АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 листопада 2011 року Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Дніпропетровської області в складі:

головуючого судді - Болтунової Л.М.

суддів - Тамакулової В.О., Козлова С.П.

при секретарі - Куць О.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Дніпропетровську справу за позовом ОСОБА_2 до Публічного акціонерного товариства «ДТЕК Павлоградвугілля» про відшкодування моральної шкоди, по апеляційній скарзі Публічного акціонерного товариства «ДТЕК Павлоградвугілля» на рішення Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 06 жовтня 2011 року, -

в с т а н о в и л а:

У серпні 2011 року позивач звернувся до суду з позовом до ПАТ «ДТЕК Павлоградвугілля», посилаючись на отримання професійного захворювання за час роботи у тяжких та шкідливих умовах праці на підприємствах вугільної промисловості, в тому числі і на шахті „Дніпровська ВАТ «Павлоградвугілля».

Згідно висновку МСЕК від 03 листопада 2010 року, позивачу було встановлено первинно 40% стійкої втрати професійної працездатності та ІІІ групу інвалідності, і він пережив душевні страждання через втрачене здоров'я. Просив виплатити йому страхову виплату за моральну шкоду в сумі 10 000 гривень.

Рішенням Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 06 жовтня 2011 року позов частково задоволено, стягнуто з ПАТ «ДТЕК Павлоградвугілля» на користь позивача моральну шкоду в сумі 6500 грн., вирішено питання про судові витрати. В решті позову відмовлено.

В апеляційній скарзі ПАТ «ДТЕК Павлоградвугілля» посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права, ставить питання про скасування рішення суду та ухвалення нового рішення про відмову в задоволенні позову в повному обсязі.

Розглянувши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню частково.

Задовольняючи позов частково, суд першої інстанції виходив з того, що позивач утратив працездатність внаслідок професійного захворювання, отриманого на виробництві, спричиненого негативними виробничими факторами під час виконання трудових обов'язків, а тому, у звязку із внесеними до Закону України "Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності" змінами від 23.02.2007 року, відшкодувати завдану йому втратою працездатності моральну шкоду повинен роботодавець, який не створив безпечних умов праці.

Як вбачається з матеріалів справи, за час роботи позивач отримав професійне захворювання, через що вперше, за висновком МСЕК від 03 листопада 2010 року, йому було встановлено 40% втрати професійної працездатності та третю групу інвалідності, а в сукупності 65% . в тому числі 25 % травма 30.12.2008 року- повторно.(а.с.2. )

Відповідно до ч. 1 ст. 153 КЗпП України на усіх підприємствах, в установах, організаціях створюються безпечні і нешкідливі умови праці, забезпечення яких ч. 2 вказаної статті цього Кодексу покладено на власника або уповноважений ним орган.

Статтею 2371 КЗпП України передбачено проведення відповідно до законодавства власником або уповноваженим ним органом відшкодування моральної шкоди працівнику у разі, якщо порушення його законних прав призвели до моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв'язків і вимагають від нього додаткових зусиль для організації свого життя.

У зв'язку з тим, що відповідно до ст. 2371 КЗпП України відшкодувати працівнику моральну шкоду у випадку, передбаченому даною статтею, покладено на власника або уповноважений ним орган, і, як установлено судом, втрата працездатності позивача настала внаслідок професійного захворювання, спричиненого негативними виробничими факторами під час виконання позивачем трудових обов'язків, і моральну шкоду йому заподіяно ушкодженням здоров'я, пов'язаним із виконанням трудових обов'язків, а роботодавець не забезпечив створення безпечних умов праці, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про відшкодування на користь ОСОБА_2 моральної шкоди з ПАТ "ДТЕК Павлоградвугілля".

Зупиненням, а в подальшому й скасуванням права громадян, що потерпіли від нещасних випадків на виробництві, на відшкодування моральної шкоди за рахунок Фонду, яке вони мали відповідно до приписів первинної редакції Закону України "Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності", саме право цих громадян на відшкодування моральної шкоди не порушено, оскільки ст. 2371 КЗпП України їм надано право відшкодовувати моральну шкоду за рахунок власника або уповноваженого ним органу (роботодавця).

Колегія суддів вважає , що присуджений розмір страхової виплати на користь позивача в сумі 6500 грн. повинен бути зменшений до 4000 грн., оскільки суд першої інстанції помилково прийшов до висновку про втрату ОСОБА_2 працездатності в розмірі 65 %, а не 40% первинно, про що також зазначав в своєму позові і сам позивач. (а.с.1 )

Виходячи з викладеного, колегія суддів вважає, що рішення суду підлягає зміні на підставі п.3 ст.309 ЦПК України, в зв*язку з чим апеляційна скарга задовольняється частково.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 309 ЦПК України, колегія суддів,

в и р і ш и л а :

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства «ДТЕК Павлоградвугілля» задовольнити частково.

Рішення Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 06 жовтня 2011 року змінити, зменшивши суму стягнення з Публічного акціонерного товариства «ДТЕК Павлоградвугілля» на користь ОСОБА_2 з 6500 грн. до 4000 грн.

В іншій частині рішення залишити без змін.

Рішення набирає законної сили з моменту проголошення, але може бути оскаржено в касаційному порядку протягом двадцяти днів з цього часу.

Судді: