АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ

Категорія 27 ( І ) суддя Сільченко В.Є.
Суддя-доповідач ОСОБА_1
У Х В А Л А

Іменем України

16 лютого 2011 року колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді: Зубакової В.П.

суддів: Неклеси В.І., Остапенко В.О.

при секретарі: Бадалян Н.О.

розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Кривому Розі цивільну справу за апеляційною скаргою представника позивачки ОСОБА_2 - ОСОБА_3 на рішення Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу від 21 вересня 2010 року по справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_4 акціонерного товариства Банк Фінанси та Кредит про визнання недійсним кредитного договору.

Особи, що беруть участь у розгляді справи:

представник відповідача ОСОБА_4 акціонерного товариства Банк Фінанси та Кредит ОСОБА_5, -

В С Т А Н О В И Л А:

В квітні 2010 року ОСОБА_2 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_4 акціонерного товариства Банк Фінанси та Кредит (надалі ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит») про визнання недійсним кредитного договору, посилаючись на те, що 05.09.2006 року нею було укладено кредитний договір №837-пк-2006. Посилаючись на те, що засобом платежу в договорі визначено валюту, відмінну від гривні України, що суперечить вимогам законодавства, просила суд визнати кредитний договір, укладений між нею та відповідачем 05.09.2006 року, недійсним з моменту його вчинення.

Рішенням Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу від 21 вересня 2010 року в задоволенні позову відмовлено.

В апеляційній скарзі представник позивачки ставить питання про скасування рішення суду і ухвалення нового рішення по суті позовних вимог, посилаючись на порушення судом вимог матеріального та процесуального закону та неповне з`ясування обставин справи.

Зокрема, судом не взято до уваги, що у наданих відповідачем банківській ліцензії та дозволу відсутня умова, яка надає банку право на здійснення операцій з використанням іноземної валюти, як засобу платежу.

Розгляд справи проводиться за відсутності позивачки, яка повідомлена належним чином про час та місце розгляду справи через свого представника ОСОБА_3, відповідно до ч.5 ст. 76 ЦПК України.

Заслухавши суддю-доповідача, представника відповідача, який просив відхилити апеляційну скаргу, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги та заявлених позовних вимог колегія суддів, вважає, що апеляційна скарга підлягає відхиленню з наступних підстав.

Судом встановлено, що 05.09.2006 року між ВАТ «Банк «Фінанси та Кредит», яке вподальшому переіменоване на ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит», та ОСОБА_2 укладено кредитний договір № 837-пк-2006, за яким ОСОБА_2 було надано кредит в розмірі 28 000,00 доларів США на строк по 05 вересня 2011 року зі сплатою за користування кредитом 13% річних.

Відмовляючи в задоволенні позовних вимог ОСОБА_2 про визнання кредитного договору недійсним, суд першої інстанції виходив з правомірності надання ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит»кредитних коштів в іноземній валюті та відповідності кредитного договору вимогам чинного законодавства.

Колегія суддів погоджується із зазначеним висновком суду з огляду на наступне.

Відповідно до ч.1 ст. 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання сторонами вимог, які встановлені статтею 203 ЦК України.

Статтею 99 Конституції України встановлено, що грошовою одиницею України є гривня. При цьому Основний закон держави не встановлює якихось обмежень щодо можливості використання в Україні грошових одиниць іноземних держав.

Статтею 1054 ЦК України передбачено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

При цьому згідно зі ст.2 Закону України «Про банки та банківську діяльність»кошти це гроші у національній або іноземній валюті чи їх еквівалент.

Відповідно до ст. 5 Декрету Кабінету Міністрів «Про систему валютного регулювання і валютного контролю»аперації з валютними цінностями здійснюються на підставі генеральних та індивідуальних ліцензій ОСОБА_6 Банку України.

Відповідно до п.2.3. Положення про порядок видачі банкам банківських ліцензій, письмових дозволів та ліцензій на виконання окремих операцій, затвердженого постановою Правління НБУ №275 від 17.01.2001 року, за наявності банківської ліцензії та за умови отримання письмового дозволу ОСОБА_6 Банку України банки мають право здійснювати операції з валютними цінностями.

Таким чином, за відсутності нормативних умов для застосування індивідуального ліцензування щодо вказаних операцій, єдиною правовою підставою для здійснення банками кредитування в іноземній валюті згідно з вимогами ст. 5 Декрету КМУ є наявність у банку генерельної ліцензії на здійснення валютних операцій, отриманих у встановленому порядку.

Як вбачається з матеріалів справи, 20 січня 2003 року ОСОБА_6 України видав ТОВ «Банк «Фінанси та Кредит», яке вподальшому переіменоване на ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит»(а.с. 34-37) банківську ліцензію №28 та дозвіл №28-1 на право здійснювати банківські операції (а.с. 54,55), тобто на момент укладення договору 05.09.2006 року, банк мав право на здійснення валютних операцій, що спростовує доводи апеляційної скарги в частині відсутності у відповідача права на проведення валютних операцій.

Інші доводи, викладені в апеляційній скарзі, не можуть бути взяті до уваги колегією суддів, оскільки вони фактично зводяться до переоцінки доказів та незгодою з висновками суду по їх оцінці.

Таким чином, установивши дійсні обставини справи, суд першої інстанції дав належну оцінку зібраним доказам, правильно застосував норми матеріального права, не допустив порушень норм процесуального права, які призвели б до неправильного вирішення спору, та дійшов обґрунтованого висновку, що позовні вимоги позивачем не доведені, не обгрунтовані, а тому немає підстав для задоволення позову.

Враховуючи наведене, колегія суддів вважає рішення суду ухваленим з дотриманням норм матеріального і процесуального права, яке зміні чи скасуванню не підлягає.

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу представника позивачки ОСОБА_2 - ОСОБА_3 відхилити.

Рішення Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу від 21 вересня 2010 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, але може бути оскаржена у касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили.

Головуючий: (підпис)

Судді: (підписи)

Згідно з оригіналом.

Суддя-доповідач: ОСОБА_1