АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 22ц-1923/11
Головуючий по 1-й інстанції Куліш
Суддя-доповідач: ОСОБА_1
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 червня 2011 року м.Полтава

< Текст >

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Полтавської області в складі:

Головуючого: судді Омельченко Л.М.

Суддів: Бондаревської С.М., Триголова В.М.

При секретарі: Александрович Л.О.

Та адвокатів ОСОБА_2, ОСОБА_3

З участю позивача ОСОБА_4

відповідача ОСОБА_5

третьої особи ОСОБА_6

розглянула у відкритому судовому засіданні в м.Полтаві цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_4

на рішення Київського районного суду м. Полтави від 08 грудня 2010 року

по справі за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_5 про поділ майна, що є спільною сумісною власністю подружжя; за зустрічним позовом ОСОБА_5 до ОСОБА_4 про поділ майна, що є спільною сумісною власністю подружжя.

Колегія суддів, заслухавши доповідь судді-доповідача апеляційного суду ОСОБА_1,

В С Т А Н О В И Л А :

У червні 2009 року ОСОБА_4 звернувся до суду з вищевказаним позовом, який у листопаді 2010 року доповнив вимогою про визнання недійсним договору дарування квартири, укладеного 3.06.2009 року між ОСОБА_5 та ОСОБА_6 і визнання його ОСОБА_4 співвласником 1/3 частини квартири АДРЕСА_1, як майна, набутого під час спільного проживання.

У вересні 2009 року ОСОБА_5 звернулася в суд із зустрічним позовом до ОСОБА_4 про розподіл майна подружжя.

Рішенням Київського районного суду м. Полтава від 8 грудня 2010 року в задоволенні позовних вимог ОСОБА_4 до ОСОБА_5 про поділ майна, що є спільною сумісною власністю подружжя, а також у задоволенні позовних вимог ОСОБА_5 до ОСОБА_4 про поділ майна, що є спільною сумісною власністю подружжя, відмовлено за недоведеністю.

Згідно додаткового рішення Київського районного суду м. Полтави від 22 квітня 2011 року у задоволенні позовних вимог ОСОБА_4 про визнання недійсним договору дарування квартири та визнання співвласником квартири відмовлено за недоведеністю.

Рішення місцевого суду від 8.12.2010 року в апеляційному порядку оскаржив ОСОБА_4

Апелянт просить рішення скасувати в частині відмови у задоволенні його позову та ухвалити нове рішення про задоволення його позовних вимог, посилаючись на невідповідність висновків суду обставинам справи та порушення судом норм матеріального права.

Колегія суддів, перевіривши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, приходить до висновку, що скарга не підлягає задоволенню.

Згідно ст.308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Відповідно до вимог ст.70 СК України у разі поділу майна, що є об»єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором.

Відповідно до вимог п.1 ст. 74 СК України, якщо жінка та чоловік проживають однією сім»єю, але не перебувають у шлюбі між собою або в будь-якому іншому шлюбі, майно, набуте ними за час спільного проживання, належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено письмовим договором між ними.

Судом першої інстанції вірно встановлено і це вбачається з матеріалів справи, що сторони з 18.09.2007 року по 22.09.2009 року перебували в зареєстрованому шлюбі (а.с.5-6).

Ними було придбано рухоме майно, а саме: предмети домашнього вжитку, зазначені у зустрічному позові ОСОБА_5Ю.(а.с.29-31).

Також правильно з»ясовано і підтверджується той факт, що ОСОБА_4 до 15.08.2007 року перебував у зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_7 (а.с.57).

Є достовірним і те, що ОСОБА_5 в порядку спадкування після смерті свого батька ОСОБА_8 отримала 2/3 частини квартири №204 у будинку №46 п вул.. Жовтневій в м. Полтава (а.с.32), а 1/3 частину цього житла вона придбала у своєї сестри ОСОБА_9 на підставі договору купівлі-продажу від 26.12.2005 року(а.с.9,12).

Судом вірно встановлено, що 4 лютого 2006 року відповідач за первісним позовом придбала у свою власність автомобіль ЗАЗ DAEWOO Т 13110, державний номерний знак НОМЕР_1.

15.02.2006 року ОСОБА_4 був зареєстрований у належній ОСОБА_5 на праві власності квартирі АДРЕСА_2 на правах квартиранта (а.с.11).

Згідно договору купівлі-продажу від 23.12.2006 року ОСОБА_5 купила у ОСОБА_10 житловий будинок з господарськими будівлями в с. Кунцеве, Новосанжарського району Полтавської області (а.с.16-17).

Встановивши зазначені вище обставини, а також те, що, у відповідності до вимог ст. 61 ЦПК України, позивач за первісним позовом не довів своїх позовних вимог, місцевий суд дійшов вірного висновку про відмову в задоволенні його позову.

Рішення суду в даній частині є законним, обґрунтованим, постановленим з дотриманням норм матеріального і процесуального права, у зв»язку з чим колегія суддів не знаходить підстав для його скасування.

Рішення в частині відмови у задоволенні зустрічного позову ОСОБА_5 до ОСОБА_4 про поділ майна, що є спільною сумісною власністю подружжя, а саме: речей домашнього вжитку, та додаткове рішення суду від 22 квітня 2011 року, яким відмовлено у задоволенні позовних вимог ОСОБА_4 про визнання недійсним договору дарування квартири та визнання співвласником квартири, також є правильними і жодною із сторін не оскаржуються.

Доводи апеляційної скарги були предметом дослідження судом першої інстанції, не мають нових доказів та не спростовують висновків місцевого суду, тому не можуть бути підставою для скасування правильного по суті рішення.

За таких обставин, скарга підлягає відхиленню.

Керуючись ст.ст.303, 307 ч.1 п.1, 308, 314, 315, 317 ЦПК України, колегія суддів

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_4 відхилити.

Рішення Київського районного суду м. Полтави від 8 грудня 2010 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення і може бути оскаржена протягом двадцяти днів шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Головуючий: суддя (підпис)

Судді: (підписи)

Згідно: