АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Категорія № 34 (1) інстанції ОСОБА_1
Доповідач Савіна Г.О.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 листопада 2011 року м. Кривий Ріг

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Дніпропетровської області в складі :

головуючого - судді Савіної Г.О.,

суддів Турік В.П., Братіщевої Л.А.,

при секретарі Бондаренко І.В.

за участю представника позивача ОСОБА_2

ОСОБА_3

представника відповідача ТОВ «Епіцентр К» - ОСОБА_4

Олександрівни,

відповідача ОСОБА_5,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кривому Розі цивільну справу за апеляційними скаргами Товариства з обмеженою відповідальністю «Епіцентр К», ОСОБА_5 на рішення Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу від 20 червня 2011 року по справі за позовом ОСОБА_2 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Епіцентр К», Першої Української страхової компанії, ОСОБА_5 про стягнення матеріальної та моральної шкоди, -

ВСТАНОВИЛА:

У вересні 2009 року ОСОБА_2 звернулась до суду з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Епіцентр К» (далі ТОВ «Епіцентр К»), Першої Української страхової компанії, ОСОБА_5 про стягнення матеріальної та моральної шкоди. В обґрунтування позовних вимог зазначила, що їй на праві власності належить автомобіль марки Деу-Сенс, державний номер НОМЕР_1, 06 лютого 2009 року водій ОСОБА_5, керуючи автомобілем ГАЗ-3302, державний номер АА 2691 ET, який належить TOB «Епіцентр К», не витримав безпечної швидкості, не врахував дорожню обстановку, не дотримався дистанції та допустив зіткнення з належним їй автомобілем. В результаті дорожньо-транспортної пригоди автомобілі отримали механічні пошкодження. Вина ОСОБА_5 у скоєній дорожньо-транспортній пригоді підтверджується постановою Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу від 10 березня 2009 року. Першою Українською страховою компанією їй було виплачене страхове відшкодування в сумі 21997 грн. 80 коп., однак фактично на ремонт належного їй автомобіля нею було витрачено більшу суму коштів, ніж зазначено у звіті № 10 Криворізької філії ЗАТ Український центр післяаварійного захисту «Експерт-сервіс-авто» та згідно якого виплачувалося страхове відшкодування. Тому просила суд, стягнути на її користь на відшкодування матеріальної шкоди з TOB «Епіцентр К» - 3611,88 грн., з Першої Української страхової компанії - 3002,20 грн., та з ОСОБА_5 у відшкодування моральної шкоди 10000 грн., а також стягнути з відповідачів судові витрати.

Рішенням Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу від 20 червня 2011 року позовні вимоги ОСОБА_2 задоволені частково, стягнуто на її користь з TOB «Епіцентр К» матеріальну шкоду в розмірі 3611 грн. 88 коп., та з ОСОБА_5 у відшкодування моральної шкоди 1000 грн. Стягнуто солідарно з TOB «Епіцентр К» та ОСОБА_5 на користь позивача державне мито в розмірі 36,12 грн., витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи в розмірі 120 грн. та витрати на правову допомогу в розмірі 500 грн. В іншій частині позовних вимог відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_5 ставить питання про скасування рішення суду в частині стягнення з нього на користь позивача моральної шкоди в розмірі 1000 грн. і судових витрат та ухвалення в цій частині нового рішення про відмову в задоволенні позовних вимог, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права. На його думку, судом неправомірно стягнуто з нього моральну шкоду, оскільки позивачем не доведено факт її спричинення.

В апеляційній скарзі ТОВ «Епіцентр К» ставить питання про скасування рішення суду в частині стягнення з ТОВ «Епіцентр К» матеріальної шкоди в розмірі 3611,88 грн. і судових витрат та ухвалення в цій частині нового рішення про відмову в задоволенні позовних вимог, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права. Зокрема, на його думку, судом не враховано висновок експертизи проведеної відповідно до вимог чинного законодавства в якому прямо вказано розмір матеріальних збитків в сумі 24703,22 грн.; не враховано той факт, що оцінка, здійснена експертом має перевагу від наданої СПД Прокопенко квитанції, в якій зазначено лише розрахунок за ремонт автомобіля в сумі 28611,88 грн. без відображення того, який саме ремонт було здійснено, які саме деталі використовувались, необхідності таких робіт та чи повязані вони з дорожньо-транспортною пригодою. Також судом не взято до уваги, що сума відновлюваних робіт згідно наданої ПП Прокопенко калькуляції значно завищена у порівнянні з вартістю відновлюваного ремонту автомобіля та необхідних робіт визначених експертною оцінкою, яка була проведена через два дні після надання калькуляції ПП Прокопенко. Крім того, зазначена калькуляція не є підтвердженням виконання робіт.

В своїх запереченнях ОСОБА_2 просить апеляційні скарги відхилити, а рішення суду залишити без змін.

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах заявлених вимог та доводів апеляційних скарг, колегія суддів вважає, що апеляційні скарги не підлягають задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що постановою Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу від 10.03.2009 року ОСОБА_5 визнано винним у скоєнні ДТП та притягнуто до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 340 грн. Відповідно до зазначеної постанови, ОСОБА_5, 06.02.2009 року, керуючи транспортним засобом ГАЗ-3302, державний номер АА 2691 ET, не витримав безпечної швидкості, не врахував дорожню обстановку, не дотримався дистанції та скоїв зіткнення з автомобілем ДЕУ-Сенс, державний номер НОМЕР_1. Внаслідок ДТП автомобілі отримали механічні ушкодження. Згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу, автомобіль ГАЗ-3302, реєстраційний номер АА 2691 ET належить TOB «Епіцентр К».

Згідно наказу №52/Кр-п «про прийняття на роботу» від 24.12.2007 року, та витягу з трудової книжки А С№891669, ОСОБА_5 прийнятий на посаду водія транспортних засобів відділу поставки гіпермаркеті м. Кривий Ріг з 24.12.2007 р. з окладом згідно зі штатним розкладом і укладанням договору про повну матеріальну відповідальність.

Згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу, автомобіль ДЕУ-Сенс, реєстраційний номер НОМЕР_1 належить ОСОБА_2.

На підставі страхового акту № ЦВ-0019 від 30.03.2009 року Першою Українською страховою компанією ОСОБА_2 було перераховано 21966,56 грн. на відшкодування матеріальної шкоди, розмір якої в сумі 24703, 22 грн. з урахуванням ПДВ 4117, 20 грн. було визначено страховою компанією звітом № 10 про оцінку ймовірного страхового відшкодування власнику автомобіля НОМЕР_2, внаслідок пошкодження транспортного засобу при дорожньо-транспортній пригоді.

Задовольняючи позовні вимоги позивача в частині стягнення з ТОВ «Епіцентр К» 3611,88 грн. на відшкодування матеріальної шкоди, суд керувався положеннями ч.1 ст.1166,ч.1 ст.1172, ч.2 ст.1187 ЦК України і обґрунтовано дійшов висновку, що вина ОСОБА_5 в скоєнні дорожньо-транспортної пригоди, під час керування транспортним засобом, належним товариству, з яким він перебуває в трудових відносинах, підтверджена постановою суду. Внаслідок його неправомірних дій позивачу було спричинено матеріальну шкоду, в розмірі 28611,88 грн., яка в сумі 21966, 56 грн. відшкодована позивачу страховою компанією, а 3611 грн. 88 коп. підлягає відшкодуванню ТОВ «Епіцентр К».

Колегія суддів погоджується з висновком суду з огляду на наступне.

Відповідно до ч.1 ст.1166 ЦК України майнова шкода,завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи,відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Частиною 2 ст.1187 ЦК України, передбачено, що шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Згідно ч.1 ст.1172 ЦК України юридична або фізична особа відшкодовує шкоду, завдану їхнім працівником під час виконання ним своїх трудових (службових)обов'язків.

Як убачається із квитанції № 060431 від 07.03.2009 року, калькуляції, товарних чеків, акту виконаних робіт, виданих ПП Прокопенко за ремонт автомобіля, позивач заплатила 28611,88 грн.

Матеріальна шкода в сумі 21966,56 грн. відшкодована позивачу страховою компанією на підставі договору страхування цивільної відповідальності.

Відповідно до ст. 1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов'язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).

Пунктом 5 постанови Пленуму Верховного Суду України від 27.03.1992 року із змінами, внесеними згідно з постановами Пленуму Верховного Суду України №7 від 08.07.1994 року, №11 від 30.09.1994 року, №15 від 25.05.1998 року, №9 від 24.10.2003 року «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди» передбачено, що при розгляді справ про відшкодування шкоди за ст. 441 ЦК України (ст. 1192 ЦК України в редакції 2003 року) суди повинні мати на увазі, що крім загальних підстав, передбачених ст. 440 ЦК України (ст. 1166 ЦК України) відповідальність юридичної особи настає лише у випадках, коли особа, з вини якої заподіяна шкода, знаходиться з даною організацією в трудових відносинах і шкода заподіяна нею у звязку з виконанням трудових (службових) обовязків, незалежно від того, постійним, сезонним, тимчасовим за трудовим договором чи на інших умовах вона була працівником цієї організації.

Відповідно до п.9 цієї Постанови потерпілому, у разі неможливості відшкодування шкоди в натурі, відшкодовуються у повному обсязі збитки відповідно до реальної вартості на час розгляду справи втраченого майна, робіт, які необхідно провести, щоб виправити пошкоджену річ, усунути інші негативні наслідки неправомірних дій заподіювача шкоди.

На підставі вищевикладеного колегія суддів вважає безпідставними доводи представника ТОВ «Епіцентр К» щодо порушення судом норм матеріального права при розгляді цих позовних вимог позивача до товариства.

Крім цього, ці доводи практично зводяться до переоцінки доказів та незгоди з висновками суду по їх оцінці і відповідно до ч.1 ст.57 ЦПК України юридичного значення для вирішення справи не мають.

Задовольняючи частково позовні вимоги про відшкодування моральної шкоди та стягнувши на її відшкодування з ОСОБА_5 на користь позивача 1000,00 грн., суд першої інстанції виходив із конкретних обставин справи та врахував вимоги розумності та справедливості. Колегія суддів погоджується із висновком суду, враховуючи наступне.

Відповідно до ч.1 ст.1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.

Статтею 23 ЦК України передбачено загальні положення відшкодування моральної шкоди.

Відповідно до ч.1 цієї статті особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав.

Моральна шкода полягає, зокрема, у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у звязку із знищенням чи пошкодженням майна (п.3 ч.2 ст.23 ЦК України.)

Факт пошкодження майна (транспортного засобу), належного позивачу на праві приватної власності, підтверджено матеріалами справи, не спростовується винною особою в її пошкодженні ОСОБА_5

Внаслідок пошкодження транспортного засобу, позивачу було спричинено моральну шкоду, яка полягала в тому, що вона, як підприємець не могла, як раніше, без перешкод займатися підприємницькою діяльністю, оскільки вимушена була займатися ремонтом автомобіля, звертатися до різних установ за оцінкою матеріальної шкоди, її відшкодуванням тощо, що призвело до порушення її звичайного способу життя, і як наслідок, до душевних переживань та страждань.

При визначенні розміру моральної шкоди суд врахував розяснення п.9

Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 р. (з подальшими змінами) «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» і вірно дійшов висновку щодо розміру моральної шкоди в 1000,00 грн., достатньої для відшкодування спричиненої позивачу неправомірними діями відповідача ОСОБА_5 моральної шкоди.

На підставі вищевикладеного колегія суддів вважає доводи ОСОБА_5 щодо прийняття судом рішення в цій частині з порушенням норм матеріального права та щодо відсутності взагалі факту спричинення моральної шкоди, так як на момент дорожньо-транспортної пригоди позивача в автомобілі не було, безпідставними, оскільки вони спростовуються матеріалами справи і суперечать вказаним матеріальним нормам законів.

За таких обставин, колегія суддів вважає, що рішення суду ухвалене з дотриманням норм матеріального та процесуального законодавства, у звязку з чим апеляційні скарги підлягають відхиленню, а рішення суду першої інстанції залишенню без змін.

Рішення суду в іншій частині не оскаржено.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 308, 313-315 ЦПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А :

Апеляційні скарги Товариства з обмеженою відповідальністю «Епіцентр К» та ОСОБА_5 відхилити.

Рішення Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу від 20 червня 2011 року залишити без змін

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, але може бути оскаржена у касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду кримінальних і цивільних справ протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили.

Головуючий :

Судді: