АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 22ц-3153/11 Номер провадження 22-ц/1690/8110/11Головуючий у 1-й інстанції Андрієць Д.Д. Доповідач ап. інст. ОСОБА_1
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 жовтня 2011 року м. Полтава

Апеляційний суд Полтавської області в складі:

головуючого - МАРТЄВА С.Ю.,

суддів - АНТОНОВА В.М., ЧІЧІЛЯ В.А.

за участю секретаря - РЕНКЕВИЧ М.Д.

розглянув у відкритому судовому засіданні провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Автозаводського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 8 серпня 2011 року по справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про поділ майна подружжя набутого за час шлюбу.

Апеляційний суд, заслухавши доповідь судді - доповідача,-

В С Т А Н О В И В :

Рішенням Автозаводського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 8 серпня 2011 року позов ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про поділ майна подружжя набутого за час шлюбу задоволено.

Визнано за ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 право власності на 1/2 частину квартири АДРЕСА_1 м Кременчуці.

Визнано за ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_2 право власності на 1/2 частину квартири АДРЕСА_1 м Кременчуці.

В апеляційній скарзі порушено питання про скасування рішення з підстав неправильного застосування норм матеріального та процесуального права та ухвалення нового рішення, про відмову в задоволенні позову.

Апеляційний суд, перевіривши законність та обґрунтованість рішення місцевого суду у межах заявлених вимог та доводів апеляційної скарги, вважає, що остання задоволенню не підлягає.

Згідно ст. 308 ЦПК України, апеляційний суд відхиляє апеляційний скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Із справи вбачається, що ОСОБА_3 та ОСОБА_2 перебували у зареєстрованому шлюбі з 25 грудня 1971 року по 7 листопада 2008 року.

Під час шлюбу, 28 липня 1994 року вони придбали квартиру АДРЕСА_2, що підтверджується договором купівлі-продажу, посвідченого державним нотаріусом Четвертої Кременчуцької державної нотаріальної контори. Право власності зареєстровано за ОСОБА_2

Відповідно до ст. 60 СК України, майно набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є обєктом права спільної сумісної власності подружжя.

Статтею 63 СК України визначено, що дружина та чоловік мають рівні права на володіння, користування і розпорядження майном, що належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено домовленістю між ними.

Згідно свідоцтва про розірвання шлюбу виданого 24 березня 2009 року шлюб ОСОБА_3 та ОСОБА_2 розірвано 7 листопада 2008 року.

Частиною 1 ст. 68 СК України встановлено, що розірвання шлюбу не припиняє права спільної сумісної власності на майно, набуте за час шлюбу.

Відповідно до ч.1 ст. 357 ЦК України, частки у праві спільної часткової власності вважаються рівними, якщо інше не встановлено за домовленістю співвласників або законом.

Норми статті 69 СК України визначають право дружини і чоловіка на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності, незалежно від розірвання шлюбу.

Встановивши правовідносини які виникли між сторонами та з урахуванням норм чинного сімейного законодавства, суд першої інстанції обґрунтовано визнав за кожною із сторін право власності на ? частини спірної квартири АДРЕСА_1 м Кременчуці.

Доводи апелянта ОСОБА_2 щодо пропуску строку позовної давності позивачем є необґрунтованими.

Так, заочним рішенням Автозаводського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 26 листопада 2008 року визнано ОСОБА_3 таким, що втратив право користування квартирою №49 в будинку 14 по кварталу 287 в м Кременчуці та знято його з реєстраційного обліку за вказаною адресою.

Таким чином, апеляційний суд погоджується з висновком місцевого суду, що саме після ухвалення вказаного судового рішення ОСОБА_3, в грудні 2008 року, дізнався про порушення своїх прав як власника зазначеної квартири.

Так як, до вимоги про поділ майна, заявленої після розірвання шлюбу, застосовується позовна давність в три роки, визначена частиною 2 ст. 72 СК України, апеляційний суд приходить до висновку що позивачем ОСОБА_3 строк позовної давності не пропущено, оскільки останній звернувся до суду в лютому 2011 року.

Доводи апеляційної скарги не спростовують правильність висновків суду першої інстанції, а тому апеляційний суд приходить до висновку, що підстави для зміни чи скасування рішення суду першої інстанції відсутні.

Керуючись ст.ст.303, п.1 ч.1 ст.307, 308, 315,317,319 ЦПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити.

Рішення Автозаводського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 8 серпня 2011 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена протягом двадцяти днів безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Головуючий у справі:

Судді :

З оригіналом вірно.

Суддя Апеляційного суду

Полтавської області ОСОБА_1