Справа № 2-79/11
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 лютого 2011 року м. Городня

Городнянський районний суд Чернігівської області у складі :

головуючого судді Березовського О.Д.,

при секретарі Швачко О.В.,

за участю позивача ОСОБА_1, відповідача ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Городня цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу та стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом про розірвання шлюбу з ОСОБА_2, зареєстрованого 30.12.2003 року відділом реєстрації актів громадянського стану Городнянського районного управління юстиції Чернігівської області, актовий запис № 155, а також стягнення з відповідача аліментів на її користь на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1.

В позовній заяві позивач зазначила, що від спільного шлюбу з відповідачем має сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, який навчається в Дроздовицькій середній школі. Шлюб з відповідачем розпався, оскільки вони не зійшлись характерами і відповідач вже 3 роки не проживає разом. Гроші на утримання сина не надає.

Враховуючи вищевикладене, позивач просить суд розірвати шлюб, укладений між нею та ОСОБА_2, а також просить суд стягнути з ОСОБА_2 на її користь аліменти на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, в розмірі 1/4 частини всіх видів його заробітку ( доходу ), але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Ухвалою судді від 03 лютого 2011 року відкрито провадження у зазначеній справі.

У судовому засіданні позивачка підтримала заявлені нею позовні вимоги в повному обсязі та просила суд їх задовольнити. Підтвердила обставини викладені в позовній заяві. Зазначила, що вона перебуває з відповідачем у зареєстрованому шлюбі. Шлюб зареєстровано 30 грудня 2003 року відділом РАГС Городнянського районного управління юстиції Чернігівської області. Від шлюбу вони мають спільну дитину сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, який проживає разом з нею та перебуває на її утриманні. Просить розірвати шлюб, оскільки вона з відповідачем не проживає разом вже близько 3 років. Чоловік живе окремо у своєму будинку, а вона з дитиною живе у іншому будинку. Вони з чоловіком вже не зможуть відновити стосунки, а тому наполягає на розірванні шлюбу. Причиною розірвання шлюбу зазначає, те, що вони з чоловіком не зійшлись характерами. У них різні характери і різні погляди на сімейне життя. Після реєстрації шлюбу вони неодноразово сходились і розходились. Відповідач сам збирав свої речі і без будь-яких пояснень йшов з сімї та проживав окремо. Через деякий час чоловік повертався назад і вона йому вибачала та приймала його. Десь 3 роки назад чоловік знову пішов з сімї і більше не повертався, а вона в свою чергу вирішили більше його не приймати. На даний час вони так і проживають окремо. Шлюбні стосунки вони припинили, спільного господарства не ведуть. Спору про майно між нею та відповідачем немає, місце проживання дитини визначено і дитина буде проживати разом з нею. За вказаних обставин вважає за неможливе подальше подружнє життя та збереження шлюбу, відмовляється від надання строку на примирення. Просить суд розірвати шлюб з відповідачем, стягнути з відповідача понесені нею судові витрати по справі, а також покласти на відповідача витрати при видачі свідоцтва про розірвання шлюбу. Стан здоровя дитини задовільний. Підтвердила, що відповідач матеріальну допомогу на утримання сина не надає. Вона зверталась до відповідача з проханням допомогти придбати сину речі до школи, він пообіцяв дати грошей, але так і не дав. Особисто вона працює санітаркою в Дроздовицькому ФАП та її середній заробіток становить 450 грн. на місяць. Просить стягнути з відповідача аліменти на її користь на утримання неповнолітньої дитини в розмірі визначеному нею в позовній заяві.

Відповідач ОСОБА_2 в судовому засіданні предявлені позивачкою позовні вимоги визнав частково, а саме вказав, що він не згоден на розірвання шлюбу і в цій частині предявлений позивачкою позов не визнає. Щодо заявлених позивачкою позовних вимог про стягнення з нього аліментів на утримання сина, то позов в цій частині він визнає у повному обсязі та згоден сплачувати аліменти в розмірі визначеному позивачкою у позовній заяві. Зазначив, що жили вони нормально, а потім позивачка захворіла стала звертатись до різних бабусь і витратила всі сімейні заощадження на них. Дружина перестала визнавати своїх рідних, близьких та сусідів. Стосунки у них погіршились, дружина відмовилась святкувати його 50-ти річчя. У сімї стали часто виникати сварки і ініціатором сварок виступала дружина. Він їздив на заробітки, а дружина зраджувала йому з іншими чоловіками. Вони з дружиною стали різні та чужі одне одному. З дружиною вони не проживають разом вже близько 2 років. Вважає, що можливо позивачці слід звернутись до психолога, щоб той пояснив їй, що таке сімя. Стан його здоровя задовільний, аліментів він нікому не платить і непрацездатних осіб на його утриманні немає. Він працює охоронцем і його середній заробіток складає десь 800 грн. на місяць. Кошти на утримання сина він давав, а також давав кошти сину в школу. Під час судових дебатів відповідач змінив свою позицію по суті позовних вимог в частині розірвання шлюбу та вказав, що оскільки позивачка наполягає на розірванні шлюбу, то він теж підтримує її вимоги про розірвання шлюбу та просить шлюб між ними розірвати.

Суд, заслухавши пояснення позивача та відповідача по суті заявлених позовних вимог, перевіривши матеріали справи та дослідивши в судовому засіданні докази, прийшов до наступного.

Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини.

З дослідженого в судовому засіданні свідоцтва про одруження серії 1-ЕЛ № 065672, виданого відділом РАГС Городнянського районного управління юстиції Чернігівської області 30.12.2003 року, встановлено, що шлюб між ОСОБА_2 та ОСОБА_4 зареєстровано 30 грудня 2003 року, про що відділом РАГС Городнянського РУЮ Чернігівської області 30.12.2003 року зроблено відповідний актовий запис за № 155. Спільне прізвище подружжя після укладення шлюбу ОСОБА_2, ОСОБА_2 ( а.с. 5 ).

Згідно свідоцтва про народження серії І-ЕЛ № 073749 встановлено, що ОСОБА_3 народився 26 серпня 1999 року та його батьками значаться ОСОБА_2 та ОСОБА_1 ( а.с. 6 ).

Відповідно довідки виконкому Дроздовицької сільської ради Городнянського району Чернігівської області від 24.01.2011 року за вих. № 21 встановлено, що ОСОБА_1 зареєстрована і проживає за адресою : ІНФОРМАЦІЯ_2 ( а.с. 7 ).

Відповідно до статті 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається.

Стаття 55 СК України передбачає, що дружина та чоловік зобовязані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сімї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. При цьому стаття 56 СК України визначає, що кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до збереження шлюбних відносин є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом.

Згідно ч. 3 статті 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 СК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 112 СК України при вирішенні питання про розірвання шлюбу за позовом одного з подружжя суд зясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини інваліда та інші обставини життя подружжя.

Відповідно до частини 2 статті 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

Судом встановлено, що причиною розірвання шлюбу позивач зазначає те, що вони з відповідачем не проживають разом вже близько 3 років, мають різні характери та різні погляди на сімейне життя. Сімейні відносини подружжя припинило, спільного господарства подружжя не веде, позивач наполягає на розірванні шлюбу та відновлювати стосунки наміру не має, відмовляється від надання строку на примирення, відповідач вказує на те, що позивачка йому зраджувала з іншими чоловіками, вони стали чужі одне одному та проживають окремо, спору з приводу майна у сторін не має, місце проживання дитини визначено, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін та їх спільної неповнолітньої дитини, а тому враховуючи фактичні взаємини подружжя, наведені позивачем причини розірвання шлюбу, суд приходить до висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін та їхньої спільної дитини, а тому шлюб між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 підлягає розірванню.

Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобовязані утримувати своїх неповнолітніх дітей.

Відповідно до ч. 2 ст.182 СК України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Враховуючи те, що батьки зобовязані утримувати дітей до досягнення ними повноліття, з урахуванням матеріального становища обох сторін, відсутності у подружжя інших неповнолітніх дітей, стану здоровя відповідача та дитини, а також того, що відповідач не заперечує сплачувати аліменти на утримання дитини в розмірі визначеному позивачем, суд приходить до висновку про необхідність стягнення з відповідача аліментів на утримання дитини у розмірі 1/4 частини від всіх видів його заробітку (доходу), але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 24, 55, 56, 104, 105, 110-112, 180-182 Сімейного кодексу України, ст.ст. 10, 11, 88, 209, 212-215, 218 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В :

Позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити.

Розірвати шлюб між ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, та ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_4, зареєстрований 30 грудня 2003 року відділом реєстрації актів громадянського стану Городнянського районного управління юстиції Чернігівської області за актовим записом № 155 (свідоцтво про одруження серії 1-ЕЛ № 065672).

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_5, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_6, росіянина, проживаючого за адресою : ІНФОРМАЦІЯ_7, на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, у розмірі 1/4 частини від всіх видів його заробітку (доходу), але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 25 січня 2011 року і до 26.08.2017 року.

Стягнення суми в межах платежу за один місяць підлягає негайному виконанню.

При видачі свідоцтва про розірвання шлюбу стягнути 17 грн. державного мита з ОСОБА_2, ОСОБА_1 від витрат звільнити.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 8 грн. 50 коп. сплаченого державного мита та 30 грн. 00 коп. витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду цивільної справи.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Чернігівської області через суд першої інстанції шляхом подачі в 10-денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом 10-ти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя О. Д. Березовський

заяву задоволено повністю