Справа № 2-553/11

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 грудня 2011 року Лебединський районний суд Сумської області

в складі: головуючого судді Чхайло О. В.,

при секретарі Сивоконь А.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Лебедині справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення коштів в сумі 11956,80 грн.;

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду з зазначеним позовом, мотивуючи свої вимоги тим, що 20.05.2009 року за договором позики від ОСОБА_3 відповідачка отримала 1500 американських доларів. Даний договір був оформлений у вигляді розписки. В подальшому ОСОБА_3 за договором про відступлення права вимоги передав позивачеві своє право вимоги боргу від ОСОБА_2 03.08.2011 року ОСОБА_1 звернувся до боржника з приводу повернення боргу, але його вимоги задоволені не були. Тому позивач просить стягнути з відповідачки суму заборгованості, яка станом на 08.08.2011 року складає 11956,80 грн., а також судові витрати за подання позову до суду.

В судовому засіданні позивач та його представник позовні вимоги підтримали в повному обсязі, представник відповідачки проти задоволення позову не заперечив.

Вислухавши позивача, його представника, представника відповідачки та вивчивши матеріали справи, суд вважає, що між сторонами мають місце правовідносини щодо виконання зобовязань за договором позики, а позовні вимоги обґрунтовані і підлягають задоволенню в повному обсязі, оскільки в судовому засіданні було встановлено наступне.

20.05.2009 року ОСОБА_2 отримала від ОСОБА_3 грошові кошти в сумі 11250 грн., що становило 1500 американських доларів.

Факт отримання позики стверджується розпискою (а.с. 6), наданою ОСОБА_2, а також визнається в судовому засіданні стороною відповідача.

02.08.2011 року право вимоги вказаного боргу перейшло від ОСОБА_3 до ОСОБА_1 в порядку відступлення права вимоги, що вбачається з договору (а.с. 7) та акту приймання-передачі (а.с. 8).

В серпні 2011 року позивач звернувся до ОСОБА_2 з листом (а.с. 11) в якому просив повернути заборгованість. Але до цього часу боржником розрахунки за договором позики не проведено.

Згідно вимог ст. ст. 1046, 1047, 1049 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти, а позичальник зобовязується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів. На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка.

Отже, встановлено, що права позивача були порушені, а тому він обґрунтовано звернуся до суду за захистом своїх інтересів і його вимоги підлягають задоволенню.

Ухвалюючи рішення, також суд враховує і те, що розмір заборгованості в сумі 11956,80 грн., яку позивач просить стягнути на свою користь, відповідачем не оспорюється, а тому позов підлягає задоволенню саме в такому розмірі.

Судові витрати підлягають розподілу в порядку ст. 88 ЦПК України.

На підставі вище наведеного, керуючись ст. ст. 10, 15, 60, 88, 209, 213, 214, 215 ЦПК України, ст. ст. 1046, 1047, 1049 ЦК України;

В И Р І Ш И В:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення коштів в сумі 11956,80 грн. задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 кошти в сумі 11956,80 грн.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 кошти на відшкодування судових витрат: судового збору в сумі 119,57 грн., витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи в сумі 120 грн.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Сумської області через суд першої інстанції шляхом подачі в 10-ти денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги, а особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя Чхайло О. В.