АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № Справа № 22ц-3673/11 Головуючий у 1 й інстанції - ОСОБА_1 Доповідач - Петренко І.О.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 березня 2011 року м. Дніпропетровськ

Колегія суддів судової палати по цивільним справам апеляційного суду Дніпропетровської області в складі:

головуючого судді Петренко І.О.

суддів Котушенко С.П., Прозоровій М.Л..

при секретарі Солодовій І.М..,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпропетровську апеляційну скаргу Закритого акціонерного товариства «Кримський титан» на рішення Вільногірського міського суду Дніпропетровської області від 01 грудня 2010 року по справі за позовом ОСОБА_2 до Закритого акціонерного товариства «Кримський титан» про стягнення орендної плати та неустойки, та за зустрічним позовом Закритого акціонерного товариства «Кримський титан» до ОСОБА_2 про визнання договору оренди недійсним,-

ВСТАНОВИЛА :

У серпні 2006 року позивачка звернулася до суду з позовом та просила ухвалити рішення, яким стягнути на її користь з ЗАТ «Кримський Титан», 1- орендну плату за користування земельною ділянкою в 2003 -2009 роках за договором оренди земельної ділянки № 334 від 27 червня 2001року в натуральній формі у виді рутилового концентрату в кількості 54.810 т., загальною вартістю 119 023.83 грн.; 2 - грошові кошти на загальну суму 18 489.06 грн., із яких: 14 379.06 грн. сума щорічно нарахованої пені за період з 02 липня 2005 року по 01 липня 2009 року, 4 110 грн. загальна сума судових витрат, що підлягає відшкодуванню, в тому числі: судовий збір 1080 грн., 30 грн. - витрати з інформаційно-технічного забезпечення розгляду справи, 3 000 грн. оплата юридичної допомоги адвоката.

В обґрунтування позивачка посилалася на те, що 27 червня 2001 року був укладений договір № 334 оренди земельної ділянки між нею та відповідачем ЗАТ Кримський Титан в особі філії «Вільногірський гірничо-металургійний комбінат», що є правонаступником дочірнього підприємства Вільногірський державний гірничо-металургійний комбінат. Згідно договору оренди № 587 від 06 вересня 2004 року цілісного майнового комплексу ДП Вільногірський державний гірничо-металургійний комбінат та додаткового договору до нього № 740/234 від 05 листопада 2004року, ЗАТ Кримський Титан в особі філії Вільногірський гірничо-металургійний комбінат є правонаступником усіх прав та обовязків дочірнього підприємства Вільногірський державний гірничо-металургійний комбінат. Передача майна цілісного майнового комплексу оформлена передавальним актом № 001/2004 від 30 листопада 2004 року.

Таким чином, ЗАТ Кримський Титан в особі філії Вільногірський гірничо-металургійний комбінат з 30 листопада 2004 року є Орендарем за договором оренди земельної ділянки № 334 від 27 червня 2001 року Договір діє і на теперішній час, так як жодна із сторін за договором не ініціювала питання щодо його розірвання.

Згідно з договором Орендодавець надав у довгострокове платне користування належну йому на праві приватної власності земельну ділянку площею 5.2195 га, з яких 5.2195 га рілля, яка знаходиться на території Малоолександрівської сільської ради, Верхньодніпровського району, Дніпропетровської області. Договір оренди земельної ділянки зареєстрований в книзі записів державної реєстрації договорів оренди землі за № 4 від 27 червня 2001 року у Верхньодніпровському районному відділі земельних ресурсів та засвідчений головою Малоолександрівської сільської ради, земельна ділянка виділена на місцевості та передана відповідачу. У відповідності з п. 2.3 договору Орендар повинен був до 01 липня кожного року, як плату за користування земельною ділянкою, передавати Орендодавцю по 7.830 тони рутилового концентрату, з розрахунку 1,5 тони рутилового концентрату за 1 га орендованої землі.

Свої зобовязання Орендар виконав частково, передавши позивачу в розрахунок орендної плати тільки 15.66 тони рутилового концентрату.

Таким чином, станом на 01 липня 2009 року відповідач повністю розрахувався з позивачем за 2001 та 2002 роки. Заборгованість відповідача по орендній платі за договором оренди земельної ділянки № 334 від 27.06.2001 року перед позивачем складає 54.810 тон рутилового концентрату.

Відповідно до додаткової угоди № 1 до договору № 334 від 27.06.2001р. ціна рутилового концентрату визначається з розрахунку середньої собівартості за звітний рік.

Таким чином, станом на 01 липня 2009 року вартість рутилового концентрату, який є боргом відповідача за договором оренди земельної ділянки, складає 119 023.83 грн.

Розмір пені при зверненні позивача до суду 04 серпня 2006 року за порушення строків сплати орендної плати з 02 липня 2005 року до 01 липня 2006 року складає 3 002.04 грн.

Розмір пені за порушення строків сплати орендної плати з 02 липня 2006 року по 01 липня 2007 року складає 3 005.79 грн.

Розмір пені за порушення строків сплати орендної плати з 02.липня 2007 року по 01.липня 2008 року складає 3 331.48 грн., та розраховується з наступного:

а) борг в грошовому обсязі на 01.07.07р. складає 17 763.14грн.

б) - з 01.06.07р. по 31.12.07р. облікова ставка НБУ становить 8,0% річних;

в) - з 02.07.2007р. по 31.12.2007р. прострочення платежу складає 183 дні;

г) - пеня за період з 02.07.2007р. по 31.12.2007р. складає

17 763.14грн.(сума боргу) х 0,044% (подвійна облікова ставка НБУ) х 183 дні = 1 430.29грн.; д) з 01.01.08р. по 29.04.08р. облікова ставка НБУ становить 10,0% річних;

е) з 01.01.2008р. по 29.04.2008р. прострочення платежу складає 119 днів;

ж) пеня за період з 01.01.2008р. по 29.04.2008р. складає

17 763.14грн.(сума боргу) х 0,055% (подвійна облікова ставка НБУ) х 119 днів = 1 162.60грн.

з) з 30.04.08р. по цей час облікова ставка НБУ становить 12,0 % річних;

і) - з 30.04.08р. по 01.07.2008р. прострочення платежу складає 62 дні;

к) - пеня за період з 30.04.2008р. по 01.07.2008р. складає

17 763.14грн.(сума боргу) х 0,066% (подвійна облікова ставка НБУ) х 63 днів = 738.59грн.;

л) усього пеня за період з 02.07.2007р. по 01.07.2008р. складає

1 430.29грн. + 1 162.60грн. + 738.59грн. = 3 331.48грн.

Розмір пені за порушення строків сплати орендної плати з 02 липня 2008 року по 01.липня 2009 року складає 5 039.75 грн., та розраховується з наступного:

а) борг в грошовому обсязі на 01.07.08р. складає 20 920.51грн.

б) - з 30.04.08р. по 01.07.09р. облікова ставка НБУ становить 12.0% річних;

в) - з 02.07.2008р. по 01.07.2009р. прострочення платежу складає 365 днів;

г) - пеня за період з 02.07.2008р. по 01.07.2009р. складає

20 920.51грн.(сума боргу) х 0,066% (подвійна облікова ставка НБУ) х 365 днів = 5 039.75грн.;

ЗАТ «Кримський титан» позов не визнало та звернулося до суду з зустрічним позовом (т.1 а.с.84-86), в якому прохає визнати недійсним договір №336 від 27 червня 2001 року оренди земельної ділянки за наступних обставин.

27 червня 2001 року ОСОБА_2 та Дочірнє підприємство «Вільногірський державний гірничо-металургійний комбінат» (ДП «ВДГМК») уклали договір оренди земельної ділянки № 336. У результаті припинення ДП «ВДГМК» шляхом приєднання до ЗАТ «Кримський ТИТАН» на підставі договору оренди цілісного майнового комплексу № 587 від 06 вересня 2004 року, та ст. 15 ЗУ « Про оренду державного та комунального майна» № 2269-ХІІ від 10.04.1992 р., відповідач став правонаступником в частині балансових активів та пасивів ДП «ВДГМК», що підтверджується п.п.1.5 Договору та актом прийому-передачі № 001/2004 від 30 листопада 2004 року, а також балансом ДП «ВДГМК» від 31 серпня 2004 року.

Суттєві умови договору оренди земельної ділянки, укладеного між сторонами, не відповідають вимогам законодавства:

- у відповідності з п.п. 2.1. зазначеного договору предметом орендних відносин є земельна ділянка сільськогосподарського призначення для вирощування сільськогосподарських культур, належна відповідачеві на праві приватної власності, що підтверджується державним актом ІV-ДП №134891 від 04 квітня 2001 року. Всупереч вимогам чинного законодавства відповідач надав згоду на використання земельної ділянки сільськогосподарського призначення в межах затвердженого гірничого відводу на підставі Ліцензії № 2488 від 13 червня 2001 року, для цілей не повязаних з веденням сільськогосподарського виробництва, що підтверджується нотаріально завіреним погодженням відповідача від 15 жовтня 2001 року;

- у відповідності з п.п. 2.3. зазначеного Договору встановлена натуральна форма плати за користування земельною ділянкою у вигляді 30.00 тн. рутилового концентрату за один рік користування землею ( з розрахунку 1,5 тн рутилового концентрату за 1 рік користування 1 га орендованої землі), що суперечить вимогам п.2 ч.1 ст.20 ЗУ «Про оренду землі» від 06 жовтня 1998 року № 161-ХІV в частині визначення виду продукції, яка може бути використана під час застосування натуральної форми оплати за користування земельною ділянкою сільськогосподарського призначення (вона може бути застосована тільки за визначеною кількістю чи частиною сільськогосподарської продукції, яка одержується з орендованої земельної ділянки). Рутиловий концентрат згідно Державного класифікатора продукції та послуг ДК 016097 від 30 грудня 1997 року № 822 не є сільськогосподарською продукцією, а визначений як матеріал неенергетичний видобувної промисловості, крім того Наказом Міністерства економіки України від 24 липня 1998 року № 102 «Про затвердження переліку високоліквідної промислової продукції» (зареєстровано в міністерстві юстиції України 07 серпня 1998 року № 499/2939) рутиловий концентрат визначений як високоліквідна промислова продукція;

- термін дії Договору десять років, передбачений п.п.2.3 не відповідає вимогам ст. 8 ЗК УРСР від 18 грудня 1990 року, тому що максимальний термін оренди земельних ділянок, що знаходиться у власності фізичних осіб (на той період) без зміни їх цільового призначення, не повинен був перевищувати трьох років, а в зазначених вичерпних випадках пяти років. Таким чином, вбачається невідповідність зазначених пунктів Договору вимогам чинного на момент його укладення законодавства, що унеможливлює його виконання в звязку з незаконністю суттєвих умов.

Рішенням Вільногірського міського суду Дніпропетровської області від 01 грудня 2010 року позовні вимоги ОСОБА_2 задоволені в повному обсязі. Стягнено з ЗАТ «Кримський Титан», юридична адреса: 96012, АР Крим, м. Армянськ, Північна промзона, , на користь ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженки ІНФОРМАЦІЯ_2, і/к № НОМЕР_1, яка мешкає за адресою: провулок 2-й Український,35, м. Верховцево, Верхньодніпровського району, Дніпропетровської області:

1. орендну плату за користування земельною ділянкою в 2003 2009 роках за договором оренди земельної ділянки № 336 від 27 червня 2001р. в натуральній формі у виді рутилового концентрату в кількості 210.00 т., загальною вартістю 456 030 грн.;

2. грошові кошти на загальну суму 63 342.38 грн., із яких: 58 612.38 грн. - складає сума щорічно нарахованої пені за період з 02 липня 2005 року по 01 липня 2009 року; 4730 грн. - складає загальна сума для відшкодування судових витрат, в тому числі: судовий збір - 1700 грн., витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи 30 грн., витрати з оплати юридичної допомоги адвоката 3 000 грн.

В задоволенні зустрічного позову про визнання договору оренди земельної ділянки № 336 від 27 червня 2001 року недійсним з моменту укладення відмовлено та вирішено питання щодо судових витрат.

В апеляційній скарзі ЗАТ «Кримський титан» посилаючись на порушення судом норм чинного законодавства, просить рішення суду скасувати та ухвалити нове рішення, яким відмовити в задоволенні позовних вимог ОСОБА_2 та задовольнити його позовні вимоги.

Перевіривши матеріали справи, законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги та заявлених позовних вимог, колегія суддів вважає за необхідне апеляційну скаргу задовольнити частково, рішення суду скасувати та постановити нове рішення про відмову в задоволенні позовних вимог ОСОБА_2, з наступних підстав.

Відповідно до ст.. 213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним та обґрунтованим.

Законним є рішення , яким суд , виконавши всі вимоги цивільного судочинства , вирішив справу згідно із законом.

Обґрунтованим є рішення , ухвалене на основі повно і всебічно зясованих обставин , на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень , підтверджених тими доказами , які були досліджені в судовому засіданні.

Ухвалюючи оскаржуване рішення по справі , суд першої інстанції виходив із того , що дана справа підсудна Вільногорському міському суду Дніпропетровської області.

Однак , з такими висновками погодитись не можна.

Так, при здійсненні правосуддя у цивільних справах , суд , неухильно дотримуючись норм матеріального та процесуального права , повинен забезпечити справедливий , неупереджений їх розгляд і вирішення з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав , свобод чи інтересів фізичних осіб , права та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

У відповідності до положень ст.. 122 ЦПК України , суддя відкриває провадження у цивільній справі не інакше як на підставі заяви , поданої і оформленої в порядку , встановленому цим кодексом.

Вирішуючи питання про відкриття провадження у справі , суд повинен виходити з того , що згідно зі ст.. 124 Конституції України , ст.. 15 ЦПК України юрисдикція загальних судів поширюється на всі правовідносини , що виникають у державі , окрім тих , для яких передбачено розгляд справ за правилами іншого судочинства.

Усі справи , що підлягають вирішенню в порядку цивільного судочинства , у відповідності до положень ст.. 107 ЦПК України розглядаються районними, районними в містах, міськими та міськрайонними судами.

Питання про підсудність справ позовного провадження визначена главою 1 розділу 111 ЦПК України.

У відповідності з розясненнями , що містяться в п. Постанови Пленуму Верховного Суду України „ Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ від 16 квітня 2004 року зі змінами та доповненнями внесеними, зокрема, 19 березня 2010 року у випадках , коли вимоги повязуються з визнанням права на земельну ділянку , усунення перешкод користування нею, іншими вимогами з приводу земельної ділянки чи розташованої на ній нерухомості , зокрема про відшкодування шкоди , заподіяної порушенням земельного законодавства , суди обовязково застосовують правила про виключну підсудність ( ст.. 114 ЦПК України).

Окрім того , Пленум Верховного Суду України в п. 27 постанови „ Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання право чинів недійсними від 6 листопада 2009 року розяснив , що позови про визнання недійсним право чинів щодо нерухомого майна та застосування наслідків недійсності предявляються відповідно до ч.1 ст. 114 ЦПК України за місцезнаходженням майна або його основної частини.

Встановлено , що спір між сторонами виник з приводу оренди обєктом якого є нерухоме майно ( земельна ділянка) , що знаходиться на території Верхньодніпровського району Дніпропетровської області , тобто поза межами територіальної підсудності Вільно гірського міського суду.

У відповідності з положеннями п.4 ч.1 ст. 309 ЦПК України підставами для скасування рішення суду першої інстанції і ухвалення нового рішення є порушення або неправильне застосування норм матеріального чи процесуального права.

З урахуванням наведеного , колегія суддів вважає , що вище викладені обставини являються підставою для задоволення частково апеляційної скарги ,скасування судового рішення та ухвалення нового рішення про відмову у задоволенні позовних вимог , як по головному позову , так і у задоволенні зустрічних позовних вимог.

Керуючись ст..ст. 303,304,307,п.4.ч.1 ст. 309,313,314,316,317,319 ЦПК України , колегія суддів ,-

В И Р І Ш И Л А :

Апеляціну скаргу Закритого акціонерного товариства «Кримський титан» - задовольнити частково.

Рішення Вільногірського міського суду Дніпропетровської області від 01 грудня 2010 року скасувати.

В задоволенні позовних вимог ОСОБА_2 до Закритого акціонерного товариства «Кримський титан» про стягнення орендної плати та неустойки, та в задоволенні зустрічних позовних вимог Закритого акціонерного товариства «Кримський титан» до ОСОБА_2 про визнання договору оренди недійсним,- відмовити.

Рішення апеляційного суду набирає законної сили з моменту його проголошення , однак може бути оскаржено шляхом подачі касаційної скарги протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили .

Судді