Справа № 22-ц-3408/11 Головуючий у І інстанції Оладько С.І.
Категорія 4 Доповідач у 2 інстанції Поліщук М.А.
УХВАЛА

Іменем України

10 травня 2011 року колегія суддів судової палати в цивільних справах Апеляційного суду Київської області в складі:

головуючого судді: Поліщука М.А..

суддів: Малорода О.І., Голуб С.А.

при секретарі: Вішик О.Ю.

розглянула у відкритому судовому засіданні в місті Києві цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Ірпінського міського суду Київської області від 1 березня 2011 року у справі за позовом ОСОБА_2 до відкритого акціонерного товариства «Ірпінський комбінат Перемога» про визнання права власності, зустрічним позовом відкритого акціонерного товариства «Ірпінський комбінат Перемога» до ОСОБА_2 про визнання недійсним трудового договору.

Заслухавши доповідь судді апеляційного суду, пояснення осіб, які беруть участь у розгляді справи, перевіривши матеріали цивільної справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів, -

В С Т А Н О В И Л А:

У червні 2010 року ОСОБА_2 звернулась в суд із вказаним позовом і просила визнати за нею право власності на квартируАДРЕСА_1.

Позовні вимоги обґрунтовувала тим, що за трудовим договором, укладеним 30 січня 2008 року між відповідачем і нею, при прийнятті на роботу бухгалтером товариства, відповідач взяв на себе обов'язок забезпечити проживання позивача у вказаній квартирі і передати її безоплатно у власність в разі настання будь-якої із подій, передбачених п.4.6 Трудового договору, в тому числі і у разі звільнення з роботи в зв'язку із ліквідацією товариства. 16.02.2010 року відповідач звільнив позивача з роботи на підставі п.1 ч.1 ст.40 КЗПП України в зв'язку із ліквідацією товариства, проте не виконав взяте на себе зобов'язання передати квартиру у власність позивача на підставі договору дарування, що вважає порушенням свого права.

В липні 2010 року ВАТ «Ірпінський комбінат Перемога» в особі арбітражного керуючого звернувся із зустрічним позовом і просив визнати недійсним трудовий договір, укладений 30 січня 2008 року із ОСОБА_2, обґрунтовуючи заявлені вимоги тим, що вказаний трудовий договір не відповідає вимогам закону, а саме: підписано не уповноваженою на те особою, не скріплений печаткою товариства, не погоджений із розпорядником майна товариства.

Рішенням Ірпінського міського суду Київської області від 1 березня 2011 року у задоволенні первісного і зустрічного позовів відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 просить рішення суду в частині відмови в задоволенні заявленого нею позову скасувати, ухвалити нове рішення, яким заявлений нею позов задовольнити в повному обсязі, а в іншій частині рішення суду залишити без змін, посилаючись на невідповідність висновків суду обставинам справи, недоведеність обставин, які суд вважав встановленими, неправильне застосування норм матеріального права і порушення норм процесуального права.

Перевіряючи законність і обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів приходить до висновку про відхилення апеляційної скарги із наступних підстав.

Відповідно до вимог ст.213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обгрунтованим.

Законним є рішення, яким суд виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно з законом.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з"ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Ухвалюючи рішення про відмову в задоволенні первісного позову, суд виходив із того, що трудовий договір із ОСОБА_2 був підписаний від імені товариства заступником голови Наглядової Ради товариства, яка відповідно до Статуту немає повноважень призначати на посади та звільняти з посад, тобто трудовий договір підписано не уповноваженою відповідачем особою на укладання угод з цивільно-правових зобов'язань на відчуження майна товариства. Крім цього на час укладення трудового договору здійснювалась ліквідаційна процедура і ухвалою господарського суду Київської області від 14 січня 2008року розпорядником майна товариства призначено арбітражного керуючого Дяченка С.В., з яким трудовий договір із позивачкою в частині відчуження майна товариства не погоджено.

Колегія суддів погоджується із вказаними висновками, так як вони відповідають обставинам справи і узгоджуються із вимогами закону.

Згідно із ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу.

Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір.

Судом першої інстанції встановлено, що ОСОБА_2 перебувала у трудових правовідносинах із ВАТ «Ірпінський комбінат Перемога» з 30 січня 2008 року по 16 лютого 2010 року, коли була звільнена з посади бухгалтера на підставі п.1 ч.1 ст.40 КЗПП України в зв'язку із ліквідацією товариства.

30 січня 2008 року між позивачкою і ВАТ «Ірпінський комбінат Перемога» в особі заступника голови Наглядової Ради товариства ОСОБА_5 було підписано трудовий договір, пунктом 4.6 якого передбачено, що товариство сприяє бухгалтеру у поліпшенні його житлових умов і не пізніше 20.02.2008 року забезпечує його проживання із сім'єю у двокімнатній квартиріАДРЕСА_1. Квартира переходить безоплатно у власність бухгалтера з моменту настання будь-якої із наступних подій:

4.6.7. звільненням бухгалтера у зв'язку із ліквідацією товариства. (а.с.34-37).

Розглядаючи спір, з врахуванням доказів, наданих сторонами на підтвердження, заперечення позовних вимог, суд прийшов до правильних висновків, що заступник голови Наглядової Ради товариства ОСОБА_5 на час укладення трудового договору із позивачкою не був уповноважений у передбаченому законом порядку Товариством на укладання угоди (трудового договору) з цивільно-правовими зобов'язаннями щодо розпорядження майном товариства.

За змістом ст.ст.160,161 ЦК України наглядова рада акціонерних товариства має лише функції контролю за діяльністю виконавчого органу товариства.

Згідно із положеннями Статуту ВАТ «Ірпінський комбінат Перемога» правом призначення на посади, розпорядженням майном наділений Голова правління (Генеральний директор), а Наглядова рада таких повноважень немає (а.с.22-23).

Посилання позивачки на рішення Наглядової Ради товариства від 30.01.2008 року, яким внесено зміни у Положення про Наглядову раду і надано повноваження укладати трудові договори із головним бухгалтером, обґрунтовано відхилені судом, оскільки відповідні зміни до Статуту товариства щодо збільшення повноважень Наглядової ради в передбаченому законом порядку не внесені.

Крім цього, на час укладення трудового договору ухвалою Господарського суду Київської області від 16.01.2008 року у справі про банкрутство ВАТ «Ірпінський комбінат Перемога» розпорядником майна банкрута призначено арбітражного керуючого Дяченка С.В. (а.с.92), проте позивачкою не надано доказів того, що трудовий договір в частині відчуження позивачці майна -квартири було погоджено із розпорядником майна Дяченко С.В., що є порушенням ст.13 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом»№2343-х11 від 14.05.1992 року.

Відповідно до ч.1 ст.328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів.

Встановивши вказані обставини, суд обґрунтовано і на передбачених законом підставах відмовив у задоволенні позову про визнання права власності на квартиру. Зобов'язання від імені ВАТ «Ірпінський комбінат Перемога»в трудовому договорі з ОСОБА_2 від 30.01.2008 року про надання їй у власність квартири не відповідає вимогам закону щодо укладання цивільно-правових угод і не тягне за собою настання відповідних правових наслідків, а саме набуття у приватну власність квартири.

Рішення суду ухвалене з додержанням норм матеріального і процесуального права і передбачених законом підстав для скасування із ухваленням нового рішення при апеляційному розгляді не встановлено.

Доводи апеляційної скарги про те, що ОСОБА_5 мав право на укладення трудового договору із позивачкою на підставі довіреності від 15.11.2004року не заслуговують на увагу, оскільки як вбачається із трудового договору (а.с.34) ОСОБА_5 діяв на підставі Статуту, Положення про Правління та Положення про Наглядову Раду товариства, а не на підставі довіреності.

Інші доводи апеляційної скарги про невідповідність висновків суду обставинм справи, недоведеність обставин, які суд вважав встановленими, неправильне застосування норм матеріального права і порушення норм процесуального права є необґрунтованими і не спростовують висновків суду, оскільки не призвели до порушення основних принципів цивільного процесуального законодавства та охоронюваних законом прав та інтересів осіб, які беруть участь у справі і не вплинули на суть ухваленого рішення.

Керуючись ст.ст.308,315 ЦПК України колегія суддів,-

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити.

Рішення Ірпінського міського суду Київської області від 1 березня 2011 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення і може бути оскаржена в касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили.

Головуючий Судді