АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 22-ц/490/1997/11 Справа № 22ц-6457/11 Головуючий у 1 й інстанції - ОСОБА_1 Доповідач - Петренко І.О.
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 вересня 2011 року м. Дніпропетровськ

Колегія суддів судової палати по цивільним справам апеляційного суду Дніпропетровської області в складі:

головуючого судді Петренко І.О.

суддів Котушенко С.П., Романюк М.М.

при секретарі Солодовій І.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпропетровську апеляційними скаргами ОСОБА_2 в інтересах ОСОБА_3, ОСОБА_4 та ПАТ „ Українська страхова компанія „Княжа Воєнна ОСОБА_5 на рішення Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 28 березня 2011 року по справі за позовом ОСОБА_3, ОСОБА_4 до ОСОБА_6, Публічного акціонерного товариства «Українська страхова компанія «Княжа Вієнна ОСОБА_5», третя особа ОСОБА_7 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, спричиненої наслідок ДТП,-

В С Т А Н О В И Л А :

В червні 2009 року позивачі звернулись до суду з уточненим в ході розгляду справи позовом ( ар. Сп. 109-112) до ОСОБА_6, Публічного акціонерного товариства «Українська страхова компанія «Княжа Вієнна ОСОБА_5», третя особа ОСОБА_7 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, спричиненої наслідок ДТП. Просили ухвалити рішення , яким стягнути з ОСОБА_6 на користь ОСОБА_3, ОСОБА_4 127 008 грн. 38 коп. матеріальної шкоди та недоотриманого доходу; стягнути з ОСОБА_6 на користь ОСОБА_4 5 000 грн. моральної шкоди; стягнути з ОСОБА_6 на користь ОСОБА_3, ОСОБА_4 судові витрати розгляду справи; стягнути з СК «Княжа»на користь ОСОБА_3, ОСОБА_4М 3 530 грн. недоплаченого страхового відшкодування; стягнути з СК «Княжа»на користь ОСОБА_3, ОСОБА_4 пеню за несвоєчасну виплату страхового відшкодування за періоди з 15.06.2009 року по 15.12.2009 року у розмірі 1 280 грн. 18 коп.

В обґрунтування позовних вимог позивачі вказували на те, що 01 січня 2009 року близько 07 години 35 хвилин по вул. Космічній у м. Дніпропетровську водій ОСОБА_6, керуючи автомобілем НОМЕР_1, рухаючись по вул. Космічній у м. Дніпропетровську, під час руху не вибрав безпечної швидкості руху та скоїв зіткнення з автомобілем «Мерседес», д/н НОМЕР_2, який рухався в зустрічному напрямку під керуванням водія ОСОБА_7 Своїми діями ОСОБА_6 порушив п.п. 1.3, 1.4, 1.5, 12.1 Правил дорожнього руху України. Постановою Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 23 квітня 2009 року він був визнаний винним у скоєні адміністративного правопорушення передбаченого ст.124 ОСОБА_3. Внаслідок ДТП пошкоджено транспортні засоби та заподіяна матеріальна шкода. Автомобіль «Мерседес-Бенц»312ДПЕ, 1999 року випуску належить на праві особистої власності ОСОБА_3 Автомобілем керував ОСОБА_7, який перебуває у трудових відносинах з ПП ОСОБА_8 і здійснював на ньому пасажирські перевезення згідно договору на надання послуг № 36, укладеного з ВАТ «Дніпропетровське АТП 11201.

Рішенням Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 28 березня 2011 року позовні вимоги ОСОБА_3 задоволені частково. Стягнуто з ПАТ «Українська страхова компанія «Княжа Вієнна ОСОБА_5» на її користь недоплачене страхове відшкодування у розмірі 3 676 грн. 99 коп., судові витрати у розмірі 81 грн. ; стягнуто з ОСОБА_6 на користь ОСОБА_3 у відшкодування моральної шкоди 2 000 грн. , витрати повязані з проведенням автотоварознавчого дослідження у розмірі 550 грн. та судові витрати у розмірі 8 грн. 50 коп. У задоволенні решти позову відмовлено. У задоволенні позову ОСОБА_4 до ОСОБА_6, ПАТ «Українська страхова компанія «Княжа Вієнна ОСОБА_5»- відмовлено.

В апеляційній скарзі апелянт просить рішення суду змінити , задовольнивши позовні вимоги ОСОБА_3, ОСОБА_4 про відшкодування шкоди, завданої внаслідок ДТП в повному обсязі.

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги і заявлених вимог, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу подану в інтересах ОСОБА_3 та ОСОБА_9 слід задовольнити частково , а апеляційну скаргу СК „Княжа задовольнити в повному обсязі , а рішення суду скасувати та постановити нове рішення наступних підстав.

Відповідно до ст.. 213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним та обґрунтованим. Законним є рішення , яким суд , виконавши всі вимоги цивільного судочинства , вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення , ухвалене на основі повно і всебічно зясованих обставин , на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень , підтверджених тими доказами , які були досліджені в судовому засіданні.

Як вбачається з матеріалів справи автомобіль «ОСОБА_10 312 ДПЕ », д/н НОМЕР_2, 1999 року випуску належить ОСОБА_3 ( ар. сп. 17). Згідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу вище вказаним автомобілем має право керувати ОСОБА_4 ( ар. сп. 17) , який зареєстрований як фізична особа-підприємець ( ар. сп. 15) ,має ліцензію на надання послуг з перевезення пасажирів і вантажів автомобільним транспортом ( ар. сп. 19) і згідно свідоцтва про сплату єдиного податку від 1 січня 2009 року надає транспортні послуги мікроавтобусом ( ар. сп. 16) . ОСОБА_4 1 грудня 2008 року уклав договір № 36 з ВАТ „Дніпропетровське АТП 11201 на надання послуг ( ар. сп. 20-21) , згідно якого перевізник - АТП 11201 використовує вище вказаний автомобіль „Мерседес Бенц, який обслуговується підприємцем з екіпажем , для надання послуг по перевезенню пасажирів на маршрутах , закріплених за перевізником.

01 січня 2009 року близько 07 години 35 хвилин по вул. Космічній у м. Дніпропетровську водій ОСОБА_6, керуючи автомобілем НОМЕР_1, рухаючись по вул. Космічній у м. Дніпропетровську, під час руху не вибрав безпечної швидкості руху та скоїв зіткнення з автомобілем «Мерседес», д/н НОМЕР_2, який рухався в зустрічному напрямку під керуванням водія ОСОБА_7

Постановою Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 23 квітня 2009 року ОСОБА_11 визнано винним у скоєні адміністративного правопорушення , передбаченого ст.. 124 ОСОБА_3 ( ар. сп. 9)

Цивільно-правова відповідальність ОСОБА_6 була застрахована на період з 16 вересня 2008 року по 15 вересня 2009 року ВАТ „Українська страхова компанія „Княжа , про що свідчить поліс № ВВ/7843381 обовязкого страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів , залучений до справи в апеляційній інстанції . Згідно вказаного поліса ліміт відповідальності за шкоду , заподіяну майну визначено у розмірі 25500 грн., франшиза визначена у розмірі 510 грн.

Позивачі після скоєної ДТП звернулись до СК „Княжа з заявою про виплату страхового відшкодування у травні 2009 року , після отримання постанови Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська . Страхове відшкодування було сплачено страховою компанією частинами : 17800 грн. 18 серпня 2009 року і 3670 грн. 6 жовтня 2009 року , а всього 21638 грн. 38 коп. ( ар. сп.121,122).

Суд , ухвалюючи оскаржуване рішення виходив стягнув з „УСК „Княжа на користь ОСОБА_3 суму недоплаченого страхового відшкодування в розмірі 3679 грн. 99 коп. , однак , розрахунків , які стали підставою для цього не навів , а тому погодитись з даним висновком не можна.

У відповідності до положень ст.. 29 закону України „ Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів у звязку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати , повязані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу , розрахованому в порядку , встановленому законодавством.

На підставі вищевказаного положення закону і положень Методики автотоварознавчої експертизи та оцінки дорожніх транспортних засобів за замовлення ЗАТ УСК „ Княжа було проведено товарознавче дослідження транспортного засобу „ Мерседес Бенц , що належить ОСОБА_3 , і складено звіт про оцінку № 1792/1 від 29 січня 2009 року ( ар. сп. 123-132) , з якого вбачається , що вартість відновлювального ремонту складає 40882 грн. 79 коп. Вартість матеріального збитку , завданого власнику автомобіля внаслідок пошкодження при ДТП визначена як 22149 грн. 78 коп.

На підставі вище зазначеного звіту страховою компанією було проведено розрахунок розміру страхового відшкодування , який склав 21638,38 грн. ( 22148,38 -510 грн.). Від визначеної суми страхова компанія перерахувала 12 серпня 2009 року ОСОБА_3, яка звернулась до компанії 30 липня 2009 року ( ар. сп. 141), 17946 грн.98 коп. за мінусом ПДВ 3691 грн. 40 коп. ,оскільки позивачка на момент отримання страхового відшкодування не підтвердила належними документами витрати на сплату ПДВ виконавця проведеного ремонту.

Після надання ОСОБА_3 належних документів 19 серпня 2009 року ( ар. сп. 138-139,140 об.) страхове відшкодування було доплачено 16 вересня 2009 року в сумі 3691 грн. 40 коп.

Оскільки страхове відшкодування здійснюється протягом одного місяця з дня отримання страховиком визначених ст.. 35 закону України „ Про обовязкове страхування цивільно- правової відповідальності власників наземних транспортних засобів ( ст.. 37) підстав вважати обґрунтованими вимоги позивачки щодо стягнення з СК „Княжа пені у розмірі 1280 грн. 80 коп. не має.

Виходячи з вище наведених розрахунків , колегія суддів вважає безпідставними і вимоги позивачки про стягнення з страхової компанії недоплаченого, з їх точки зору, страхового відшкодування у сумі 3530 грн.

Вирішуючи питання про відшкодування шкоди спричиненої позивачам , колегія суддів виходить із того , що у відповідності до положень ч.1 ст. 1166 ЦК України майнова шкода , завдана майну фізичної особи , відшкодовується особою , яка її завдала, за умови , що дії останньої були неправомірними , між ними і шкодою є безпосередній звязок та є вина зазначеної особи.

У відповідності до положень ч.2 ст. 1187 ЦК України шкода , завдана джерелом підвищеної небезпеки , відшкодовується особою , яка на відповідній правовій підставі володіє транспортним засобом.

Власник , права якого порушені , має право у відповідності до положень ч.3 ст. 386 ЦК України на відшкодування завданої йому майнової та моральної шкоди.

Речовими правами на чуже майно є право володіння у відповідності до п.1 ч.1 ст. 395 ЦК України.

Згідно до положень ст.. 396 ЦК України особа , яка має речове право на чуже майно , має право на захист цього права відповідно до положень глави 29 цього ж кодексу. Виходячи з вище наведеного , колегія суддів вважає , що судом першої інстанції не обґрунтовано позивача ОСОБА_8 було визнано неналежним позивачем , оскільки зазначені положення закону вказують на те , що не тільки власник , а й володілець майна має право на відшкодування завданої йому майнової та моральної шкоди.

Колегія суддів вважає , що судом першої інстанції безпідставно було відмовлено в повному обсязі в задоволенні позовних вимог заявлених до ОСОБА_6 , оскільки страхове відшкодування , виплачене СК „Княжа не покрило витрати позивачів на ремонт пошкодженого транспортного засобу.

Вирішуючи питання щодо розміру відшкодування матеріальної шкоди спричиненої позивачам колегія суддів враховує , що з висновками проведеної в ході розгляду справи судової автотоварознавської експертизи від 16 червня 2010 року ( ар. сп. 164-180) позивачі не погодились.

Однак , прийняти при вирішенні питання щодо розміру відшкодування шкоди висновок автотоварознавського дослідження спеціаліста від 19 лютого 2009 року ( ар. сп. 24-32) не можна , оскільки у відповідності до положень ст..ст. 58,59 ЦПК України докази повинні бути належними та допустимими.

Виходячи з наведеного , колегія суддів вважає , що оскільки за основу розрахунків прийнято звіт товарознавського дослідження транспортного засобу від 29 січня 2009 року ( ар.сп. 123-127) , розмір відшкодування , яке підлягає стягненню на користь позивачів слід розраховувати з даного документу. Так , вартість відновлювального ремонту визначена у розмірі 40882,79 коп. , з яких 21638 грн. 38 коп. ОСОБА_3 вже отримала від страхової компанії. Таким чином , з особи винної в ушкодженні транспортного засобу позивачки, а саме з ОСОБА_6 слід стягнути 19244 грн. 41 коп. на відшкодування матеріальної шкоди.

Вирішуючи питання щодо позовних вимог про стягнення з ОСОБА_6 на користь позивачів вартості оплаченої стоянки ушкодженого автомобіля у розмірі 909 грн. та не отриманого доходу у розмірі 104400 грн. ( 300 грн. в день протягом 348 днів) ( ар. сп.109-112) колегія суддів вважає , що в даній частині позову слід відмовити, оскільки належних доказів на підтвердження даних вимог позивачі не суду не надали . Так , копії квитанцій ( ар. сп. 35) ніким не завірені , не містять в собі інформації , а ні про надану сплачену послугу , а ні про отримувача цієї послуги. Данні про внесення до якоїсь каси , якихось сум водіями ОСОБА_8 та Явтушенко автомобіля з номером 3260 не можуть бути доказом не отриманого доходу в звязку з ушкодженням автомобіля , що належить позивачці. Як пояснили позивачі в апеляційній інстанції інших доказів з приводу заявлених вимог вони не мають.

Вирішуючи питання щодо відшкодування моральної шкоди , колегія суддів виходить із того , що ОСОБА_3 , а ні в первинній позовній заяві , а ні в уточненій не просила про таке відшкодування , а тому суд першої інстанції вирішивши це питання вийшов за межі позовних вимог , а тому і в даній частині рішення підлягає скасуванню.

Оскільки позивач ОСОБА_4 просив відшкодувати йому моральну шкоду , колегія суддів вважає за можливе стягнути на його користь з відповідача ОСОБА_6 2000 грн. , виходячи з розяснень , що містяться у п. 9 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року № 4 „ Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди „ , а саме про те , що розмір відшкодування суд повинен визначати залежно від характеру немайнових витрат ( їх тривалості , можливості відновлення) і з урахуванням інших обставин, а також із засад розумності , виваженості та справедливості.

Вирішуючи питання щодо розподілу судових витрат відповідно до положень ст.. 88 ЦПК України , колегія суддів вважає можливим задовольнити ці вимоги пропорційно до розміру задоволених позовних вимог .

Керуючись ст..ст.303,307,п.3,4 ч.1 ст. 309,313,314,316,317,319 ЦПК України , колегія суддів ,-

В И Р І Ш И Л А :

Апеляційну скаргу ПАТ „ Українська страхова компанія „Княжа Воєнна ОСОБА_5 задовольнити.

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 в інтересах ОСОБА_3, ОСОБА_4 задовольнити частково.

Рішення Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 28 березня 2011 року скасувати.

Позовні вимоги ОСОБА_3 , ОСОБА_4 задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_6 на користь ОСОБА_3 на відшкодування матеріальної шкоди 19244 грн. 41 коп.

Стягнути з ОСОБА_6 на користь ОСОБА_4 на відшкодування моральної шкоди 2000 грн.

Стягнути з ОСОБА_6 на користь ОСОБА_3 витрати повязані з проведенням автотоварознавського дослідження у розмірі 550 грн.

Стягнути з ОСОБА_6 на користь ОСОБА_3 220 грн.89 коп. судових витрат.

В задоволенні позовних вимог ОСОБА_3 , ОСОБА_4 до ПАТ «Українська страхова компанія «Княжа Вієнна ОСОБА_5» про стягнення сум страхового відшкодування та судових витрат відмовити.

В задоволенні позовних вимог ОСОБА_3 , ОСОБА_4 до ОСОБА_6 про стягнення сум не отриманого доходу , витрат на стоянку автомобіля відмовити.

Рішення апеляційного суду набирає законної сили з моменту його проголошення , однак може бути оскаржено шляхом подачі касаційної скарги протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили .

Судді