Справа №: 2-236/11
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 лютого 2011 року м.Андрушівка

Андрушівський районний суд Житомирської області в складі:

головуючого судді - Брагіна В.І.

при секретарі Захаркевича О.В.

з участю: позивача ОСОБА_1,відповідача ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Андрушівка цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про встановлення права власності на спадкове майно,суд,-

встановив :

Позивач звернулася до суду з позовом,в якому зазначила,що 23.07.2010 року помер її чоловік ОСОБА_3 Васильович.Після його смерті відкрилась спадщина на будинок № 35 по вул.Садова в с.Гальчин Андрушівського району Житомирської області та земельну ділянку площею 0,18га. для обслуговування житлового будинку, розташовану за тією ж адресою.Сторони є спадкоємцями за законом першої черги.Відповідач спадщину не прийняв.Позивач прийняла спадщину,проживаючи постійно з спадкодавцем до дня смерті,але вона не може реалізувати свої спадкові права,оскільки на вищезгадане майно відсутні правовстановлюючі документи,яких не було виготовлено ще за життя власника (спадкодавця). Просила визнати за нею право власності на будинок № 35 по вул.Садова в с.Гальчин Андрушівського району Житомирської області та земельну ділянку площею 0,18га. для обслуговування житлового будинку,розташовану за тією ж адресою,як на спадщину за законом.

В судовому засіданні позивач позов підтримала в повному обсязі,обґрунтувавши його наведеними в позові обставинами.

Відповідач в судовому засіданні позов визнав в повному обсягу.

Вислухавши пояснення сторін,дослідивши матеріали справи,суд встановив: 23.07.2010 року помер ОСОБА_3 Після його смерті відкрилась спадщина на будинок № 35 по вул.Садова в с.Гальчин Андрушівського району Житомирської області та земельну ділянку площею 0,18га. для обслуговування житлового будинку,розташовану за тією ж адресою.Право власності на зазначений жилий будинок було зареєстровано за померлив в погосподарскій книзі Гальчинської сільради,а земельна ділянка приватизована ним у відповідності з рішенням сільради 26.10.1993 року за № 54. Сторони є спадкоємцями за законом. Відповідач спадщину не прийняв. Позивач прийняла спадщину проживаючи з спадкодавцем до дня його смерті,але вона не може реалізувати свої спадкові права,оскільки на вищезгадане майно відсутні правовстановлюючі документи,яких не було виготовлено ще за життя власника.

Зазначені обставини визнані відповідачем,підтверджені дослідженими судом доказами та вважаються судом доведеними в порядку ч.1 ст.61 ЦПК України.

Спірні правовідносини виникли з цивільних відносин та регулюються ст.ст.328,380,1216,1220,1222,1225,1268 ч.3 ЦК України, ст.120 ЗК України,ст.3 ч.5 Закону України « Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обмежень » від 1 липня 2004 року N 1952-IV.

У відповідності з ст.3 ч.5 Закону України « Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обмежень »,згідно з яким,право власності та інші речові права на нерухоме майно,набуті згідно з діючими нормативно-правовими актами до набрання чинності цим Законом,визнаються державою. Відповідно до цього Закону реєстрація речових прав на нерухомість,їх обмежень здійснюється лише в разі вчинення правочинів щодо нерухомого майна,а також за заявою власника (володільця) нерухомого майна.Таким чином,суд прийшов до висновку,що позивач позбавлена можливості в позасудовому порядку визнати право власності на спадкове майно.При цьому суд вважає,що спадкодавець був власником нерухомого майна,яке входить до складу спадщини у відповідності з діючими нормативно-правовими актами до набрання чинності Закону України « Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обмежень ». Згідно ст.1268 ч.3 ЦК України,спадкоємець який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини вважається таким,що прийняв спадщину. Згідно ст.120 ЗК України,набувач права власності на жилий будинок одночасно набуває право власності на земельні ділянки для його обслуговування без зміни цільового призначення,відсутність у спадкодавця державного акту на право власності на зазначені земельні ділянки,відсутність державної реєстрації,в даному випадку правового значення не має.

Виходячи з викладеного суд задовольняє позов,визнає за позивачем право власності на будинок № 35 по вул.Садовій в с.Гальчин Андрушівського району Житомирської області та земельну ділянку площею 0,18га. для обслуговування житлового будинку,розташовану по вул.Садова,35 в с.Гальчин Андрушівського району Житомирської області.

Відповідно до клопотання позивача понесені нею судові витрати при подачі позову суд на її користь з відповідача не стягує.

Керуючись ст.ст.328,380,1216,1220,1222,1225,1268 ч.3 ЦК України, ст.120 ЗК України,ст.3 ч.5 Закону України « Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обмежень » від 1 липня 2004 року N 1952-IV,ст.ст.10,11,60,209,212,214,215 ЦПК України,суд,-

В И Р І Ш И В :

Позов задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на будинок № 35 по вул.Садова в с.Гальчин Андрушівського району Житомирської області та земельну ділянку площею 0,18га. для обслуговування житлового будинку,розташовану по вул.Садова 35 в с.Гальчин Андрушівського району Житомирської області.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи,які брали участь у справі,але не були присутні в судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя:ОСОБА_4