АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 грудня 2011 року м. Дніпропетровськ

Колегія суддів судової палати по цивільним справам апеляційного суду Дніпропетровської області в складі:

головуючого судді Петренко І.О.

суддів Котушенко С.П., Романюк М.М.

при секретарі Ліщинській О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпропетровську апеляційну скаргу ОСОБА_2 на рішення Верхньодніпровського районного суду Дніпропетровської області від 18 жовтня 2011 року по справі за позовом ОСОБА_2 до Верхньодніпровської міськради, третя особа Комунальне підприємство «Верхньодніпровське бюро технічної інвентаризації» про встановлення факту належності гаражу та визнання права власності на гараж,-

В С Т А Н О В И Л А :

У липні 2011 року ОСОБА_2 звернулася до суду з позовом та просила ухвалити рішення, яким встановити факт належності гаражу розташованого за адресою вул. Октябрська, Г4 м. Верхньодніпровська Дніпропетровської області померлому ОСОБА_3, визнати за нею право власності на гараж в порядку спадкування за законом.

В обґрунтування позовних вимог позивачка вказувала на те, що 02 листопада 2009 року помер мій батько ОСОБА_3, який був зареєстрований за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_1. Після його смерті відкрилася спадщина на належний йому гараж на праві користування. Земельна ділянка для будівництва гаражу за адресою: по вул. Октябрьській, м. Верхньодніпровськ, Дніпропетровська область, була виділена її батькові згідно рішення виконавчого комітету Верхньодніпровської міської ради Дніпропетровської області № 422 від 02 жовтня 1990 року.

Позивачка вважає, що вона у відповідності зі ст. 1261ЦК України є спадкоємцем за законом першої черги, що мають право на спадкування на вказаний гараж, окрім неї спадкоємців немає.

20 липня 2010 року позивачка звернулася до Комунального підприємства «Верхньодніпровське бюро технічної інвентаризації» із заявою №451 про проведення поточної інвентаризації гаражу та видачі Витягу з Реєстру прав власності на нерухоме майно.

Рішенням реєстратора від 18 серпня 2010 року їй було відмовлено у виконанні замовлення через те, що батько за життя належним чином не оформив право власності на гараж.

Крім того, державним нотаріусом Верхньодніпровської державної нотаріальної контори 28 серпня 2010 року винесено Постанову про вчинення нотаріальної дії, оскільки подані нею документи не дають змоги встановити факт належності гаражу її батькові у звязку з відсутністю правовстановлюючого документу, та запропоновано звернутись до суду для вирішення питання по суті.

26 липня 2010 року винесено Рішення Виконкомом Верхньодніпровської міської ради про присвоєння адреси гаражу: м. Верхньодніпровськ, вул. Октябрьська, №Г4.

Рішенням Верхньодніпровського районного суду Дніпропетровської області від 18 жовтня 2011 року в задоволенні позовних вимог ОСОБА_2 - відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 просить скасувати рішення суду та ухвалити нове рішення суду, яким задовольнити її позовні вимоги.

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги і заявлених вимог, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу слід відхили, а рішення суду залишити без змін, з наступних підстав.

Відповідно до ст.. 213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним та обґрунтованим.

Законним є рішення , яким суд , виконавши всі вимоги цивільного судочинства , вирішив справу згідно із законом.

Обґрунтованим є рішення , ухвалене на основі повно і всебічно зясованих обставин , на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень , підтверджених тими доказами , які були досліджені в судовому засіданні.

Відповідно до вимог ст.ст. 10,60 ЦПК України кожна із сторін по справі забовязана надавати докази в підтвердження своїх вимог та заперечень на позовні вимоги, а у відповідності до положень ч. 1 ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб , поданим відповідно до положень ЦПК України , в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб , які беруть участь у справі .

Як вбачається з матеріалів справи позивачка являється донькою ОСОБА_3 ( ар. сп. 6) , який помер 1 листопада 2009 року ( ар. сп. 8). Позивачка звернулась до Верхньодніпровської державної нотаріальної контори з заявою для видачі свідоцтва про право на спадщину після померлого ОСОБА_3 , однак , отримала постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 28 серпня 2010 року ( ар. сп. 15) , оскільки не надала правовстановлюючого документу , на підставі якого спірний гараж належав би на праві власності батьку позивачки , що підтверджується і рішенням реєстратора від 18 серпня 2010 року ( ар. сп. 13).

У відповідності до положень ст.. 1216 ЦК України спадкування є перехід прав та обовязків ( спадщини) від фізичної особи , яка померла ( спадкодавця) , до інших осіб ( спадкоємців). А згідно до положень ст.. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обовязки , що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Як вбачається з матеріалів справи документів , що підтверджували б право власності на спірний гараж ОСОБА_3 на момент смерті не мав . Таке його право у встановленому законом порядку ніхто не визнавав . В звязку з цим , вважати , що після його смерті відкрилася спадщина на спірне майно , підстав не має .

У відповідності до ч.5 ст. 11 ЦК України цивільні права та обовязки можуть виникати з рішення суду лише у випадках , встановлених актами цивільного законодавства , а тому доводи апеляційної скарги про те , що спірний гараж був закінчений будівництвом та експлуатувався ОСОБА_3 за його життя самі по собі не можуть бути підставою для задоволення позовних вимог , оскільки , якщо договором чи законом передбачено прийняття нерухомого майна до експлуатації , право власності виникає з моменту його прийняття в експлуатацію. Якщо ж право власності на нерухоме майно підлягає державній реєстрації , то таке право виникає саме з моменту реєстрації. Таким чином порядок виникнення права власності на нерухоме майно не передбачає можливості виникнення такого права на підставі рішення суду.

Керуючись ст..ст. 303,307,308,313,314,315,317,319 ЦПК України , колегія суддів ,-

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити.

Рішення Верхньодніпровського районного суду Дніпропетровської області від 18 жовтня 2011 року залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення , однак може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги протягом двадцяти днів .

Судді