Справа № 2-37/11
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
28 січня 2011 року Менський районний суд
Чернігівської області
головуючого Парфененко Оксана Ярославівна
при секретарі Зубкович Н.Ф.
з участю ОСОБА_1
розглянувши у відкритому судовому засідання в місті Мена цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, суд -
У грудні 2010 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням у звязку з відсутністю в ньому понад шість місяців без поважних причин. Свій позов мотивує тим, що він є власником будинку з надвірними будівлями, що розташований по вул. Нове життя, 18, в с.Жовтеве, Менського району Чернігівської області. В будинку зареєстрована, але ніколи в ньому не проживала відповідачка - колишня дружина ОСОБА_2 Добровільно знятися з реєстраційного обліку ОСОБА_2 не бажає. Тому позивач звернувся з позовом до суду та просить суд визнати ОСОБА_2 такою, що втратила право користування будинком в с.Жовтеве, вул. Нове життя, 18, Менського району Чернігівської області у звязку із відсутністю в ньому понад шість місяців.
У судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримав, посилаючись на обставини викладені у позовній заяві.
Відповідачка у судове засідання не зявився, про день і час розгляду справи була повідомлена належним чином через публікацію оголошення в газеті „Деснянська правда від 18 січня 2011 року, № 5, про причини своєї неявки суд не повідомила, клопотань про розгляд справи тільки з її участю не надходило.
Відповідно до ч.1 ст. 224 ЦПК Україна у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки або якщо зазначені ним причини визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
Позивач у судовому засіданні не заперечував проти заочного розгляду справи та ухвалення заочного рішення.
За таких обставин, суд прийшов до висновку, що справу можливо розглянути без участі відповідачки, за наявності наявних доказів у матеріалах справи, з постановленням заочного рішення суду.
Заслухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали справи, суд прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню з таких підстав.
Судом по справі встановлено, що 27.04.1991 року ОСОБА_1 та ОСОБА_2 зареєстрували шлюб (а.с. 8).
Рішенням Дружківського міського суду Донецької області від 28.09.2010р. шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 розірвано (а.с. 12).

ОСОБА_3 є власником житлового будинку з надвірними будівлями, який знаходиться за адресою с.Жовтеве, вул. Нове життя, 18, Менського району Чернігівської області, на підставі Договору про поділ майна подружжя від 13.09.2010 року та Витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно від 08.02.2010 року (а.с. 6-7).

У будинку за вказаною адресою зареєстрований і проживає позивач ОСОБА_3. Відповідачка ОСОБА_2 також зареєстрована у будинку (а.с. 13).

З моменту реєстрації відповідачка у зазначеному будинку не проживала, виїхала в інше місце проживання, особисті речі відповідачки в будинку відсутні, що підтверджується поясненням позивача та актом обстеження будинку (а.с. 11).

Відповідно до ст.150 ЖК України громадяни, які мають у приватній власності будинок (частину будинк), квартиру, користуються ним для особистого проживання і проживання членів їх сімей і мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд: продавати, дарувати, заповідати, здавати в оренду, обмінювати, закладати, укладати інші не заборонені законом угоди.

Відповідно до ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

Оскільки відповідачка, не являється членом сімї власника будинка, ніколи у зазначеному будинку не проживала, виїхала в інше місце проживання, особисті речі відповідачки в будинку відсутні, не бажає в добровільному порядку знятися з реєстраційного обліку, суд вважає, що відповідачка підлягає визнанню такою, що втратила право на користування житлом у будинку, який знаходиться в с.Жовтеве, вул. Нове життя, 18, Менського району Чернігівської області.

Відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідачки ОСОБА_2 на користь позивача підлягає стягненню понесені ним судові витрати на інформаційно технічне забезпечення розгляду справи в сумі 37,00 грн. та судовий збір у сумі 8,50 грн.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 386, 391 ЦК України, ст.ст.150, 191 ЖК України, ст.ст. 10, 11, 88, 212-215, 224-226 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2, про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням - задовольнити.

Визнати ОСОБА_2 такою, що втратила право на користування житловим будинком, який знаходиться в селі Жовтеве, вулиця Нове життя, 18, Менського району Чернігівської області.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 37,00 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи, 8,50 грн. судового збору.

Заочне рішення може бути переглянуте Менським районним судом Чернігівської області за письмовою заявою відповідача, поданою протягом 10 днів з дня отримання його копії. У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене відповідачем в апеляційному порядку.

Рішення може бути оскаржено позивачем до апеляційного суду Чернігівської області через Менський районний суд Чернігівської області протягом 10-ти днів з дня отримання копії рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя:

ОСОБА_4