АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Категорія № 26 (4 ) інстанції ОСОБА_1
Доповідач Соколан Н.О.
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 травня 2011 року колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді Соколан Н.О.,

суддів Михайлів Л. В., Братіщевої Л.А.

при секретарі Бондарі Ю. А.

за участю: представника відповідача ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кривому Розі цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_3 виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України в м. Кривому Розі Дніпропетровської області на рішення Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу від 13 грудня 2010 року у справі за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_3 виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України в м. Кривому Розі Дніпропетровської області про покладання обовязку визначити розмір відшкодування шкоди, завданої ушкодженням здоровя внаслідок професійного захворювання, -

В С Т А Н О В И Л А :

В липні 2010 року позивач звернувся до суду із позовом до ОСОБА_3 виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України в м. Кривому Розі Дніпропетровської області (надалі - ОСОБА_3 Фонду) про покладання обовязку визначити розмір відшкодування шкоди, завданої ушкодженням здоровя внаслідок професійного захворювання, в обгрунтування якого зазначив, що відповідачем 17.06.2009 року принято постанову про призначення йому щомісячної страхової виплати. Проте при визначенні розміру виплати не був врахований період з липня по грудень 1989 року, коли позивача було звільнено від виконання трудових уобовязків у звязку із виконанням державних обовязків народного депутата Верховної Ради СРСР. Неврахування гарантійних виплат, які позивач отримував у цей період, призвело до невірного нарахування розміру шкоди, завданої ушкодженням здоровя внаслідок професійного захворювання, тому він просив суд зобовязати ОСОБА_3 Фонду визначити розмір відшкодування шкоди, завданої ушкодженням здоровя внаслідок професійного захворювання з урахуванням додаткової заробітної плати за час виконання державних обовязків у липні-грудні 1989 року, а також стягнути з відповідача на свою користь судові витрати по справі.

Рішенням Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу від 13 грудня 2010 року позовні вимоги ОСОБА_4 задоволено частково. Зобовязано ОСОБА_3 Фонду визначити розмір відшкодування шкоди, завданої ушкодженням здоровя внаслідок професійного захворювання з урахуванням додаткової заробітної плати за час виконання державних обовязків ОСОБА_5 у липні-грудні 1989 року.

Стягнуто з ОСОБА_3 Фонду на користь ОСОБА_4 15 грн. в рахунок витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи.

В апеляційній скарзі ОСОБА_3 Фонду ставить питання про скасування рішення суду та ухвалення нового рішення про відмову в задоволенні позовних вимог, оскільки вважає рішення необґрунтованим, ухваленим з порушення норм матеріального і процесуального права; оскільки у правовідносинах с позивачем ОСОБА_3 Фонду виступає в якості субєкта владних повноважень, справа повинна розглядатися за нормами адміністративного судочинства; суд першої інстанції не взяв до уваги, що в оспорюваний період позивач не підпадав під дію шкідливих виробничих факторів, за ним тільки зберігався середній заробіток, тому він обгрунтовано не включений до розрахунку середнього заробітку при обчислення розміру відшкодування шкоди.

Перевіривши матеріали справи, законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги та заявлених вимог, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що позивач ОСОБА_6 працював тривалий час у шкідливих умовах праці за професією підземний прохідник та отримав професійне захворювання до 02.01.1990 року на шахті ім. Леніна тресту «Ленінруда», нині Відкрите акціонерне товариство «Криворізький залізорудний комбінат» до 02.01.1990 року.

З липня по грудень 1989 року, позивач перебуваючи на посаді підземного прохідника, був залучений до виконання державних обовязків народного депутата Верховної Ради СРСР.

Згідно акту МСЕК від 25.03.2009 року в звязку з професійним захворюванням йому було встановлено 30% втрати професійної працездатності безстроково та третя група інвалідності.

Постановою ВВД ФССНВУ в м. Кривому Розі від 17 червня 2009 року призначено позивачу щомісячні страхові виплати із розрахунку середньомісячної заробітної плати перед встановленням страхового випадку 1177.37 грн..

На думку колегії суддів, виходячи з встановлених обставин, суд першої інстанції дійшов не правильного висновку про наявність підстав для зобовязання ОСОБА_3 Фонду визначити розмір відшкодування шкоди, завданої ушкодженням здоровя внаслідок професійного захворювання з урахуванням середньої заробітної плати за час виконання державних обовязків ОСОБА_5 у липні-грудні 1989 року , виходячи з наступного.

Відповідно до положень Постанови КМУ від 08.02. 1995 року № 100 про «Порядок обчислення середньої заробітної плати» при обчисленні середньої заробітної плати у всіх випадках її збереження згідно з чинним законодавством, не враховуються виплат за час, протягом якого зберігається середній заробіток працівника (за час виконання державних і громадських обовязків, щорічної і додаткової відпусток, відрядження, тощо).

Як вбачається з матеріалів справи, згідно довідки про заробітну платі позивача, наданої підприємством, позивач з липня 1989 року по грудень 1989 року виконував державні обовязки, знаходився в тарифній відпустці та за ним зберігався середній заробіток за місцем роботи на шахті.

На підставі викладеного, колегія суддів вважає, що у суду першої інстанції не було підстав визнавати відмову відповідача визначити розмір відшкодування шкоди, завданої ушкодженням здоровя внаслідок професійного захворювання з урахуванням середньої заробітної плати за час виконання державних обовязків у липні-грудні 1989 року неправомірною та задовольняти позовні вимоги.

Оскільки висновки суду не відповідають обставинами справи, колегія суддів вважає, що рішення суду слід скасувати та ухвалити нове рішення в порядку п.3 ч.1 ст. 309 ЦПК України про відмову в задоволенні позовних вимог.

Керуючись ст. ст. 303, 307, 309, 313, 314,316 ЦПК України, колегія суддів,

В И Р І Ш И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України в м. Кривому Розі Дніпропетровської області задовольнити.

Рішення Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу від 13 грудня 2010 року скасувати та ухвалити нове рішення.

В задоволенні позову ОСОБА_4 до ОСОБА_3 виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України в м. Кривому Розі Дніпропетровської області про покладення обовязку визначити розмір відшкодування шкоди, завданої ушкодженням здоровя внаслідок професійного захворювання відмовити.

Рішення набирає законної сили з моменту його проголошення, але може бути оскаржене у касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ протягом 20 днів з дня набрання ним законної сили.

Головуючий:

Судді: