Номер справи: 2-331/11/0311
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 вересня 2011 року Маневицький районний суд Волинської області

в складі: головуючого - судді Невара О.В.,

при секретарі Матвійчук Н.В.,

з участю позивача ОСОБА_1,

відповідача ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт. Маневичі справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернулася в суд з позовом до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що 29.09.1978 року Маневицьким районним відділом ЗАГСу Волинської області було зареєстровано шлюб з відповідачем, актовий запис № 43. Від даного шлюбу вони неповнолітніх дітей не мають. Спільне життя з відповідачем не склалося. Він почав зловживати спиртними напоями, влаштовувати сварки та бійки, проявляти неповагу до позивача. ОСОБА_1 намагалася зберегти сімю, але її намагання виявилися марними. З вини відповідача подальше спільне життя та збереження сімї стали неможливими. Між ними відсутнє взаєморозуміння, вони втратили повагу одне до одного. Фактично їх сім?я розпалася, шлюб збережений бути не може. Розірвати шлюб в добровільному порядку через органи РАЦСу відповідач відмовляється, а тому вона була змушена звернутись до суду. Вважаючи, що їх сімя розпалась з вини відповідача, ОСОБА_1 просила шлюб між ними розірвати.

В судовому засіданні ОСОБА_1 заявлені позовні вимоги підтримала з підстав, викладених у поданій до суду заяві, вважає, що їх шлюб носить лише формальний характер, а тому настоює на його розірванні.

Відповідач ОСОБА_2 позовні вимоги визнав у повному обсязі, пояснивши, що спільне життя з позивачем у них не склалося. Вони тривалий час проживають окремо, не підтримують шлюбно-сімейних відносин, спільного господарства не ведуть. Спору про їх місце проживання між ними немає.

Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підставний і підлягає до задоволення.

Згідно ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

В судовому засіданні встановлено, що сімя між подружжям розпалася повністю. Про це свідчить небажання подружжя спільно проживати, наполягання позивача та відповідача на розірванні шлюбу, а також те, що вони тривалий час проживають окремо, не підтримують шлюбно-сімейних відносин, спільного господарства не ведуть. Спору про їх місце проживання між ними немає.

Наведені обставини дають суду підстави вважати, що сімя між даним подружжям розпалась і збережена бути не може, а тому шлюб між ним слід розірвати. Подальше збереження подружжям шлюбу є недоцільним, оскільки стосунки між ними істотно суперечать їх інтересам.

За бажанням позивача після розірвання шлюбу їй слід залишити прізвище Лукашук.

Оскільки відповідач ОСОБА_2 є потерпілим внаслідок Чорнобильської катастрофи, має відповідне посвідчення він згідно п. 18 ст. 4 Декрету Кабінету Міністрів України „Про державне мито від 21 січня 1993 року підлягає звільненню від сплати судового збору в доход держави.

Відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідача ОСОБА_2 підлягає стягненню на користь ОСОБА_1 30 гривень витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи, сплачених позивачем при поданні позову.

Керуючись ст.ст. 4, 10, 60, 88, 212-215 ЦПК України та ст.ст. 104, 105, 110, 112 Сімейного кодексу України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити повністю.

Шлюб, зареєстрований 29 вересня 1978 року Маневицьким районним відділом ЗАГСу Волинської області, актовий запис № 43, між ОСОБА_2 та Лукашук (дівоче прізвище Мотрунчик) ОСОБА_3, розірвати.

Після розірвання шлюбу ОСОБА_1 залишити прізвище Лукашук.

ОСОБА_2 від сплати судового збору в доход держави звільнити згідно п. 18 ст. 4 Декрету Кабінету Міністрів України „Про державне мито від 21 січня 1993 року, як потерпілого внаслідок Чорнобильської катастрофи.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 30 (тридцять) гривень витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Волинської області через Маневицький районний суд шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні в судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя районного суду О.В. Невар