АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 22ц-1767/11
Головуючий по 1-й інстанції Гудков С.В.
Суддя-доповідач: ОСОБА_1
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 червня 2011 року м.Полтава

< Текст >

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Полтавської області в складі:

Головуючого: судді Омельченко Л.М.

Суддів: Бондаревської С.М., Триголова В.М.

При секретарі: Александрович Л.О.

З участю позивача ОСОБА_2

представника відповідача ОСОБА_3

розглянула у відкритому судовому засіданні в м.Полтаві цивільну справу за апеляційною скаргою Відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань у Лубенському та Оржицькому районах Полтавської області

на рішення Лубенського міськрайонного суду Полтавської області від 28 березня 2011 року

по справі за позовом ОСОБА_2 до Відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України у Лубенському та Оржицькому районах Полтавської області, Орендного підприємства «Шахта ім.. ОСОБА_4»про відшкодування моральної шкоди.

Колегія суддів, заслухавши доповідь судді-доповідача апеляційного суду ОСОБА_1,

В С Т А Н О В И Л А :

У липня 2010 року ОСОБА_2 звернувся до суду з вищевказаним позовом.

Посилався на те, що він більше, ніж 20 років працював у шкідливих умовах вугільної промисловості, з них 12 років перебував у трудових відносинах з Орендним підприємством «Шахта ім.. ОСОБА_4»та внаслідок роботи отримав професійне захворювання, а саме: хронічний обструктивний бронхіт пилової етиології.

У зв»язку з отриманням професійного захворювання ОСОБА_2 був уперше оглянутий обласною медико-соціальною експертною комісією, де йому 1.10.2003 року встановлено 30% втрати професійної працездатності та 3 група інвалідності.

Посилаючись на вище викладене і на те, що внаслідок професійного захворювання йому заподіяно моральні страждання, позивач просив суд стягнути з Відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України у Лубенському та Оржицькому районах 30000 моральної шкоди.

Рішенням Лубенського міськрайонного суду Полтавської області від 28 березня 2011 року позов ОСОБА_2 до Відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України у Лубенському та Оржицькому районах Полтавської області задоволено частково.

Постановлено стягнути з Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України у Лубенському та Оржицькому районах Полтавкої області на користь ОСОБА_2 16000 грн. відшкодування моральної шкоди.

Стягнути з Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України у Лубенському та Оржицькому районах Полтавської області на користь держави 37 гривень витрат на ІТЗ розгляду справи.

В позові до Орендного підприємства «Шахта ім..ОСОБА_4»відмовлено.

Рішення суду в апеляційному порядку оскаржило відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань у Лубенському та Оржицькому районах Полтавської області в особі начальника ОСОБА_5

Апелянт просить рішення скасувати та постановити нове рішення про відмову ОСОБА_2 в задоволенні позову, посилаючись на неповне з»ясування обставин, що мають значення для справи, невідповідність висновків суду обставинам справи і порушення норм матеріального та процесуального права.

Зокрема, Фонд посилається на неврахування судом першої Закону України від 23.02.2007 року №717-V «Про внесення змін до Закону України «Про загальнообов»язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності»та рішення Конституційного Суду України від 8.10.2008 року по справі № 1-322008.

Колегія суддів, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, приходить до висновку, що скарга підлягає частковому задоволенню.

Згідно ст.309 ч.1 п.п.3, 4 ЦПК України підставами для зміни рішення суду першої інстанції є невідповідність висновків суду обставинам справи і порушення або неправильне застосування норм матеріального або процесуального права.

Судом першої інстанції вірно встановлено і це вбачається з матеріалів справи, що під час роботи на підприємствах вугільної промисловості позивач отримав професійне захворювання - хронічний обструктивний бронхіт пилової етиології, що підтверджується актом розслідування хронічного професійного захворювання від 2.09.2003 року № 183.

Висновком МСЕК від 1.10.2003 року ОСОБА_2 вперше встановлена стійка втрата професійної працездатності 30% та 3 група інвалідності (а.с.11).

Задовольняючи позов, суд першої інстанції виходив з того, що правовідносини, які виникли між сторонами у зв»язку з відшкодуванням моральної шкоди, заподіяної внаслідок професійного захворювання, регулюються Законом України «Про загальнообов»язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності»від 22 вересня 1999 року( надалі Закон № 1105-XIV).

Посилаючись на рішення Конституційного Суду України від 24.01.2004 року №1-9-рп/2004 (про страхові виплати) , суд обґрунтовано дійшов висновку про те, що позивачу внаслідок професійного захворювання заподіяна моральна шкода, яка полягає у фізичних та душевних стражданнях, що зазнав позивач у зв»язку з ушкодженням здоров»я.

Згідно ст..58 Конституції України закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом»якшують або скасовують відповідальність особи.

Відповідно до рішення Конституційного Суду України по справі №1-7/99 від 9.02.1999 року №1-рп/99 щодо офіційного тлумачення ч.1 ст.58 Конституції України, за загальним принципом права закони та інші нормативні акти не мають зворотної дії у часі, а дію нормативно-правового акту в часі треба розуміти так, що вона починається з моменту набрання цим актом чинності і припиняється із втратою ним чинності, тобто до події, факту застосовується той закон або інший нормативно-правовий акт, під час якого вони настали або мали місце.

Статтею 5 ЦК України передбачено, що акт цивільного законодавства не має зворотної дії у часі, крім випадків, коли він пом»якшує або скасовує цивільну відповідальність особи.

Оскільки на момент виникнення правовідносин, а саме: встановлення позивачу вперше на підставі висновку МСЕК від 1.10.2003 року 30% стійкої втрати працездатності у зв»язку з професійним захворюванням, діяли норми п.п. «е»п.1 ч.1 ст.21 та ч.3 ст. 28 Закону №1105- XIV, тому обов»язок по відшкодуванню потерпілому грошової компенсації моральної шкоди повинен нести Фонд соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань.

Апеляційний суд не може погодитися з доводами апеляційної скарги про відсутність правових підстав для відшкодування моральної шкоди Фондом соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань при відсутності на даний час законодавчих актів, що передбачають відшкодування Фондом такої шкоди застрахованим особам, оскільки страховий випадок стався до набрання законної сили нормативними актами, на які посилається апелянт у своїй скарзі. Тобто до події, якою є настання страхового випадку (встановлення висновком МСЕК стійкої втрати працездатності), слід застосовувати закон, під час якого вона настала або мала місце.

Оскільки ОСОБА_2 встановлена стійка втрата професійної працездатності 1 жавтня 2003 року, місцевий суд обгрунтовано виходив з положень ст..ст. 21, 28, 34 Закону № 1105- XIV та дійшов вірного висновку про наявність факту заподіяння позивачу моральної шкоди внаслідок професійного захворювання, і стягнув на її відшкодування з Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань грошову компенсацію.

Разом з тим, при визначенні розміру моральної шкоди, з урахуванням втрати позивачем 30% професійної працездатності, характеру та ступеню моральних страждань позивача, конкретних обставин справи, враховуючи його хворобу - хронічний обструктивний бронхіт пилової етиології, виходячи із засад розумності та справедливості, колегія суддів вважає, що розмір грошового відшкодування, визначеного судом першої інстанції, слід зменшити з 16000 гривень до 12000 гривень (дванадцяти тисяч гривень).

За таких обставин, апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, а рішення зміні в частині визначення розміру відшкодування моральної шкоди.

Керуючись ст.ст.303, 307 ч.1 п. 3, 309 ч.1 п.п.3, 4, 314, 316 ЦПК України, колегія суддів

В И Р І Ш И Л А :

Апеляційну скаргу Відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань у Лубенському та Оржицькому районах Полтавської області частково задовольнити.

Рішення Лубенського міськрайонного суду Полтавської області від 28 березня 2011 року змінити.

Стягнути з Відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань у Лубенському та Оржицькому районах Полтавської області на користь ОСОБА_2 на відшкодування моральної шкоди, заподіяної внаслідок професійного захворювання, 12000 (дванадцять тисяч гривень 00 коп.) грн. 00 коп.

В решті рішення залишити без змін.

Рішення набирає законної сили з моменту проголошення і може бути оскаржено протягом двадцяти днів з дня набрання ним чинності шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Головуючий: суддя (підпис)

Судді: (підписи)

Згідно: