Справа № 2-163/11
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14.03.2011 місто Городня

Городнянський районний суд Чернігівської області у складі :

головуючого судді Березовського О.Д.,

при секретарі Швачко О.В.,

за участю позивача ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Городня цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу та стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини, -

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом про розірвання шлюбу з ОСОБА_2, зареєстрованого 08.09.2007 року відділом реєстрації актів цивільного стану Городнянського районного управління юстиції Чернігівської області, актовий запис № 73, а також стягнення з відповідача аліментів на її користь на утримання неповнолітньої доньки ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1.

У позовній заяві позивач зазначила, що 08 вересня 2007 року вона та відповідач зареєстрували шлюб у відділі реєстрації актів цивільного стану Городнянського районного управління юстиції Чернігівської області, актовий запис № 73. Від цього шлюбу у них народилася дочка ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2. Спільне життя з відповідачем не склалося. Після реєстрації шлюбу в їхній сімї було взаєморозуміння та повага. Після народження дитини деякий час вони також ставилися одне до одного з повагою, але з часом відповідач почав її ображати, дуже часто не приходив додому ночувати. Також ніколи не повідомляв їй куди йде і на який час. Між ними часто виникали сварки та суперечки. На початку 2009 року відповідач зібрав свої речі та перейшов жити до будинку своїх батьків. Її намагання зберегти сімю ні до чого не призвели. Подальше спільне проживання та збереження шлюбу суперечить як їхнім з відповідачем інтересам, так і інтересам їхньої доньки. На даний час вони проживають окремо. Після розірвання шлюбу дитина залишається жити з нею. З приводу розподілу майна спору не буде, оскільки спільне господарство ними не велося. Добровільно матеріальну допомогу на утримання їхньої дитини відповідач їй не надає. Аліменти він нікому не платить. Про місце роботи відповідача та доходи їй нічого не відомо тому, що тривалий час він не підтримує з нею звязку.

Враховуючи вищевикладене, позивач просить суд розірвати шлюб, укладений між нею та ОСОБА_2, витрати при розірванні шлюбу в органах РАЦС просить покласти на їх порівну, а також просить суд стягнути з ОСОБА_2 на її користь аліменти на утримання неповнолітньої доньки ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, в розмірі 1/4 частини всіх видів його заробітку ( доходу ), але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи стягувати з дня предявлення позову до суду і до досягнення дитиною повноліття.

Ухвалою судді від 23 березня 2011 року відкрито провадження у зазначеній справі.

У судовому засіданні позивач підтримала заявлені нею позовні вимоги в повному обсязі та просила суд їх задовольнити. Підтвердила обставини викладені в позовній заяві. Зазначила, що вона перебуває з відповідачем у зареєстрованому шлюбі. Шлюб зареєстровано 08 вересня 2007 року відділом реєстрації актів цивільного стану Городнянського районного управління юстиції Чернігівської області, актовий запис за № 73. Від шлюбу вони мають спільну дитину ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, яка проживає разом з нею та перебуває на її утриманні. Як на причину розірвання шлюбу зазначає те, що відповідач пішов з сімї, причини не пояснив. Шлюбні стосунки вони припинили, спільного господарства не ведуть. Разом вони не проживають вже два з половиною роки, до доньки відповідач зявляється дуже рідко, а тому вона не бачить сенсу затягувати час для вирішення питання про розірвання шлюбу. Надає відповідачу можливість жити своїм життям. Вважає за неможливе подальше подружнє життя і збереження шлюбу, примирення між ними не можливе і вона на нього не згодна. Стан здоровя дитини задовільний. Відповідач матеріальну допомогу на утримання доньки надає рідко. Коштів на утримання дитини не вистачає. Вона проживає та утримує сімю на кошти, які отримує як допомогу за доглядом дитини до 3-ох років. Відповідач працює неофіційно та отримує доходи. Вона зверталась до відповідача з проханням надавати допомогу на утримання доньки щомісячно, але відповіді так і не отримала. Інших дітей у відповідача на утриманні не має, аліментів він нікому не платить. У звязку з неявкою в судове засідання відповідача ОСОБА_2, належним чином повідомленого про дату, час та місце судового розгляду справи, не заперечує проти проведення заочного розгляду справи та ухвалення у справі заочного рішення на підставі наявних у справі доказів.

Відповідач по справі ОСОБА_2 про дату, час та місце судового розгляду справи був повідомлений належним чином, в засідання не зявився, про причини неявки суд не повідомив, не надав суду заяви про поважність причин неявки в судове засідання та відкладення судового розгляду справи ( а.с. 18 ).

Суд, заслухавши пояснення позивача по суті заявлених позовних вимог, перевіривши матеріали справи та дослідивши в судовому засіданні докази, прийшов до наступного.

Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини.

З дослідженого в судовому засіданні свідоцтва про шлюб серії 1-ЕЛ № 024307, виданого відділом реєстрації актів цивільного стану Городнянського районного управління юстиції Чернігівської області 08.09.2007 року, встановлено, що шлюб між ОСОБА_2 та ОСОБА_4 зареєстровано 08 вересня 2007 року, про що відділом реєстрації актів цивільного стану Городнянського районного управління юстиції Чернігівської області 08.09.2007 року зроблено відповідний актовий запис за № 73. Спільне прізвище подружжя після реєстрації шлюбу ОСОБА_2, ОСОБА_2 ( а.с. 6 ).

Згідно свідоцтва про народження серії 1-ЕЛ № 056551 встановлено, що ОСОБА_3 народилась 21 квітня 2008 року в м. Городня Чернігівської області та її батьками значаться ОСОБА_2 та ОСОБА_1 ( а.с. 7 ).

Відповідно до довідки виконкому Городнянської міської ради за вих. № 1796 від 17.07.2009 року встановлено, що ОСОБА_1 зареєстрована за адресою : ІНФОРМАЦІЯ_3, та до складу її сімї входять : чоловік ОСОБА_2, донька ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_4 ( а.с. 8 ).

Відповідно до статті 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається.

Стаття 55 СК України передбачає, що дружина та чоловік зобовязані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сімї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. При цьому стаття 56 СК України визначає, що кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до збереження шлюбних відносин є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом.

Згідно ч. 3 статті 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 СК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 112 СК України при вирішенні питання про розірвання шлюбу за позовом одного з подружжя суд зясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини інваліда та інші обставини життя подружжя.

Відповідно до частини 2 статті 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

Судом встановлено, що причиною розірвання шлюбу позивач зазначає те, що відповідач пішов з сімї, причин свого вчинку не пояснив, вже два з половиною роки вони не проживають разом, шлюбні стосунки сторони припинили і вона не бачить сенсу затягувати час для вирішення питання про розірвання шлюбу, спільного господарства подружжя не веде, позивач наполягає на розірванні шлюбу та відновлювати стосунки наміру не має, відмовляється від надання строку на примирення, спору з приводу майна у сторін не має, місце проживання дитини визначено, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін та їх спільної неповнолітньої дитини, а тому враховуючи фактичні взаємини подружжя, наведені позивачем причини розірвання шлюбу, суд приходить до висновку, що шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 підлягає розірванню.

Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобовязані утримувати своїх неповнолітніх дітей.

Відповідно до ч. 2 ст.182 СК України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Враховуючи те, що батьки зобовязані утримувати дітей до досягнення ними повноліття, з урахуванням матеріального становища позивача, відсутності у подружжя інших неповнолітніх дітей, стану здоровя дитини, суд приходить до висновку про необхідність стягнення з відповідача аліментів на утримання дитини у розмірі 1/4 частини від всіх видів його заробітку (доходу), але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 24, 55, 56, 104, 105, 110-112, 180-182 СК України, ст.ст. 10, 11, 74, 88, 169, 209, 212-215, 218, 224-227 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В :

Позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити.

Розірвати шлюб між ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_5, та ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_6, зареєстрований 08 вересня 2007 року відділом реєстрації актів цивільного стану Городнянського районного управління юстиції Чернігівської області за актовим записом № 73 (свідоцтво про шлюб серії 1-ЕЛ № 024307 ).

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_7, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_8, громадянина України, проживаючого за адресою : ІНФОРМАЦІЯ_9, на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання неповнолітньої доньки ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, у розмірі 1/4 частини від всіх видів його заробітку (доходу), але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи 09 березня 2011 року і до 21.04.2026 року.

Стягнення суми в межах платежу за один місяць підлягає негайному виконанню.

При видачі свідоцтва про розірвання шлюбу стягнути 17 грн. державного мита з ОСОБА_2, ОСОБА_1 від витрат звільнити.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 8 грн. 50 коп. сплаченого державного мита та 30 грн. 00 коп. витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду цивільної справи.

Направити відповідачеві, рекомендованим листом з повідомленням, копію заочного рішення на протязі трьох днів з дня його проголошення і розяснити, що він має право на протязі десяти днів з дня отримання його копії, подати до суду заяву про перегляд заочного рішення.

Заочне рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Чернігівського апеляційного суду через суд першої інстанції шляхом подачі апеляційної скарги в 10-денний строк з дня проголошення рішення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя О. Д. Березовський