Справа № 2/1519/5808/11
12 вересня 2011 р. Малиновський райсуд м. Одеси
в складі: головуючого судді Роїк Д.Я.
при секретарі Гриценко А.С.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Одесі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості,
В судове засідання позивач не зявився, надав заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримав в повному обсязі.
Відповідач в судове засідання не зявився без поважних причин, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, про причини неявки суд не повідомив.
Відповідно до ст. 224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
Вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.
ОСОБА_2 зобовязався на протязі тридцяти днів привезти автозапчастини або повернути гроші, про що було складено розписку від 14.11.2010 року. Відповідач не виконав своїх зобовязань та не повернув гроші, тому ОСОБА_1 звернувся до суду.
Відповідно до ст. 1046 ЦК України договір вважається, договором позики якщо одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобовязується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості.
У відповідності до 1047 ЦК України на підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей.
Ч. 1 ст. 1049 ЦК України встановлює, що позичальник зобовязаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.
Ч. 3 ст. 1049 ЦК України встановлює, що позика вважається повернутою в момент передання позикодавцеві речей, визначених родовими ознаками, або зарахування грошової суми, що позичалася, на його банківський рахунок.
У відповідності до ст. 629 ЦК України договір є обовязковим для виконання сторонами.
Ч. 1 ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобовязання.
Також суд вважає, що у відповідності до ч. 1 ст. 88 ЦПК України на користь ОСОБА_1 слід стягнути судові витрати по сплаті державного мита в розмірі 228 грн. та послуг ІТЗ в розмірі 120 грн.
Керуючись ст. ст. 625, 629, 1046, 1047, 1049, ст. ст. 10, 11, 57, 60, 88, 169, 208, 209, 212 215, 218, 222 224 ЦПК України, суд -
Позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити.
Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судові витрати, а саме витрати по сплаті державного мита в розмір 228 грн. та витрати по сплаті послуг ІТЗ в розмірі 120 грн., а всього стягнути 348 (триста сорок вісім) гривень.
Рішення може бути оскаржене позивачем шляхом подання апеляційному суду через суд першої інстанції апеляційної скарги протягом десяти днів з дня проголошення рішення.

Рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача шляхом звернення з заявою про перегляд заочного рішення протягом десяти днів з дня отримання його копії. Відповідно до статей 231, 232 ЦПК України оскарження заочного рішення відповідачем в апеляційному порядку може мати місце лише в разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення та в разі ухвалення повторного заочного рішення судом першої інстанції.

Суддя: