АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Категорія 21(3) інстанції ОСОБА_1
Доповідач Соколан Н.О.
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 червня 2011 року колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді Соколан Н.О.,

суддів Ляховської І.Є., Карнаух В.В.,

при секретарі Бондарі Ю.А.

за участю: представника позивача ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кривому Розі цивільну справу за апеляційною скаргою представника позивача ОСОБА_3 ОСОБА_4 ОСОБА_5 на рішення Тернівського районного суду м. Кривого Рогу від 14 грудня 2010 року за позовом ОСОБА_3 до Відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України в м. Кривому Розі про стягнення страхових сум у звязку з ушкодженням здоровя

В С Т А Н О В И Л А :

У травні 2009 року позивач звернувся до суду з позовом до Відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професіональних захворювань України в м. Кривому Розі (надалі Відділення Фонду) про стягнення страхових виплат у звязку з ушкодженням здоровя.

В обґрунтування позову зазначив, що 15.10.1973 року він визнаний інвалідом 3 групи. Відповідно до акту ВТЕК від 12.09.1988 року йому встановлено 25 % втрати професіональної працездатності та актом ЛТЕК від 08.06.1993 року 45% безстроково. З вимогою про відшкодування шкоди в звязку з ушкодженням здоровя до відповідача він звернувся в 2008 році, однак постановою від 18 грудня 2008 року Відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професіональних захворювань України в м. Кривому Розі йому було відмовлено у призначені страхових виплат у звязку з відсутністю акту розслідування хронічного професіонального захворювання. Нині він бажає, щоб відповідач нараховував йому страхові виплати, виходячи з 5-ти кратного розміру мінімальних заробітних плат на час його звернення до суду.

Просив суд стягувати з відповідача на його користь у відшкодування шкоди внаслідок ушкодження здоровя по 1406,25 грн. з часу звернення до суду до настання підстав, які тягнуть перерахування, та одноразово стягнути 50625 грн. за три роки, що передували зверненню до суду.

Рішенням Тернівського районного суду м. Кривого Рогу від 14 грудня 2009 року у задоволенні позову відмовлено.

В апеляційній скарзі представник позивача ставить питання про скасування рішення суду і ухвалення нового рішення про задоволення позовних вимог, оскільки судом порушені норми матеріального і процесуального права. На його думку, суд не взяв до уваги, що в жовтні 1973 року акт розслідування професійного захворювання не складався; відмовляючи у призначені страхових виплат, відповідач послався на ст. 35 Закону України «Про загальнообовязкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності», який набрав чинність в 2001 році; правовідносини між позивачем та відповідачем на час завдання шкоди здоровю позивачу не були врегульовані законом, тому необхідно застосувати аналогію закону, тому посилання в позові на ст. 1197 ЦК України є обґрунтованими.

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги та заявлених позовних вимог, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Судом встановлено та сторонами не оспорюється, що позивач тривалий час працював у шкідливих умовах на шахті ім. Леніна м. Кривий Ріг, з 1957 року по 1963 рік на ш. «Капітальная», с 1963 року по 1973 рік на ш. «Томская» тресту «Томскуголь».

Відповідно до акту ВТЕК від 12.09.1988 року йому встановлено 25 % втрати професіональної працездатності. При переогляді ЛТЕК від 08.06.1993 року позивачу встановлено 45% втрати професіональної працездатності безстроково.

Як вбачається з матеріалів справи, позивач в 2008 році звернувся до відповідача з питанням про призначення страхових виплат.

Постановою Відділення Фонду № 47 від 18 грудня 2008 року позивачеві відмовлено у призначені страхових у звязку з відсутністю акту розслідування хронічного професіонального захворювання.

Ухвалюючи рішення про відмову у задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції дійшов правильного висновку про те, що заявлені позовні вимоги не підлягають задоволенню, однак з мотивами відмови, які навів суд в рішенні колегія суддів не погоджується з наступних підстав.

Відмовляючи в задоволенні позову, суд першої інстанції виходив із оцінки щодо правильності застосування матеріального закону, який регулює правовідносини щодо нарахування розміру страхових виплат та послався на п. 12 Постанови Пленуму Верховного Суду України за № 6 від 27.03. 1992 року зі змінами та доповненнями « Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди».

Правовідносини, які виникли між сторонами щодо призначення, нарахування та виплати страхових сум регулюються Законом України «Про загальнообовязкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності» зі змінами і доповненнями від 21.12. 2000 року.

Для розгляду справ про страхові виплати, до відділення Фонду надається перелік документів, зазначений в ст. 35 цього Закону.

На підставі ст.36 Закону України «Про загальнообовязкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності» Фонд соціального страхування розглядає справу про страхові виплати на підставі заяви потерпілого за наявності усіх необхідних документів і приймає відповідне рішення.

Таким чином, колегія суддів вважає, що позовні вимоги не підлягають задоволенню з підстав не виконання позивачем вимог ст. 35 Закону України «Про загальнообовязкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності» зі змінами і доповненнями від 21.12. 2000 року та не надання переліку документів відповідачу для призначення страхових виплат.

Із матеріалів справи вбачається, що позивачем при звернені з заявою про виплату страхових платежів не надано відповідачу усіх належних документів для розгляду справи про страхові виплати передбачені ст. 35 Закону України «Про загальнообовязкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності», зокрема акту розслідування професійного захворювання.

Оскільки постанова Відділення Фонду № 47 від 18 грудня 2008 року, якою позивачеві відмовлено у призначені страхових у звязку з відсутністю акту розслідування хронічного професіонального захворювання, не оскаржена ним, то правові підстави для нарахування страхових виплат відсутні. Тому мотиви для відмови в задоволенні позову, викладені судом першої інстанції необхідно змінити на вище наведені.

Доводи апеляційної скарги щодо не урегульованості законом правовідносин між позивачем та відповідачем та необхідності застосування аналогії закону, не мають правового значення, так як зазначено вище, правові підстави у позивача не виникли.

Керуючись ст.ст. 303,307, 309 ч.1 п.3,4 ,ст. 313-314, 316 ЦПК України, колегія суддів,-

В И Р І Ш И Л А :

Апеляційну скаргу представника позивача ОСОБА_3 ОСОБА_4 ОСОБА_5 відхилити.

Рішення Тернівського районного суду м. Кривого Рогу від 14 грудня 2010 року змінити в частині мотивів відмови в задоволені позовних вимог.

В іншій частині рішення залишити без змін.

Рішення набирає законної сили з моменту його проголошення, але може бути оскаржено в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання ним законної сили.

Головуючий :

Судді :