Справа № 2-220/11
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

15 березня 2011 року Кіровський районний суд м.Дніпропетровська у складі:

Судді - Ходасевича О.В.,

При секретареві - Ребізант Ю.В.,

Позивача - ОСОБА_1,

Представника позивача - ОСОБА_2,

Представника відповідача - ОСОБА_3,

Третьої особи - ОСОБА_4,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_5, третя особа на стороні позивача, що не заявляє самостійних вимог ОСОБА_4, про відшкодування шкоди, завданої в результаті дорожньо-транспортної пригоди, та позовною заявою ОСОБА_4 в інтересах неповнолітньої дочки ОСОБА_6, що є третьою особою, яка заявляє самостійні вимоги на предмет спору, до ОСОБА_5 про відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок ДТП,-

в с т а н о в и в :

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду із позовом про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої в результаті ДТП, мотивуючи свої вимоги тими обставинами, що 12.07.2008 з вини відповідачки сталася ДТП, в результаті якого позивач та члени його родини, що знаходилися разом з ним в авто, отримали легкі тілесні ушкодження, а належний йому автомобіль ОСОБА_7, держномер 907-41 АН, - значні технічні пошкодження.

Згідно з висновком спеціаліста авто товарознавця матеріальна шкода, завдана автомобілю, становить 31555,32 грн, але оскільки страхове відшкодування становило 24990 грн, позивач просить стягнути з відповідачки у відшкодування матеріальної шкоди, завданої автомобілю, 6565,32 грн, що лишилися не відшкодованими.

Також позивач уклав з ПП ОСОБА_8 17.06.2008 трудовий контракт на виконання обов"язків водія-експедитора з 01.08.2008 до 01.08.2009. Головною умовою була наявність та використання власного автомобіля позивача. Так як позивач в результаті ушкодження автомобіля не зміг приступити до виконання контракту, просить суд стягнути з відповідачки упущену вигоду у розмірі 23200 грн, з яких 4000 грн -відшкодування вартості експлуатації автомобіля, а решта 19200 грн - заробітна плата за 4 місяці.

Внаслідок ДТП позивачу та членам його родини -дружині та дочці -було завдано легких тілесних ушкоджень та моральної шкоди, яка полягала у душевних переживаннях з приводу стану здоров"я, особливо дочки, неможливістю використовувати автомобіль та отримувати дохід, неможливістю здійснення оздоровлюючих та розвиваючих поїздок.

Моральну шкоду, завдану йому та членам його сім"ї, позивач оцінює у 30 000 грн, які і просить стягнути з відповідачки.

В процесі розгляду справи в інтересах неповнолітньої дочки з позовом до суду про відшкодування моральної шкоди звернулася ОСОБА_4, яка також мотивувала свої вимоги про відшкодування моральної шкоди тілесними ушкодженнями від ДТП, переляком дитини, яка невгамовно ридала після того, як авто перекинулося, змарнованого враження від поїздки на море, неможливості продовжувати оздоровлення, патологічного жаху від поїздок на транспорті, неможливості дитині розвивати свою особистість у секціях та гуртках, які вона відвідувала до аварії.

Завдану моральну шкоду ОСОБА_4 оцінює у 50 000 грн, які і просить стягнути з відповідачки на її користь в інтересах дочки.

У судовому засіданні позивачі підтримали свої позовні вимоги у повному обсязі та, посилаючись на підстави позовів, просили суд їх задовольнити.

Представник відповідачки у судовому засіданні заперечував проти задоволення позовних вимог, суду пояснив, що відповідачка має намір провести судову авто технічну експертизу на предмет встановлення наявності вини позивача у ДТП, оскільки вважає, що шкода завдана не тільки її діями, вимоги про відшкодування упущеної вимоги не підлягають задоволенню, оскільки наданий позивачем контракт не відповідає вимогам, встановленим трудовим законодавством, не зареєстрований у державний службі зайнятості; вимоги про відшкодування моральної шкоди також не підлягають задоволенню, оскільки не зазначено, з чого саме виходили позивачі, встановлюючи саме такий розмір, якими доказами це підтверджується.

Вислухавши сторони, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч.2 ст.1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Відповідно до ч.1 ст.1188 ЦК України шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме:

1) шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою;

2) за наявності вини лише особи, якій завдано шкоди, вона їй не відшкодовується;

3) за наявності вини всіх осіб, діяльністю яких було завдано шкоди, розмір відшкодування визначається у відповідній частці залежно від обставин, що мають істотне значення.

Судом на підставі оглянутої у судовому засіданні адміністративної справи встановлено, що саме відповідачка знаходилася за кермом належного їй на праві приватної власності автомобіля ОСОБА_9, державний номер НОМЕР_1, 12.07.2008 та саме з її вини було скоєне ДТП.

Постанова про встановлення вини відповідачки у скоєнні ДТП та притягнення відповідачки до адміністративної відповідальності не була оскаржена у встановленому законом порядку та набрала чинності 24.09.2008.

Судом було винесено 25.10.2010 ухвалу про призначення автотехнічної експертизи, але оскільки відповідачка не оплатила послуги експерта, висновок не був наданий суду, а тому суд вважає, що вина саме відповідачки у скоєнні ДТП встановлена належними у справі доказами, та саме відповідачка має відшкодувати позивачам шкоду, завдану в результаті ДТП.

Відшкодуванню позивачу ОСОБА_1 підлягає матеріальна шкода у розмірі 6565,32 грн, яка згідно з висновком спеціаліста-автотоварознавця залишилася невідшкодованою страховою компанією.

Упущена вигода не підлягає відшкодуванню, оскільки позивач не надав суду доказів на підтвердження того, що наданий ним трудовий контракт спершу був укладений та зареєстрований відповідним чином у державній службі зайнятості, а потім таким же чином розірваний у державній службі зайнятості за місцем його реєстрації відповідно до вимог чинного трудового законодавства.

Відповідно до ч.1 ст.1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини.

Оскільки вина відповідачки у скоєнні ДТП встановлена постановою Кіровського районного суду м.Дніпропетровська від 24.09.2008, що набрала законної сили, саме відповідачка має відшкодувати позивачам завдану в результаті ДТП моральну шкоду. Разом з тим, вирішуючи питання про розмір відшкодування моральної шкоди, суд враховує ступінь та тривалість моральних страждань позивачів, зусилля, які необхідні для відновлення нормальних життєвих зв"язків та керуючись принципами розумності та справедливості, вважає необхідним позовні вимоги про відшкодування моральної шкоди задовольнити частково, а саме: на користь позивача ОСОБА_1 стягнути з відповідачки 2000 грн, на користь позивачки ОСОБА_4 -1000 грн.

В іншій частині позовних вимог -відмовити.

Керуючись ст.ст.1167,1187,1188 ЦК України, ст.ст.212-215 ЦПК України, суд, -

В и р і ш и в:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_5, третя особа на стороні позивача, що не заявляє самостійних вимог ОСОБА_4, про відшкодування шкоди, завданої в результаті дорожньо-транспортної пригоди -задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_1 у відшкодування матеріальної шкоди, завданої внаслідок ДТП, 6565,32 грн, у відшкодування моральної шкоди -2000 грн, у відшкодування судових витрат -74,15 грн, у відшкодування витрат на ІТЗ -30 грн, а всього -8669,47 (вісім тисяч шістсот шістдесят дев'ять) грн 47 коп.

В іншій частині позовних вимог ОСОБА_1 до ОСОБА_5 -відмовити.

Позовні вимоги ОСОБА_4 в інтересах неповнолітньої дочки ОСОБА_6, що є третьою особою, яка заявляє самостійні вимоги на предмет спору, до ОСОБА_5 про відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок ДТП, - задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_4 в інтересах неповнолітньої дочки ОСОБА_6 у відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок ДТП, - 1000 грн, у відшкодування судових витрат -08,50 грн, а всього -1008,5 (одну тисячу вісім) грн 50 коп.

В іншій частині позовних вимог ОСОБА_4 в інтересах неповнолітньої дочки ОСОБА_6, що є третьою особою, яка заявляє самостійні вимоги на предмет спору, до ОСОБА_5 -відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня проголошення рішення.

Суддя О.В.Ходасевич