Справа № 2-232/2011 р.
ЗАОЧНЕ РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
17 січня 2011 року м.Запоріжжя
Орджонікідзевський районний суд м. Запоріжжя у складі: головуючого судді Рибалко Н.І., при секретарі Польській В.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Запоріжжя цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третьої особи ОСОБА_3 про переведення на кредитора прав та обовязків співвласника ,-
Розгляд справи судом здійснювався на підставі ст.197 ч.2 ЦПК України, за відсутності осіб, які беруть участь у справі, на підставі письмової заяви позивачки, без фіксування судового процесу. Позивач у письмовій заяві просить суд позов задовольнити з підстав, вказаних у позовній заяві.
Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не зявився, про час та місце розгляду справи був повідомлений у встановленому законом порядку, про що свідчить довідка з адресного бюро про місце реєстрації відповідача та поштове повідомлення.
Відповідач ОСОБА_3 в судове засідання не зявилася, в письмовій заяві просить суд розглянути справу без її участі, проти задоволення позову не заперечує.
Всебічно та повно зясувавши обставини справи, обєктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи, надавши їм оцінку у сукупності з оголошеними та дослідженими матеріалами справи, суд вважає, що позовні вимоги не підлягають задоволенню, з наступних підстав.
У відповідності зі ст. ст. 10, 11 ЦПК України, суд розглядає справи на принципах змагальності і диспозитивності, у межах заявлених позовних вимог на підставі доказів, наданих сторонами.
На підставі рішення Василівського районного суду Запорізької області від 14.12.2005 року шлюб між ОСОБА_2 та ОСОБА_3 розірваний.
Рішенням Орджонікідзевського районного суду м.Запоріжжя від 16.09.2008 р. встановлено, що 09.12.2006 року ОСОБА_3 повернула ОСОБА_1 всю суму боргу 36040 грн., однак половину цієї суми у розмірі 18020 грн. ОСОБА_1 повернула ОСОБА_3 назад , як безпідставно набуту, що підтверджується розпискою ОСОБА_3 від 05.09.2007 року.

Відповідно ст.512 ЦК України, кредитор у зобовязанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином.

Згідно зі ст.514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобовязанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав.

Відповідно ст.540 ЦК України якщо у зобовязанні беруть участь кілька боржників, кожний із них повинен виконати обовязок у рівній частці, якщо інше не встановлено договором або актами цивільного законодавства.

Судом встановлено, що сума основного боргу відповідача складає 18020 грн. Крім того, як встановлено судом при винесенні рішення Орджонікідзевським районним судом м.Запоріжжя від 16.09.2008 року, відповідач ОСОБА_2 в судовому засіданні заявляв про його згоду продати свою частку квартири АДРЕСА_4 з метою погашення суми боргу перед кредитором, визначеної судовим рішенням.

Відповідно ч.2 ст.625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобовязання, на вимогу кредитора зобовязаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Відповідно з умовами договору позики відповідач та ОСОБА_3 зобовязалися у разі несвоєчасного повернення боргу сплатити штраф у розмірі 0,5 % від неповернутої суми за кожен день прострочення., тобто договором була встановлена відповідальність позичальника в виді штрафу у розмірі 0,5% від несплаченої суми за кожен день прострочення, тому вимоги позивачки про стягнення 3% річних за період з жовтня 2005 р. по жовтень 2010 р. у розмірі 2702 грн. є безпідставними.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню, о саме стягненню на користь позивачки підлягає сума боргу з урахуванням індексу інфляції за весь період прострочення, що становить 35808,75 грн. згідно з розрахунком наданим позивачкою, щодо стягнення штрафу у розмірі 0,5% від несплаченої суми за кожен день прострочення в сумі 32886.5 грн., суд вважає, що з урахуванням вимог ст.258 ЦК України про позовну давність в один рік позовні вимоги в цій частині не підлягають задоволенню із-за спливу строку позовної давності.

Також, у відповідності до ст.ст.82, 88 ЦПК України, стягненню з відповідача на користь позивачки підлягають судові витрати пропорціонально задоволеним вимогам позивачки у розмірі 478 грн.

Керуючись ст.ст.512, 514, 540, 549, 625 ЦК України, ст.ст.ст.10,11,79,209,212,214-215 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третьої особи ОСОБА_3 про стягнення боргу, - задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 суму основного боргу з урахуванням індексу інфляції 35808,75 грн., судові витрати 478 грн., всього стягнути 36 286 ( тридцять шість тисяч двісті вісімдесят шість) гривень 75 коп..

Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку, встановленому цим Кодексом.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.

Суддя Рибалко Н.І.