АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Категорія № 27 (4) інстанції ОСОБА_1
Доповідач Савіна Г.О.
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 грудня 2011 року м. Кривий Ріг

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Дніпропетровської області в складі :

головуючого - судді Савіної Г.О.,

суддів Турік В.П., Братіщевої Л.А.,

при секретарі Алісовій Т.С.,

за участю представника позивача ОСОБА_2,

представників відповідача ОСОБА_3 - ОСОБА_4, ОСОБА_5,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кривому Розі цивільну справу за апеляційною скаргою Публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк» на рішення Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу від 23 серпня 2011 року по справі за позовом Публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк» до ОСОБА_6, ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитним договором, -

ВСТАНОВИЛА:

У березні 2011 року Публічне акціонерне товариство «УкрСиббанк» (далі ПАТ «УкрСиббанк») звернулось до суду з позовом до ОСОБА_6, ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитним договором. В обґрунтування позовних вимог зазначило, що 20 вересня 2007 року між ним та ОСОБА_6 був укладений кредитний договір про надання споживчого кредиту та заставу транспортного засобу № 0, згідно якого останній отримав кредит у іноземній валюті в сумі 17790,00 доларів США з терміном користування до 19 вересня 2014 року з відсотковою ставкою за користування кредитом 12,0 відсотків річних, зі сплатою платежів згідно графіку погашення кредиту. В забезпечення виконання зобовязань по кредитному договору 20 вересня 2007 року між ним та ОСОБА_3 укладений договір поруки № 0П, згідно умов якого остання поручається перед банком за виконання ОСОБА_6 усіх його зобовязань. 28 грудня 2008 року ОСОБА_6 помер, у звязку із чим банком припинено нарахування процентів та пені. З моменту смерті відповідача погашення платежів по кредиту не здійснювалось і станом на 31 грудня 2008 року заборгованість за кредитним договором становить 115343,77 грн., з яких заборгованість за кредитом 114152,04 грн. та заборгованість по процентам за користування кредитом 1191,73 грн. Оскільки йому не відомо, чи видавалось свідоцтво про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_6 просив суд, стягнути солідарно з ОСОБА_6, ОСОБА_3 заборгованість за кредитним договором у розмірі115343,77 грн., а також судові витрати.

Під час розгляду справи ПАТ «УкрСиббанк» уточнило позовні вимоги та просило суд стягнути на його користь з ОСОБА_3, як із поручителя, борг по кредитному договору в розмірі 79256,28 грн. та судові витрати.

Ухвалою Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу від 23 серпня 2011 року уточнену позовну заяву ПАТ «УкрСиббанк» залишено без розгляду.

Рішенням Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу від 23 серпня 2011 року ПАТ «УкрСиббанк» відмовлено в задоволенні його позовних вимог.

В апеляційній скарзі ПАТ «УкрСиббанк» ставить питання про скасування рішення суду та ухвалення нового про задоволення позовних вимог, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права. Зокрема, на його думку, суд неправомірно відхилив його неодноразові клопотання про витребування відомостей щодо відкриття спадщини та обєму спадкової маси, не звернув увагу на те, що після смерті позичальника ОСОБА_3 було здійснено погашення боргу в розмірі 154,77 доларів США, що свідчить про згоду поручителя, виконувати обовязки за договором поруки. Також судом не враховано, що кредитний договір було укладено в інтересах сімї. Крім того, судом безпідставно було залишено без руху, а потім без розгляду, його позовну заяву про зменшення позовних вимог до ОСОБА_3

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах заявлених вимог та доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що 20 вересня 2007 року між позивачем та ОСОБА_6 укладений кредитний договір про надання споживчого кредиту та заставу транспортного засобу № 0, згідно якого ОСОБА_6 отримав кредит у іноземній валюті в сумі 17790,00 доларів США з терміном користування до 19 вересня 2014 року з відсотковою ставкою за користування кредитом 12,0 відсотків річних, та сплатою платежів згідно графіку погашення кредиту. В забезпечення виконання зобовязань по кредитному договору 20 вересня 2007 року між позивачем та ОСОБА_3 укладений договір поруки № 0П, згідно умов якого остання поручається перед банком за виконання ОСОБА_6 усіх його зобовязань. 28 грудня 2008 року ОСОБА_6 помер.

Відмовляючи позивачу в позові, суд першої інстанції виходив із того, що вимоги до ОСОБА_6 задоволенню не підлягають, у звязку зі смертю боржника внаслідок чого цивільна дієздатність особи припиняється. ОСОБА_3 не брала на себе зобовязання, за договором поруки, щодо виконання умов кредитного договору самостійно без боржника або з новим боржником. Позивачем не надано доказів про те, що ним предявлено вимоги до спадкоємців ОСОБА_6 у встановлений ч. 2 ст. 1281 ЦК України шестимісячний строк, а також про те, що ОСОБА_3 є спадкоємцем ОСОБА_6

Колегія суддів не в повній мірі погоджується з висновками суду з огляду на наступне.

Як убачається із позовної заяви від 14 березня 2011 року позивач просив стягнути солідарно з боржника ОСОБА_6 і поручителя ОСОБА_3 заборгованість за кредитним договором у розмірі 115343,77 грн. та зобовязати Сьому Криворізьку державну нотаріальну контору надати суду довідку про прийняття спадщини спадкоємцями ОСОБА_6, чи видавалося свідоцтво на право спадщини.

Під час розгляду справи позивач уточнив позовні вимоги та просив стягнути з ОСОБА_3, як із поручителя, борг по кредитному договору, який станом на 30 травня 2011 року, становить 79256,28 грн.

Ухвалюючи рішення щодо боржника ОСОБА_6 та ОСОБА_3, суд першої інстанції порушив норми процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи.

Відповідно до ч. 1 ст. 29 ЦПК України здатність особисто здійснювати цивільні процесуальні права та виконувати свої обов'язки в суді (цивільна процесуальна дієздатність) мають фізичні особи, які досягли повноліття, а також юридичні особи.

Частиною 4 ст. 25 ЦПК України передбачено, що цивільна правоздатність фізичної особи припиняється у момент її смерті.

Згідно ксерокопії свідоцтва про смерть ОСОБА_6 помер 31 грудня 2008 року. Однак суд всупереч вимогам указаних статей та ч. 1 ст. 30 ЦПК України визначив процесуальний статус померлого ОСОБА_6 на час розгляду справи по суті в якості відповідача по справі, в той же час ухвалою від 30 травня 2011 року про призначення справи до розгляду ОСОБА_6 було виключено з числа відповідачів у звязку зі смертю.

Відмовляючи позивачу у позові до ОСОБА_6, відповідно до ч. 2 ст. 1281 ЦК України, суд вийшов за межі позовних вимог, оскільки позовна заява позивача від 24 червня 2011 року, в якій він просив стягнути з ОСОБА_3 79256,28 грн. боргу по кредиту згідно ч. 3 ст. 1268 ЦК України, ухвалою суду від 23 серпня 2011 року залишена без розгляду.

Відмовляючи позивачу у стягненні з поручителя ОСОБА_3 заборгованості за кредитним договором, суд виходив із того, що згідно договору поруки вона не брала на себе зобовязання щодо виконання без боржника зобовязань по кредитному договору, або перед новим боржником, посилаючись на ст. ст. 559, 625 ЦК України.

Колегія суддів вважає, що судом застосовано до спірних правовідносин матеріальні норми, які застосуванню не підлягають, враховуючи наступне.

Згідно зі ст. ст. 553, 554 ЦК України за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обовязку. У разі порушення такого зобовязання боржник і поручитель відповідають як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя.

Якщо боржник помер, то в силу ст. 1282 ЦК України спадкоємці зобовязані задовольнити вимоги кредитора повністю, але в межах вартості майна, одержаного в спадщину.

Таким чином, спадкоємці боржника при умові прийняття спадщини є боржниками перед кредитором в межах вартості майна, одержаного в спадщину.

При наявності кредитного договору та договору поруки поручитель приймає на себе зобовязання відповідати за виконання кредитного договору за боржника, а також за будь якого боржника в разі переводу боргу чи смерті боржника (якщо таке зазначено в договорі поруки).

При цьому слід мати на увазі, що якщо в договорі поруки є умова про згоду поручителя відповідати за нового боржника, поручитель є відповідальним за виконання зобовязання спадкоємцями (ч. 3 ст. 559 ЦК України).

Відповідно до ст. 523 ЦК України порука або застава, встановлена іншою особою, припиняється після заміни боржника, якщо поручитель або заставодавець не погодився забезпечувати виконання зобовязання новим боржником.

Також треба враховувати, що за ст. 607 ЦК України зобовязання припиняється неможливістю його виконання у звязку з обставиною, за яку жодна із сторін не відповідає.

У звязку з цим, враховуючи, що спадкоємці відповідають за борги спадкодавця в межах вартості майна, одержаного в спадщину, то при відсутності та недостатності спадкового майна кредитне зобовязання припиняється неможливістю виконання чи недостатністю майна.

Це означає, що в силу ч. 1 ст. 559 ЦК України порука припиняється з припиненням забезпеченого нею зобовязання. Тобто, порука припиняється в тій частині, в якій припиняється забезпечене нею кредитне зобовязання, і поручитель солідарно зі спадкодавцями відповідає перед кредитором в межах вартості спадкового майна.

Отже, убачається, що у разі смерті боржника за основним зобовязанням, яке забезпечене договором поруки, за наявності правонаступника, який прийняв спадщину, необхідна згода поручителя відповідати за нового боржника, якщо договір поруки не містить як умову згоду поручителя відповідати за виконання зобовязання перед будь-яким новим боржником у випадку переводу боргу за основним зобовязанням.

Судом не було враховано вищезазначені правові норми, а позивач, звернувшись до суду з позовом щодо стягнення з ОСОБА_3 заборгованості по кредитному договору, не надав доказів наявності у позичальника правонаступника, який прийняв спадщину та згоди поручителя відповідати за нового боржника, зафіксоване в тому числі і в договорі поруки про згоду відповідати за виконання зобовязання перед будь-яким новим боржником у випадку переводу боргу за забезпеченим зобовязанням.

Відповідно до ч. 1 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу.

За таких обставин колегія суддів вважає, що рішення суду підлягає скасуванню з ухваленням, відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 309 ЦПК України, нового рішення про відмову в задоволенні позовних вимог.

Керуючись ст.ст. 303, 307, п. 3 ч. 1 ст. 309, 313, 314, 316 ЦПК України, колегія суддів,-

В И Р І Ш И Л А :

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк» задовольнити частково.

Рішення Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу від 23 серпня 2011 року скасувати та ухвалити нове рішення.

У позові Публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк» до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитним договором відмовити.

Рішення набирає законної сили з моменту його проголошення, але може бути оскаржене у касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання ним законної сили.

Головуючий :

Судді: