Віньковецький районний суд
Справа № 2-98/11
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 квітня 2011 року смт. Віньківці

Віньковецький районний суд Хмельницької області у складі

головуючого судді О.О. Потапова

при секретарі Приймак Л.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом Публічного акціонерного товариства «Хмельниччина авто»до ОСОБА_1 про відшкодування шкоди,

В С Т А Н О В И В :

До суду з позовом звернулось Публічне акціонерне товариства «Хмельниччина авто»( далі ПАТ «Хмельниччина авто») до ОСОБА_1. Позивач просить стягнути з відповідача 16 350 грн. за пошкоджені секційні ворота головного цеху підприємства і витрати пов»язані з розглядом справи.

В позовній заяві позивач зазначає, що слюсар ВАТ «Хмельницьк- АВТО» ОСОБА_1 25.02.2010 року виїжджав власним авто «Опель»з приміщення головного цеху головного підприємства. Порушив правила безпеки руху та правила охорони праці. Допустив зіткнення з секційними воротами головного цеху. Пошкодив та деформував корпус секційних воріт, панорамне освітлення та полотно цих воріт. Вартість матеріалів та робіт по їх відновленню склала 17710,00 грн. ОСОБА_1 визнав вину частково відшкодував шкоду в розмірі 3 000 грн. Решту коштів не сплачує.

В судовому засіданні представник позивача підтримав заявлені вимоги, просив їх задовольнити. Повідомив, що неодноразові звернення з метою відшкодувати шкоду не дали бажаного результату. Повідомив, що ворота автоматичні, тому не підлягають ремонту. Замість них поставлені інші вартістю 17710 грн. з урахуванням робіт пов»язаних з установкою.

ОСОБА_1 вимоги не визнав. Повідомив, що працював слюсарем у відповідача. Робочий ден закінчується о 17.00 год. але він 25 лютого 2010 року ремонтував власне авто, тому забарився. Коли виїжджав з території підприємства не спрацювали гальма, тому він здійснив наїзд на секційні ворота. Впевнений, що ворота можна відремонтувати і вартість ремонту складе не більше 5000 грн. три з яких він повернув власнику.

Заслухавши сторони, дослідивши письмові докази слід вважати позов обґрунтованим та таким, що підлягає частковому задоволенню.

Встановлено і сторони це не оспорюють, що на 25 лютого 2010 року ОСОБА_1 перебував в трудових відносинах з ПАТ «Хмельниччина авто». Після закінчення о 17.00 год. роботи він ремонтував власний автомобіль. Рухаючись по території підприємства не справився з керуванням і вчинив наїзд на перешкоду. Пошкодив при цьому панорамне остіклення та полотно секцій воріт головного цеху. Деформував корпус секцій воріт. Погодився добровільно відшкодувати і відшкодував 3000 грн. і зобов»язався ворота відремонтувати. Це не оспорюють сторони.

Відповідно до ст. 130 КЗпП України працівники несуть матеріальну відповідальність за шкоду, заподіяну підприємству внаслідок порушення покладених на них обов»язків.

Статтею 134 ч.1 п.7 КЗпП України передбачена матеріальна відповідальність робітника у повному розмірі якщо шкода заподіяна з його вини підприємству не при виконанні трудових обов»язків.

Встановлено, що ОСОБА_1 ремонтував власний автомобіль «Опель»після закінчення робочого часу 25 лютого 2010 року на території ПАТ «Хмельниччина авто». Після закінчення ремонту він виїжджав автомобілем о 18.00 год і пошкодив при цьому панорамне остіклення та полотно секцій воріт головного цеху, що підтверджується актом.

Автомобіль є джерелом підвищеної небезпеки.

Відповідно до ст. 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі володіє транспортним засобом. Особа, яка здійснює діяльність, що є джерелом підвищеної небезпеки, відповідає за завдану шкоду, якщо вона не доведе, що шкоди було завдано внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого.

Виходячи із вимог цієї правової норми ОСОБА_1 повинен відповідати за заподіяну шкоду в повному обсязі. Його позиція, щодо відшкодування шкоди в частині ремонтування пошкоджених воріт, протирічить вимогам ст. 1192 ЦК України в якій говориться, що розмір збитків визначається відповідно до реальної вартості майна на момент розгляду справи або виконаних робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі.

В судовому засіданні позивач навів докази реальної вартості втраченого майна- воріт. Вартість їх становить 19350 грн., що підтверджено договором підряду №14 укладеним між позивачем та підприємцем ОСОБА_2. На час розгляду справи встановлені інші ворота саме такою вартістю з урахуванням робіт пов»язанихз їх встановленням. Доведено, що підприємство витратило 19350 грн. на заміну воріт. Із цієї суми слід відрахувати 3000 грн. які добровільно виплатив ОСОБА_1, тому стягненню підлягають кошти в розмірі 16 350грн = ( 19350 3000).

Також відповідачем понесені судові витрати: 163,5грн. держмито та 120 грн. ІТЗ, в цілому 283,5 грн. = ( 163,5 + 120) які відповідно до ст. 88 ЦПК України слід стягнути з відповідача.

Враховуючи, що ОСОБА_1 зобов»язаний виплатити повну вартість воріт, пошкоджені ворота слід повернути йому у власність.

Керуючись ст . ст. 130, 134 КЗпП України, ст. ст. 1166, 1187,1192 ЦК України, ст.ст. 8,10,60,212, 213, 214, 215 ЦПК України суд

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги Публічного акціонерного товариства «Хмельниччина авто»задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Публічного акціонерного товариства «Хмельниччина авто»вартість секційних воріт головного цеху цього підприємства з урахуванням їх монтажу в розмірі 16350( шістнадцять тисяч триста п»ятьдесят) грн..

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Публічного акціонерного товариства «Хмельниччина авто» судові витрати 283грн. 50 коп.. Всього 16 633( шістнадцять тисяч шістьсот тридцять три) грн.. 50 коп.

Демонтовані ворота ( з пошкодженим і деформованим корпусом секцій, пошкодженим панорамним остікленням ) повернути ОСОБА_1.

Рішення може бути оскаржено до апеляційного суду Хмельницької області через місцевий Віньковецький районний суд протягом 10 днів з дня його проголошення.

Суддя _________