнення на її користь пені у розмірі облікової ставки НБУ в сумі 4158,33 грн. та 1764,26 грн. -3% річних колегія вважає обґрунтованими та такими, що підлягають до задоволення.

Разом з тим, вимоги позивачки про стягнення додаткових збитків в сумі 68008,43 грн. не знайшли свого підтвердження та не підлягають до задоволення.

З висновку ТОВ «Гарант АСІСТАНС» від 24 липня 2009 року видно, що згідно умов договору страхування, матеріальний збиток, визначений на підставі додаткового протоколу огляду автомобіля, складеного аварійним комісаром та розрахункової калькуляції відновлюваного ремонту, завданий власникові автомобіля BMW 5301 , реєстраційний номер НОМЕР_1 в результаті його пошкодження при ДТП, складає 192 304,63 грн.

Не підлягають до задоволення також вимоги позивачки щодо відшкодування їй на підставі Закону України «Про захист прав споживачів»моральної шкоди в сумі 20 000 грн., оскільки, у даному випадку, відшкодування моральної шкоди положеннями зазначеного закону не передбачено.

З огляду на викладене, керуючись ст..ст.307,309 ЦПК України, колегія

Вирішила:

Апеляційну скаргу задовольнити частково.

Рішення Бородянського районного суду Київської області від 20 січня 2011 року скасувати. Ухвалити по справі нове рішення.

Позов ОСОБА_3 задовольнити частково.

Стягнути з національної акціонерної страхової компанії «Оранта»на користь ОСОБА_5 50 664,08 грн. страхового відшкодування з урахуванням індексу інфляції, 1764,26 грн.- 3% річних, 4158,33 грн. пені за прострочення зобов»язання, 130 грн. витрат на ІТЗ.

В іншій частині вимог відмовити.

Рішення набирає законної сили з моменту його проголошення і може бути оскаржене у касаційному порядку протягом двадцяти днів.

Головуючий

Судді -