Справа № 22-ц-1920/11 Головуючий у І інстанції Рудніченко О.М.
Категорія 56 Доповідач у 2 інстанції Касьяненко
УХВАЛА

Іменем України

08 лютого 2011 року колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Київської області у складі:

головуючого : судді Антоненко В.І.,

суддів: Касьяненко Л.І., Гуля В.В.,

розглянула у порядку письмового провадження у м. Києві цивільну справу за апеляційною скаргою управління Пенсійного фонду України у м. Ірпені на постанову Ірпінського міського суду Київської області від 27 серпня 2009 року у справі за позовом ОСОБА_1 до управління Пенсійного фонду України в м. Ірпені про визнання дій щодо відмови в перерахунку пенсії по інвалідності неправомірними, зобовязання здійснити перерахунок пенсії по інвалідності,-

в с т а н о в и л а :

У липні 2009 року позивач звернувся до суду з позовом про визнання бездіяльності відповідача неправомірною,зобовязання здійснити з 01.01.2005 року перерахунок пенсії по інвалідності відповідно до вимог ст.ст.50,54 Закону України від 28 лютого 1991 року «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи»у редакції, що діяла станом на час звернення до суду (далі Закон №796). Позовні вимоги обґрунтовував тим, що він є інвалідом першої групи внаслідок захворювання, повязаного з впливом аварії на ЧАЕС, та одержує державну пенсію, виплата якої передбачена ст.54 Закону №796 і додаткову пенсію, яка передбачена ст.50 Закону №79, але така виплата здійснювалась частково. Оскільки відповідач виплачує йому вказану пенсію у значно меншому розмірі, ніж передбачено вказаним законом, та відмовляється провести відповідний перерахунок пенсії, просив суд визнати дії відповідача неправомірними та зобовязати його здійснити відповідні перерахунки та виплати.

Постановою Ірпінського міського Київської області від 27 серпня 2009 року позов задоволено частково.

Визнано дії управління Пенсійного фонду України у м. Ірпені Київської області протиправними.

Зобовязано відповідача здійснити перерахунок та виплату позивачу як учаснику ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС першої групи інвалідності основної та додаткової пенсії відповідно до положень ст. ст. 54, 50 Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи»за період 29.07.2008 року по 31.12.2008 року та з 01.01.2009 року по 29.07.2009 року з урахуванням вже проведених виплат в розмірі 10 відсотків мінімальної пенсії за віком .

В апеляційній скарзі відповідач просить скасувати рішення суду та ухвалити нове рішення про відмову у задоволенні позову, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права.

Апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

По справі встановлено, що ОСОБА_1 перебуває на обліку в УПФУ у м. Ірпені та отримує пенсію по інвалідності першої групи внаслідок захворювання, повязаного із впливом Чорнобильської катастрофи.

Ухвалюючи рішення про задоволення позову, суд обґрунтовано виходив з положень ст. ст. 49, ч.4 ст. 54, 50, ч. 3 ст. 67 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», ст. 28 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування»та прийшов до правильного висновку про те, що позивач відповідно до вказаних нормативно-правових актів має право на перерахунок та виплату основної пенсії в розмірі 10 відсотків мінімальної пенсії за віком. При цьому суд обґрунтовано виходив із засад пріоритету законів над підзаконними актами та прийшов до правильного висновку про те, що при розрахунку державної та додаткової пенсії, передбачених статтями, наведеними вище, застосуванню підлягає розмір прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, встановлений у законі про Державний бюджет України на відповідний рік, із якого визначається мінімальний розмір пенсії за віком.

Висновки суду відповідають вимогам закону та обставинам справи.

Постанова суду ухвалена з додержанням норм матеріального та процесуального права, підстав до її скасування при апеляційному розгляді справи не встановлено.

Доводи апеляційної скарги про те, що положення ст.28 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування»щодо порядку визначення розміру мінімальної пенсії за віком не поширюються на спірні правовідносини, не заслуговують на увагу, оскільки чинним законодавством не встановлено іншого, крім передбаченого частиною 1 вказаної статті, мінімального розміру пенсії за віком.

Інші доводи апеляційної скарги зроблених судом висновків не спростовують.

Керуючись ст.ст. 198, 200, 205, 206 КАС України, колегія суддів,-

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу управління Пенсійного фонду України у м. Ірпені відхилити, а постанову Ірпінського міського суду Київської області від 27 серпня 2009 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили відповідно до ч.5 ст. 254 КАС України та може бути оскаржена до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів після набрання законної сили.

Головуючий:

Судді: