АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Категорія 26 ( 1 )ОСОБА_1
Доповідач Грищенко Н. М.
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 листопада 2011 року колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді Грищенко Н. М.

суддів Зубакової В. П., Неклеси В. І.

при секретарі Бадалян Н. О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кривому Розі цивільну справу за апеляційною скаргою Відкритого акціонерного товариства Криворізький залізорудний комбінат на рішення Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу від 31 серпня 2011 року у справі за позовом ОСОБА_2 до Відкритого акціонерного товариства Криворізький залізорудний комбінатпро відшкодування моральної шкоди, -

Особи, що беруть участь у розгляді справи: представник ПАТ «Криворізький залізорудний комбінат» - ОСОБА_3

В С Т А Н О В И Л А:

У травні 2011 року позивач ОСОБА_2 звернувся до суду із позовом до відкритого акціонерного товариства «Криворізький залізорудний комбінат», яке змінило свою назву на Публічне акціонерне товариство «Криворізький залізорудний комбінат» (надалі ПАТ «Кривбасзалізрудком») та Відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України в м. Кривому Розі Дніпропетровської області про відшкодування моральної шкоди в розмірі по 173 000 грн. з кожного з відповідачів окремо у звязку з ушкодженням здоровя, завданого внаслідок професійного захворювання під час роботи на підприємстві відповідача ПАТ «Кривбасзалізрудком».

В подальшому позивач змінив свої вимоги, просив залишити позов в частині стягнення моральної шкоди з Відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України в м. Кривому Розі Дніпропетровської області без розгляду.

Рішенням Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу від 31 серпня 2011 року ОСОБА_2 позов задоволено частково. Стягнуто з ПАТ «Кривбасзалізрудком» на користь ОСОБА_2 у відшкодування заподіяної йому моральної шкоди 22 000 грн. та на користь держави судовий збір в розмірі 17 грн. та витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи в розмірі 15 грн.

В апеляційній скарзі ПАТ «Кривбасзалізрудком» ставить питання про скасування рішення суду та ухвалення нового рішення про відмову в задоволенні позовних вимог, оскільки вважає рішення є незаконним та необґрунтованим; позивач працював у шкідливих умовах праці на декількох підприємствах; не встановлено факту спричинення моральної шкоди; не проведено медико-соціальної експертизи для встановлення факту отримання такої шкоди; акт розслідування хронічного професійного захворювання позивача складено з перевищенням повноважень осіб, що його підписали; вина відповідача у виникненні професійного захворювання не встановлена та не доведена; розмір моральної шкоди значно завищений.

Перевіривши матеріали справи, законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги та заявлених вимог, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що ОСОБА_2 з 14.09.1981 року по 05.08.1998 року працював у шкідливих умовах праці підземним гірничим робітником ш. ім.. Артема ВО «Кривбасруда», з 11.08.1998 року підземним гірничим робітником очисного забою 4-го розряду, з 06.05.2008 року черговим слюсарем з ремонту устаткування на ш. Родіна ПАТ «Кривбасзалізрудком», внаслідок чого отримав професійне захворювання.

Висновком МСЕК від 16.04.2008 року йому було первинно встановлено 45% загальної втрати професійної працездатності, з яких 40% по радикулопатії, 5% - по туговухості та ІІІ групу інвалідності. Наступним переоглядом 26.05.2009 року ступінь втрати працездатності залишено незмінним

Задовольняючи частково позовні вимоги, суд першої інстанції правильно виходив з того, що Актом розслідування хронічного професійного захворювання №4 від 24.03.2008 року (а.с. 13-14) встановлено, що причиною виникнення хронічного професійного захворювання позивача є тривалий час роботи ОСОБА_2 в умовах дії шкідливого фактору шуму, що перевищує встановлені норми та несприятливого мікроклімату. Довідкою про санітарно-гігієнічні умови праці позивача (а.с. 10-11) Зазначений акт є дійсним, його не оскаржено у встановленому законом порядку. Тому доводи відповідача про незаконність стягнення моральної шкоди на користь позивача та відсутність доказів вини відповідача є безпідставними.

Факт спричинення моральної шкоди позивачу у звязку з професійним захворюванням, встановлений в судовому засіданні і підтверджується матеріалами справи. Позивач переносить моральні страждання, що позбавляє його нормальних життєвих звязків і вимагає додаткових зусиль для організації свого життя.

Доводи апеляційної скарги відповідача про те, що в даному випадку саме на органи МСЕК покладений обов'язок встановлення факту заподіяння моральної шкоди позивачу є безпідставними та такими, що суперечать «Порядку встановлення медико-соціальними експертними комісіями ступеня втрати професійної працездатності у відсотках працівникам, яким нанесене ушкодження здоров'я, пов'язане з виконанням трудових обов'язків», затвердженого наказом Міністерства охорони здоров'я України від 22.11.1995 р. №212, оскільки МСЕК встановлює даний факт щодо потерпілих на виробництві, яким не було встановлено стійку втрату професійної працездатності, в той час як позивачу з 16.04.2008 року встановлено стійку втрату професійної працездатності.

Висновок суду про відшкодування позивачу з боку відповідача моральної шкоди відповідає Рішенню Конституційного Суду України від 08.10.2008 року № 20-рп/2008р. відповідно до якого, статтею 237-1 КЗпП України громадянам, що потерпіли від нещасного випадку або професійного захворювання, надано право на відшкодування моральної шкоди за рахунок власника або уповноваженого ним органу.

Колегія суддів вважає, що розмір моральної шкоди визначений судом з урахуванням розяснень п.9 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995р., з подальшими змінами, Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди, відповідно до якого, розмір відшкодування моральної ( немайнової) шкоди суд визначає в межах заявлених вимог залежно від характеру та обсягу заподіяних позивачеві моральних і фізичних страждань, з урахуванням в кожному конкретному випадку ступеня вини відповідача та інших обставин. Зокрема, враховується характер і тривалість страждань, стан здоровя потерпілого, характер отриманого позивачем професійного захворювання, істотність вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, конкретних обставин по справі і наслідків, що наступили. Суд врахував ступінь фізичних і моральних страждань позивача, їх тривалість і тяжкість, істотність вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, а також конкретних обставин по справі, і наслідків, що наступили.

На підставі викладеного колегія суддів вважає, що рішення суду необхідно залишити без зміни, а апеляційну скаргу без задоволення.

Керуючись ст. ст. 303, 307, 308, 313 - 315 ЦПК України, колегія суддів,

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства Криворізький залізорудний комбінат - відхилити.

Рішення Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу від 31 серпня 2011 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, але може бути оскаржена у касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом 20 днів з дня набрання нею законної сили.

Головуючий:

Судді: