Справа №22-ц-1939/11Головуючий у І інстанції ОСОБА_1
Категорія29Доповідач у 2 інстанціїМельник
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

20 січня 2011 року колегія суддів судової палати в цивільних справах Апеляційного суду Київської області в складі:

головуючого: Суханової Є.М. ,

суддів: Мельника Я.С., Данілова О.М.,

при секретарі: Ходаковській А.Б.

розглянула у відкритому судовому засіданні у м.Києві цивільну справу за апеляційними скаргами ОСОБА_2 та ОСОБА_3 на рішення Вишгородського районного суду Київської області від 12 листопада 2010 року у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про відшкодування матеріальної і моральної шкоди, -

ВСТАНОВИЛА:

У липні 2010 року позивач звернувся до суду з позовом про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, мотивувавши вимоги тим, що 14.12.2007 року близько 7-00 год, відповідач ОСОБА_3, керуючи

автомобілем «Самант», д.н.з. АІ 9002ВА, не впорався з керуванням та допустив зіткнення з належним позивачеві автомобілем марки «Деу-Ланос», дн.з. АІ 1635 АХ, внаслідок чого позивачу були заподіяні тілесні ушкодження середньої тяжкості.

Постановою Вишгородського районного суду ОСОБА_3 було звільнено від кримінальної відповідальності, та він відшкодував позивачу заподіяну матеріальну та моральну шкоду.

Позивач зазначав, що незважаючи на це, він неодноразово змушений був звертатися до лікарні за лікуванням для відновлення свого здоровя, тому просив стягнути з нього на свою користь суму витрат на лікування у розмірі 12 249, 57 грн., втрачений дохід ( заробітну плату) у розмірі 3 186, 10 грн., витрати на проведення судово-медичного дослідження у розмірі 355, 57 грн., та моральну шкоду в розмірі 197 000, 0 грн., витрати на адвокатську допомогу.

Рішенням Вишгородського районного суду позов ОСОБА_2 задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 матеріальну шкоду в розмірі 12 249, 57 грн.

В решті позовних вимог - відмовлено.

ОСОБА_2 звернувся з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення суду в частині відмови в задоволенні його позовних вимог до ОСОБА_3 та ухвалити в цій частині нове рішення по справі, яким стягнути на його користь компенсацію моральної шкоди в сумі 197 000 грн., 3 186, 10 грн. втраченого заробітку та судові витрати 1500 грн.(оплата адвоката) і 355,57 грн. оплати за судово-медичне дослідження в установі СМЕ Київської області, мотивуючи тим, що районним судом порушено ст..10, 11, 60 та 212 ЦПК України.

Також, ОСОБА_3 звернувся з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення суду в частині стягнення з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 матеріальної шкоди в розмірі 12 249, 57 грн. та ухвалити у справі нове рішення, яким у задоволенні позову ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди відмовити в повному обсязі, мотивуючи тим, що судом першої інстанції порушено норми процесуального права та неповно зясовано обставини, що мають значення для справи.

Колегія суддів, заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення сторін, що зявилися, перевіривши матеріали справи і обговоривши підстави апеляційних скарг, вважає за необхідне їх відхилити з наступних підстав.

Судом першої інстанції вірно встановлено, що 14.12.2007 року ОСОБА_3С, керуючи автомобілем НОМЕР_1, рухаючись по автодорозі Київ-Вишгород-Десна у напрямку Нові Петрівці Вишгородського району Київської області допустив зіткнення з автомобілем «Деу-Ланос», дн.з. АІ 1635 АХ належного позивачу.

В результаті дорожньо-транспортної пригоди, позивачу були заподіяні середньої тяжкості тілесні ушкодження.

Постановою Вишгородського районного суду Київської області від 17.03.2010 року ОСОБА_3 було звільнено від кримінальної відповідальності за скоєний ним злочин, передбачений ст.286 ч.1 КК України та на підставі закону України «Про амністію», звільнено від кримінальної відповідальності.

Рішенням Вишгородського районного суду Київської області від 27.02.2009 року, залишеним без зміни ухвалою Апеляційного суду Київської області від 23.06.2009 року, з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_4 була стягнута матеріальна та моральна шкода, заподіяна відповідачем внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, яка мала місце 14.12.2007 року.

Відповідно до матеріалів справи, ОСОБА_4, проходив стаціонарне лікування в неврології Вишгородської ЦРЛ з 08.01.2008 р. по 24.01.2008р.; з 13.04.2009 р. по 27.04.2009р., 27.10.2009р. по 09.11.2009 р., в звязку з ушкодженням здоровя, отриманого внаслідок дорожньо-транспортної пригоди , що підтверджується відповідними виписками - епікриз із медичної картки стаціонарного хворого.

Судом першої інстанції вірно встановлено, що ОСОБА_4 на лікування були витрачені грошові кошти у сумі 12 249, 57 грн., що підтверджується довідками Вишгородською ЦРЛ.

Відповідно до ст. 1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями або бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної чи юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, що її завдала.

Відповідно до ст. 1187 ЦК України, шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки , відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі ( право власності, інше речове право, договір підряду, оренди ) володіє транспортним засобом.

За таких обставин суд першої інстанції правильно стягнув матеріальну шкоду у розмірі 12 249, 57 гривень.

Суд першої інстанції відмовив позивачу у задоволенні іншої частини позову.

Колегія суддів не може погодитися з висновком суду першої інстанції про відмову в стягненні з відповідача витрат на проведення судово-медичного дослідження в Київському обласному бюро судово-медичної експертизи в сумі 355 грн. 57 коп., оскільки вони є прямими витратами, які поніс позивач у звязку з отриманими тілесними ушкодженнями під час дорожньо-транспортної пригоди.

Відповідно до вимог ст. 309 ч.1, п.3 ЦПК України підставами для зміни рішення суду першої інстанції є невідповідність висновків суду обставинам справи.

Тому в цій час рішення суду першої інстанції необхідно скасувати і ухвалити нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги ОСОБА_2

В іншій частині рішення суду відповідає нормам матеріального та процесуального права.

Керуючись ст. 307, 309 ЦПК України, колегія суддів, -

ВИРІШИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 відхилити.

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити частково.

Рішення Вишгородського районного суду Київської області від 12 листопада 2010 року в частині відмови в стягненні витрат на проведення судово-медичного обстеження скасувати та в цій частині ухвалити нове рішення, яким стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 355 грн. 57 коп.

В іншій частині рішення суду залишити без змін.

Рішення набирає законної сили з моменту проголошення і може бути оскаржена в касаційному порядку протягом двадцяти днів.

Головуючий :

Судді :