Справа № 2-501/11
Провадження №
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 травня 2011 року Баришівський районний суд Київської області в складі :

головуючого судді Лисюка О.Д.

при секретарі Ющенко Л.А.

розглянувши у відкритому судовому засiданнi в смт. Баришівка справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про встановлення факту прийняття спадщини, належності майна та визнання права власності на спадкове майно, -

В с т а н о в и в :

Позивач ОСОБА_1 звернулася до суду з позовною заявою про встановлення факту прийняття спадщини, належності майна та визнання права власності на спадкове майно. Свою заяву обґрунтовує тим, що після смерті ОСОБА_4, що являється чоловіком позивача, відкрилася спадщина, до складу якої входить: гараж, розташований по вулиці Некрасова, 7-А, ділянка №1 в смт. Баришівка Київської області. Зазначений гараж належав померлому та був збудований згідно дозволу, наданому йому рішенням №8 виконкому Баришівської селищної ради Київської області від 23.02.1989 року. Ніякого розпорядження стосовно свого майна покійний за життя не зробив. Після його смерті позивач єдина спадкоємець за законом після смерті чоловіка, оскільки їхні діти, які є відповідачами по справі, відмовилися від своєї частки спадщини а користь матері. ОСОБА_1 в нотаріальному порядку прийняла спадщину на частину спадкового майна, але оформити своє право на зазначений гараж, згідно чинного законодавства, вона не може, оскільки у померлого відсутні правовстановлюючі документи. Просить суд визнати за нею право власності на спадковий гараж.

У відповідності до ч.4 ст.130 ЦПК України, суд може у попередньому судовому засіданні ухвалити судове рішення у разі визнання позову відповідачем.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_1 свої позовні вимоги підтримала в повному обємі. Просить суд, визнати за нею право власності на гараж, що розміщений по вулиці Некрасова, 7-А в смт. Баришівка Київської області.

Відповідач ОСОБА_2 на попередньому судовому засіданні позовні вимоги визнала в повному обємі. Не заперечує проти визнання за її матірю права власності на спадковий гараж, що розташований по вулиці Некрасова, 7-А ділянка №1 в смт. Баришівка Київської області.

Відповідач ОСОБА_3 в судове засідання не зявився. Про день, час та місце розгляду справи був належним чином повідомлений. Від відповідача надійшло клопотання про розгляд справи за його відсутності, з позовними вимогами погоджується.

Заслухавши пояснення позивача, відповідача, дослідивши матеріали справи суд вважає, що заявлений позов є обґрунтованим та підлягає до задоволення виходячи з наступних міркувань.

Судом встановлено, що 14 листопада 2003 року у віці 66 років помер ОСОБА_4, про що 14 листопада 2003 року в книзі реєстрації актів громадянського стану Баришівсього районного управління юстиції Київської області зроблено відповідний запис за №143.

В день смерті ОСОБА_4 відкрилась спадщина, до складу якої входить гараж в смт. Бариишівка Київської області по вул. Некрасова, 7-А, ділянка №1, який був побудований спадкоємцем, на підставі рішення №8 виконкому Баришівської селищної ради Київської області від 23.02.1989 року.

Згідно 548 ЦК Української РСР (в редакції 1963 року) спадкоємцями можуть бути особи, що були живими на момент смерті спадкодавця, а також діти померлого, зачаті при його житті і народжені після його смерті.

Після смерті ОСОБА_4, спадкоємцями за законом є: його дружина ОСОБА_1, а також його діти: ОСОБА_2А та ОСОБА_3, які в свою чергу в нотаріальному порядку відмовилися від частки спадку на користь їхньої матері, що є позивачем по справі.

Ніякого розпорядження (заповіту) стосовно свого спадкового майна ОСОБА_4 при житті не зробив.

В установлений шестимісячний строк після смерті свого чоловіка позивач звернулася до Баришівської нотаріальної контори Київської області із заявою про прийняття спадщини. Частину майна позивач уже успадкувала в 2004 році.

Як вбачається із пояснень ОСОБА_1, при зверненні до державного нотаріуса Баришівської державної нотаріальної контори Київської області, вона не змогла повністю документально оформити свої спадкові права, оскільки у померлого були відсутні правовстановлюючі документи на спадковий гараж.

Згідно технічного паспорту, виготовленого Баришівським БТІ, гараж померлого ОСОБА_4 був збудований в 1989 році. В той час від забудовника не вимагали оформлення свідоцтва на право власності на майно.

Про те, що ОСОБА_4 був власником та володів гаражем №7-А по вул. Некрасова смт. Баришівка Київської області на праві приватної власності, свідчать такі докази:

· копія технічного паспорта на гараж, що розташований за адресою: вул. Некрасова, 7-А, смт. Баришівка, Київська область;

· копія рішення №8 виконкому Баришіської селищної ради Київської області від 23.02.1989 року;

· копією рішення №54 виконкому Баришіської селищної ради Київської області від 14.03.2011 року .

Таким чином, в судовому засіданні знайшов своє підтвердження факт володіння гаражем, що розташований за адресою: вул. Некрасова, 7-А, ділянка №1 смт. Баришівка, Київська область на праві приватної власності ОСОБА_4

Суд вважає, що змінені вимоги позивача підлягають до задоволення в повному обємі.

Керуючись ст. ст.10,11,209,211, 212-215,218 ЦПК України, ст. ст. 548 ЦК Української РСР (в редакції 1963 року), Постановою Пленуму Верховного Суду України Про судову практику у справах про спадкування №7 від 30.05.2008 року , суд -

В И Р I Ш И В:

Позовні вимоги задовольнити в повному обсязі.

1)
Встановити, що нежитлова будівля гараж, який знаходиться за адресою: вул. Некрасова, 7-А, ділянка №1 смт. Баришівка, Київська область, в дійсності належав на праві приватної власності ОСОБА_4, який помер, 14 листопада 2003 року.

2) Вставити, що ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, житель ІНФОРМАЦІЯ_2, прийняла спадщину після смерті свого чоловіка ОСОБА_4, який помер, 14 листопада 2003 року.

3) Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, жителем ІНФОРМАЦІЯ_2, право власності на гараж, що розташований за адресою: вул. Некрасова №7-А, ділянка №1, смт. Баришівка, Київська область, що належав на праві приватної власності ОСОБА_4, який помер, 14 листопада 2003 року.

4)

На дане рішення апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя Баришівського

районного суду ОСОБА_5