Справа № 2-464/2011
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 січня 2011 року м. Запоріжжя

Орджонікідзевський районний суд м. Запоріжжя у складі головуючого судді Макарова В.О., при секретарі Соловйовій А.С., розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Запоріжжя цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,

ВСТАНОВИВ:

30 липня 2010 року ОСОБА_1 звернулася до Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя з позовною заявою до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, в якій вказала, що з відповідачем перебувають у шлюбі, зареєстрованому 24.11.2007 року Жовтневим відділом реєстрації актів громадського стану Запорізького міського управління юстиції, про що складено актовий запис № 483. Позивач просить розірвати шлюб з відповідачем, так як сімя розпалась остаточно по причині протилежних поглядів на життя, фактично шлюбні відносини припинені з квітня 2010 року, спільне господарство не ведеться, спору про поділ майна і утримання дитини не має.

Судом надавався сторонам строк на примирення терміном на 3 місяці, але позивач наполягає на задоволенні своїх позовних вимог.

В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримує повністю, а відповідач позов визнає.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.

З матеріалів справи вбачається, що позивач ОСОБА_1 заявила позов про розірвання шлюбу у зв'язку з несумісністю характерів подружжя, їхніх поглядів на спільне життя та сімейні відносини, а також інших обставин, що роблять неможливим їхнє подальше спільне проживання.

Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається (ст. 24 СК України).

Кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування їх збереження, в тому числі примушування до статевого зв'язку за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом (ч.ч. 3, 4 ст. 56 СК України).

Ураховуючи особливий характер сімейних відносин та їх об'єктивну недоступність для оточуючих, суд вважає, що позовні вимоги позивача підлягають задоволенню, оскільки подальше спільне життя подружжя і збереження сімї є неможливим і суперечить інтересам позивача, так як фактично шлюбні відносини між подружжям припинені.

Спір про спільне господарство та майно між позивачем та відповідачем відсутній, мають неповнолітнього сина і між сторонами досягнуто згоди щодо його утримання.

Керуючись ст.ст. 104, 112, СК України, ст.ст. ч.4 ст.130, ч.4 ст.174, 209, 214, 215 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ :

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу задовольнити.

Розірвати шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2, зареєстрований 24 листопада 2007 року Жовтневим відділом реєстрації актів громадянського стану Запорізького міського управління юстиції, актовий запис №483.

Неповнолітнього сина, ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, залишити проживати з матір'ю ОСОБА_1.

ОСОБА_1 надалі іменується ОСОБА_1, прізвищем, яке отримала після укладання шлюбу 24.11.2007 року Жовтневим відділом реєстрації актів громадського стану Запорізького міського управління юстиції, про що складено актовий запис № 483.

Рішення суду є документом, що підтверджує факт розірвання шлюбу судом після набрання ним законної сили.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до апеляційного суду Запорізької області через Орджонікідзевський районний суд м. Запоріжжя шляхом подачі апеляційної скарги у 10-денний строк з дня проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом 10 днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя В.О. Макаров