Справа №22-ц-364/11Головуючий у І інстанціїОСОБА_1
Категорія51Доповідач у 2 інстанції Березовенко
УХВАЛА

Іменем України

12 січня 2011 року колегія суддів судової палати в цивільних справах Апеляційного суду Київської області в складі:

головуючого судді: Сержанюка А.С.,

суддів: Березовенко Р.В., Фінагєєва В.О,

при секретарі: Хворостяній А.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Києві цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Києво-Святошинського районного суду Київської області від 25 жовтня 2010 року по справі за позовом ОСОБА_2 до відділу освіти Києво-Святошинської райдержадміністрації, Вишнівської загальноосвітньої школи І-ІІІ ступенів №2, третя особа: ОСОБА_3 про поновлення на роботі, стягнення оплати за час вимушеного прогулу, -

в с т а н о в и л а :

У червні 2010 року ОСОБА_2 звернулася до суду з позовом до Відділу освіти Києво-Святошинської райдержадміністрації, Вишнівської агальноосвітньої школи І-ІІІ ступенів № 2, третя особа:Неруш ОСОБА_4 про поновлення на роботі та стягнення оплати за час вимушеного прогулу.

Свої вимоги мотивувала тим, що згідно наказу відділу освіти Києво- Святошинської райдержадміністрації від 12 вересня 2005 року за№370-К та від 31 травня 2006 року за № 148(А)-К вона була призначена на посаду вчителя фізики та астрономії Вишнівської загальноосвітньої школи І-ІІІ ступенів № 2. Наказом за № 113-К від 01 червня 2010 року була звільнена з займаної посади вчителя по п. 4 ст. 40 КЗпП України, в зв"язку з відсутністю на роботі з 15 по 18 березня 2010 року та 28 травня 2010 року. Однак зазначала, що дійсно з 15 по 18 березня 2010 року вона була відсутня на роботі оскільки хворіла, а 28 травня 2010 року була відсутня оскільки згідно тарифікації вона має у Вишнівській школі неповне навантаження в кількості 13 тижневих годин і в інші робочі дні не повинна знаходитися в школі. У п"ятницю вона викладала історію та правознавство у Скригалівській школі І-ІІ ступенів Фастівського району за сумісництвом, тому вважає звільнення незаконним, таким що суперечить вимогам закону і просила поновити її на посаді вчителя Вишнівської школи № 2 та виплатити зарплату за час вимушеного прогулу.

Рішенням Києво-Святошинського районного суду Київської області від 25 жовтня 2010 року в задоволенні позову було відмовлено.

В апеляційній скарзі апелянт просить скасувати рішення суду та ухвалити нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги у повному обсязі.

Відповідно до статті 303 ЦПК України, апеляційний суд при перевірці законності і обґрунтованості рішення суду першої інстанції не має права виходити як за межі апеляційної скарги, так і за межі вимог заявлених у суді першої інстанції.

Колегія суддів, перевіряючи законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог заявлених у суді першої інстанції, вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Згідно ч.4 ст.40 КЗпП України трудовий договір, укладений на невизначений строк, може бути розірваний власником або уповноваженим ним органом у випадку прогулу ( в тому числі відсутності на роботі більше трьох годин протягом робочого дня ) без поважних причин.

Судом першої інстанції було встановлено, що згідно наказу відділу освіти Києво-Святошинської райдержадміністрації від 12 вересня 2005 року за№370-К та від 31 травня 2006 року за № 148(А)-К позивачка була призначена на посаду вчителя фізики та астрономії Вишнівської загальноосвітньої школи І-ІІІ ступенів № 2.

Наказом відділу освіти Фастівської районної державної адміністрації ОСОБА_2 за сумісництвом призначена на посаду вчителя історії та правознавства Скригалівської ОСОБА_5 ступенів з 01 вересня 2009 року до кінця навчального року за сумісництвом.

Також судом першої інстанції було встановлено, що з 15 по 18 березня 2010 року позивачка з поважних причин була відсутня на роботі, оскільки була хвора. Дана обставина підтверджується довідкою, яка видана Андрієво-Іванівською дільничою лікарнею Миколаївського району Одеської області де позивачка знаходилася на амбулаторному лікуванні з діагнозом гіпертонічна хвороба II ст. , кризовий перебіг, лікарем зазначеної лікарні не був виданий лікарняний в порушення наказу Міністерства охорони здоров"я України, за що Головним лікарем Миколаївської центральної районної лікарні за дане порушення лікарю винесено догану і її відсутність на роботі в цей період не можуть бути підставою для звільнення.

Крім того судом першої інстанції було встановлено, що позивачка була відсутня без поважних причин на роботі 28 травня 2010 року, а тому її звільнення з посади було проведено за ініціативою уповноваженого органу власника з додержанням загальних вимог щодо порядку звільнення з ініціативи власника.

Відмовляючи в задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції, з урахуванням конкретних обставин справи, на думку колегії суддів, дійшов вірних висновків, що позивачка не надала суду належних та допустимих доказів та не довела поважності причин відсутності її на роботі 28 травня 2010 року і тому роботодавець обгрунтовано звільнив її з роботи за прогул без поважних причин.

Висновки суду першої інстанції відповідають обставинам справи.

Відповідно до ч. 1 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків встановлених статтею 61 цього Кодексу.

Зазначені в апеляційній скарзі доводи також висновків суду не спростовують, оскільки вимог щодо визнання незаконним наказу №22 від 16 березня 2010 року позивачкою не заявлялося, оскарження будь-яких дій адміністрації щодо цього наказу позивачкою не проводилося. Що ж стосується доводів апелянта, що вона є одинокою матір»ю і тому не може бути звільнена з роботи, то їх колегія суддів розцінює критично, оскільки передбаченого законом статусу одинокої матері, отриманого нею відповідно до вимог діючого законодавства вона не має.

Враховуючи все вище зазначене, колегія суддів дійшла висновку, що рішення суду постановлено з додержанням норм матеріального та процесуального права, підстав для його скасування при апеляційному розгляді справи не встановлено, а тому апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а рішення суду без змін.

Керуючись ст. ст. 303, 307, 308, 317 ЦПК України, колегія суддів, -

у х в а л и л а:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити.

Рішення Києво-Святошинського районного суду Київської області від 25 жовтня 2010 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена в касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили.

Головуючий:

Судді: