Справа № 2-793/11
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"01" червня 2011 р. Полтавський районний суд Полтавської обл. у складі:

головуючого Кіндяк І.С.,

при секретарі Ганущенко В.С.,

з участю адвоката ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Полтаві цивільну справу за позовом ОСОБА_2, ОСОБА_3 до ОСОБА_4, ОСОБА_5 сільської ради Полтавського району про усунення перешкод в користуванні земельною ділянкою та скасування рішення сільської ради, -

В С Т А Н О В И В :

Позивачі звернулися до Полтавського районного суду про усунення перешкод в користуванні земельною ділянкою, в обґрунтування своїх вимог зазначили, що їм на праві власності належить по ? частині житловий будинок, який розташований на приватизованій земельній ділянці загальною площею 0,14 га. по вул. Матросова, 5 в с. Абазівка Полтавського району на

24.09.1999 року рішенням ОСОБА_5 сільської ради Полтавського району позивачам було передано безоплатно земельну ділянку площею 0,16 га. для обслуговування житлового будинку та 0,08 га. для ведення підсобного господарства.

Інститутом землеустрою було виконано технічну документацію на право приватної спільної часткової власності на земельну ділянку, межі якої були погоджені с суміжними землекористувачами.

Державним актом на право приватної власності у позивачів є у власності 0,105 га. за ОСОБА_2 та 0,035 га. за ОСОБА_3, що всього складає 0,14 га.

Відповідач незважаючи на те, що погодив межі земельної ділянки та 03.02.2000 року підписав акт про встановлення меж, самовільно пересуває огородження зазначеної межі чим зменшує земельну ділянку позивачів, порушуючи їх право в користуванні земельної ділянки.

Окрім того відповідач для приватизації своєї земельної ділянки повинен був погодити акт про встановлення меж з позивачами, але так як він самостійно змінив межу позивачі відмовилися від підпису.

Рішенням ОСОБА_5 сільської ради від 25 червня 2009 року надано право підпису на погоджувальних документах земельної ділянки відповідача секретарю постійно діючої комісії по земельних питаннях. Дане рішення позивачі вважають незаконним і просять його скасувати.

Позивачі вважають, що діями відповідачів порушені їх права і тому вони змушені звернутися до суду.

В судовому засіданні адвокат позивачів ОСОБА_1, представник позивача та позивач ОСОБА_3 позовні вимоги підтримали в повному обсязі, просили їх задовольнити відповідно до проведеної експертизи.

Відповідач ОСОБА_4 в судовому засіданні проти позову заперечив, просив відмовити в його задоволенні, так як вважає, що межі земельних ділянок не мінялися і він їх особисто не переставляв..

Представник відповідача ОСОБА_5 сільської ради Полтавського району в судове засіданні не зявився, будучи належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, сторони не заперечили проти розгляду справи без його участі.

Згідно частини 1 статті 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Частина 3 ст. 27 визначає, що особи, які беруть участь у справі, зобов'язані добросовісно здійснювати свої процесуальні права і виконувати процесуальні обов'язки, але відповідач в судові засіданні неодноразово не зявлявся, докази про неявку з поважних причин не надавав, що суд вважає за умисне затягування судового процесу.

Заслухавши пояснення адвоката та сторін, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі з наступних підстав.

Згідно ч.1 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні, ч. 2 передбачає, що особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом, а примусове відчуження обєктів права власності може бути застосоване лише як виняток з мотивів суспільної необхідності на підставі і в порядку, встановлених законом, та за умови попереднього та повного відшкодування їх вартості.

Стаття 391 ЦК України визначає, що власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

Відповідно ст. 40 Земельного Кодексу України передбачає, що громадянам України за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування можуть передаватися безоплатно у власність або надаватися в оренду земельні ділянки для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і гаражного будівництва в межах норм, визначених цим Кодексом.

Власник земельної ділянки має право вимагати від власника сусідньої земельної ділянки сприяння встановленню твердих меж, а також відновленню межових знаків у випадках, коли вони зникли, перемістились або стали невиразними, стаття 106 Земельного Кодексу України.

Відповідно ч. 1 ст. 152 Земельного Кодексу України держава забезпечує громадянам та юридичним особам рівні умови захисту прав власності на землю. Частина 2 даної статті визначає, що власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов'язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, і відшкодування завданих збитків.

Судом встановлено і це підтверджується матеріалами справи, що позивачам відповідно свідоцтва про право власності на нерухоме майно від 12.02.2007 року на праві спільної часткової власності по ? частині кожному, належить житловий будинок з господарськими будівлями, який розташований по вул. Матросова, 5 в с. Абазівка Полтавського району (а.с.- 40).

Позивачу ОСОБА_2 проживаючої ІНФОРМАЦІЯ_1, відповідно державного акту на право приватної власності на землю серія IV-ПЛ № 048836 від 27 березня 2000 року належить земельна ділянка на праві спільної часткової власності площею 0,14 га., яка надана для обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, в тому числі ОСОБА_2 - 0,105 га. і розташована на території ОСОБА_5 сільської ради Полтавського району (а.с.- 43).

Позивачу ОСОБА_3 проживаючого ІНФОРМАЦІЯ_1, відповідно державного акту на право приватної власності на землю серія IІ-ПЛ № 039870 від 27 березня 2000 року належить земельна ділянка на праві спільної часткової власності площею 0,14 га., яка надана для обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, в тому числі ОСОБА_3 - 0,105 га. і розташована на території ОСОБА_5 сільської ради Полтавського району(а.с.-42).

Актами про встановлення меж земельної ділянки від 03.02.2000 року погоджені межі земельної ділянки з участю землевпорядника Полтавського філіалу інституту землеустрою, голови сільської ради, землевпорядника сільської ради, землевласників та суміжними землекористувачами в тому числі відповідачем( а.с.- 67, 68).

25 червня 2009 року рішенням двадцять шостої сесії пятого скликання ОСОБА_5 сільської ради Полтавського району надано право підпису в актах встановлення /погодження/ меж земельної ділянки гр.. ОСОБА_4 секретарю постійно діючої комісії по земельних питаннях ОСОБА_6О.(а.с.-8).

Відповідачу ОСОБА_4 відповідно державного акту на право приватної власності на землю серія ЯИ № 629526 від 21 грудня 2009 року належить земельна ділянка площею 0,15 га., яка надана для обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд і розташована на території ОСОБА_5 сільської ради Полтавського району по вул. Матросова, 3(а.с.- 35).

Висновком судової будівельно-технічної експертизи № 663 від 11 листопада 2010 року площа земельної ділянки по вул. Матросова, 3 становить 1502 кв.м. і фактичне землекористування земельної ділянки № 3 не відповідає державному акт на право власності на землю. Причина невідповідності конфігурації та лінії межі земельної ділянки. Площа земельної ділянки по вул. Матросова, 5 становить 1390 кв.м. і фактичне землекористування земельної ділянки № 5 не відповідає державному акт на право власності на землю. Причина невідповідності конфігурації та лінії межі земельної ділянки.

За даних обставин та наявних у справі доказів, суд вважає позовні вимоги щодо усунення користування земельною ділянкою, а саме: відновлення та визначення межі земельної ділянки відповідно до висновку судової будівельно-технічної експертизи № 663 від 11 листопада 2010 року є обґрунтованими, доведеними в судовому засіданні та такими, що підлягають задоволенню.

Відповідно до статті 15 ЦПК України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи щодо захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають із цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин, інших правовідносин, крім випадків, коли розгляд таких справ проводиться за правилами іншого судочинства.

Згідно ч. 1 ст. 17 КАС України юрисдикція адміністративних судів поширюється на правовідносини, що виникають у звязку з здійсненням субєктом владних повноважень владних управлінських функцій, а також у звязку з публічним формуванням субєкта владних повноважень шляхом виборів або референдуму.

Частина 2 вищезазначеної статті визначає, що юрисдикція адміністративних судів поширюється на публічно правові спори, зокрема:

- 1) спори фізичних чи юридичних осіб із субєктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи правових актів індивідуальної дії), дій чи бездіяльності.

Судом встановлено, що ОСОБА_5 сільської ради Полтавського району це орган місцевого самоврядування та відповідно Закону України «Про місцеве самоврядування України» є субєктом владних повноважень і позивачі оскаржують рішення прийняте в галузі здійснення управлінських функцій.

Згідно ч.1 ст.18 КАС України місцевим загальним судам як адміністративним судам підсудні: 1) адміністративні справи, у яких однією зі сторін є орган чи посадова зсоба місцевого самоврядування, посадова чи службова особа органу місцевого самоврядування, крім тих, які підсудні окружним адміністративним судам;

Відповідно до п. 1 ч.1 ст.205 ЦПК України суд закриває провадження у справі якщо справу не належить розглядати в порядку цивільного судочинства.

Суд вважає, що вимоги позивачів про скасування рішення сесії ОСОБА_5 сільської ради Полтавського району задоволенню не підлягають, так як відповідно між сторонами виникли публічно правові відносини, тому спір між ними необхідно розглядати в порядку адміністративного судочинства, а провадження по справі в даній частині необхідно закрити.

Відповідно вимог ст. 209 ЦПК України, суд при винесенні рішення повинен вирішити питання розподілу судових витрат по справі, згідно ст. 84, 88 ЦПК України.

Відповідно наданих квитанцій позивач ОСОБА_3 оплатив експертизу, послуги адвоката, судовий збір та витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду цивільних справ, які підлягають стягненню з відповідача.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 17, 18 КАС України, ст.ст. 10-15, 27, 79, 84, 88, 205, 209, 212-215, 218, 224-226, 292 ЦПК України, ст.ст. 40, 106, 152 Земельного Кодексу України, ст.ст. 321, 391 ЦК України, -

В И Р І Ш И В :

Позовні вимоги ОСОБА_2 та ОСОБА_3 задовольнити частково.

Визначити та відновити межі земельної ділянки яка належить ОСОБА_2 та ОСОБА_3 відповідно державних актів на праві власності на землю серія IV-ПЛ № 048836 від 27 березня 2000 року та IІ-ПЛ № 039870 від 27 березня 2000 року по фактичному користуванню, згідно висновку судової будівельно-технічної експертизи № 663 від 11 листопада 2010 року.

Скасувати заходи забезпечення позову накладені ухвалою Полтавського районного суду від 22 січня 2009 року.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_3 наступну суму:

- 8,50 грн. судового збору,

- 7,50 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи ,

- 2 362,80 грн. за судову будівельно-технічну експертизу,

- 23,63 грн. витрат за комісію при оплаті експертизи,

- 3 000,00 грн. витрат на послуги адвоката,

всього 5 402,43 грн.

Провадження по справі в частині скасування рішенням двадцять шостої сесії пятого скликання ОСОБА_5 сільської ради Полтавського району від 25 червня 2009 року, - закрити.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Полтавської області через суд першої інстанції шляхом подачі апеляційної скарги в 10-денний строк з дня його проголошення, якщо рішення було ухвалено без участі особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя: ОСОБА_7