АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________
Справа № 22-ц-7738/2010 р. Головуючий 1 ї
Категорія: трудові інстанції: ОСОБА_1
Доповідач: Бурлака І. В.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

«29» серпня 2011 року м. Харків

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Харківської області в складі:

Головуючого судді: Бурлака І.В.,

Суддів: Карімової Л.В., Яцини В.Б.,

при секретарі: Коршун І.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Харкові цивільну справу за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю Фірма Восток на рішення Фрунзенського районного суду м. Харкова від 18 лютого 2011 року по справі за позовом ОСОБА_2 до Закритого акціонерного товариства Рівненський ливарний завод, треті особи - ОСОБА_3, товариство з обмеженою відповідальністю Фірма Восток про визнання трудового контракту чинним та укладеним на невизначений строк,-

в с т а н о в и л а:

У листопаді 2008 року ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом до Закритого акціонерного товариства Рівненський ливарний завод про визнання трудового контракту чинним та укладеним на невизначений строк. В обгрунтування своїх вимог посилався на те, що відповідно до укладеного між ним та відповідачем контракту від 01.10.2000 року він працював з 2000 року у відповідача на посаді генерального директора ЗАТ Рівненський ливарний завод. Строк дії контракту встановлено до 01.10.2002 року. Оскільки дія вказаного контракту неодноразово продовжувалася, вважав, що вказаний контракт укладено на невизначений строк. Однак, йому стало відомо про існування протоколів загальних зборів акціонерів відповідача, згідно яких його відкликано з посади генерального директора відповідача. У звязку з чим просив суд визнати трудовий контракт від 01.10.2000 року чинним та укладеним на невизначений строк.

Справа судом розглядалася неодноразово.

Рішенням Фрунзенського районного суду м. Харкова від 18 лютого 2011 позов ОСОБА_2 задоволено; визнано трудовий контракт від 01 жовтня 2000 року чинним та укладеним на невизначений строк; стягнуто з ЗАТ Рівненський ливарний завод на користь ОСОБА_2 судові витрати в розмірі 7,50 грн.

Не погоджуючись з рішенням суду, третя особа ТОВ Фірма Восток подав апеляційну скаргу, в якій просив рішення скасувати та відмовити ОСОБА_2 в задоволенні позову. При цьому посилався на недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд вважав встановленими, на порушення норм матеріального і процесуального права. Вважав, що суд не надав належної оцінки доказам у справі.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення зявившихся осіб, дослідивши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, судова колегія вважає за необхідне апеляційну скаргу ТОВ Фірма Восток відхилити, рішення суду першої інстанції залишити без змін з наступних підстав.

Задовольняючи позов ОСОБА_2 та визнаючи трудовий контракт чинним та укладеним на невизначений строк, суд першої інстанції, з висновком якого судова колегія погоджується, обгрунтовано виходив з того, що обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Судом встановлено та підтверджується матеріалами справи, що між ОСОБА_2 та Закритим акціонерним товариством Рівненський ливарний завод укладено трудовий контракт, згідно якого ОСОБА_2 призначено на посаду генерального директора Закритого акціонерного товариства Рівненський ливарний завод. Декілька разів дія трудового контракту продовжувалася, а саме додатковою угодою № 1 до 01.10.2003 року (протокол засідання Ради ЗАТ РЛЗ № 5 від 12.08.2002 року), додатковою угодою № 2 до 01.10.2004 року (протокол засідання Ради ЗАТ РЛЗ № 7 від 15.09.2003 року), до 01.10.2005 року (протокол засідання Ради ЗАТ РЛЗ № 13 від 13.09.2004 року та до 01.10.2006 року (протокол засідання Ради ЗАТ РЛЗ № 19 від 15.09.2005 року).

Посилання представника ТОВ Фірма Восток та ЗАТ Рівненський ливарний завод на те, що оскільки рішенням загальних зборів акціонерів ЗАТ РЛЗ від 05.09.2006 року органи управління товариства переобрано, про що ОСОБА_2 завчасно повідомлено, а також про те, що контракт з ним продовжуватися не буде; оскільки 12.09.2006 року між ЗАТ РЛЗ та ОСОБА_3 укладено трудовий контракт; оскільки трудові відносини з ОСОБА_2 фактично тривали з 2006 року тільки на підставі судових рішень; оскільки в контракті зазначено, що він перестає діяти після закінчення строку дії контракту; оскільки в самому Положенні зазначено, що генеральний директор обирається строком на 4 роки; оскільки керівник обирається, трудові відносини з ним не можуть укладатися на невизначений строк та оскільки в трудовій книжці ОСОБА_2 зазначено, що його звільнено не на підставі рішення загальних зборів про відкликання, а на підставі наказу від 13.09.2007 року за пунктом 8 статті 36 КЗпП України, тому в задоволенні позову ОСОБА_2 необхідно відмовити, судовою колегією не приймаються, виходячи з наступного.

Як вбачається із змісту рішення Червонозаводського районного суду м. Макїївка Донецької області від 02.11.2010 року, залишеного без змін ухвалою апеляційного суду Донецької області від 08.02.2011 року за позовом ОСОБА_2 до Закритого акціонерного товариства Рівненський ливарний завод про поновлення на роботі, ОСОБА_2 поновлено на роботі на посаді генерального директора Закритого акціонерного товариства Рівненський ливарний завод саме на підставі того, що при розгляді справи відповідно до ст. 39-1 КЗпП України було встановлено дію трудового контракту, укладеного з ОСОБА_2 01 жовтня 2000 року і пізніше неодноразово продовженого, продовженою та чинною на невизначений строк. На час розгляду справи вказані судові рішення чинні.

В суді апеляційної інстанції представники відповідачів проти цього не заперечували та надали копію наказу від 16.02.2011 року № 37-а, з якого вбачається, що ОСОБА_2 звільнено 16.02.2011 року саме на підставі п.2 ч.1 ст. 36 КЗпП України, тобто фактично визнано дію трудового контракту продовженою та чинною за оспорюваний період.

Відповідно до ч. 3 ст. 61 ЦПК України підставою для звільнення від доказування являються обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній справі, що набрало законної сили при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, тобто оскільки у вказаних судових рішеннях встановлено, що трудовий контракт укладено на невизначений строк, ця обставина являється преюдиціальним фактом і його преюдиціальність заснована на юридичному механізмі набрання судовими рішеннями законної сили, згідно яких виникає заборона оспорювати в іншому процесі встановлені у цьому рішенні факти.

У звязку з чим судова колегія вважає, що висновок суду щодо визнання трудового контракту, укладеного між ОСОБА_2 та Закритим акціонерним товариством Рівненський ливарний завод чинним та укладеним на невизначений строк являється законним та обгрунтованим, підстав для його скасування або зміни немає. Доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують.

Керуючись ст. ст. 303, 304, п.1.ч.1.ст. 307, ст. ст. 308, 313, п.1 ч.1 ст. 314, ст. ст. 315, 317, 319 ЦПК України, судова колегія,-

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю Фірма Восток відхилити.

Рішення Фрунзенського районного суду м. Харкова від 18 лютого 2011 року залишити без змін.

Ухвала апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту проголошення, але може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом 20 днів з дня набрання законної сили.

Головуючий суддя:

Судді: