Справа №22-ц-3971/11Головуючий у І інстанціїОСОБА_1
Категорія56Доповідач у 2 інстанції Сліпченко
УХВАЛА

Іменем України

26 липня 2011 року колегія суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду Київської області у складі:

головуючого Воробйовій Н.С.,

суддів Корзаченко І.Ф., Сліпченка О.І.,

при секретарі Соловйову А.В.,

розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на ухвалу Ржищівського міського суду Київської області від 11 квітня 2011 року по справі за скаргою ОСОБА_2 на дії державного виконавця відділу Державної виконавчої служби Ржищівського міського управління юстиції ,-

Заслухавши доповідь судді Апеляційного суду, вислухавши учасників процесу, перевіривши матеріали справи в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів

ВСТАНОВИЛА:

У квітні 2011 року ОСОБА_2 звернулась з названою скаргою.

Ухвалою Ржищівського міського суду Київської області від 11 квітня 2011 року відмовлено в прийняті до провадження вказаної скарги з посиланням на ст. 384 ЦПК України.

.

Не погоджуючись з вказаним судовим рішенням, апелянт звернулась з скаргою, в якій просить ухвалу суду скасувати в звязку з порушенням норм процесуального права, та передати справу на новий розгляд .

Апеляційна скарга не підлягає до задоволення з наступних підстав.

Згідно зі статтею 303 ЦПК України при розгляді справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених в суді першої інстанції.

Під час судового розгляду справи суд першої інстанції встановивши, що ОСОБА_2 оскаржує дії виконавця по виконанню постанови відділенням ДАІ вважав, що скаржник повинен звернутись зі скаргою на дії або бездіяльність державного виконавця до начальника відповідного відділу державної виконавчої служби, а не до суду, оскільки звернення з такою скаргою до суду суперечить ч..2 ст. 384 ЦПК України та відмовив в прийняті до провадження вказаної скарги

Вирішуючи скаргу, суд першої інстанції також вважав, що справа підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

Погоджуючись з висновком суду першої інстанції колегія суддів вважає вказати на наступне.

Статтею 15 ЦПК України встановлено, що суди розглядають в порядку цивільного судочинства справи про захист порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають із цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин, а також з інших правовідносин, крім випадків, коли розгляд таких справ проводиться за правилами іншого судочинства.

Згідно з вимогами п. 1 ч. 1 ст. 17 КАС України компетенція адміністративних судів поширюється на спори фізичних чи юридичних осіб із суб'єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи правових актів індивідуальної дії), дій чи бездіяльності.

Відповідно до ст. 383 ЦПК України учасники виконавчого провадження та особи, які залучаються до проведення виконавчих дій, мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їх права чи свободи.

Відповідно до п. 8 ч. 2 ст. 3 Закону України "Про виконавче провадження" постанова державного виконавця про стягнення виконавчого збору, витрат на проведення виконавчих дій та накладення штрафу є окремим виконавчим документом, що підлягає виконанню державною виконавчою службою, відповідно до вимог цього закону.

Вбачається, що скаржник звернулася до суду із вказаною скаргою в порядку цивільного судочинства.

Судом першої інстанції встановлено, та не заперечується апелянтом, що оспорювана заявником постанова державним виконавцем постановлено в зв'язку з невиконанням у добровільному порядку постанови відділу ДАЇ та за порушення правил дорожнього руху.

Таким чином, встановивши, що заявник оскаржує вказану постанову державного виконавця, суд першої інстанції не звернув уваги на те, що ОСОБА_3 фактично оскаржила дії посадової особи державної виконавчої служби та що така скарга має вирішуватися в порядку, передбаченому ст. 181 КАС України, але не розяснив це в своїй ухвалі.

Крім того, враховуючи зміст скарги та вказані вимоги закону, колегія суддів приходить до висновку, що місцевим судом правильно застосовано норми процесуального права, але суд при ухваленні рішення на них не послався, а саме п.1 ч..2 ст. 122 ЦПК України. Справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

Керуючись ст.ст. 307, 312 ЦПК України, колегія суддів

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - відхилити.

Ухвалу Ржищівського міського суду Київської області від 11 квітня 2011 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена у касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий:

Судді: