Справа №22-ц-1657/11Головуючий у І інстанціїОСОБА_1
Категорія36Доповідач у 2 інстанції Олійник
УХВАЛА

Іменем України

11 березня 2011 року колегія суддів судової палати в цивільних справах Апеляційного суду Київської області в складі:

Головуючого судді Олійника В.І.,

суддів: Матвієнко Ю.О., Данілова О.М.,

при секретарі Білан К.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Києві цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Бородянського районного суду Київської області від 4 жовтня 2010 року у справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про визнання права власності на будинок за померлим, визнання права власності на частину будинку в порядку спадкування та за зустрічною позовною заявою ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про визнання права власності на Ѕ частину житлового будинку в порядку спадкування, визнання права власності на новостворене майно та стягнення понесених витрат на утримання і збереження спільного спадкового майна,-

в с т а н о в и л а :

До суду з вказаною позовною заявою звернувся ОСОБА_3, посилаючись на те, що відповідно до рішення виконкому Бородянської селищної ОСОБА_4 від 25 грудня 1947 року та на підставі свідоцтва про право власності на будівлю від 1 жовтня 1958 року покійна ОСОБА_5 була власницею жилого будинку №120 (нині №118) з надвірними будівлями та спорудами по вулиці Комсомольській в смт. Бородянка Київської області. За рішенням загальних зборів колгоспників колгоспу імені Леніна смт. Бородянка від 19 квітня 1967 року ОСОБА_5 було наділено земельну ділянку площею 0,12 га і виконкомом Бородянської селищної ОСОБА_4 від 30 червня 1967 року надано дозвіл на будівництво нового жилого будинку за тією ж адресою у зв'язку з непридатністю для проживання старого будинку.

Будівництво нового будинку планувалось для молодої сім'ї сина ОСОБА_5 - ОСОБА_6 та ОСОБА_4 Подружжям за сімейні кошти було придбано будівельні матеріали і на серпень 1969 року було залито фундамент будинку.

Подружнє життя у сім'ї ОСОБА_4 не склалося і в 1970 році за рішенням суду між ними було проведено розподіл майна. ОСОБА_7 було виділено цоколь, каркасний будинок, фундамент та інші будівельні матеріали. В 1974 році ОСОБА_7 остаточно добудував будинок.

Відповідачка ОСОБА_2 участі в будівництві не приймала і заселилась вже у готовий будинок у 1977 році. В 1978 році вони з ОСОБА_7 офіційно зареєстрували шлюб.

2 лютого 2007 року Бородянською районною архітектурою було видано акт про прийняття вказаного будинку в експлуатацію на ім'я ОСОБА_7, який помер 3 квітня 2005 року.

Позивач є сином померлого ОСОБА_7 і спадкоємцем його майна першої черги, а тому вважав, що має право на отримання у власність 1/2 частини вказаного будинку, а на іншу 1/2 частину будинку претендує відповідачка ОСОБА_2 Е, М., яка теж є спадкоємцем першої черги майна померлого.

Тому просив визнати зазначений будинок приватною власністю покійного ОСОБА_7 і визнати його (позивача) власником 1/2 його частини в порядку спадкування з виділенням спадщини в натурі.

ОСОБА_2 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_3 і просила, виходячи з тих же обставин, визнати за нею право власності на вказаний спадковий будинок, а також визнати за нею право власності на новостворене нерухоме майно: добудову під літерою адо цього будинку і стягнути з ОСОБА_3 на її користь витрати, понесені нею у зв'язку з утриманням і збереженням їх спільного спадкового майна, а саме, вказаного будинку, в сумі 21 221 грн.

В процесі розгляду справи ОСОБА_2 позовні вимоги уточнила і просила визнати будинок №118 по вулиці Комсомольській в смт. Бородянка спільною сумісною власністю подружжя, визнати за нею право власності на 1/4 частину будинку в порядку спадкування після смерті ОСОБА_7, визнати за нею право власності на новозбудоване нерухоме майно: добудову під літерою адо жилого будинку вартістю 57 843 грн., а також надвірні споруди - водопровід, вартістю 1 549 грн., огорожу, вартістю 699 грн., колодязь водопровідний, вартістю 1 750 грн. та інші споруди і стягнути з ОСОБА_3 на її користь витрати, понесені нею у зв'язку з утриманням і збереженням їх спільного спадкового майна в сумі 11 840 грн.

Рішенням Бородянського районного суду Київської області від 4 жовтня 2010 року позов ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про визнання права власності на будинок за померлим, визнання права власності на частину будинку в порядку спадкування та виділення спадщини в натурі задоволено повністю.

Визнано будинковолодіння №118 по вулиці Комсомольській в смт. Бородянка Київської області, яке складається з житлового будинку з приміщеннями 1-1 площею 5,1 кв. м., 1-2 площею 15,1 кв. м., 1-3 площею 11,9 кв. м., 1-4 площею 13,1 кв. м., 1-5 площею 10,8 кв. м. та надвірних будівель приватною власністю ОСОБА_7, який помер 3 квітня 2005 року в м. Києві.

Визнано за ОСОБА_3 право власності на 1/2 частину зазначеного будинковолодіння №118 по вул. Комсомольській в смт. Бородянка Київської області в порядку спадкування за законом після смерті батька ОСОБА_7.

Виділено ОСОБА_3 в житловому будинку та господарських будівлях приміщення: 1-2 площею 15,1 м. кв., вартістю 35 934 гри.; 1-3, площею 11,9 м. кв., вартістю 28 320 грн. (всього по будинку на 64 254 грн.) і вбиральню Гвартістю 1649 грн. Вартість всього виділеного по домоволодінню для ОСОБА_3, як першого співвласника, склала 65 903 грн.

Зобов'язано ОСОБА_3 провести в будинку за свій рахунок відповідні ремонтно - будівельні роботи.

Позов ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про визнання права власності на частину будинку в порядку спадкування, визнання права на новостворене майно та стягнення понесених витрат на утримання і збереження спадкового майна задоволено частково.

Визнано за ОСОБА_2 право власності на 1/2 частину будинковолодіння №118 по вулиці Комсомольській в смт. Бородянка Київської області, яке складається з житлового будинку з відповідними приміщеннями та надвірними будівлями в порядку спадкування за законом після смерті чоловіка ОСОБА_7.

Виділено ОСОБА_2 в житловому будинку та господарських будівлях відповідні приміщення вартістю 70 770 грн.

Зобов'язано ОСОБА_2 провести в будинку за свій рахунок відповідні ремонтно - будівельні роботи.

Визнано за ОСОБА_2 право власності на добудову під літерою адо жилого будинку №118 по вулиці Комсомольській в смт. Бородянка Київської області вартістю 57 843 грн., а також на надвірні споруди.

В іншій частині позову відмовлено.

Стягнуто із ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 різницю відхилення від ідеальних часток в сумісному майні, що склала 2 433 грн. 50 коп. та 901 грн. 44 коп. за проведену по справі судово-технічну експертизу.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 з підстав порушення судом норм матеріального і процесуального права ставиться питання про скасування рішення та ухвалення нового по суті її позовних вимог.

Колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу необхідно відхилити, виходячи з наступних підстав.

Судом встановлено, що ОСОБА_5 С, на підставі свідоцтва про право власності на будівлю від 1 жовтня 1958 року, належав на праві власності будинок №120 (пізніше -118) по вул. Комсомольській в смт. Бородянка, Київської області.

Відповідно до рішень загальних зборів колгоспників колгоспу імені Леніна смт. Бородянка від 19 червня 1967 року, рішень виконкому Бородянської селищної ради від 30 червня 1967 року та 29 липня 1967 року в зв'язку з тим, що жилий будинок, де проживала ОСОБА_5, став непридатним для подальшого проживання, їй надано дозвіл на будівництво нового будинку на виділеній для цього земельній ділянці площею 0,12 га із зобов'язанням знести старий будинок після закінчення будівництва нового.

Як вбачається з технічного паспорту на будинок та встановлено рішенням Бородянського районного суду від 27 грудня 2006 року і визнається сторонами, будівництво нового будинку проводилось в основному від 1969 року до 1974 року.

Вказаний будинок будувався силами та коштами сина ОСОБА_5 - ОСОБА_7, якому за рішенням Бородянського районного суду від 13 лютого 1970 року при розподілі майна з бувшою дружиною ОСОБА_4 було виділено розбірний каркасний будинок, будівельні матеріали, фундамент та цоколь під будинок.

27 вересня 2000 року ОСОБА_5 померла і ОСОБА_7 прийняв спадщину після її смерті. 30 листопада 2001 року йому було видане свідоцтво про право на спадщину за заповітом, а саме на житловий будинок з надвірними будівлями, що знаходиться в смт. Бородянка, Київської області по вул. Комсомольська, №118, який належав померлій ОСОБА_5 на підставі свідоцтва про право власності від 30 вересня 1958 року, однак зазначено, що цей будинок є цегляним, житловою площею 37,8 кв. м., загальною площею 56 кв. м., що відповідає характеристиці новозбудованого будинку, який на той час не було здано в експлуатацію та право власності на який за спадкодавцем не було зареєстроване.). На підставі вказаного свідоцтва за ОСОБА_7 було зареєстроване право власності на даний будинок.

За рішенням Бородянської селищної ради від 29 січня 2002 року земельна ділянка розміром 0,15 га по вул. Комсомольській, 118, на якій було збудовано спірний будинок, була надана ОСОБА_7 в користування, а рішенням цієї ж ради від 29 січня 2002 року передана йому у власність.

Однак, рішенням Бородянського районного суду від 27 грудня 2006 року вказане свідоцтво про право на спадщину за заповітом, видане 30 листопада 2001 року на ім'я ОСОБА_7 визнано недійсним та зобов'язано Бородянське БТІ скасувати державну реєстрацію права власності на його ім'я на жилий будинок.

З квітня 2005 року ОСОБА_7 помер і спадщину після нього прийняли його син - позивач по справі ОСОБА_3, подавши відповідну заяву до нотаріальної контори, та дружина - ОСОБА_2, проживаючи разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, що підтверджується копіями спадкової справи, свідоцтв про одруження, народження та про смерть, а також будинковою книгою.

2 лютого 2007року новозбудований будинок №118 по вул. Комсомольській в смт. Бородянка було прийнято в експлуатацію на ім'я померлого ОСОБА_7 як його забудовника, про що видано відповідний акт.

Рішенням виконкому Бородянської селищної ради від 1 березня 2007 року вказаний акт прийняття в експлуатацію будинку було затверджено та вирішено оформити право власності на цей будинок на ім'я померлого ОСОБА_7

Як вбачається з технічного паспорту на вказаний будинок, висновку спеціаліста-будівельника і також визнається сторонами, на час смерті ОСОБА_7 будинковолодіння складалося з приміщень 1-1 площею 5,1 кв. м., 1-2 площею 15,1 кв. м., 1-3 площею 11,9 кв. м., 1-4 площею 13,1 кв. м, 1-5 площею 10,8 кв. м. та надвірних будівель. Фундамент ата старий будинок в зв'язку з їх повною непридатністю до використання відповідачкою в 2005-2006 роках було знесено.

Так як зазначений будинок було збудовано силами та коштами ОСОБА_7 і прийнято в експлуатацію на його ім'я, але право власності за ним не може бути зареєстроване в зв'язку з його смертю, то суд вірно вважав за необхідне, задовольняючи в цій частині позовні вимоги ОСОБА_3, визнати, що вказане будинковолодіння в складі вищезазначених приміщень та надвірних будівель належало ОСОБА_7 на праві власності.

Відповідно до ст.1278 ЦК України частки кожного спадкоємця у спадщині є рівними, якщо спадкодавець у заповіті сам не розподілив спадщину між ними.

Отже, частки сторін у спадковому майні є рівними, а тому, задовольняючи в цій частині позовні вимоги ОСОБА_3 і ОСОБА_2, суд першої інстанції прийшов до правильного висновку щодо визнання за кожним із них права власності на 1/2 частину спадкового будинку.

В частині вимог ОСОБА_2 про визнання за нею права власності на огорожу вартістю 699 грн. суд вірно вважав за необхідне відмовити в цій частині позовних вимог, оскільки огорожа була в складі будинковолодіння до смерті ОСОБА_7 і судом визнане його право власності на неї.

ОСОБА_2 був проведений ремонт спадкового будинку за її кошти в 2006 році після прийняття спадщини, але до отримання спадкових документів та здійснення державної реєстрації майна. При цьому, були виконані роботи по заміні покрівлі, електропроводки, системи опалення, підлоги, вікон і дверей в будинку, ремонту стіну у зв'язку з будівництвом новоствореного майна. Враховуючи викладене, суд в цій частині теж прийшов до правильного висновку щодо відмови ОСОБА_2 у задоволенні цих вимог.

Суд вірно вважав, що найбільш оптимальним варіантом розподілу житлового будинку, господарських будівель є 1 варіант, за яким і провів розділ.

Для забезпечення ізольованого користування житловими приміщеннями сторони відповідно до виділених їм приміщень зобовязано провести відповідні ремонтно-будівельні роботи.

З огляду на вищенаведене, суд першої інстанції прийшов до правильного висновку щодо необхідності задоволення позовних вимог ОСОБА_3 у повному обсязі і часткового задоволення позовних вимог ОСОБА_2

Таким чином, доводи апеляційної скарги про порушення судом норм матеріального і процесуального права безпідставні, спростовуються матеріалами справи та висновками суду, викладеними у рішенні.

Щодо інших доводів апеляційної скарги, то вони теж не спростовують висновків суду.

Перевіряючи законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги та враховуючи, що обставини справи судом встановлені відповідно до наданих пояснень сторін та письмових доказів, що містяться в матеріалах справи, колегія суддів приходить до висновку, що рішення постановлене з дотриманням вимог матеріального і процесуального права, а тому апеляційну скаргу слід відхилити, а рішення суду залишити без змін.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст.303, 307, 308, 313 - 315 ЦПК України, колегія суддів, -

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити.

Рішення Бородянського районного суду Київської області від 4 жовтня 2010 року залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду Київської області набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ шляхом подачі касаційної скарги протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили.

Головуючий:

Судді: