АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ

Категорія 23 (І) ОСОБА_1
Доповідач Михайлів Л.В.
У Х В А Л А

Іменем України

29 червня 2011 року колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді: Михайлів Л.В.

суддів - Зубакової В.П., Остапенко В.О.

при секретарі: Бондаренко І.В.

за участю: представника відповідача ОСОБА_2 - ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кривому Розі цивільну справу за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю «Агрофірма Україна» на рішення Широківського районного суду Дніпропетровської області від 03 березня 2011 року по справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Агрофірма Україна» до ОСОБА_2, треті особи Новомалинівська сільська рада Широківського району Дніпропетровської області, Державне підприємство «Центр державного земельного кадастру при державному комітеті України по земельним ресурсах», про визнання недійсним договору оренди земельної ділянки, -

В С Т А Н О В И Л А :

У червні 2010 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Агрофірма Україна» (надалі - ТОВ «Агрофірма Україна») звернулось до суду із позовом до ОСОБА_2 про визнання недійсним договору оренди земельної ділянки.

В обґрунтування своїх вимог позивач зазначив, що 01.01.2006 року між ним та ОСОБА_4, спадкоємцем якого є відповідач ОСОБА_2, було укладено договір оренди земельної ділянки, розташованої на території Новомалинівської сільської ради Широківського району Дніпропетровської області. Дослідивши всі умови укладеного договору, позивач дішов до висновку про невідповідність умов договору вимогам законодавства України: в ньому не визначені обєкт оренди та розмір орендної плати, відсутні умови і строки передачі земельною ділянки та просив визнати недійсним зазначений вище договір.

Рішенням Широківського районного суду Дніпропетровської області від 03 березня 2011 року у задоволенні позовних вимог ТОВ «Агрофірма Україна» відмовлено.

В апеляційній скарзі позивач ТОВ «Агрофірма Україна» ставить питання про скасування рішення суду та ухвалення нового рішення про задоволення позовних вимог в повному обсязі, посилаючись на неповноту та необєктивність розгляду справи судом першої інстанції. Так, не прийнято до уваги, що істотні умови договору оренди закріплені не у самому договорі, а у додаткових документах, не встановлено предмету договору оренди, форми орендної оплати, відсутній акт прийому-передачі земельної ділянки.

В запереченнях на апеляційну скаргу представник відповідача ОСОБА_2 ОСОБА_3 просить апеляційну скаргу відхилити й залишити без змін рішення суду першої інстанції як законне та обґрунтоване.

У звязку з відсутністю доказів в підтвердження поважності причин неявки в судове засідання представника позивача ТОВ «Агрофірма Україна», розгляд справи колегією суддів здійснюється за відсутності останнього.

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги і заявлених позовних вимог, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга ТОВ «Агрофірма Україна» не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що 01.01.2006 року між ТОВ «Агрофірма Україна» та ОСОБА_4 укладено договір оренди земельної ділянки загальною площею 7,560 га., розташованої на території Новомалинівської сільської ради Широківського району Дніпропетровської області, який зареєстровано у Широківському відділі Державної філії Центру ДЗК від 27.08.2007 року за № 65 та у Новомалинівській сільській раді Широківського району Дніпропетровської області від 01.01.2006 року за № 270 (а.с. 131-132, 136), та складено акт прийому-передачі земельної ділянки, який є невід`ємною частиною договору оренди (а.с. 133).

28 травня 2008 року ОСОБА_4 батько відповідача ОСОБА_2 помер (а.с. 138), після смерті якого нею було успадковано належну йому за життя на праві власності земельну ділянку що підтверджується державним актом на право приватної власності на землю від 01.03.2010 року (а.с. 26).

У звязку з прийняттям спадщини після смерті ОСОБА_4, відповідач стала правонаступником його прав й обовязків за укладеним ним за життя договором оренди від 01.01.2006 року.

Відмовляючи в задоволенні позовних вимог ТОВ «Агрофірма Україна», суд першої інстанції виходив з відсутності правових підстав, передбачених ст. 215 ЦК України для визнання укладеного договору оренди земельної ділянки недійсним.

Колегія судів погоджується з вказаним висновком суду першої інстанції з огляду на наступне.

Як вбачається зі змісту позовної заяви, ТОВ «Агрофірма Україна» оспорює дійсність договору оренди земельної ділянки, укладеного між ним та ОСОБА_4, з підстав відсутності в договорі всіх істотних умов, визначених ст. 15 Закону України «Про оренду землі».

Стаття 203 ЦК України встановлює загальні вимоги, додержання яких є необхідним для чинності правочину.

Недодержання в момент вчинення правочину стороною цих вимог є підставою його недійсності (ч. 1 ст. 215 ЦК України).

Відповідно до ч.1 ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні.

Згідно з ч.1 ст. 15 Закону України «Про оренду землі» від 06.10.1998 року з відповідними змінами та доповненнями в редакції на момент укладення оспорюваного договору, істотними умовами договору оренди землі є: об'єкт оренди (місце розташування та розмір земельної ділянки); строк дії договору оренди; орендна плата із зазначенням її розміру, індексації, форм платежу, строків, порядку її внесення і перегляду та відповідальності за її несплату; умови використання та цільове призначення земельної ділянки, яка передається в оренду; умови збереження стану об'єкта оренди; умови і строки передачі земельної ділянки орендарю; умови повернення земельної ділянки орендодавцеві; існуючі обмеження (обтяження) щодо використання земельної ділянки; визначення сторони, яка несе ризик випадкового пошкодження або знищення об'єкта оренди чи його частини; відповідальність сторін.

При цьому, в ч.2 зазначеної статті вказано, що відсутність у договорі оренди землі однієї з істотних умов, передбачених цією статтею, а також порушення вимог статей 4 - 6, 11, 17, 19 цього Закону є підставою для відмови в державній реєстрації договору оренди, а також для визнання договору недійсним відповідно до закону.

Невід'ємною частиною договору оренди землі на підставі ч.4 ст. 15 Закону України «Про оренду землі» є: план або схема земельної ділянки, яка передається в оренду; кадастровий план земельної ділянки з відображенням обмежень (обтяжень) у її використанні та встановлених земельних сервітутів; акт визначення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості); акт приймання-передачі об'єкта оренди; проект відведення земельної ділянки у випадках, передбачених цим Законом.

Як вбачається з тексту договору оренди від 01.01.2006 року, укладеного між ТОВ «Агрофірма Україна» та ОСОБА_4, його умовами визначено всі істотні умови, передбачені ч.1 ст. 15 Закону України «Про оренду землі».

Зокрема, умовами договору передбачено, що в оренду передається земельна ділянка, яка знаходиться на території Новомалинівської сільської ради Широківського району Дніпропетровської області, загальною площею 7,560 га, у тому числі ріллі 7,560 га, на 10 років із загальною сумою орендної плати 980 грн., яка підлягає перегляду за згодою сторін, у тому числі у разі зміни розмірів земельного податку, підвищення цін, тарифів, що не суперечить чинному законодавству.

При вирішенні спору судом першої інстанції враховані вищенаведені обставини та норми діючого законодавства, у звязку з чим висновок суду першої інстанції про те, що оспорюваний договір містить усі істотні умови, передбачені ст. 15 Закону України «Про оренду землі», й підстави для визнання його недійсним відсутні, колегія суддів вважає правильним. У звязку з чим доводи апеляційної скарги позивача в цій частині є необґрунтованими.

Безпідставними вважає колегія суддів й доводи апеляційної скарги щодо неврахування судом факту закріплення істотних умов не в самому договорі, а у додаткових документах, оскільки договір містить всі істотні умови, а розмір орендної плати закріплено в додатку до договору оренди, який є його невідємною частиною. Крім того, сам договір оренди та додаток до нього підписано сторонами, що свідчить про повне їх погодження з умовами укладеного договору.

Спростовується матеріалами справи й посилання позивача на відсутність акту прийому-передачі земельної ділянки, оригінал якого наявний на аркуші справи 133, а також на неможливість ідентифікації обєкту оренди, оскільки ознаки такої ідентифікації відображено в державному акті на право приватної власності на землю, виданого на імя ОСОБА_4 (а.с.134).

Отже, вирішуючи спір, суд першої інстанції, відповідно до вимог ст.ст. 212-215 ЦПК України, в достатньо повному обсязі встановив права та обов'язки сторін, що беруть участь у справі, перевірив доводи і заперечення сторін, дав їм належну правову оцінку і ухвалив обґрунтоване рішення, яке відповідає вимогам закону, а тому апеляційна скарга підлягає відхиленню.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 308, 313-315 ЦПК України колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Агрофірма Україна» відхилити.

Рішення Широківського районного суду Дніпропетровської області від 03 березня 2011 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили.

Головуючий:

Судді: