Справа № 2-93/11
РІШЕННЯ

Іменем України

16 лютого 2011 року Сторожинецький районний суд Чернівецької області в складі:

головуючого судді Бужори В.Т.,

при секретарі Іліуці М.Г.,

за участю представника позивача ОСОБА_1,

представника відповідача ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Сторожинець цивільну справу за позовом ОСОБА_3, в інтересах якої діє ОСОБА_1, до ОСОБА_4, в інтересах якого діє ОСОБА_2, про відшкодування завданої шкоди та знесення самовільно побудованих будівель, -

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернулася в суд з позовом до ОСОБА_4 про відшкодування завданої шкоди та знесення самовільно побудованих будівель, посилаючись на наступне.

Рішенням від 15.07.2003р. Сторожинецького районного суду між сторонами було розділено будинковолодіння, яке знаходиться по вул.Дружби,58 в с.Чудей Сторожинецького району. За рішенням ОСОБА_5 стало належати 35 частин цього будинковолодіння, а ОСОБА_3А 65 частин, серед яких був сарай літ. «М». Позивач зазначає, що на даний час відповідач цей сарай зніс, та самовільно побудував на місці цього сараю кухню з сараєм. За вказані дії його було притягнуто до адміністративної відповідальності. На даний час позивач хоче зареєструвати за собою право власності на свої 65 частин будинковолодіння. Вона звернулась до БТІ з клопотанням про реєстрацію її рішення суду, але внаслідок того, що відповідач зніс її сарай літ. «М» - їй було відмовлено у реєстрації права власності. Позивач вказує, що відповідач своїми діями по знесенню сараю наніс їй матеріальну шкоду в розмірі 2000 грн.

Виходячи з викладеного позивач просить суд зобовязати відповідача знести самовільно побудований ним сарай на місці її сараю літ. «М», зобовязати відповідача відшкодувати в натурі завдану їй шкоду шляхом відновлення до попереднього стану знесеного ним сараю літ. «М» та стягнути з відповідача судові витрати.

В судовому засіданні позивач та її представник позовні вимоги підтримали, посилаючись на викладені обставини.

Відповідач та його представник позовні вимоги не визнали. Надали суду письмові заперечення на позов, в яких зазначили наступне.

Позивач не представила суду доказів на підтвердження розміру завданої шкоди. Відсутні докази, що підтверджують факт руйнування відповідачем сараю та будівництва саме на цьому місці іншого сараю. Позивач не надала доказів про місце розташування сараю літ. «М», його розмірів, коефіцієнт зносу. З постанови та з протоколу про притягнення ОСОБА_5 до відповідальності за самовільну забудову не вбачається, що самовільна забудова була здійснена на місці сараю літ. «М». Крім того позивач постійно проживає в с.Чудей з 29.12.2006р. у своєму будинковолодінні, і не звернулась одразу до відповідних органів із заявою про здійснення відповідачем знесення сараю та самовільної забудови, тому вона пропустила строк позовної давності.

Свідок ОСОБА_6 пояснив суду, що він являється чоловіком позивача. Відповідач з позивачем знаходяться у неприязних відносинах. Відповідач без згоди позивача розібрав сарай бо хотів там будуватись.

Свідок ОСОБА_7 пояснив суду, що сарай в останній час був в аварійному стані: перекритий резиною, дошки були гнилі, сарай завалився від старості, матеріали від сараю знаходяться на подвірї. На місці того сараю відповідач побудував у 2009р. інший сарай

Свідок ОСОБА_8 суду пояснив, що він знає відповідача з 2000р., приїзджає до нього постійно. Був на подвірї гнилий сарай, перекритий «толем», дошки завалились від старості, сарай мав падати. Стан сараю бачив у 2009р. Зараз на місці старого сараю побудований був інший.

Свідок ОСОБА_9 суду пояснив, що він розбирав сарай на подвірї сторін. Сарай був цілий. Коли розбирали сарай - ОСОБА_10 показувала куди складати матеріали з сараю. Він приймав участь у будівництві нового сараю.

Свідок ОСОБА_11 пояснила суду, що вона була на подвірї у 2000-х роках, цей сарай був з дошок, перекритий резиною. Використовувався як літня кухня, міг стояти довго, вона там обідала.

Суд, вивчивши докази якими сторони обґрунтовують свої вимоги і заперечення, на пiдставi аналiзу встановлених фактичних обставин справи i вiдповiдних їм правовiдносин, знаходить, що вимоги позивача не підлягають задоволенню, виходячи з наступного.

Згідно ч.1 ст.61 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Рішенням від 15.07.2003р. Сторожинецького районного суду між сторонами було розділено будинковолодіння, яке знаходиться по вул.Дружби,58 в с.Чудей Сторожинецького району. За рішенням ОСОБА_12 стало належати 35 частин цього будинковолодіння, а ОСОБА_3А 65 частин, серед яких був сарай літ. «М». Вказане підтверджується копією рішення.

З копії Рішення реєстратора від 08.09.2010р. про відмову у реєстрації вбачається, що ОСОБА_3 30.08.2010р. звернулась до КП «Сторожинецьке БТІ» із заявою про державну реєстрацію рішення Сторожинецького районного суду від 2003р. про визнання за нею права власності на нерухоме майно. Їй було відмовлено у реєстрації оскільки рішення було ухвалено у 2003р., вона звернулась до БТІ в 2010р.., заява про реєстрацію прав власності на нерухому майно подається не пізніше як через 12 місяців з моменту виникнення цього права. Якщо строк подачі заяви порушено, то реєстрації прав власності повинна передувати технічна інвентаризацію.

З викладеного випливає, що твердження позивача, що їй відмовлено у реєстрації права власності у звязку зі знесенням сараю відповідачем не відповідає дійсності.

З протоколу №03-139/09 від 13.10.2009р. головного державного інспектора Інспекції держархбудконтролю у Чернівецькій області ОСОБА_13 вбачається, що ОСОБА_5 в с.Чудей Сторожинецького району самовільно побудував сарай розміром 5Х8 м.

Постановою №03-386/09 від 14.10.2009р. у справі про адміністративне правопорушення у сфері містобудування заступник начальника Інспекції держархбудконтролю ОСОБА_14, розглянувши вказаний протокол наклав на ОСОБА_5 штраф за самовільне будівництво господарської будівлі.

Проаналізувавши зазначені протокол та постанову у справі про адміністративне правопорушення у їх сукупності, суд не знаходить доказів того, що ОСОБА_5 самовільно зніс саме належний позивачу сарай літ. «М». І тому інше твердження позивача, що вказана постанова та протокол про адміністративне правопорушення є доказом того, що відповідач зніс належний позивачу сарай літ. «М» - також не відповідає дійсності.

З постанови від 16.04.2010р. Сторожинецького РВ про відмову у порушенні кримінальної справи вбачається, що між ОСОБА_3 та ОСОБА_5 склались неприязні відносини. Приблизно 20років назад ОСОБА_3 побудувала літню кухню з дошок та накрила його гумою. Після розподілу майна між ОСОБА_3 та ОСОБА_5 ця кухня опинилась на земельній ділянці ОСОБА_5 Ця кухня прогнила і ОСОБА_5 в 2009р. її розібрав, на її місці побудував нову кухню з сараєм.

Підсумовуючи викладене, приймаючи до уваги покази свідків, суд знаходить доведеним, що між сторонами існує спір з приводу розібрання ОСОБА_5 сараю та самовільної забудови іншого сараю.

Але у судовому засіданні не знайшла своє підтвердження обставина, що позивач не може зареєструвати за собою право власності на нерухоме майно у звязку із знесенням відповідачем належного позивачу сараю літ. «М» і самовільної забудови ним на місці цього сараю іншої будівлі. Крім того позивачем не представлено переконливих доказів того, що відповідач розібрав саме сарай літ. «М», і саме на місці розібраного сараю літ. «М» збудував нові сарай з кухнею. З наданих суду доказів це можна тільки припускати.

З вимог ч. 4 ст.61 ЦПК України вбачається, що доказування не можу ґрунтуватись на припущеннях.

Виходячи з викладеного, суд вважає, що зазначені позивачем підстави не є достатні для задоволення позову, тому суд відмовляє позивачу у задоволенні її позовних вимог.

На підставі ст.ст.317, 386, 376,1166, 1192 ЦК України та керуючись ст.ст. 3, 57, 60, 61, 118-120, ЦПК України

Вирішив:

В позовних вимогах ОСОБА_3 про зобовязання ОСОБА_5 знести самовільно побудований ним сарай , відшкодування завданої шкоди, відновлення знесеного сарая та стягнення судових витрат відмовити.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Апеляційного суду Чернівецької області через Сторожинецький районний суд протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

СУДДЯ: