Справа № 22-ц-2646/11 Головуючий у І інстанції Коваленко К.В.
Провадження № 22-ц/1356/11 Доповідач у 2 інстанції ОСОБА_1
Категорія 58 18.04.2011
РІШЕННЯ

Іменем України

18 квітня 2011 року колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Київської області у складі:

головуючого Поліщука М.А.

суддів: Малорода О.І., Голуб С.А.,

при секретарі : Сашко Я.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Баришівського районного суду Київської області від 28 січня 2011 року у справі за позовом заступника Генерального прокурора України в інтересах держави в особі Баришівської районної державної адміністрації до Селичівської сільської ради Баришівського району Київської області, ОСОБА_2 про визнання недійсним державного акту на право власності на земельну ділянку та витребування її з чужого незаконного володіння,

в с т а н о в и л а :

В лютому 2010 року заступник Генерального прокурора України пред»явив в суді названий позов посилаючись на те, що в ході розслідування Генеральною прокуратурою України кримінальної справи за обвинуваченням голови Селичівської сільської ради ОСОБА_3 у зловживанні службовим становищем та службовому підробленні при виготовленні рішень сільської ради про виділення земельних ділянок, що розташовані у с. Селичівка Баришівського району Київської області, було встановлено, що ОСОБА_2 згідно з державним актом на право власності на земельну ділянку серії ЯА № 463129 від 20.09.2007 у приватну власність надано земельну ділянку площею 0,25 га, що розташована вул. Фестивальній, 20 у с. Селичівка кадастровий номер :22:035:0017). Відповідно із зазначеними у вказаному акті відомостями, земельна ділянка у приватну власність ОСОБА_2 передана на підставі рішення сесії Селичівської сільської ради № 101-08-05 від 08.06.2007 року. Проте встановлено, що вказана земельна ділянка у приватну власність ОСОБА_2 у

передбаченому законом порядку не передавалась. Таким чином ОСОБА_2 незаконно володіє зазначеною земельною ділянкою. Заступник генерального прокурора України в своєму позові просив визнати недійсним державний акт від 20.09.2007 року виданий на ім»я ОСОБА_2 на земельну ділянку площею 0,25 га в с.Селичівка Баришівського району Київської області і зобов»язати останнього повернути Селичівській сільській раді вказану земельну ділянку.

Рішенням Баришівського районного суду від 28 січня 2011 року позов задоволено.

Не погоджуючись з рішенням суду, відповідач ОСОБА_2 оскаржив його в апеляційному порядку з підстав порушення судом при його ухваленні норм матеріального та процесуального права.

Апелянт просить рішення суду скасувати і позовну заяву залишити без розгляду. Основним доводом апеляційної скарги є те, що прокурор пред»явив позов в інтересах особи, інтереси якої не порушені, оскільки земельна ділянка знаходиться в межах населеного пункту і не належить до земель державної власності.

Крім того апелянт зазначає, що оскільки відсутній вирок суду щодо фальсифікації Селичівським сільським головою ОСОБА_3 рішення сільської ради, висновок суду про те, що рішення було сфальсифіковано цією особою є неправомірним.

Заслухавши доповідь судді апеляційного суду, пояснення осіб, які беруть участь у розгляді справи, перевіривши матеріали цивільної справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню виходячи з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що під час розслідування Генеральною прокуратурою України кримінальної справи за обвинуваченням голови Селичівської сільської ради ОСОБА_3 у зловживанні службовим становищем та службовому підробленні при виготовленні рішень сільської ради про виділення земельних ділянок, розташованих у с. Селичівка Баришівського району Київської області, було виявлено, що ОСОБА_2 згідно з державним актом на право власності на земельну ділянку серії ЯА №463129 від 20.09.2007 року у приватну власність надано земельну ділянку площею 0,25 га що розташована вул. Фестивальній, 20 у с. Селичівка (кадастровий номер :22:035:0017). Згідно із зазначеними у вказаному акті відомостями, земельна ділянка у приватну власність ОСОБА_2 передана на підставі рішення сесії Селичівськоі сільської ради № 101-08-05 від 08.06.2007року. Проте установлено, що вказана земельна ділянка у приватну власність ОСОБА_2 у передбаченому законом порядку не передавалась.

З оригіналу рішення сесії Селичівської сільської ради № 101-08-05 від 08.06.2007 року, що перебуває в матеріалах кримінальної справи за обвинуваченням голови Селичівської сільської ради ОСОБА_3, та оглянутому судом в судовому засіданні, судом встановлено, що під час проведення даної сесії не розглядалось питання про передачу ОСОБА_4О, земельної ділянки. Виписку з рішення видану ОСОБА_2 було сфальсифіковане бувшим головою Селичівської сільської ради ОСОБА_3, за що остання і притягується до кримінальної відповідальності.

Відхиляючи доводи відповідача ОСОБА_2 та його представника про неналежність позивача, суд першої інстанції виходив з того, що статтею 84 Земельного кодексу України визначено, що у державній власності перебувають усі землі України, крім земель комунальної та приватної власності. Право державної власності на землю набувається і реалізується державою в особі Кабінету Міністрів України, Ради Міністрів Автономної Республіки Крим, обласних, Київської та Севастопольської міських, районних державних адміністрацій відповідно до закону. До теперішнього час в Україні ще немає розмежування земель державної та комунальної власності, тому відповідно до п. 12 перехідних положень ЗК України спірна земельна ділянка перебуває не у власності, а лише в розпорядженні Селичівської сільської ради оскільки вона перебуває в межах села. Власником земельної ділянки є держава, а тому реалізовує право власності держави на землю відповідно Баришівська державна районна адміністрація. Оскільки до розмежування земель державної та комунальної власності функції розпорядника земельної ділянки, розташованої у межах населеного пункту, відповідно до положень п. 12 перехідних положень ЗК України здійснює відповідна рада, спірну земельну ділянку необхідно витребувати у ОСОБА_2 та повернути у розпорядження Селичівської сільської ради.

Судова колегія погоджується з такими висновками суду, оскільки суд загалом правильно встановив обставини справи і вірно застосував норми матеріального права. Доводи апеляційної скарги є аналогічними тим запереченням, які представник ОСОБА_2 висловлював проти позову у судовому засіданні в суді першої інстанції. Суд першої інстанції обґрунтовано їх відхилив і належним чином мотивував своє рішення. Висновки суду доводами апеляційної скарги не спростовані.

Разом з тим, судова колегія погоджується із доводом апеляційної скарги в тій частині, що оскільки відсутній обвинувальний вирок суду щодо ОСОБА_3, у суду не було підстав для висновку про фальсифікацію нею рішення сільської ради.

Дійсно, судом першої інстанції встановлено, що рішення сільської ради, на підставі якого був виготовлений державний акт на право власності на земельну ділянку сільською радою не ухвалювалось. Разом з тим, обставини щодо його фальсифікації певною службовою особою, можуть бути встановлені тільки обвинувальним вироком суду, якого на час ухвалення оскаржуваного рішення суду ще не було.

Враховуючи наведене, судова колегія вважає, що з мотивувальної частини рішення суду необхідно виключити речення про те, що рішення Селичівської сільської ради № 101-08-05 від 08.06.2007 року було сфальсифіковано сільським головою с.Селичівка ОСОБА_3

В іншій частині рішення суду є законним і обґрунтованим, а тому скасуванню не підлягає.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 303, 307, 309, 313-315 ЦПК України, колегія суддів, -

В И Р І Ш И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити частково.

Рішення Баришівського районного суду Київської області від 28 січня 2011 року змінити, виключивши із мотивувальної частини встановлену судом обставину справи щодо того, що рішення Селичівської сільської ради № 101-08-05 від 08.06.2007 року було сфальсифіковано сільським головою с.Селичівка ОСОБА_3

В іншій частині рішення суду залишити без змін.

Рішення набирає законної сили з моменту його проголошення та може бути оскаржене в касаційному порядку до суду касаційної інстанції протягом двадцяти днів.

Головуючий :

Судді :