Справа №22-ц-2391/11Головуючий у І інстанціїОСОБА_1
Категорія56Доповідач у 2 інстанції Олійник
УХВАЛА

Іменем України

18 лютого 2011 року колегія суддів судової палати в цивільних справах Апеляційного суду Київської області в складі:

Головуючого судді Олійника В.І.,

суддів: Оношко Г.М., Савченка С.І.,

при секретарі Бобко О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Києві цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на ухвалу Києво-Святошинського районного суду Київської області від 29 грудня 2010 року у справі за скаргою ОСОБА_2, заінтересована особа головний державний виконавець відділу Державної виконавчої служби Києво-Святошинського районного управління юстиції Київської області ОСОБА_3 про визнання постанови неправомірною та зобовязати вчинити дію, -

в с т а н о в и л а :

У грудні 2010 року до суду надійшла вказана скарга ОСОБА_2 Свої вимоги вона обґрунтовувала тим, що 11 травня 2010 року Києво-Святошинським районним судом було постановлено ухвалу про забезпечення доказів. 7 червня 2010 року було відкрито виконавче провадження. Ухвала суду не була виконана і виконавцем не було вжито всіх передбачених законом дій для виконання ухвали. Проте, 27 вересня 2010 року ним було винесено постанову про повернення їй виконавчого документу на підставі п.4 ч.1 ст.40 Закону України Про виконавче провадження. Вважала, що зазначені дії прямо суперечать Закону України Про виконавче провадженняі порушують її права.

Просила суд визнати постанову державного виконавця відділу Державної виконавчої служби Києво-Святошинського районного управління юстиції Київської області ОСОБА_3 неправомірною, зобов'язати його витребувати у ТОВ Екеррахунок для оплати зазначених в ухвалі суду від 11 травня 2010 року землевпорядних робіт (із зазначенням у рахунку точної дати проведення робіт), а також здійснити виконавчі дії по виконанню ухвали про забезпечення доказів.

Ухвалою Києво-Святошинського районного суду від 29 грудня 2010 року ОСОБА_2 відмовлено у задоволенні її скарги.

А апеляційній скарзі з підстав порушення судом норм матеріального і процесуального права ставиться питання про скасування ухвали і постановлення нової, якою задовольнити вимоги скарги.

Колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу необхідно відхилити, виходячи з наступних підстав.

Судом встановлено, що ухвалою Києво-Святошинського районного суду Київської області від 11 травня 2010 року задоволено заяву ОСОБА_2 та забезпечено докази шляхом відновлення в натурі всіх межових знаків, що проходять по спільній межі між земельними ділянками ОСОБА_2 та ОСОБА_4 Проведення цих робіт доручено спеціалістам ТОВ Екері витрати по проведенню робіт покладено на ОСОБА_2

Дана ухвала не оскаржувалась.

25 травня 2010 року ОСОБА_2 направила листа ТОВ Екерз проханням надання рахунку на оплату та повідомлення дати проведення робіт.

ТОВ Екерзапропонувало ОСОБА_2 укласти договір про виконання робіт (договір від 21 червня 2010 року) та надало квитанцію на оплату (а.с.18).

Не погоджуючись з умовами договору та призначенням платежу в квитанції, ОСОБА_2 направила сторонам свій проект договору.

7 червня 2010 року державний виконавець виніс постанову про відкриття виконавчого провадження по ухвалі суду. Копію постанови направив ОСОБА_2, ОСОБА_4 та ТОВ Екер. Боржником в постанові виконавця вказаний ОСОБА_4

До відділу ДВС Києво-Святошинського районного управління юстиції 15 червня 2010 року надійшла заява ТОВ Екер, в якій повідомлялось, що договір між ним та ОСОБА_2 не підписаний, оплату по проведенню робіт не сплачено і дату виїзду геодезиста не узгоджено.

6 липня 2010 року до відділу ДВС Києво-Святошинського районного управління юстиції надійшла заява ТОВ Екерпро те, що договір між ним та ОСОБА_2 також ще не підписаний, оплата по проведенню робіт не сплачена і дату виїзду геодезиста не узгоджено. Також зазначено, що ТОВ не має права виконувати певні види робіт.

27 вересня 2010 року головний державний виконавець прийняв постанову про повернення виконавчого документа стягувачці відповідно до п.4 ч.1ст. 40 Закону України Про виконавче провадження.

Постанову ОСОБА_2 отримала 26 листопада 2010 року.

За ст.387 ЦПК України, якщо оскаржувані дії чи бездіяльність були прийняті відповідно до вимог закону в межах повноважень, суд постановляє ухвалу про відмову у задоволенні скарги. У разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов'язує державного виконавця або іншу посадову особу державної виконавчої служби задовольнити вимогу заявника та усунути порушення або іншим шляхом поновлює його порушені права чи свободи.

Згідно з п.4 ч.1 ст.40 Закону України Про виконавче провадженнявиконавчий документ повертається стягувачу у разі, якщо він перешкоджає провадженню виконавчих дій або не здійснює авансування витрат на проведення виконавчих дій, якщо їх авансування передбачено цим Законом.

Відповідно до Закону України Про виконавче провадженнядержавний виконавець зобов'язаний вживати заходів для примусового виконання рішень, встановлених цим Законом, і неупереджено, своєчасно та повно вчиняти виконавчі дії.

З огляду на вищенаведене, оскільки станом між ОСОБА_2 та ТОВ Екерне було підписано договір, не була проведена оплата, не було погоджено дати виконання робіт, то колегія суддів приходить до висновку, що суд першої інстанції вірно вважав, що при поверненні виконавчого документу державний виконавець дотримався вимог чинного законодавства.

Таким чином, доводи апеляційної скарги про порушення судом норм матеріального і процесуального права безпідставні, спростовуються матеріалами справи та висновками суду, викладеними в ухвалі.

Щодо інших доводів апеляційної скарги, то вони теж не спростовують висновків суду.

Перевіряючи законність та обґрунтованість ухвали суду в межах доводів апеляційної скарги та враховуючи, що обставини справи судом встановлені відповідно до наданих пояснень сторін та письмових доказів, що містяться в матеріалах справи, колегія суддів приходить до висновку, що ухвала постановлена з дотриманням вимог матеріального і процесуального права, а тому апеляційну скаргу слід відхилити, а ухвалу суду залишити без змін.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст.303, 307, 312, 313 - 315 ЦПК України, колегія суддів, -

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити.

Ухвалу Києво-Святошинського районного суду Київської області від 29 грудня 2010 року залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду Київської області набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ шляхом подачі касаційної скарги протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили.

Головуючий

Судді: