Справа № 22-ц-1191/11 Головуючий у І інстанції Невгад Л.М.
Категорія 56 Доповідач у 2 інстанції Сліпченко
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

1 лютого 2011 року колегія суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду Київської області у складі:

Головуючого: Лащенка В.Д.,

суддів: Сліпченка О.І., Корзаченко І.Ф.

при секретарі: Калиновському Є.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали адміністративної справи за апеляційною скаргою управління соціального захисту населення Білоцерківської міської ради Київської області на постанову Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 24 вересня 2008 року у справі за позовом ОСОБА_1 до управління соціального захисту населення Білоцерківської міської ради Київської області про стягнення недоотриманих сум одноразової допомоги на оздоровлення ,-

Заслухавши доповідь судді апеляційного суду, пояснення учасників процесу, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів, -

В С Т А Н О В И Л А:

У липні 2008 року позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з вказаним позовом, який обґрунтовував тим, що є ліквідатором аварії на ЧАЕС 2 категорії , а тому за правилами статті 48 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи»має право на щорічну допомогу на оздоровлення в розмірі 5 мінімальних зарплат, але відповідачем йому виплачено вказану допомогу за 2007 рік в значно нижчому розмірі. Посилаючись на те, що відповідач порушує діюче законодавство та його права, просив визнати дії відповідача неправомірними та зобовязати останнього здійснити перерахунок та виплату недоотриманої компенсації на оздоровлення за 2007 рік в сумі 2180 грн.

Постановою Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 24 вересня 2008 року позов задоволено . Визнано відмову управління соціального захисту населення Білоцерківської міської ради Київської області щодо виплати одноразової грошової допомоги на оздоровлення ОСОБА_1 неправомірною.

Стягнуто з відповідача на користь ОСОБА_1 2200 грн. недоотриманої суми одноразової грошової допомоги на оздоровлення за 2007 рік.

В апеляційній скарзі відповідач просить скасувати вказану постанову та ухвалити нову постанову, якою відмовити у задоволенні позову, посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права.

Апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з таких підстав.

Згідно зі ст. 71 КАС України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення . В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності субєкта владних повноважень обовязок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Судом першої інстанції встановлено, що позивач є ліквідатором аварії на ЧАЕС 2 категорії та відповідачем відмовлено в задоволенні його вимог.

Судом встановлено, що відповідачем виплата щорічної допомоги на оздоровлення позивачу проведена за 2007 рік в розмірі 100 грн.

З метою захисту прав позивача, суд дійшов правильного висновку про зобовязання відповідача зробити перерахунок та виплатити позивачу суму одноразової грошової допомоги на оздоровлення за 2007 рік в розмірі передбаченому Законом країни "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи".

Нарахування суми допомоги, яка повинна бути виплачена позивачу, не відноситься до компетенції суду, тому його вимоги про стягнення конкретних сум не підлягають задоволенню.

Відповідно до вимог ст. 48 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" від 28 лютого 1991 року передбачена щорічна допомога на оздоровлення інвалідам 2-ї групи захворювання, повязаного з наслідками Чорнобильської катастрофи у розмірі пяти мінімальних заробітних плат. Розмір мінімальної заробітної плати визначається на момент виплати.

Відповідач при нарахуванні та сплаті щорічної грошової допомоги за вказані роки керувався положеннями постанови Кабінету Міністрів України "Про щорічну допомогу на оздоровлення громадянам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи"№562 від 12 липня 2005 року.

Разом з тим, відповідно до положень частини 2 статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобовязані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Встановлені у 2005 році постановою Кабінету Міністрів України "Про щорічну допомогу на оздоровлення громадянам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи"№562 від 12 липня 2005 року розміри щорічної допомоги на оздоровлення залишалися тривалий час незмінними, в той час як Верховною Радою України неодноразово змінювався розмір мінімальної заробітної плати.

Таким чином, виходячи із загальних засад пріоритетності законів над підзаконними нормативними актами при вирішенні даного спору, застосуванню підлягає саме ст. 48 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи"та законодавство щодо розміру мінімальної заробітної плати за відповідний рік, а не постанова Кабінету Міністрів України "Про щорічну допомогу на оздоровлення громадянам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи"№562 від 12 липня 2005 року, оскільки не проведення Кабінетом Міністрів України підвищення розмірів доплат, пенсій і компенсацій не може бути підставою для позбавлення громадян права на виплати в розмірах, що передбачені безпосередньо Законом.

Проте не можна погодитись з висновком суду про стягнення з відповідача на користь ОСОБА_1 2200 грн. недоотриманої суми одноразової грошової допомоги за 2007 рік , оскільки перерахунок недоотриманої суми грошової допомоги повинен проводитись відповідним управлінням соціального захисту населення , з урахуванням раніше виплачених сум.

Інші доводи апеляційної скарги зроблених судом висновків не спростовують.

Відповідно до п.3 ч.1 ст.198, п.4 ч.1 ст.202 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на постанову суду першої інстанції суд апеляційної інстанції скасовує її та ухвалює нове рішення, якщо визнає, що судом першої інстанції порушено норми матеріального або процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи.

Керуючись ст.ст. 160,195, 196,198, 202, 205, 207 України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А : :

Апеляційну скаргу управління соціального захисту населення Білоцерківської міської ради Київської області - задоволити частково.

Постанову Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 24 вересня 2008 року скасувати та ухвалити нову постанову , якою позовні вимоги задовольнити частково.

Зобов»язати управління соціального захисту населення Білоцерківської міської ради Київської області здійснити перерахунок та виплату щорічної соціальної допомоги на оздоровлення за 2007 рік ОСОБА_1, як ліквідатору аварії на ЧАЕС в розмірі, передбаченому ст. 48 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».

В задоволенні позову в іншій частині відмовити.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена у касаційному порядку до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів.

Головуючий:

Судді: