АПЕЛЛЯЦИОННЫЙ СУД ДНЕПРОПЕТРОВСКОЙ ОБЛАСТИ

Категорія 26 (ІV) суддя Свистунова О.В.
Суддя-доповідач ОСОБА_1
РІШЕННЯ

Іменем України

06 липня 2011 року колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді: Остапенко В.О.

суддів: Зубакової В.П., Неклеси В.І.

при секретарі: Бондаренко І.В.

розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Кривому Розі цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України в м. Кривому Розі Дніпропетровської області на рішення Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу від 30 грудня 2010 року по справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України в м. Кривому Розі Дніпропетровської області, третя особа Відкрите акціонерне товариство «Криворізький залізорудний комбінат» (на теперішній час - Публічне акціонерне товариство «Криворізький залізорудний комбінат»), про перерахунок страхових виплат, стягнення заборгованості по страховим виплатам.

Особи, які беруть участь у розгляді справи:

представник відповідача ОСОБА_2 виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України в м. Кривому Розі Дніпропетровської області ОСОБА_4,

представник третьої особи Публічного акціонерного товариства «Криворізький залізорудний комбінат» - ОСОБА_5, -

В С Т А Н О В И Л А:

В жовтні 2009 року ОСОБА_3 звернувся до суду з позовом до Відкритого акціонерного товариства «Криворізький залізорудний комбінат», на теперішній час Публічне акціонерне товариство «Криворізький залізорудний комбінат» (надалі ПАТ «Кривбасзалізрудком»), ОСОБА_2 виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України в м. Кривому Розі Дніпропетровської області (надалі - Фонд), про перерахунок сум відшкодування шкоди, страхових виплат, стягнення заборгованості по відшкодуванню шкоди та страховим виплатам.

В позові вказав, що він працював на шахті «ім.В.І.Леніна» виробничого об`єднання «Кривбасруда» правонаступником якого є ПАТ «Кривбасзалізрудком», де отримав професійне захворювання вібраційну хворобу.

За висновками МСЕК йому було встановлено втрату професійної працездатності з 1974р. 40 %, а з 1994р. - 40% безстроково.

Після встановлення втрати працездатності підприємством призначено позивачу страхові виплати у відшкодування шкоди.

Вважає, що підприємство неправильно визначило йому розмір відшкодування шкоди, що потягло виплату Фондом страхових сум у заниженому розмірі.

Просив суд стягнути з ПАТ «Кривбасзалізрудком» на його користь недоплату по щомісячним виплатам за період з 01.01.2001 року по 01.04.2001 року в розмірі 687 грн. 15 коп., а також з Фонду на його користь недоплату по щомісячним страховим виплатам в сумі 24 997 грн. 87 коп. за період з 01.10.2006 року по 01.10.2009 року, а також щомісячні страхові виплати в розмірі 1 044 грн. 60 коп., починаючи з 01.10.2009 року, довічно, або до наступного перерахунку згідно діючого законодавства.

Ухвалою суду від 30 грудня 2010 року за заявою представника позивача залишено без розгляду вимоги позивача в частині його вимог до відповідача ПАТ «Кривбасзалізрудком» та залучено вказане підприємство в якості третьої особи.

Рішенням Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу від 30 грудня 2010 року позовні вимоги ОСОБА_3 задоволено частково. Стягнуто з Фонду на користь ОСОБА_3 недоплату по щомісячним страховим виплатам в сумі 23 896 грн. 17 коп. за період з 07.10.2006 року по 01.10.2009 року, а також щомісячні страхові виплати в розмірі 1 027,10 грн., починаючи з 01.10.2009 року, довічно, або до наступного перерахунку згідно діючого законодавства, в решті позову відмовлено.

В апеляційній скарзі Фонд ставить питання про скасування рішення суду і ухвалення нового рішення про відмову позивачу в задоволенні позову, оскільки суд безпідставно притягнув Фонд до участі у справі в якості відповідача, а не третьої особи, не врахувавши того, що втрата професійної працездатності позивача настала до утворення Фонду й він не є правонаступником помилок підприємства, яке нараховувало страхові виплати позивачу.

Судом не враховані вимоги п.п.1, 4, 5, 6, 12.1, 16 Положень (стандартів) бухгалтерського обліку, затвердженого Наказом Міністерства Фінансів України від 28.05.1999р. № 137, вимоги п.12 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 24.10.2003р. «Про внесення змін і доповнень до постанови Пленуму Верховного Суду України від 27.03.1992р. № 6 «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди» щодо випадків перерахунку страхових виплат, не враховано, що позивач пропустив строк звернення до суду.

В запереченнях на апеляційну скаргу представник позивача просить відхилити апеляційну скаргу, залишивши рішення суду без змін, як законне та обгрунтоване.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах заявлених позовних вимог, доводів апеляційної скарги та заперечень на неї, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що позивач тривалий період часу працював у шкідливих умовах праці на шахті «ім.В.І.Леніна» виробничого об`єднання «Кривбасруда» правонаступником якого є ПАТ «Кривбасзалізрудком», де отримав професійне захворювання вібраційну хворобу.

За висновками МСЕК йому було встановлено втрату професійної працездатності з 1974р. 40 %, а з 1994р. - 40% безстроково.

Наказом по ВО «Кривбасруда» від 06.06.1997 року № 88 ОСОБА_3 перераховано щомісячні виплати у відшкодування шкоди, виходячи із середньомісячної заробітної плати по професії позивача за січень-квітень 1992 року у розмірі 10 537 крб., відкоригованої на коефіцієнти підвищення тарифних ставок та посадових окладів на час видачі наказу, які становили 50,34 грн. ( 125,84 грн. x 40%).

Спір виник з приводу неправильного застосування ПАТ «Кривбасзалізрудком» коефіцієнтів підвищення тарифних ставок та посадових окладів до сум відшкодування шкоди з 01.01.1996 року, що потягло неправильне нарахування та виплату регресних сум підприємством та страхових сум, які виплачує ОСОБА_2 фонду з 01.04.2001 року.

Ухвалюючи рішення про часткове задоволення позову, суд першої інстанції виходив з того, що відповідачами невірно призначено щомісячні страхові виплати ОСОБА_3 у звязку з втратою профпрацездатності.

Колегія суддів не погоджується з вказаними висновками суду першої інстанції з наступних підстав.

Відповідно до ст. 213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним та обгрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом.

Як вбачається з позовної заяви, підставою для звернення ОСОБА_3 з позовом до суду стало те, що при обчисленні розміру страхових виплат ВО «Кривбасруда» невірно застосував коефіціенти реального росту заробітної плати, що потягло в подальшому невірне нарахування і виплату щомісячних страхових сум, як з боку підприємства, так і з боку ОСОБА_2 Фонду, яке здійснювало й здійснює їх перерахунок та виплату позивачу з моменту передачі його особової справи.

Відповідно до п.28 «Правил відшкодування власником підприємства, установи і організації або уповноваженим ним органом шкоди, заподіяної працівникові ушкодженням здоровя, повязаним з виконанням ним трудових обовязків», затверджених Постановою Кабінету Міністрів України № 472 від 23.06.1993 року в редакції (зі змінами, внесеними Постановою Кабінету Міністрів України № 492 від 18.07.1994 року), яка діяла на момент виникнення даних правовідносин, перерахування розміру відшкодування шкоди (втраченого заробітку, витрат на соціальну і медичну допомогу) проводилось у разі підвищення тарифних ставок (окладів) працівників госпрозрахункових підприємств, а також заробітної плати відповідно до колективного договору.

При зростанні тарифних ставок і посадових окладів на підприємстві з метою збільшення їх частки в середньомісячній заробітній платі в межах встановленого фонду споживання, при якому змінювалась лише структура заробітної плати (одночасно зменшувалися інші складові заробітної плати без зміни її загального розміру), не передбачено підстав для проведення перерахування щомісячних страхових виплат на коефіцієнт росту посадових окладів і тарифних ставок, що витікає з положень нормативно-правових актів, діючих на час виникнення спірних правовідносин, якими визначено порядок нарахування та перерахунку сум відшкодування шкоди працівникові у звязку із ушкодженням здоровя, повязаним з виконанням трудових обовязків.

Отже, госпрозрахункові підприємства, виходячи із своїх фінансових можливостей самостійно визначають зростання коефіцієнтів тарифних ставок (посадових окладів) та терміни їхнього запровадження відповідно до фінансових можливостей та граничного розміру коефіцієнтів підвищення тарифних ставок та посадових окладів, вказаних в Постановах КМУ за погодженням із профспілковими органами підприємства, що відповідно відзначалося в Спільних Постановах адміністрації та профспілкових організацій, які встановлювали розмір підвищення тарифних ставок та посадових окладів.

Як вбачається з матеріалів справи, відповідач ПАТ «Кривбасзалізрудком», відповідно до наказів по підприємству, в межах своїх повноважень та, виходячи із своїх фінансових можливостей, визначив розмір коефіцієнтів зростання тарифних ставок і посадових окладів.

Розглядаючи справу, суд першої інстанції перерахував розмір середньої заробітної плати позивача та призначені йому підприємством суми відшкодування шкоди на коефіцієнти підвищення тарифних ставок (посадових окладів), не звернувши уваги на доводи представника відповідача ПАТ «Кривбасзалізрудком» про те, що після введення договірної заробітної плати ідеального підвищення тарифних ставок та посадових окладів на підприємстві фактично не проводилось у звязку з тим, що при підвищенні тарифних ставок мінялася структура заробітної плати.

Виходячи з наведеного, колегія суддів приходить до висновку про правильність застосування ПАТ «Кривбасзалізрудком» коефіцієнтів реального росту заробітної плати при перерахунку робітникам сум втраченого заробітку у звязку з ушкодженням здоровя, починаючи з 01.01.1996 року до часу передачі особової справи до ОСОБА_2 Фонду, та вважає, що підстав для перерахунку страхових виплат та встановлення нового розміру страхових виплат немає.

На підставі викладеного, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга відповідача підлягає задоволенню, а рішення суду скасуванню на підставі п.п. 3, 4 ч.1 ст. 309 ЦПК України в зв'язку з невідповідністю висновків суду обставинам справи, порушенням норм матеріального права, з ухваленням нового рішення про відмову в задоволенні позовних вимог ОСОБА_3 до ОСОБА_2 виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України в м. Кривому Розі Дніпропетровської області, третя особа Відкрите акціонерне товариство «Криворізький залізорудний комбінат» (на теперішній час - Публічне акціонерне товариство «Криворізький залізорудний комбінат»), про перерахунок страхових виплат, стягнення заборгованості по страховим виплатам.

Керуючись ст.ст. 303, 307, п.п. 3,4 ч.1 ст. 309, 313, 314, 316-317 ЦПК України, колегія суддів,-

ВИРІШИЛА:

Апеляційну скаргу відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України в м. Кривому Розі Дніпропетровської області задовольнити.

Рішення Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу від 30 грудня 2010 року скасувати та ухвалити нове рішення.

В задоволенні позову ОСОБА_3 до ОСОБА_2 виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України в м. Кривому Розі Дніпропетровської області, третя особа Відкрите акціонерне товариство «Криворізький залізорудний комбінат» (на теперішній час - Публічне акціонерне товариство «Криворізький залізорудний комбінат»), про перерахунок страхових виплат, стягнення заборгованості по страховим виплатамвідмовити.

Рішення суду набирає законної сили з моменту його проголошення, але може бути оскаржено в касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня набрання ним законної сили.

Головуючий: (підпис)

Судді: (підписи)

Згідно з оригіналом.

Суддя-доповідач: ОСОБА_1