Справа № 4-с-3/11
У Х В А Л А

"06" грудня 2011 р. Тиврівський районний суд Вінницької області

в складі : головуючого Мазурчак А. Г.

за участю секретаря Мигдальської Н.М.,

у справі за скаргою ОСОБА_1 на дії державного виконавця відділу державної виконавчої служби Тиврівського районного управління юстиції ОСОБА_2 ,-

встановив :

ОСОБА_1 звернувся до суду із скаргою в якій вказує, що в провадженні державного виконавця відділу державної виконавчої служби Тиврівського районного управління юстиції ОСОБА_2 знаходиться виконавче провадження згідно виконавчого листа № 2-528 від 05 серпня 2008 року, виданого Тиврівським районним судом Вінницької області, згідно якого потрібно утримувати аліменти з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3:

- на утримання сина - ОСОБА_4 в розмірі 1/4 частини всіх видів його доходів, але не менше 30% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку до його повноліття;

- на її утримання в розмірі 1/4 частини всіх видів його доходів щомісячно до досягнення сином ОСОБА_5, 12.03.2008 року, трьох річного віку, тобто до 2.03.2011 року.

Державним виконавцем Посвятенко В.С. було зроблено перерахунок суми аліментів, які він має сплачувати та згідно розрахунків встановлено, що він має заборгованість по сплаті аліментів на утримання сина ОСОБА_5 в сумі 8364,51 грн. та на утримання ОСОБА_3 в сумі 10823,87. Дані розрахунки були отримані ним 20 червня 2011 року.

При здійсненні вказаних розрахунків державним виконавцем було взято до уваги середньомісячну заробітну плату по Тиврівському району.

У відповідності до п. 7.5.2. Інструкції про проведення виконавчих дійзатвердженої наказом Міністерства юстиції України 15 грудня 1999 року № 74/5, розмір заборгованості з аліментів визначається державним виконавцем за місцем виконання рішення, виходячи з фактичного заробітку (доходів), одержаного боржником за час, протягом якого стягнення не провадилось, або одержуваного ним на момент визначення заборгованості у твердій грошовій сумі, або у відсотковому відношенні. Якщо боржник у цей період не працював, то заборгованість визначається, виходячи з середньої заробітної плати для даної місцевості.

В зв'язку із цим зазначає, що як на момент коли стягнення по аліментам ще не провадилось, так і на момент проведення стягнення він - ОСОБА_1 працював та отримував заробітну плату. Дані обставини були відомі державному виконавцю, так як органами виконавчої служби неодноразово направлялись розпорядження за місцем його роботи про відрахування з його заробітної платні аліментів.

Навіть якщо припустити що він не працює (хоча це не є так) заборгованість повинна обчислюватись з середньомісячної заробітної плати працівника відповідної кваліфікації, або некваліфікованого працівника для відповідної місцевості на підставі довідки управління статистики щодо середньомісячної заробітної плати працівників відповідної кваліфікації. Але жодної інформації у державного виконавця щодо його освіти, кваліфікації не було.

Просить визнати незаконними дії державного виконавця відділу державної виконавчої служби Тиврівського районного управління юстиції ОСОБА_2 в частині проведення розрахунку заборгованості по аліментам, виходячи з середньої заробітної плати для даної місцевості, які належить йому сплачувати відповідно до Виконавчого листа № 2-528 від 05 серпня 2008 року.

В засіданні скаржник ОСОБА_1 та його представник ОСОБА_4 скаргу підтримали із наведених в ній підстав. Скаржник ОСОБА_1 також пояснив, що за рішенням суду від 22.07.2008 року з нього стягуються аліменти на утримання сина ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1 та дружини ОСОБА_3. На той період він не працював. Але 30.04.2009 року влаштувався на роботу охоронником Вінницької філії Венбесті звільнився 05.08.2009 року, за період роботи з нього стягувалися аліменти через ДВС у м. Вінниці. 24.11.2009 року він поступив на роботу водієм охоронної фірми Фортеця гарантзвідки звільнився за власним бажанням 06.04.2010 року. За період роботи у Фортеця гарантз нього також утримувалися аліменти через ДВС у м. Вінниці. Після звільнення він ніде офіційно не працював, іноді виїжджав на тимчасові заробітки, однак трудового договору не укладав і своїх прибутків ніде не декларував. До відділу ДВС ні у м.Вінниці, ні в Тиврові ніколи не зявлявся, ніяких відомостей про себе та про свої доходи не надавав, звірку по заборгованості та по підставах її нарахування не проводив , тому не розуміє на яких підставах її нараховують. Має претензії до працівників ВДВС у м.Вінниці за те, що при пересилці виконавчого листа то ВДВС Тиврівського районного управління юстиції, на його думку нарахували велику заборгованість.

Представник скаржника ОСОБА_4 пояснив, що відповідно до п. 7.5.2. Інструкції про проведення виконавчих дійзатвердженої наказом Міністерства юстиції України 15 грудня 1999 року № 74/5, розмір заборгованості з аліментів визначається державним виконавцем за місцем виконання рішення, виходячи з фактичного заробітку (доходів), одержаного боржником за час, протягом якого стягнення не провадилось, або одержуваного ним на момент визначення заборгованості у твердій грошовій сумі, або у відсотковому відношенні. Якщо боржник у цей період не працював, то заборгованість визначається, виходячи з середньої заробітної плати для даної місцевості. На його думку державний виконавець відділу державної виконавчої служби Тиврівського районного управління юстиції ОСОБА_2 при нарахуванні заборгованості мав брати до уваги середню заробітню плату боржника за останнім місцем роботи.

Особа дії , якої оскаржуються державний виконавець відділу державної виконавчої служби Тиврівського районного управління юстиції ОСОБА_2 скаргу не визнав і пояснив, що заборгованість ОСОБА_1 почали нараховувати ще в 2009 році, тоді виконавчі листи були направлені до виконавчої служби Вінницького міського управління юстиції , оскільки боржник працював у Вінниці. Виконавчі листи надійшли до Тиврівського районного управління юстиції 20.07.2010 року. Заборгованість була нарахована ВДВС Вінницького міського управління юстиції станом на 01.05.2010 р. в розмірі 3480 грн. 59 коп. на утримання сина ОСОБА_5 і 6601грн. 19 коп. на утримання ОСОБА_3

Боржник жодного разу не виклики державного виконавця не зявився, ніяких даних про місце роботи не надавав, боргу по аліментах не сплачував і тому заборгованість зростала. Він може давати пояснення лише про нарахування тої заборгованості яка нараховувалась у ВДВС Тиврівського районного управління юстиції і не може пояснити як нараховувалась заборгованість у ВДВС Вінницького міського управління юстиції. Оскільки заборгованість нарахована станом на 01.05.2010 р., то із наступного дня її продовжували нараховувати згідно Інструкції про проведення виконавчих дійзатвердженої наказом Міністерства юстиції України 15 грудня 1999 року № 74/5 із врахуванням встановленого законом прожиткового мінімуму та середньої заробітної плати для даної місцевості. Розрахунок заборгованості скаржника по обох виконавчих листах проведено і надіслано на його адресу відповідно до вимог Закону та Інструкції, якщо скаржник надасть ВДВС відомості про роботу та свій заробіток, а також докази сплати ним заборгованості, чи інші відомості, які можуть вплинути на розмір заборгованості по аліментах, то він готовий провести перерахунок нарахованої ним заборгованості.

Представник ВДВС Тиврівського районного управління юстиції - ОСОБА_6, скарги не визнала, пояснила, що 20.07.2011 р. надійшли виконавчі листи, в яких нарахована заборгованість станом на 01.05.2010 р. із заборгованістю в сумі 3480 грн. на утримання сина ОСОБА_5 і заборгованістю в сумі 6601,19 грн. на утримання дружини ОСОБА_7 Було відкрито виконавче провадження, але боржник ОСОБА_1 у ВДВС Тиврівського району не зявлявся і відомостей про себе не надавав. Раніше про місце роботи боржника їх повідомила стягувачка, але, коли вони надіслали туди виконавчі листи, боржник звільнився. Відповідно до записів у трудовій книжці ОСОБА_1 працював офіційно до 06.04.2010 р.

Особа, інтересів якої стосується скарга, - ОСОБА_7 скаргу не визнала і пояснила, що скаржник - її колишній чоловік, постійно ухиляється від сплати аліментів як на сина так і на неї, також уникає зустрічі з ними, в даний час в нього інша сімя. Вона надавала інформацію в ДВС про місце його роботи і як тільки з нього починали утримувати аліменти , так він зразу і розраховувався, він працює в різних місцях ,але без оформлення трудових відносин , щоб не сплачувати аліменти. Наданий час він позбавлений батьківських прав відносно свого сина ОСОБА_8.

Суд, вислухавши учасників процесу, дослідивши матеріали справи вважає, що в задоволенні скарги слід відмовити за її безпідставністю виходячи з наступного.

Доказів перебування на роботі, розміру заробітної плати, отриманої кваліфікації скаржником до ВДВС не надавалось, що не заперечується самим скаржником. Як пояснив сам ОСОБА_1 від 06.04.2010 року він офіційно ніде не працював і відповідно зарплати не отримував, до ВДВС ні на виклики , ні з власної ініціативи не зявлявся, тому державний виконавець відділу державної виконавчої служби Тиврівського районного управління юстиції ОСОБА_2 йому не відмовляв у звірці по заборгованості чи її перерахуванні. Претензії має до державних виконавців відділу державної виконавчої служби Вінницького міського управління юстиції, що не може бути предметом розгляду у даному судовому засіданні.

Частиною 2 ст. 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Також, згідно вимог ст. 7 Закону України „Про виконавче провадження" державний виконавець зобов'язаний використовувати надані йому права в точній відповідності із законом і не допускати у своїй діяльності порушення прав та законних інтересів громадян і юридичних осіб.

У відповідності до п. 7.5.2. Інструкції про проведення виконавчих дійзатвердженої наказом Міністерства юстиції України 15 грудня 1999 року № 74/5, (на яку посилається сам скаржник) розмір заборгованості з аліментів визначається державним виконавцем за місцем виконання рішення, виходячи з фактичного заробітку (доходів), одержаного боржником за час, протягом якого стягнення не провадилось, або одержуваного ним на момент визначення заборгованості у твердій грошовій сумі, або у відсотковому відношенні. Якщо боржник у цей період не працював, то заборгованість визначається, виходячи з середньої заробітної плати для даної місцевості.

В ході розгляду скарги суду не надано доказів порушення державним виконавцем відділу державної виконавчої служби Тиврівського районного управління юстиції ОСОБА_2 вимог чинного законодавства , зокрема Інструкції про проведення виконавчих дій.

Керуючись ст.ст.386, 387 ЦПК України, -

Ухвалив :

В задоволенні скарги ОСОБА_1 на дії державного виконавця відділу державної виконавчої служби Тиврівського районного управління юстиції ОСОБА_2 в частині проведення розрахунку заборгованості по аліментах, виходячи з середньої заробітної плати для даної місцевості, які належить сплачувати ОСОБА_1 відповідно до виконавчого листа № 2-528 від 05.08.2008 р., відмовити.

На ухвалу може бути подана апеляційна скарга до апеляційного суду Вінницької області через Тиврівський райсуд протягом 5-ти днів з дня проголошення ухвали .

Суддя:

ОСОБА_9