Справа №22-ц-1719/11Головуючий у І інстанціїКорнієнко С.В.
Категорія56Доповідач у 2 інстанції Березовенко
УХВАЛА
Іменем України

02 лютого 2011 року колегія суддів судової палати в цивільних справах Апеляційного суду Київської області в складі:

головуючого судді: Сержанюка А.С.,
суддів: Березовенко Р.В., Фінагєєва В.О.,
при секретарі: Хворостяній А.М.,

розглянула у відкритому судовому засіданні в м.Києві цивільну справу за апеляційною скаргою військової частини НОМЕР_1 на рішення Васильківського міськрайонного суду Київської області від 03 вересня 2010 року по справі за позовом ОСОБА_1 до військової частині НОМЕР_1 , в особі житлової комісії, про визнання незаконними дій та зобов`язання вчинення дій.

Заслухавши доповідь судді Апеляційного суду, вивчивши матеріали цивільної справи, доводи апеляційної скарги, колегія суддів, -

встановила:
В червні 2010 року позивач звернувся до суду з позовом до військової частині НОМЕР_1 , в особі житлової комісії, про визнання незаконними дій та зобов`язання вчинення дій, а саме: про зобов`язання відповідача вважати його таким, що він перебуває на квартирному обліку не з 1995 року, а з часу його зарахування на відповідний облік за місцем його попередньої служби у військовій частині НОМЕР_2 з 12 вересня 1989 року.

Рішенням Васильківського міськрайонного суду Київської області від 03 вересня 2010 року позов було задоволено. Визнано дії військової частині НОМЕР_1 , в особі житлової комісії, щодо відмови в зміні дати зарахування ОСОБА_1 на квартирний облік без врахування часу його перебування на квартирному обліку за попереднім місцем військової служби з 12 вересня 1989 року незаконними та зобов`язано військову частину НОМЕР_1 , в особі житлової комісії, зарахувати ОСОБА_1 на квартирний облік з 12 вересня 1989 року.

В своїй апеляційній скарзі апелянт просить скасувати рішення суду та ухвалити нове рішення про відмову в позові, посилаючись на порушення вимог матеріального та процесуального права.
Колегія суддів, перевіряючи законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги, заявлених позовних вимог, відповідно до правил ст. 303 ЦПК України, вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню частково з наступних підстав.

Пунктом 2 частини 1 статті 17 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що компетенція адміністративних судів поширюється на спори з приводу прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби.

Відповідно до вимог пункту 15 частини першої статті 3 Кодексу адміністративного судочинства України до публічної служби віднесено військову службу.

Крім загальних підстав, якими визначається порядок надання житлових приміщень громадянам, законодавством встановлені особливості забезпечення жилими приміщеннями військовослужбовців та членів їх сімей. З обставин, встановлених судом першої інстанції, вбачається, що позивач проходив військову службу й рішенням житлової комісії військової частини НОМЕР_1 був зарахований на квартирний облік при військовій частині з 03 березня 1995 року. Позивача звільнено з військової служби в запас у вересні 2005 року. На час його служби було чинним Положення про порядок забезпечення жилою площею в Збройних Силах України, затверджене наказом Міністра оборони України від 03 лютого 1995 року №20.

Постановою Кабінету Міністрів України від 3 серпня 2006 року №1081 було затверджено Порядок забезпечення військовослужбовців та членів їх сімей житловими приміщеннями.

Відповідно до неї з метою приведення нормативно-правових актів Міністерства оборони України у відповідність з чинним законодавством наказом Міністра оборони України від 06 жовтня 2006 року №577 було затверджено Інструкцію про організацію забезпечення і надання військовослужбовцям Збройних Сил України та членам їх сімей житлових приміщень.

Дія приведених нормативно-правових актів поширюється й на військовослужбовців, що звільнені зі служби.
Таким чином, статус військовослужбовців, як осіб, що проходять публічну службу, визначає й особливий порядок забезпечення їх житлом, в тому числі і після звільнення з військової служби.

Виходячи з того, що питання надання житла позивачу пов`язане з проходженням публічної служби й врегульоване спеціальним законодавством, яке також пов`язане зі спеціальним статусом військовослужбовців, вирішення даного спору належить до компетенції адміністративного суду.
Розглядаючи даний позов в порядку цивільного судочинства та ухвалюючи своє рішення, суд першої інстанції помилково вважав, що відповідач не є суб`єктом владних повноважень, що суперечить пункту 7 статті 3 Кодексу адміністративного судочинства України, у якому наведено значення цього терміну.

Відповідно до вимог ч.1 ст.310 ЦПК України рішення суду підлягає скасуванню в апеляційному порядку із закриттям провадження у справі з підстав, визначених ст. 205 цього Кодексу.

Відповідно до п.1 ч.1 ст. 205 ЦПК України суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

Оскільки рішення суду не відповідає вимогам процесуального права, колегія суддів вважає, що воно підлягає скасуванню із закриттям провадження у справі.

Керуючись ст. ст. 205, 303, 307, 310, 317 ЦПК України, колегія суддів, -

у х в а л и л а:

Апеляційну скаргу військової частини НОМЕР_1 задовольнити частково.

Рішення Васильківського міськрайонного суду Київської області від 03 вересня 2010 року скасувати, провадження у справі закрити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена в касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили.

Головуючий:

Судді: