Справа № 2-862/11
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 грудня 2011 року Городищенський районний суд

Черкаської області

в складі :

судді Черненка В.О.

при секретарі Сидоренко О.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Городище цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 сільської ради та ОСОБА_3 районної державної адміністрації про визнання права власності на земельну частку (пай),

ВСТАНОВИВ :

позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом, в якому просить визнати за ним право власності на земельну частку (пай) по ОСОБА_2 сільській раді с. Товста, Городищенського району, Черкаської області, як членом бувшого колгоспу ім. Щорса с. Товста, Городищенського району, Черкаської області, із земель запасу чи резерву ОСОБА_2 сільської ради.

Обґрунтовуючи свої позовні вимоги, позивач посилається на те, що він 10.12.1981 року був прийнятий у члени колгоспу ім. Щорса, Городищенського району, Черкаської області та працював у ньому на посаді голови колгоспу. 06.02.1992 року був звільнений з посади голови колгоспу та по переводу був направлений на роботу в Управління сільського господарства ОСОБА_3 райвиконкому. В звязку з тим, що в управління сільського господарства він був направлений на роботу по переводу з колгоспу, з членів колгоспу ім. Щорса він не був виключений, підтвердженням чого є довідка № 280/21 з архівного відділу ОСОБА_3 РДА. У вересні 1992 року колгосп ім. Щорса був реорганізований в СТОВ «Товстівське». Являючись членом колгоспу, він має право на земельну частку (пай) і повинен бути включений у список осіб, які мають право на земельну частку (пай) та отримати земельний пай в натурі. При розпаюванні земель колгоспу ім. Щорса він був включений в список осіб, які мають право на земельну частку (пай), але до цього часу земельний пай не отримав, так як в звязку з тим, що змінив місце проживання та, нібито те, що на момент складання списків не був членом колгоспу, в послідуючому був виключений зі списку. У грудні 2008 року, він звернувся за консультацією до юриста і довідався про те, що являючись членом колгоспу, був виключений зі списку осіб, які мають право на земельну частку (пай), незаконно. Жодним Законом чи нормативно-правовим актом не обмежено право на земельну ділянку за місцем проживання, а невнесення (незаконне виключення) його до списку осіб, які мають право на земельну частку (пай) не позбавляє його права на земельну частку (пай). Враховуючи викладене, просив визнати за ним право власності на земельну частку (пай) по ОСОБА_2 сільській раді с. Товста, Городищенського району, Черкаської області, нормативною грошовою оцінкою 40822,40 гривень, як членом бувшого колгоспу ім. Щорса с. Товста, Городищенського району, Черкаської області, із земель запасу чи резерву ОСОБА_2 сільської ради.

Згідно ухвали суду, до участі у справі, в якості співвідповідача, була залучена ОСОБА_3 районна державна адміністрація.

В судовому засіданні позивач свої позовні вимоги підтримав.

Представник відповідача ОСОБА_2 сільської ради, позов визнала.

Представник відповідача ОСОБА_3 районної державної адміністрації в судове засідання не з'явився, але надав листа, в якому просив справу розглядати у його відсутність, не заперечував проти задоволення позову при умові дотримання чинного земельного законодавства.

Відповідно до ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову, суд ухвалює рішення про задоволення позову тільки за наявності для того законних підстав, тобто коли ці підстави встановлені зібраними у справі доказами. Виходячи зі змісту даної норми закону, суд не вправі покласти в основу свого рішення лише факт визнання позову відповідачем, не дослідивши при цьому обставини справи. Згідно цієї ж норми, суд має право відмовити в прийнятті визнання відповідачем позову, якщо воно суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб.

Суд, вислухавши позивача, представника відповідача - ОСОБА_2 сільської ради, дослідивши та оцінивши всі наявні докази у справі в їх сукупності, вважає, що позов не обґрунтований, а тому до задоволення не підлягає.

Відповідно до п. 2 Указу Президента України від 08.08.1995 року № 720/95, «Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям», право на земельну частку (пай) мають члени сільськогосподарського підприємства, сільськогосподарського кооперативу, сільськогосподарського акціонерного товариства, в тому числі пенсіонери, які раніше працювали в ньому і залишаються членами зазначеного підприємства, кооперативу, товариства, відповідно до списку, що додається до державного акта на право колективної власності на землю.

Відповідно до вказаного Указу Президента України, створюваний під час передачі земель у колективну власність резервний фонд, використовується для передачі у приватну власність або надання у користування земельних ділянок переважно громадянам, зайнятим у соціальній сфері на селі, а також іншим особам, яких приймають у члени сільськогосподарських підприємств або які переселяються у сільську місцевість для постійного проживання. На дотримання вказаних вимог Указу Президента України, також звернув увагу Пленум Верховного Суду України в своїй Постанові № 7 від 16.04.2004 року із змінами та доповненнями, а також судова палата у цивільних справах Верховного Суду України в своєму листі від 01.09.2003 року «Практика розгляду судами земельних спорів».

Судом установлено, що дійсно, 10.12.1981 року, позивач був прийнятий у члени колгоспу ім. Щорса, Городищенського району, Черкаської області та працював у ньому на посаді голови колгоспу. 06.02.1992 року, він був звільнений з посади голови колгоспу та, по переводу, був направлений на роботу в Управління сільського господарства ОСОБА_3 райвиконкому.

Згідно протоколу №1 зборів уповноважених с/г підприємства «Нива» - бувшого КСП ім. Щорса, від 09.02.1996 року, до Державного акту на право колективної власності на землю, були складені списки пайщиків, в які були включені всі колгоспні пенсіонери і всі працюючі, які відробили в господарстві не менше 3-х років, всі ті, хто працював на 01.01.1996 року. Ті працівники, які без поважних причин не працювали, хоч фактично і не розраховані були з господарства, в списки не включались. Згідно довідки відділу Держкомзему у ОСОБА_3 районі Черкаської області, №2953/01-08 від 26.12.2011 року, серед записів в книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) по колишньому КСП «Нива» с. Товста, дані на позивача відсутні. Сертифікат на земельну частку (пай), він не отримував.

Наведене вище дає підстави суду вважати, що позивач, з 06.02.1992 року перейшовши на державну службу, автоматично був виключений з членів бувшого КСП ім. Щорса.

Таким чином, ніяких доказів, які б підтверджували посилання позивача на те, що на час виготовлення Державного акту на право колективної власності на землю бувшого КСП ім. Щорса, він був членом зазначеного господарства, суд не знайшов, а позивач їх суду не надав. Також, ніяких законних підстав, визнати право власності за позивачем на земельну частку (пай) із земель резервного фонду ОСОБА_2 сільської ради чи за рахунок не витребуваних часток (паїв) бувшого КСП ім. Щорса, у суду немає.

На підставі вище викладеного, керуючись Указом Президента України від 8 серпня 1995 року, N 720/95 Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям, Постановою Пленуму Верховного Суду України від 16.04.2004 року № 7, ст. ст. 3, 10, 11, 13, 57, 60, 61, 209, 212, 214, 215 ЦПК України,

ВИРІШИВ :

В задоволенні позовної заяви ОСОБА_1 до ОСОБА_2 сільської ради та ОСОБА_3 районної державної адміністрації про визнання права власності на земельну частку (пай), відмовити повністю.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Черкаської області, через Городищенський районний суд, шляхом подачі апеляційної скарги в 10-ти денний строк. з дня проголошення рішення.

Суддя ОСОБА_4