АПЕЛЛЯЦИОННЫЙ СУД ДНЕПРОПЕТРОВСКОЙ ОБЛАСТИ

Категорія - 46 (І) ОСОБА_1
Доповідач Зубакова В.П.
УХВАЛА

Іменем України

14 вересня 2011 року колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді Зубакової В.П.

суддів - Остапенко В.О., Барильської А.П.

при секретарі - Бондаренко І.В.

розглянула у відкритому судовому засіданні у м. Кривому Розі цивільну справу за апеляційною скаргою позивачки ОСОБА_2 на рішення Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу від 29 квітня 2011 року по справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про визнання майна спільною сумісною власністю подружжя та про розподіл майна подружжя та за зустрічним позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2, ОСОБА_4 про визнання майна особистою приватною власністю, витребування майна із чужого незаконного володіння, стягнення грошових коштів.

Особи, які беруть участь у розгляді справи:

Позивач ОСОБА_2 та її представник ОСОБА_5,

Відповідачі ОСОБА_3, -

В С Т А Н О В И Л А:

У квітні 2008 року позивач ОСОБА_6 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_3 про визнання майна спільною сумісною власністю подружжя та про розподіл майна подружжя, посилаючись на те, що вона перебувала з відповідачем у фактичних шлюбних відносинах з 1996 року по 30 січня 1998 року. З 30.01.1998 року сторони зареєстрували шлюб. На час створення сім'ї відповідач ОСОБА_3 проживав разом зі своєю матір'ю ОСОБА_7 в квартирі АДРЕСА_1, яка розташована на 5 поверсі 5-ти поверхового будинку, що складалася з трьох кімнат жилою площею 42,4 кв.м. загальною площею 57,05 м. кв. У вересні 2006 року ОСОБА_7 померла.

20.12.2007 року відповідач ОСОБА_3 отримав в органі приватизації в УЖКГ Криворізької міської ради Свідоцтво про право власності № Д 3678 на зазначену квартиру.

Уточнивши позовні вимоги, просила суд визнати квартиру АДРЕСА_2, яка розташована на 5 поверсі 5-ти поверхового будинку, що складається з двох кімнат жилою площею 42,4 кв.м. загальною площею 57,05 м. кв. спільною сумісною власністю подружжя позивача ОСОБА_2 та відповідача ОСОБА_3, визнати часки в спільній сумісній власності подружжя ОСОБА_2 та ОСОБА_3 в квартирі АДРЕСА_3, розташованій на 5 поверсі 5-ти поверхового будинку, що складається з двох кімнат жилою площею 42,4 кв.м. загальною площею 57,05 м. кв. рівними, що складають по 1/2 частині кожному з подружжя, стягнути з відповідача ОСОБА_8 на її користь грошову компенсацію за 1/2 частку квартири АДРЕСА_4 в сумі 186048,50 гривень, залишивши квартиру на праві власності відповідачу ОСОБА_3.

Розділити спільне сумісне майно подружжя - речі домашнього вжитку та автомобіль, виділивши в натурі позивачу ОСОБА_2: кондиціонер «Медея» №12, вартістю 2500 гривень; телевізор «Рейфорд», вартістю 700 гривень; витяжку «Ардо», вартістю 1000 гривень; пилосмог «Томас», вартістю 2000 гривень; радіотелефон «Панасонік», вартістю 730 гривень; супутникову антену з 2-х тарілок, вартістю 1350 гривень; шуруповерт «Макіта», вартістю 1000 гривень; електролобзік «Макіта», вартістю 750 гривень; автомобіль НОМЕР_1, 1994 року випуску кузов(коляска) №КО 181878 тип ТЗ Седан, вартістю 9100 гривень, та визнати за ОСОБА_2 право власності на вказаний автомобіль. Всього на суму 19130 грн.

Виділити в натурі відповідачу ОСОБА_3 речі домашнього вжитку: телевізор «Самсунг», вартістю 800 гривень; чайник електричний «Клотронік», вартістю 40 гривень; ДВД «ЕлДжі», вартістю 420 гривень; пральну машину «Арістон», вартістю 2100 гривень; кондиціонер «Медея» №7, вартістю 1982 гривень; холодильник «Арістон», вартістю 3200 гривень; телефон стаціонарний «Росія», вартістю 30 гривень; перфоратор «Макіта», вартістю 1200 гривень; болгарку «Макіта», вартістю 600 гривень; кухонний гарнітур під замовлення виготовлений у 2006 році, вартістю 6500 гривень; фільтр для води, вартістю 530 гривень; двері міжкімнатні к комплекті з коробкою, вартістю 1860 грн. Всього на суму 21122 грн.

Стягнути з відповідача ОСОБА_3 понесені нею судові витрати по справі ( вартість проведеної судової будівельно- технічної експертизи 1500 гривень, сплату державного мита 1700 гривень, сплату ІТЗ 30 гривень) всього 3230 гривень.

В травні 2009 року відповідач ОСОБА_3 звернувся до суду із зустрічним позовом, який в подальшому уточнив, та просив суд пасіку, в кількості 70 бджолосімей, та, зібраний бджолами прополіс та пергу, визнати його особистим майном та виключити їх із загального придбаного майна

Визнати майно, яке було придбане під час шлюбу з ОСОБА_2 за його особисті кошти, його особистою приватною власністю, а саме: телевізор «Рейнфорд», вартістю 700 грн.; витяжку «Ардо», вартістю 1000 грн.; ДВД «ЕлДжі», вартістю 420 грн.; пилосмог «Томас», вартістю 2000 грн.; радіотелефон «Панасонік», вартістю 730 грн.; пральну машину «Арістон», вартістю 2100 грн.; кондиціонер «Медея» №7, вартістю 1982 грн.; супутникову антену з 2-х тарілок, вартістю 1350 грн.; шуруповерт «Макіта», вартістю 1000 грн.; болгарку «Макіта», вартістю 600 грн.; електролобзік «Макіта», вартістю 750 грн.; холодильник «Арістон», вартістю 3200 грн.; кондиціонер «Медея» №2, вартістю 2500 грн.; кухонний гарнітур, вартістю 6500 грн.; фільтр для води, вартістю 530 грн.; автомобіль ГАЗ-31029, 1994 року випуску, д.з. 188-79 АВ, вартістю 9100 грн.; люстру, вартістю 160 грн.; шафу дзеркальну, вартістю 844 грн.; вмивальник з тумбою «Омега», вартістю 920 грн.; ворота вїздні з фірткою та фальшивою фірткою 1,8*5,5м, вартістю 1000 грн.; 20 шт. вуликів-лежаків на 20 рамок, загальною вартістю 1800 грн.; 15 шт. вуликів-лежаків на 20 рамок з надставкою, загальною вартістю 3000 грн.; 4 шт. бідонів для меду на 40л. (пластик), загальною вартістю 180 грн.; 24 бідона для меду на 30л (пластик), загальною вартістю 960 грн.; підйомник для вуликів, вартістю 360 грн.; 50 ящиків для 4-рамкових бджоло пакетів, загальною вартістю 1750 грн.; 25 рулонів сітки рабиці оцинкованої, загальною вартістю 1375 грн.; 100 підставок для вуликів, загальною вартістю 500 грн.; мийку із нержавіючої сталі, вартістю 140 грн. Всього на суму 48651 грн. (сорок вісім тисяч шістсот п'ятдесят одна).

Витребувати від ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 речі, які знаходяться у позивача, та які є його особистою приватною власністю, а саме: телевізор „Рейнфорд", витяжку «Ардо», пилосмог «Томас», кондиціонер «Медея»№ 12, шуруповерт «Макіта», автомобіль ГАЗ-31029 № 188-79АВ, 1994 року випуску, світло-сірий колір, кузовК018187, супутникову антену з 2-ох тарілок, радіотелефон «Панасонік», електролобзік «Макіта». Всього на суму 19130 грн. (дев'ятнадцять тисяч сто тридцять грн.) У разі їх відсутності у ОСОБА_2 стягнути з неї на користь ОСОБА_3 їх вартість у розмірі 19130.00 грн.

Витребувати від ОСОБА_4 на користь ОСОБА_3 речі, які знаходяться у неї за адресою : м. Кривий Ріг, вул. Сухумська буд.21, та які є його особистою приватною власністю, а саме: килим вовняний 2x3м, вартістю 500 грн.; килимова вовняна доріжка 1,5х4,5м., вартістю 200 грн.; килим вовняний тонкий 1,5х2,0м, вартістю 150 грн.; пилосмог «Аундра», вартістю 200 грн.; холодильник «Донбас», вартістю 250 грн.; шафа для одягу 3-дверна (Румунія), вартістю 700 грн.; ліжко деревяне (Румунія), 300 грн.; скатертина на стіл полірований розкладний, вартістю 350 грн.; шафа книжкова, вартістю 150 грн.; буфет, вартістю 150 грн.; люстра зі спальні, вартістю 100 грн.; люстра для залу, вартістю 300 грн.; діапроектор «Альфа 203», вартістю 250 грн.; столові прилади, загальною вартістю 250 грн.; термокамера, вартістю 500 грн.; 5 бідонів для меду алюмінієвих 38л, загальною вартістю 500 грн.; мийка із нержавіючої сталі, вартістю 140 грн.; насос для поливу, вартістю 150 грн.; 100 підставок для вуликів, загальною вартістю 500 грн.; 2 рулони сітки рабиці оцинкованої по 10м Н=1,7м, загальною вартістю 500 грн.; 4 бідони для меду 30л (пластик), загальною вартістю 160 грн.; ворота вїзні, вартістю 1000 грн.; 47 ящиків для 4-х рамкових бджоло пакетів, загальною вартістю 1645 грн. Всього на суму 9245 грн. (дев'ять тисяч двісті сорок п'ять гривень).

Визнати кошти у розмірі 16600 грн., отримані ним при звільненні з ВАТ «ОСОБА_9 Ріг» в якості компенсації при добровільному звільненні, його особистою приватною власністю та стягнути з ОСОБА_2 7500,00 грн.

Стягнути з ОСОБА_2 та ОСОБА_4 на користь ОСОБА_3 судові витрати по справі, а саме: витрати по сплаті судового збору у розмірі 1700,00 грн., витрати на сплату ІТЗ у розмірі 30,00 грн., а також витрати на правову допомогу у розмірі 4200,00 грн.

Рішенням Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу від 29 квітня 2011 року позов ОСОБА_2 до ОСОБА_3 задоволено частково.

Виділено ОСОБА_10: кондиціонер «Медея» №12, 2005 р., вартістю 2500 гривень; телевізор «Рейфорд», 2002 р., вартістю 700 гривень; витяжка «Ардо», 2006 р., вартістю 1000 гривень; пилосмог «Томас», 2005 р., вартістю 2000 гривень; радіотелефон «Панасонік», 2006 р., вартістю 730 гривень; супутникова антена з 2-х тарілок, 2007 р., вартістю 1350 гривень; шуруповерт«Макіта», 2006 р., вартістю 1000 гривень; електролобзік «Макіта», 2007 р., вартістю 750 гривень; автомобіль НОМЕР_1, 1994 року випуску шасі (рама) №В***| кузов(коляска) №КО 181878 тип ТЗ Седан, вартістю 9100 гривень, та визнано за ОСОБА_2 право власності на вказаний автомобіль.

В іншій частині позовних вимог ОСОБА_2 - відмовлено.

Стягнуто з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 витрати по сплаті держмита 191 грн.30 коп.

В позові ОСОБА_3 до ОСОБА_2, ОСОБА_4 про визнання майна особистою приватною власністю, витребування майна із чужого незаконного володіння, стягнення грошових коштів - відмовлено.

В апеляційній скарзі позивач ОСОБА_2 ставить питання про скасування рішення суду в частині відмови в задоволенні позовних вимог за первісним позовом та ухвалення нового рішення про задоволення цих позовних вимог, посилаючись на невідповідність висновків суду обставинам справи.

Так, висновок суду про те, що позивачем не ставилось питання про визнання приватизації спірної квартири недійсною суперечать встановленим обставинам справи, а саме тому, що позивач виписалась із будинку своїх батьків на момент приватизації квартири та віддала відповідачу паспорт, і вважала, що вона приймала участь у приватизації .

Суд не дав належної оцінки доказів проведення позивачем ремонту в спірній квартирі, зокрема висновку будівельно-технічної експертизи та квитанціям.

В запереченнях на апеляційну скаргу відповідач ОСОБА_3 просить залишити рішення суду без змін, як законне та обґрунтоване, а апеляційну скаргу відхилити.

Заслухавши суддю-доповідача, осіб, які беруть участь у розгляді справи, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах позовних вимог, доводів апеляційної скарги та заперечень на неї, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає відхиленню з наступних підстав.

Судом встановлено, що ОСОБА_3 та ОСОБА_2 з 1996 року проживали однією сім"єю без укладення шлюбу в квартирі АДРЕСА_5.

30 січня 1998 року ОСОБА_3 та ОСОБА_2 зареєстрували шлюб у відділі РАЦС виконкому Дзержинської районної ради м. Кривого Рогу, що підтверджується свідоцтвом про одруження серія 1-КИ №028447.

В 1993 році квартира АДРЕСА_6 була приватизована ОСОБА_3 та матір"ю ОСОБА_3- ОСОБА_7, однак рішенням Дзержинського районного суду м.Кривого Рогу від 20 червня 2006 року приватизація визнана недійсною.

У вересні 2006 року ОСОБА_7 померла, а ОСОБА_3 став єдиним власником спірної квартири, на підставі свідоцтва про право власності на житло №Дз 678 від 20.12.2007р. згідно ЗУ «Про приватизацію державного житлового фонду», виданого на підставі розпорядження №ДЗ-564 від 26.11.2007р. (т.1 а.с. 41).

25.12.2007 року ОСОБА_2 зареєстрована в спірній квартирі зі згоди ОСОБА_3

Відмовляючи в задоволенні позовних вимог ОСОБА_2 в частині визнання квартири АДРЕСА_2, яка розташована на 5 поверсі 5-ти поверхового будинку, що складається з двох кімнат жилою площею 42,4 кв.м. загальною площею 57,05 м. кв. спільною сумісною власністю подружжя, визнання часток в спільній сумісній власності подружжя рівними по 1/2 частині кожному з подружжя та стягнення з відповідача ОСОБА_8 на користь позивача ОСОБА_2 грошової компенсації за 1/2 частку спірної квартири, суд першої інстанції правильно встановивши фактичні обставини справи, обґрунтовано виходив з належності спірної квартири відповідачу на праві приватної власності та правомірності приватизації, яка позивачем ОСОБА_2 в установленому законом порядку не оскаржена.

Посилання в останній редакції позовної заяви та в апеляційній скарзі на ч.5 ст. 61 СК України, як на підставу для задоволення її позовних вимог та визнання квартири АДРЕСА_2 обєктом спільної сумісної власності подружжя в звязку з набуттям ОСОБА_3 права власності на спірну квартиру в період перебування сторін у зареєстрованому шлюбі шляхом приватизації державного житлового фонду судом не можуть братись до уваги, оскільки спірна квартира приватизована відповідачем 20.12.2007р., а ч.5 ст. 61 СК України діє лише з 09.02.2011 року, тобто після виникнення спірних правовідносин та, навіть після звернення позивача до суду із позовом про визнання квартири спільною сумісною власністю подружжя.

Таким чином, виходячи з підстав, якими позивач обґрунтовує позовні вимоги та обовязку суду апеляційної інстанції перевіряти законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів не вбачає підстав для задоволення позовних вимог ОСОБА_2, а з інших підстав позов ОСОБА_2 не заявлявся.

Доводи апеляційної скарги щодо невідповідності висновку суду про те, що позивач не оскаржувала приватизацію спірної квартири, судом не беруться до уваги, оскільки позивачем не надано жодного доказу про вчинення нею дій з оскарження розпорядження органу приватизації.

Інші доводи, викладені в апеляційній скарзі, не можуть бути взяті до уваги колегією суддів, оскільки вони фактично зводяться до переоцінки доказів та незгодою з висновками суду по їх оцінці.

Таким чином, установивши дійсні обставини справи, суд першої інстанції дав належну оцінку зібраним доказам, правильно застосував норми матеріального права, не допустив порушень норм процесуального права, які призвели б до неправильного вирішення спору, та дійшов обґрунтованого висновку, що позовні вимоги позивачем не доведені, не обґрунтовані, а тому немає підстав для задоволення позову.

Враховуючи наведене, колегія суддів вважає рішення суду ухваленим з дотриманням норм матеріального і процесуального права, яке зміні чи скасуванню не підлягає.

В іншій частині рішення суду не оскаржується.

Керуючись ст. ст. 303, 304, 307, 308, 313, 314, 315 ЦПК України, колегія судів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу позивача ОСОБА_2 відхилити.

Рішення Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу від 29 квітня 2011 року

залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили.

Головуючий:

Судді: