Справа № 2-153/11
Татарбунарський районний суд Одеської області
ЗАОЧНЕ РІШЕННЯ
14 лютого 2011 р. Татарбунарський районний суд Одеської області в складі:
головуючого - судді Сивоконь Т. І.
при секретарі Комерзан Л.І.
розглянувши у відкритому судовому засіданні у м.Татарбунари Одеської області справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу та процентів за договором позики,
Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовною заявою до відповідача ОСОБА_2 про стягнення боргу та процентів за договором позики, посилаючись на наступні обставини.
На підтвердження укладених договорів позики відповідач видав розписки. Однак у встановлені договорами строки борг не повернув.
Позивач надав до суду заяву, згідно якої просив справу розглянути у його відсутність, позовні вимоги підтримав повністю.
Відповідач у судове засідання двічі не з'явився, будучи належним чином повідомленим про день, час та місце розгляду справи, в порядку ч.5 ст.74 ЦПК України. Суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України.
Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовна заява підлягає частковому задоволенню.
Згідно ст.509 ЦК України, зобовязанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобовязана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію…, або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обовязку.
Згідно до вимог ст.1046 ЦК України, за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти…, а позичальник зобовязується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики). Договір позики є укладеним з моменту передання грошей.
Судом з достовірністю встановлено, що між сторонами укладались договори позики: 25.01.2008 року на суму 30 000 доларів США, що становить 239 100 грн., згідно офіційного курсу НБУ, у відповідності якому курс купівлі станом з 07.01.2011 року по 10 січня 2011 року складає 797,0000 грн. (довідка ВАТ «Державний ощадний банк України» на а.с.8) та на суму 10 000 доларів США, що становить 79 700 грн. за тим же курсом НБУ, про що свідчать надані суду розписки позичальника (а.с.6,7), які посвідчують передання відповідачеві позикодавцем вказаних грошових сум, що відповідає вимогам ч.2 ст.1047 ЦК України.
Тому суд вважає, що вимоги позивача стосовно повернення боргу основані на законі, оскільки відповідач не виконав умов договору, а саме не повернув суму боргу у встановлений договорами строк, а саме в місячний строк по першій розписці та до 22 травня 2008 року по другій розписці, чим порушив вимоги ст.1049 ЦК України, яка передбачає, що позичальник зобовязаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.
За таких обставин, суд вважає, що вимоги позивача про стягнення з відповідача боргу, який складає 318 800 грн. за двома договорами, підлягають задоволенню, як основані на законі.
Відповідно до ч.2 ст.625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобовязання, на вимогу кредитора зобовязаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.
Стосовно стягнення на користь позивача сум з урахуванням встановленого індексу інфляції, суд вважає, в цій частині позовні вимоги задоволенню не підлягають, оскільки лише грошова одиниця України (гривня) підлягає індексації, а іноземна валюта, яка була предметом позики, індексації не підлягає, так як індекс інфляції це показник, який характеризує динаміку загального рівня цін на товари і послуги, які купує населення для невиробничих цілей. Ціни в Україні встановлюються у національній валюті, тому вищезазначена ст.625 ЦК України може бути застосована лише у випадку прострочення грошового зобовязання у гривні.
Також на користь позивача підлягають стягненню суми судових витрат, в порядку ст.88 ЦПК України.
Керуючись ст.ст.15,58-60,209,212,213,214-215,224-226 ЦПК України, ст.ст.509, 625, 1046, 1047, 1049 ЦК України
Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу та процентів за договором позики задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 борг за договором позики, три проценти річних з простроченої суми на загальну суму 345 300,25 грн. та судові витрати в розмірі 1820 грн .
Рішення може бути оскаржене позивачем до апеляційного суду Одеської області через Татарбунарський районний суд протягом 10 днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом 10 днів з дня отримання копії рішення.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом 10 днів з дня отримання його копії.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення, заочне рішення може бути оскаржене відповідачем в загальному порядку.

Суддя Сивоконь