Справа №22-ц-598/11Головуючий у І інстанціїОСОБА_1
Категорія47Доповідач у 2 інстанції Березовенко
УХВАЛА

Іменем України

16 лютого 2011 року колегія суддів судової палати в цивільних справах Апеляційного суду Київської області в складі:

головуючого судді: Сержанюка А.С.,

суддів: Березовенко Р.В.,Фінагєєва В.О.,

при секретарі: Хворостяній А.М.,

розглянула у відкритому судовому засіданні в м.Києві цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Києво-Святошинського районного суду Київської області від 01 грудня 2010 року в справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів.

Заслухавши доповідь судді апеляційного суду, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів,-

ВСТАНОВИЛА:

В листопаді 2010 року позивачка звернулася до суду з позовом до відповідача про стягнення аліментів. Свої вимоги мотивує тим, що з 04 вересня 2009 року вона перебуває в зареєстрованому шлюбі з відповідачем і 23 квітня 2010 року у них народилась донька ОСОБА_4. Нею подано позовну заяву про розірвання шлюбу, їхня дитина проживає разом з нею та знаходиться на її утриманні, що підтверджується довідкою з місця проживання. Донька потребує постійного матеріального забезпечення. Вона на даний час не працює, оскільки знаходиться у відпустці по догляду за дитиною до трьох років, а тому не в змозі повністю забезпечити матеріально дитину. Просила стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання доньки ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, у розмірі 2000 грн., щомісячно до досягнення донькою повноліття, з дня подачі. А також просила стягнути з відповідача аліменти на її утримання у розмірі 1000 грн., щомісячно, з дня подачі позову та до досягнення донькою трирічного віку.

Рішенням Києво-Святошинського районного суду Київської області від 01 грудня 2010 року позов було задоволено частково. Стягнуто з ОСОБА_2 аліменти на користь ОСОБА_3 на утримання дочки ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1 в розмірі 700 (сімсот) грн. щомісячно, починаючи з 08.11.2010 року та до її повноліття; стягнуто з ОСОБА_2 аліменти на користь ОСОБА_3 на її утримання в розмірі 450 (чотириста п"ятдесят) грн. 00 коп. щомісяця з 08.11.2010 року та до досягнення дочкою трирічного віку, тобто до 23.04.2013 року. Стягнуто з ОСОБА_2 державне мито в дохід держави в сумі 51 грн. 00 коп.

В апеляційній скарзі апелянт просить скасувати рішення суду, та ухвалити нове - про зменшення розміру стягнутих судом першоїінстанції аліментів: на утримання дитини 400 грн. і на утримання дружини 200 грн., посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права, оскільки він не працює і не зможе сплачувати аліменти у визначеному судом першої інстанції розмірі.

Колегія суддів, перевіряючи законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог заявлених у суді першої інстанції, вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Відповідно до статті 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до п.3 ч.1 ст.181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі.

Згідно ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього Кодексу.

Статтєю 184 СК України передбачено, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів, визначений судом у твердій грошовій сумі, підлягає індексації відповідно до закону. Якщо розмір аліментів, визначений судом у твердій грошовій сумі, менше мінімального розміру, передбаченого частиною другою статті 182 цього Кодексу, то дитині призначається відповідно до закону державна допомога в розмірі різниці між визначеним розміром аліментів і 30 відсотками прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Відповідно до ст. 84 СК України дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Право на утримання дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того, чи вона працює, та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу.

Судом першої інстанції встановлено, що позивачка з 04 вересня 2009 року перебуває в зареєстрованому шлюбі з відповідачем. 23 квітня 2010 року у сторін народилась донька ОСОБА_4, однак з березня 2010 року позивачка з відповідачем разом не проживають та не підтримують сімейні стосунки, донька сторін проживає та перебуває на утриманні позивачки, що підтверджується довідкою Білогородської сільської ради, а відповідач кошти на утримання доньки та позивачки не надає, остання до 23.04.2013 року перебуває у відпустці по догляду за дитиною до трьох років.

Відповідно до статті 303 ЦПК України апеляційний суд при перевірці законності і обґрунтованості рішення суду першої інстанції не має права виходити як за межі апеляційної скарги, так і за межі вимог заявлених у суді першої інстанції.

Задовольняючи позовні вимоги частково, з урахуванням конкретних обставин справи, суд першої інстанції, на думку колегії суддів, правильно керувався ст.ст. 84,180,181,182,184 СК України та дійшов вірного висновку, щодо необхідності стягнення аліментів з відповідача на утримання неповнолітньої дитини до її повноліття та на утримання дружини до трьохрічного віку дитини саме в такому розмірі.

Висновки суду відповідають вимогам закону та обставинам справи.

Доводи апеляційної скарги, щодо неможливості сплати відповідачем аліментів саме у визначеному судом розмірі, на думку колегії суддів не заслуговують на увагу, оскільки відповідач будучи дієздатною, працездатною особою - не працює (з трудової книжки працює по три місяці на рік і звільняється за власним бажанням), що на думку колегії свідчить про його небажання працевлаштування ( на обліку в центрі зайнятості також не перебуває). Інших будь-яких доводів, які б заслуговували на увагу колегії суддів та спростували висновки суду першої інстанції викладені в рішенні, апелянтом надано не було.

Рішення суду постановлено з додержанням норм матеріального та процесуального права, підстав для його скасування при апеляційному розгляді справи не встановлено.

Враховуючи зазначене, апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а рішення суду без змін.

Керуючись ст. ст. 303, 307, 308, 317 ЦПК України, колегія суддів, -

у х в а л и л а:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити.

Рішення Києво-Святошинського районного суду Київської області від 01 грудня 2010 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена в касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили.

Головуючий:

Судді: