АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 22ц-1187/11 Головуючий у 1-й інстанції Калько О.С. Доповідач ап. інст. ОСОБА_1
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 квітня 2011 року м. Полтава

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Полтавської області у складі :

головуючого - МАРТЄВА С.Ю.

суддів - АНТОНОВА В.М., ЧІЧІЛЯ В.А.

за участю секретаря - РЕНКЕВИЧ М.Д.

розглянула провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_2

на рішення Київського районного суду м. Полтави від 14 лютого 2011 року

у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про зобовязання належним чином виконувати батьківські обовязки, третя особа - служба у справах дітей виконавчого комітету Київської районної у м. Полтаві ради.

Колегія суддів, заслухавши доповідь судді - доповідача Апеляційного суду,-

ВСТАНОВИЛА:

Рішенням Київського районного суду м. Полтави від 14 лютого 2011 року в задоволенні позовних вимог ОСОБА_2 відмовлено повністю.

У апеляційній скарзі порушене питання про скасування рішення суду, з підстав невірного застосування місцевим судом норм процесуального права.

Апеляційний суд, перевіривши законність і обґрунтованість рішення місцевого суду у межах заявлених вимог та доводів апеляційної скарги, вважає, що остання задоволенню не підлягає.

Відповідно до ч.1 ст.308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу, якщо встановлює, що суд першої інстанції постановив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Як встановлено місцевим судом, позивач та відповідачка з 1991 року перебували у зареєстрованому шлюбі. Рішенням Октябрського районного суду м. Полтави від 20 травня 2009 року шлюб між сторонами розірвано, після розірвання шлюбу донька сторін ОСОБА_4 залишилась проживати з матірю ОСОБА_3

Рішенням Київського районного суду м. Полтави від 1.07.2009 року з ОСОБА_2 стягнуто на користь ОСОБА_3 аліменти на утримання доньки ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 в розмірі 1/4 частини всіх видів його заробітку щомісячно, але не менше ніж 30% прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку до досягнення дитиною повноліття.

На час розгляду справи ОСОБА_4 досягла повноліття, та навчається на першому курсі Волгоградського державного університету з денною формою навчання.

Зі змінених в ході розгляду справи позовних вимог вбачається, що підставою звернення позивача до суду стали сумніви позивача щодо того, що відповідачка передає доньці належні їй кошти (аліменти) перераховані позивачем.

Відповідно до ст. 186 СК України, за заявою платника аліментів або за власносю ініціативою орган опіки і піклування перевіряє цільове витрачання аліментів. У разі нецільового витрачання аліментів платник має право звернутися до суду з позовом про зменшення розміру аліментів або про внесення частини аліментів на особистий рахунок дитини у відділеннях Державного ощанного банку України.

Як вірно встановлено місцевим судом, позивач з подібними заяавами щодо перевірки цільового витрачання аліментів до органів опіки та піклування не звертався.

З огляду на вищенаведене, колегія суддів вважає, що місцевим судом повно і всебічно досліджено обставини справи, надані сторонами докази, та їм відповідно надана вірна юридична оцінка.

Відповідно до ч. 1 ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

В апеляційній скарзі апелянт посилається на те, що місцевим судом безпідставно відмовлено йому у задоволенні позовних вимог, оскільки в ході судового розгляду жодного доказу передачі відповідачкою коштів доньці останньою не надано.

Проте, зазначене не заслуговує на увагу суду, оскільки з огляду на положення ст.ст. 10,60 ЦПК України, апелянтом не надано жодного належного доказу своїх доводів про неотримання донькою вказаних коштів (аліментів).

Апеляційна скарга не містить у собі нових фактів чи засобів доведення, які б спростовували висновок суду першої інстанції.

Отже рішення місцевого суду постановлено з дотриманням норм матеріального і процесуального права, тому підстави для - його скасування відсутні, а апеляційна скарга не містить у собі нових фактів чи засобів доведення, які б його спростовували.

Керуючись ст.ст. 303, 307-308, 315 ЦПК України, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити, а рішення Київського районного суду м. Полтави від 14 лютого 2011 року залишити без зміни.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання нею чинності.

Головуючий у справі: підпис

Судді: підписи

З оригіналом згідно: