Справа № 2-485/11

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 грудня 2011 року Лебединський районний суд Сумської області

в складі: головуючого судді Стеценко В. А.,

при секретарі Кальченко О. В.,

з участю: представника позивача - ОСОБА_1

представника відповідачки ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Лебедині справу за позовною заявою ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про дострокове розірвання договору позики;

В С Т А Н О В И В:

Представник позивача звернувся до суду з зазначеним позовом до відповідачки, мотивуючи свої вимоги тим, що 05.03.2009 року між ОСОБА_3 та ОСОБА_4 був укладений договір позики грошових коштів, на підставі якого позивач передав відповідачці гроші в сумі 478 500 грн. а відповідачка зобов»язалася їх повернути до 05.03.2015 року. Проте, через деякий час після передачі грошей позивач захворів, став інвалідом 1-ої групи і його лікування потребує значних затрат а члени його сім»ї самі потребують матеріальної допомоги. Поскільки відповідачка в добровільному порядку не повертає позичені гроші представник позивача звернувся до суду з позовом і просив достроково розірвати договір позики від 05.03.2009 року та стягнути з відповідачки грошові кошти в розмірі 478 500 грн.

В судовому засіданні представник позивача підтримав позовні вимоги в повному обсязі.

Відповідачка в судовому засіданні позов не визнала, а її представник послався на те, що в дійсності сторони договору позики не укладали і коштів відповідачка від позивача не отримувала. В минулому вона перебувала з ОСОБА_3 в близьких стосунках і той обіцяв позичити гроші на придбання квартири. За укладенням договору позики вони звертались до нотаріуса, проте останній відмовився посвідчувати угоду, так як позикодавець не мав при собі грошових коштів. Тоді, 5 березня 2009 року ОСОБА_3 приніс відповідачці бланк договору, який вона заповнила і підписала та взяв від неї розписку про отримання грошей, які обіцяв передати наступного дня. Проте грошей він так відповідачці і не передав а вона після отримання позовної заяви звернулась до правоохоронних органів з вимогою притягти ОСОБА_3 до відповідальності за вчинення шахрайських дій.

Крім того, представник відповідачки мотивував свої заперечення проти позову і тим, що договір позики не був посвідчений нотаріально, що на його думку свідчить про нікчемність цього договору.

З паспорту, картки (а.с.3), досліджених в судовому засіданні вбачається, що позивачем є ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1.

З договору (а.с. 4), дослідженого в судовому засіданні вбачається, що 05.03.2009 року сторонами було укладено письмовий договір, відповідно до якого ОСОБА_3 зобовязується передати у власність ОСОБА_4 478 500 грн., що за курсом 100 дол. США = 870 грн. складає 55 000 дол. США, а ОСОБА_4 зобовязується повернути

означену суму до 05.03.2015 року.

З розписки (а.с. 5), дослідженої в судовому засіданні вбачається, що 05.03.2009 року відповідачка отримала від позивача 55 000 доларів США, що еквівалентно 478 500 грн. для придбання квартири і зобовязується їх повернути до 05.03.2015 року.

З довідки, епікризів та протоколу (а.с. 6, 20 - 25), досліджених в судовому засіданні вбачається, що ОСОБА_3 є інвалідом першої групи та потребує постійного стороннього догляду та лікування.

З поштового повідомлення (а.с. 7), дослідженого в судовому засіданні вбачається, що лист, адресований ОСОБА_4, був повернутий ОСОБА_3 в звязку зі спливом строку зберігання.

З посвідчень (а.с. 27 - 28), досліджених в судовому засіданні вбачається, що

ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_3 є пенсіонерами.

З матеріалу про відмову в порушенні кримінальної справи № 4734, дослідженого в судовому засіданні вбачається, що за заявою відповідачки щодо вчинення відносно неї шахрайських дій була проведена перевірка і 05.10.11 року дільничним інспектором Зарічного РВ СМУ України в Сумській області ОСОБА_7 в порушенні кримінальної справи було відмовлено за відсутністю в діях ОСОБА_3 складу злочину.

Вислухавши сторони і вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позовна заява обґрунтована, позовні вимоги витікають з цивільних правовідносин та підлягають до задоволення, так як в судовому засіданні було встановлено, що 05.03.2009 року між ОСОБА_3 та ОСОБА_4 був укладений договір позики, за умовами якого ОСОБА_3 зобовязався передати відповідачці у власність грошові кошти в сумі 478 500 грн. а остання повинна була їх повернути до 05.03.2015 року. В той же день відповідачка отримала гроші і надала розписку про їх отримання.

Проте, після передачі грошей істотно змінилися обставини, якими позивач керувався при укладенні договору - він захворів, став інвалідом 1-ої групи і його лікування потребує значних затрат а члени його сім»ї самі потребують матеріальної допомоги. А поскільки відповідачка в добровільному порядку гроші не повернула він ввернувся до суду і просив договір позики розірвати а позичені гроші повернути.

Вказані обставини встановлені з пояснень сторін та матеріалів справи, досліджених в судовому засіданні.

Згідно вимог ч. 4 ст. 203 ЦК України правочин має вчинятися в формі, встановленій законом.

Згідно вимог ч. 1 ст. 209 ЦК України правочин, вчинений в письмовій формі, підлягає нотаріальному посвідченню лише у випадках, встановлених законом або за домовленістю сторін.

Згідно вимог ст.ст. 651, 652 ЦК України договір може бути розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у випадках встановлених законом. У разі істотної зміни обставин, якими сторони керувалися при укладенні договору, якщо ці обставини змінилися настільки, що якби сторони могли це передбачити, вони не уклали б договір або уклали б його на інших умовах договір може бути розірваний за рішенням суду за наявності одночасно таких умов:

1) в момент укладення договору сторони виходили з того, що така зміна обставин не настане;

2) зміна обставин зумовлена причинами, які заінтересованна сторона не могла усунути після їх виникнення при всій турботливості та обачності, які від неї вимагалися;

3) виконання договору порушило б співвідношення майнових інтересів сторін і позбавило б заінтересовану сторону того, на що вона розраховувала при укладенні договору;

4) із суті договору або звичаїв ділового обороту не випливає, що ризик зміни обставин несе заінтересована сторона.

Згідно вимог ч. 2 ст. 653 ЦК України у разі розірвання договору зобов»язання

сторін припиняються.

Згідно вимог ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов»язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роді та такої ж якості.

Договір позики є укладеним з моменту передачі грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

Згідно вимог ст. 1047 ЦК України договір позики укладається в письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, а у випадках, коли позикодавцем є юридична особа незалежно від суми

Згідно п. 3.3 договору, укладеного між сторонами зобов»язання по цьому договору припиняються їх виконанням.

Суд приймає до уваги те, що згідно вимог ст. 10 ЦПК України цивільне судочинство здійснюються на засадах змагальності сторін і кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог чи заперечень та вважає, що в судовому засіданні представником позивача було доведено те, що ОСОБА_3 05.03.09 року за договором позики передав відповідачці гроші в сумі 478 500 грн., після чого в позивача настільки істотно змінилися обставини, що якби він міг це передбачити, він не уклав би договір або уклав би його на інших умовах.

Вказані обставини на думку суду стверджуються текстом договору і розписки, поясненнями представника відповідачки, з яких вбачається, що ОСОБА_4 власноручно заповняла бланк договору позики та писала розписку про отримання коштів та медичними документами, дослідженими в судовому засіданні, з яких вбачається, що стан здоров»я позивача є незадовільним.

Проте, суд не може взяти до уваги заперечення представника відповідачки, так як ним не було надано доказів того, що всупереч підписаному договору і наданій позивачу розписці про отримання грошей, позивачці 05.03.09 року не було передано 478 500 грн. та доказів того, що сторони домовлялися про нотаріальне посвідчення цього договору чи що цей договір повинен посвідчуватись нотаріально на підставі вимог чинного законодавства.

В той же час суд враховує, що на час укладення договору позивач не міг виходили з того, що захворіє на тяжку хворобу; що він міг усунути прчини свого захворювання при всій турботливості та обачності; що подальше виконання договору порушує майнові інтереси позивача; що із суті договору або звичаїв ділового обороту випливає, що ризик зміни обставин повинен нести позивач.

Тому суд вважає необхідним задоволити позовні вимоги повністю і стягнути з відповідачки судовий збір на користь держави, поскільки позивача звільнено від його сплати при поданні позову.

На підставі вище наведеного, керуючись ст. ст. 10, 15, 30, 60, 88, 209, 213, 214, 215, 218 ЦПК України, ст. ст. 203, 209, 651-653, 1046-1047 ЦК України;

В И Р І Ш И В:

Позовну заяву ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про дострокове розірвання договору позики задовольнити.

Розірвати договір позики від 05.03.2009 року, укладений між ОСОБА_3 та ОСОБА_4.

Стягнути з ОСОБА_4 грошові кошти в сумі 478 500 грн. отримані згідно договору позики від 05.03.2009 року на користь ОСОБА_3

Григоровича.

Стягнути з ОСОБА_4 судовий збір в розмірі 2 823 грн. на користь державного бюджету Лебединського району код бюджетної класифікації судовий збір 22030001, р/р - 0214, код ОКПО отримувача 23636456, Банк ГУДКУ у Сумській області, МФО - 837013.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Сумської області через суд першої інстанції шляхом подачі апеляційної скарги в 10-ти денний строк з дня його проголошення, а особами, які не були присутні під час проголошення рішення, в той же строк після отримання його копії.

Суддя Стеценко В. А.