АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 22-ц/490/2067/11 Справа № 22ц-9672/11 Головуючий у 1 й інстанції - ОСОБА_1 Доповідач - Петренко І.О.
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 листопада 2011 року м. Дніпропетровськ

Колегія суддів судової палати по цивільним справам апеляційного суду Дніпропетровської області в складі:

головуючого судді Петренко І.О.

суддів Котушенко С.П., Болту нової Л.М.

при секретарі Ляпченко Л.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпропетровську апеляційну скаргу ОСОБА_2 на рішення Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 31 березня 2011 року по справі за позовом ОСОБА_2 до Обслуговуючого кооперативу «Автогаражний кооператив №8 «Світофор» про стягнення заборгованості із заробітної плати та середнього заробітку за час затримки,-

В С Т А Н О В И Л А :

Позивач звернувся до суду з позовом та просив з урахуванням доповнень до позовної заяви ухвалити рішення, яким стягнути з відповідача на його користь середню заробітну плату за час затримки розрахунку та 15 966,75 грн. за затримку розрахунку.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилався на те, що при звільненні він не отримав заробітну плату в розмірі 275,67 грн. Згодом він дізнався, що заробітну плату йому не виплатили так як рішенням зборів правління Обслуговуючого кооперативу «Автогаражного кооперативу №8 «Світлофор» від 27 жовтня 2004 року із його заробітної плати утримано 287,44 грн. за завдану шкоду. Про існування цього рішення його не повідомляли, не ознайомлювали, вважає, що шкоди ніякої відповідачеві він не завдавав, а тому просить визнати незаконним та скасувати рішення зборів правління Обслуговуючого кооперативу «Автогаражного кооперативу №8 «Світлофор» від 27 жовтня 2004 року про утримання із заробітної плати позивача 287,44 грн. На момент звільнення йому не виплачені всі належні йому суми, а тому вважає, що відповідач повинен виплатити йому середній заробіток за час затримки розрахунку до дня фактичного розрахунку, а саме 15 966,75 грн.

Рішенням Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 31 березня 2011 року позовні вимоги ОСОБА_2 задоволені частково. Визнано незаконним та скасовано рішення зборів правління Обслуговуючого кооперативу «Автогаражного кооперативу №8 «Світлофор» від 27 жовтня 2004 року про утримання із заробітної плати ОСОБА_2 287,44 грн. Стягнено з Обслуговуючого кооперативу «Автогаражного кооперативу №8 «Світлофор» на користь ОСОБА_2 заборгованість по заробітній платі в розмірі 275,67 грн., середній заробіток за час затримки розрахунку у розмірі 600 грн. В задоволені іншої частини позовних вимог відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 просить рішення суду змінити та ухвалити рішення, яким задовольнити його позовні вимоги в повному обсязі.

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги та заявлених вимог, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційну скаргу слід задовольнити частково , а рішення суду першої інстанції частково скасувати та постановити нове рішення з наступних підстав.

Відповідно до ст.. 213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним та обґрунтованим.

Законним є рішення , яким суд , виконавши всі вимоги цивільного судочинства , вирішив справу згідно із законом.

Обґрунтованим є рішення , ухвалене на основі повно і всебічно зясованих обставин , на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень , підтверджених тими доказами , які були досліджені в судовому засіданні.

Як вбачається з матеріалів справи позивач працював з 15 січня 1988 року по 26 вересня 2004 року головою правління „ОСОБА_1 гаражного кооперативу № 8 „Світлофор і був звільнений в звязку із закінченням строку трудового договору ( ар. сп. 3,6-7,76).

На день звільнення позивача , йому не було виплачено заробітну плату у розмірі 275 грн.67 коп. , що підтверджується довідками відповідача та не заперечується сторонами ( ар. сп. 20,30 ).

Виходячи з вище наведеного та у відповідності до положень ст.. 116 та ч.2 ст. 233 КЗпП України суд обґрунтовано задовольнив позовні вимоги та стягнув з відповідача на користь позивача заборгованість по заробітній платі у розмірі 275 грн.67 коп.

Правильно судом першої інстанції було вирішено і питання у відповідності до положень ст.. 136 КЗпП України щодо визнання не законним рішення зборів правління Обслуговуючого кооперативу „ Автогаражний кооператив № 8 „Світлофор від 27 жовтня 2004 року про утримання із заробітної плати ОСОБА_2 287 грн.44 коп. на відшкодування шкоди , завданої працівником роботодавцю.

Вирішуючи питання часткового задоволення позовних вимог про стягнення з відповідача середньої заробітної плати за час затримки розрахунку у відповідності до положень ст.. 117 КЗпП України , суд першої інстанції помилково дійшов до висновку про можливість часткового задоволення даних вимог з урахуванням розміру не виплаченої заробітної плати , її співмірність розміру середньої заробітної плати за час затримки розрахунку , отримання позивачем пенсії.

Однак, колегія суддів вважає , що в даній частині в задоволенні позовних вимог слід відмовити , оскільки як зазначалось раніше позивач був звільнений 26 вересня 2004 року. Як вбачається з тексту позовної заяви ( ар. сп. 1, 34-35 ) та заяв , що знаходяться в матеріалах справи ( ар. сп. 95-97) про порушення своїх прав позивачу було відомо з моменту звільнення , але до суду за вирішенням спірного питання він звернувся лише у квітні 2007 року, що у відповідності до розяснень , що містяться в п. 25 постанови Пленуму Верховного Суду України „ Про практику застосування судами законодавства про оплату праці являється підставою для відмови в задоволенні даної частини позовних вимог.

В задоволенні вимог про повернення витрат понесених позивачем на поштові відправлення , копіювання документів правильно оскаржуваним рішенням відмовлено ,оскільки такі витрати у відповідності до положень ст.. 79 ЦПК України до судових витрат не відносяться.

У відповідності до положень ч.1 ст.88 ЦПК України стороні , на користь якої ухвалено рішення , суд може присудити з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати , але пропорційно до розміру задоволених позовних вимог , а тому задовольнити вимоги по поверненню сум витрачених на отримання позивачем правової допомоги не можна.

Керуючись ст..ст. 303,307,308, п.4 ч.1 ст. 309,313,314,315,316,317,319 ЦПК України , колегія суддів,-

В И Р І Ш И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 задовольнити частково.

Рішення Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 31 березня 2011 року скасувати в частині стягнення з Обслуговуючого кооперативу „ОСОБА_1 гаражний кооператив № 8 „Світлофор суми 600 грн. середнього заробітку за час затримки розрахунку з ОСОБА_3 і в задоволенні позовних вимог в цій частині - відмовити.

В решті рішення залишити без змін.

Рішення апеляційного суду набирає законної сили з моменту його проголошення , однак може бути оскаржено шляхом подачі касаційної скарги протягом двадцяти днів .

Судді