Справа № 2- 1/2011 р.
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 листопада 2011 року Володарський районний суд Донецької області у складі:

Головуючого - судді Подліпенця Є.О.,

при секретарі Темір В.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт. Володарське цивільну справу за позовом Публічного акціонерного товариства «Перший Український ОСОБА_1»до ОСОБА_2, третя особа: Приватне підприємство «Мірфос»про стягнення суми боргу за кредитним договором ,-

В С Т А Н О В И В:

Позивач ПАТ «Перший Український ОСОБА_1»звернувся до суду з даною позовною заявою, з урахуванням уточнених вимог, вказуючи, що 29.05.2007 року між ЗАТ «Перший Український ОСОБА_1», правонаступником якого є Публічне акціонерне товариство «Перший Український ОСОБА_1» та Приватним підприємством «Мірфос»був укладений кредитний договір № 93/MPL-ліміт від 29.05.2007 року та додаткова угода № 1 до нього від 25.07.2007 року, згідно з умовами якого йому було надано кредит в сумі 1 500 000,00 грн. зі строком повернення не пізніше 23.05.2009 року, зі сплатою відсотків за користування кредитом. ПП «Мірфос»зобовязалося повертати суму кредиту та сплачувати відсотки за користування кредитом, однак ним не виконуються належним чином зобовязання по поверненню належних до сплати частин кредиту та нарахованих відсотків за його використання. Станом на 06.10.2011 року заборгованість становить 1 741 412,55 грн., з яких: 1 150 483,83 грн. заборгованість за основною сумою кредиту, 560 105,91 грн. сума нарахованих відсотків за користування кредитом, 30 822,81 грн. пеня за несвоєчасне погашення заборгованості по кредиту. Також зазначає, що 29.05.2007 року з метою забезпечення виконання зобовязань за кредитним договором між позивачем та фізичною особою ОСОБА_2 був укладений договір поруки № 93/MPL-ліміт/П від 29.05.2007 року з додатковою угодою № 1 до нього від 25.07.2007 року, згідно умов яких відповідач ОСОБА_2 зобовязався відповідати перед Банком в тому ж обсязі, що і ПП «Мірфос», а саме повернення основної суми заборгованості, відсотків за використання кредиту, а також сплати пені та інших штрафних санкцій встановлених кредитним договором. Тому просить стягнути з відповідача ОСОБА_2 на свою користь заборгованість за кредитним договором та договором поруки яка складає 1 741 412,55 грн., з яких: 1 150 483,83 грн. заборгованість за основною сумою кредиту, 560 105,91 грн. сума нарахованих відсотків за користування кредитом, 30 822,81 грн. пеня за несвоєчасне погашення заборгованості по кредиту. Також просить стягнути з відповідача на свою користь судові витрати.

Представник позивача ПАТ «Перший Український ОСОБА_1»- ОСОБА_3 в судовому засіданні позов з урахуванням уточнень по вищезазначеним підставам підтримав у повному обсязі та наполягав на його задоволенні, посилаючись на те, що ОСОБА_2 як фізична особа виступив поручителем по виконанню зобовязань основного позичальника по кредитному договору ПП «Мірфос», та відповідно до вимог цивільного законодавства, ОСОБА_1 має право предявляти вимоги на власний розсуд, як до основного позичальника, яким в даному випадку є ПП «Мірфос», та і до поручителя, в даному випадку до ОСОБА_2

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не зявився. Надав суду письмову заяву, в якій заперечував проти задоволення позову та просив справу розглянути без його участі, свої інтереси доручив представляти своєму представнику адвокату ОСОБА_4

В судовому засіданні представник відповідача ОСОБА_2 ОСОБА_4 позов не визнав у повному обсязі, пояснивши що, 29.05.2007 року було укладено кредитний договір між позивачем та ПП «Мірфос», згідно якого ОСОБА_1 надав ПП «Мірфос»кредит у сумі 1 500 000,00 грн. зі строком повернення не пізніше 23.05.2009 року, зі сплатою відсотків за користування кредитом, по зобовязанням якого виступив поручителем ОСОБА_2 Проте, ухвалою господарського суду Донецької області від 22.05.2009 року щодо ПП «Мірфос»порушено провадження по справі про банкрутство, а саме тому ПП «Мірфос»не виконало своїх зобовязань перед позивачем. Таким чином, ПП «Мірфос», виконуючи вимоги ухвали, припинило сплату суми заборгованості за кредитом, а тому ОСОБА_2, який є поручителем по зобовязанням ПП «Мірфос», не повинен відповідати перед Банком. Крім того, у липні 2009 року позивач звернувся до господарського суду Донецької області про визнання його грошових вимог до ПП «Мірфос»у розмірі 1 478 974,34 грн., одночасно позивач звернувся до Володарського районного суду Донецької області з даним позовом до поручителя ОСОБА_2 Ухвалою господарського суду Донецької області від 17.06.2010 року введено процедуру санації ПП «Мірфос»строком до 17.12.2010 року. Ухвалою цього ж суду від 24.11.2010 року затверджено план санації ПП «Мірфос», який передбачає умови проведення задоволення вимог усіх кредиторів, в тому числі і позивача. Дана ухвала є чинною. Таким чином, на сьогодні план санації є затвердженим судом і є обовязковим для усіх кредиторів у справі щодо банкрутства ПП «Мірфос», в тому числі і для позивача, грошові вимоги якого, є на даний час меншими, ніж предявлені вимоги до поручителя ОСОБА_2, про що також надав суду письмові заперечення. Також не погодився з розрахунком суми заборгованості відповідача перед Банком, оскільки на час розгляду справи вона є іншою.

Представник третьої особи ПП «Мірфос»в судове засідання не зявився. Про дату, час та місце слухання справи був повідомлений належним чином.

Визнаючи наявні матеріали про права та взаємини кусників процесу достатніми, суд розглянув справу у відсутність нез*явившегося відповідача та представника третьої особи.

Ознайомившись з позовною заявою, вислухавши пояснення представника позивача, представника відповідача, розглянувши письмову заяву відповідача, дослідивши матеріали справи, письмові докази, суд вважає що позов підлягає задоволенню у повному обсязі з наступних підстав.

У судовому засіданні встановлено що згідно кредитного договору № 93/MPL-ліміт від 29.05.2007 року та додаткової угоди № 1 до нього від 25.07.2007 року ПП «Мірфос»одержало від ЗАТ «Перший Український ОСОБА_1»грошові кошти в сумі 1 500 000,00 грн., строком погашення до 23.05.2009 року та зобовязалось сплатити відсотки, комісії штрафи та інші платежі згідно умов Договору.

Відповідно до договору поруки № 93/MPL-ліміт/П від 29.05.2007 року з додатковою угодою № 1 до нього від 25.07.2007 року, ОСОБА_2 зобовязався перед кредитором відповідати за невиконання ПП «Мірфос»усіх його зобовязань перед кредитором, що виникли за договором про надання кредиту № 93/MPL-ліміт від 29.05.2007 року та додаткової угоди № 1 до нього від 25.07.2007 року у повному обсязі.

Відповідно до розрахунку заборгованості згідно кредитного договору № 93/MPL-ліміт від 29.05.2007 року та додаткової угоди № 1 до нього від 25.07.2007 року станом на 06.10.2011 року загальна сума заборгованості ПП «Мірфос»перед позивачем, складає 1 741 412,55 грн., з яких: 1 150 483,83 грн. заборгованість за основною сумою кредиту, 560 105,91 грн. сума нарахованих відсотків за користування кредитом, 30 822,81 грн. пеня за несвоєчасне погашення заборгованості по кредиту.

Згідно з ухвалою Господарського суду Донецької області від 22.05.2009 року було порушено справу про банкрутство ПП «Мірфос»м. Маріуполь та введено мораторій на задоволення вимог кредиторів.

Відповідно до ухвали Господарського суду Донецької області від 17.06.2010 року було введено процедуру санації ПП «Мірфос»м. Маріуполь строком на 6 місяців до 17.12.2010 року.

Ухвалою Господарського суду Донецької області від 24.11.2010 року затверджено план санації ПП «Мірфос», який передбачає умови проведення задоволення вимог усіх кредиторів.

Згідно до постанови Донецького апеляційного господарського суду від 04.01.2011 року ухвала господарського суду Донецької області від 24.11.2010 року по справі залишена без змін, апеляційна скарга ПАТ «Перший Український ОСОБА_1»без задоволення.

Відповідно до постанови Вищого господарського суду України від 09.03.2011 року ухвала господарського суду Донецької області від 24.11.2010 року та постанова Донецького апеляційного господарського суду від 04.01.2011 року залишена без змін, касаційна скарга ПАТ «Перший Український ОСОБА_1»залишена без задоволення.

Згідно із ч.1 ст. 629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Відповідно до ст.ст. 526, 610 ч.1 ЦК України зобовязання повинні виконуватися належним чином; порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Згідно з ч.1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Згідно ч.1 ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобовязання.

Відповідно до ст. 1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у тій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у тій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Відповідно до ст. 611 ЦК України у разі порушення зобовязань настають правові наслідки, встановлені законом або договором.

Згідно правового змісту ст. 546 ЦК України виконання зобовязання може забезпечуватися порукою.

Згідно ст. 553 ЦК України за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обовязку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобовязань боржником.

Згідно правового змісту ст. 554 ЦК України у разі порушення боржником зобовязання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки.

У відповідності до ст. 543 ЦК України у разі солідарного обов'язку боржників (солідарних боржників) кредитор має право вимагати виконання обов'язку частково або в повному обсязі як від усіх боржників разом, так і від будь-кого з них окремо.

Таким чином, розглядаючи справу в межах заявлених позовних вимог, суд вважає, що у відповідачем ОСОБА_2 порушено грошове зобовязання по кредитному договору № 93/MPL-ліміт від 29.05.2007 року та договору поруки № 93/MPL-ліміт/П від 29.05.2007 року та додаткових угод № 1 від 25.07.2007 року до них на загальну суму 1 741 412,55 грн., з яких: 1 150 483,83 грн. заборгованість за основною сумою кредиту, 560 105,91 грн. сума нарахованих відсотків за користування кредитом, 30 822,81 грн. пеня за несвоєчасне погашення заборгованості по кредиту. Відповідачу було відомо про виконання взятих на себе зобовязань, але на вимоги Банку він не відреагував. Тому з нього необхідно стягнути зазначену суму, задовольнивши вимоги позивача, з урахуванням уточнень.

Задовольняючи позов суд не бере до уваги заперечення представника відповідача оскільки з правового змісту ст.ст. 1, 12 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом»випливає, що протягом дії мораторію на задоволення вимог кредиторів зупиняється виконання боржником (особою, щодо якої порушено справу про банкрутство) грошових зобовязань, термін виконання яких настав до дня введення мораторію, а також забороняється здійснення стягнення з боржника на підставі виконавчих документів та інших документів, за якими здійснюється стягнення згідно з законодавством України. При цьому норми зазначеного Закону не звільняють поручителя боржника (особи, щодо якої порушено справу про банкрутство) від виконання взятих на себе за договором поруки зобовязань. Таким чином, фізична особа ОСОБА_2 не може бути звільнена від виконання зобовязань за договором поруки № 93/MPL-ліміт/П від 29.05.2007 року у звязку з порушенням щодо ПП «Мірфос»справи про банкрутство та введення відносно нього мораторію на задоволення вимог кредиторів.

Також представником відповідача в обґрунтування своїх заперечень, щодо невідповідності суми заборгованості відповідача перед позивачем на час розгляду справи не надано суду ніяких доказів, а тому дані ствердження суд не бере до уваги.

Крім цього, згідно ст.88 ЦПК України, враховуючи що позов задоволено у повному обсязі, з відповідача підлягає стягненню на користь позивача сума судового збору, сплачена ним при зверненні до суду в розмірі 1700 грн., а на користь держави підлягає стягненню з відповідача сума судового збору в розмірі 1123 грн.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 8, 11, 57-59, 88, 209, 212-215 ЦПК України, ст.ст. 526, 530, 543, 546, 553-554, 610, 611, 625, 629, 1049 ЦК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позов Публічного акціонерного товариства «Перший Український ОСОБА_1»до ОСОБА_2, третя особа: Приватне підприємство «Мірфос»про стягнення суми боргу за кредитним договором задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь Публічного акціонерного товариства «Перший Український ОСОБА_1»суму заборгованості за кредитним договором № 93/MPL-ліміт від 29.05.2007 року, згідно договору поруки № 93/MPL-ліміт/П від 29.05.2007 року та додаткових угод №1 до них від 25.07.2007 року 1 150 483 (один мільйон сто пятдесят тисяч чотириста вісімдесят три) гривні 83 копійки заборгованість за основною сумою кредиту, 560 105 (пятсот шістдесят тисяч сто пять) гривень 91 копійку суму нарахованих відсотків за користування кредитом, 30 822 (тридцять тисяч вісімсот двадцять дві) гривні 81 копійку пеню за несвоєчасне погашення заборгованості по кредиту, та судовий збір в розмірі 1700 (одна тисяча сімсот) гривень, а всього 1 743 112 (один мільйон сімсот сорок три тисячі сто дванадцять) гривень 55 копійок.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави судовий збір в розмірі 1123 грн. (одна тисяча сто двадцять три гривні).

Рішення може бути оскаржено до Апеляційного суду Донецької області в м. Маріуполі через Володарський районний суд Донецької області.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Апеляційного суду Донецької області м. Маріуполя через Володарський районний суд Донецької області протягом десяти днів з дня його проголошення.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя Є.О. Подліпенець.