АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 22ц-2152/11 Номер провадження 22-ц/214/11Головуючий у 1-й інстанції Нечволод В.В. Доповідач ап. інст. ОСОБА_1
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 липня 2011 року м. Полтава

Апеляційний суд Полтавської області в складі:

головуючого - МАРТЄВА С.Ю.,

суддів - ПІКУЛЯ В.П., ЧІЧІЛЯ В.А.

за участю секретаря - ФАДЄЙКІНОЇ Н.Б.

розглянув у відкритому судовому засіданні провадження за апеляційними скаргами ОСОБА_2 і публічного акціонерного товариства «Полтавакондитер» на рішення Полтавського районного суду Полтавської області від 20 травня 2011 року у справі за позовом ОСОБА_2 до товариства з обмеженою відповідальністю «Торговий дім Домінік Полтава», публічного акціонерного товариства «Полтавакондитер» про поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за вимушений прогул і відшкодування матеріальної і моральної шкоди.

Апеляційний суд, заслухавши доповідь судді - доповідача,-

В С Т А Н О В И В :

У серпні 2010 року ОСОБА_2 звернулася до суду з позовом, у якому зазначила, що до квітня місяця 2010 року перебувала у трудових стосунках із відповідачами на посаді директора ТОВ «Торговий дім Домінік-Полтава».

Наказом № 32 д/к від 16.04.10 року її звільнено з роботи на підставі п.1 ст. 41 КЗпП України.

Своє звільнення вважає незаконним, оскільки підстави надумані, а звільнення здійснено під час тимчасової непрацездатності.

Просила поновити на посаді директора ТОВ ТД «Домінік», стягнути середній заробіток за час вимушеного прогулу, відшкодувати матеріальну і моральну шкоду.

Рішенням Полтавського районного суду Полтавської області від 20 травня 2011 року позов задоволено частково.

Визнано звільнення ОСОБА_2 незаконним.

Поновлено ОСОБА_3 на посаді директора ТОВ "ТД "Домінік-Полтава".

Стягнуто солідарно з ТОВ "Торговий Дім Домінік- Полтава» і ПАТ "Полтавакондитер" на користь позивачки компенсацію за час вимушеного прогулу з дня звільнення 16.04.2010 р. по день винесення рішення на суму в розмірі середньомісячного заробітку в сумі - 65600 грн. 00 коп., компенсацію за завдану моральну шкоду в сумі 5000 грн. 00 коп., а всього 70 600 грн.

У решті позову відмовлено.

У апеляційної скарзі ОСОБА_2 порушене питання про зміну рішення місцевого суду у звязку із невідповідністю висновків суду обставинам справи та повного задоволення заявлених вимог.

У апеляційній скарзі ПАТ «Полтавакондитер» порушене питання про скасування рішення суду першої інстанції з підстав невідповідності висновків суду обставинам справи із наступною відмовою у позові.

Також до апеляційної скарги ПАТ «Полтавакондитер» у порядку ч.2 ст. 293 ЦПК України включені заперечення на ухвалу Полтавського районного суду Полтавської області від 20 жовтня 2010 року про поновлення позивачці строків звернення до суду із позовом.

Перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційних скарг та заявлених вимог, заявлених у суді першої інстанції, апеляційний суд дійшов висновку про необхідність задоволення скарги ПАТ «Полтавакондитер» - у повному обсязі та про необхідність у відмові в задоволенні апеляційної скарги ОСОБА_2

Виходячи з п.2, 4 ст.309 ЦПК України, підставами для скасування рішення суду першої інстанції та ухвалення нового рішення є недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд вважав встановленими та неправильне застосування норм матеріального права.

Місцевим судом вірно встановлені фактичні обставини прийняття позивачки 2.11.09 р. на роботу на посаду заступника директора ТОВ «Торговий Дім Домінік-Полтава» та наступного її переводу, згідно контракту від 8.12.09 р. переведена на посаду директора підприємства.

З огляду на п.1 ч.1 ст. 41 КЗпП України, крім підстав, передбачених ст. 40 цього Кодексу, трудової договір з ініціативи власника або уповноваженого ним органу може бути розірваний також у випадку одноразового грубого порушення трудових обовязків керівником підприємства або його заступником.

На підставі п.6.6 Статуту ТОВ «Торговий Дім Домінік-Полтава» директор не має права без згоди учасників укладати угоди, договори від імені товариства на свою користь (т.1 а.с.90).

Судом апеляційної інстанції встановлено, що у березні 2010 року ревізійною комісією виявлено факт нецільового використання коштів підприємства у грудні 2009 року позивачкою, яка уклала і підписала господарчій договір від імені ввіреного їй підприємства із самою собою, як із приватним підприємцем (т.1 а.с.85, 91-96).

За таких обставин наказом №32 д/к від 16.04.2010 р. позивачку обґрунтовано звільнено з роботи за ст.40 ч.1 КЗпП України за одноразове грубе порушення трудових обовязків.

Задовольняючи заявлені вимоги про поновлення на роботі, суд першої інстанції виходив з положень ч.3 ст.184 КЗпП України, згідно якої, звільнення одиноких матерів при наявності дитини віком до чотирнадцяти років або дитини - інваліда з ініціативи власника або уповноваженого ним органу не допускається, крім випадків повної ліквідації підприємства, установи, організації, коли допускається звільнення з обов'язковим працевлаштуванням.

Між тим, погодитися з таким висновком місцевого суду не можна за недоведеністю статусу позивачки, як одинокої матері, який суд вважав встановленим.

За змістом п. 9 Постанови Пленуму Верховного суду України «Про практику розгляду судами трудових спорів» від 6 листопада 1992 р., одинокою матірю слід вважати жінку, яка не перебуває в шлюбі та в свідоцтві про народження дитини якої відсутній запис про батька дитини або запис про батька зроблений у встановленому порядку за вказівкою матері; вдову; іншу жінку, яка виховує й утримує дитину сама.

У справі відсутні будь які офіційні документи на підтвердження статусу ОСОБА_2, як одинокої матері: довідки РАЦС про підстави внесення до книги реєстрації народжень відомостей про батька дитини, довідки органу праці та соціального захисту населення про наявність у неї статусу одинокої матері, тощо.

Крім того, у свідоцтві про народження дитини позивачки малолітнього ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, як батька зазначено ОСОБА_5 (т.1 а.с.59).

Довідка РАЦС про те, що запис про батька здійснено у встановленому порядку за вказівкою матері у справ відсутня.

Із справи убачається, що ОСОБА_5 є реальною особою, яка також працювала з 2.11.09 року по 4.02.10 року у відповідача (т.1 а.с.186, т.2 а.с.57-58).

У своєму резюме при прийнятті на роботу сама ОСОБА_2 про сімейний стан повідомила, що перебуває у цивільному шлюбі, має семирічного сина (т.1 а.с.212-213).

Про наявність фактичних шлюбних відносин між позивачкою та ОСОБА_5 свідку СПОРИШ В.М. стало відомо від самої позивачки.

Будь яки відомості про звільнення ОСОБА_5 від обовязків з утримання та виховання малолітнього ОСОБА_4 у справі відсутні.

Таким чином, обставина, що позивачка є одинокою матірю, що сама виховує та утримує дитину, у законодавчому розумінні та розумінні п. 9 Постанови Пленуму Верховного суду України «Про практику розгляду судами трудових спорів» від 6 листопада 1992 р., та яка має істотне значення для справи і яку суд вважав встановленою є у справі недоведеною, а посилання суду першої інстанції на положення ч.3 ст.184 КЗпП України є безпідставними.

За таких обставин апеляційна скарга ПАТ «Полтавакондитер» є обґрунтованою, а рішення місцевого суду підлягає скасуванню із постановленням нового про відмову у задоволенні позову.

Оскільки звільнення позивачки є законним і обґрунтованим, доводи апеляційної скарги ОСОБА_2 про необхідність відшкодування матеріальної і моральної шкоди, заподіяних звільненням є безпідставними.

Разом із тим, само по собі звільнення позивачки під час тимчасової непрацездатності не може бути підставою для поновлення на роботі, а лише для зміни дати звільнення.

Ураховуючи відсутність у справі доказів щодо фіктивності листка непрацездатності від 16.04.10 року, датою звільнення позивачки слід вважати 22.04.10 року.

За таких обставин скаргу ОСОБА_2 слід відхилити, а а апеляційну скаргу ПАТ «Полтавакондитер» задовольнити, рішення місцевого суду скасувати з постановленням нового про відмову у задоволенні позову.

Керуючись ст.ст. 303, 307,п.2, 4 ст. 309, 315 ЦПК України,

В И Р І Ш И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити.

Апеляційну скаргу публічного акціонерного товариства «Полтавакондитер» задовольнити, рішення Полтавського районного суду Полтавської області від 20 травня 2011 року скасувати.

У позові ОСОБА_2 до товариства з обмеженою відповідальністю «Торговий дім Домінік Полтава», публічного акціонерного товариства «Полтавакондитер» про визнання звільнення незаконним, поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за вимушений прогул і відшкодування матеріальної і моральної шкоди відмовити.

Вважати ОСОБА_2 такою, що звільнена з посади директора товариства з обмеженою відповідальністю «Торговий дім Домінік Полтава» із 22 квітня 2010 року.

Рішення набирає законної сили з моменту його проголошення і може бути оскаржено до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання ним чинності.

Головуючий у справі:

Судді :

З оригіналом вірно:

суддя С.Ю. МАРТЄВ