Справа № 2-172/11
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10.02.2011 року. Автозаводський районний суд міста Кременчука Полтавської області в складі:

головуючого судді Савічева В.О.

при секретарі Коршак Н.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кременчуці цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про встановлення постійного, безоплатного земельного сервітуту,

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернувся в суд з позовом до ОСОБА_2 про встановлення постійного безоплатного земельного сервітуту, вказуючи, що він, ОСОБА_1, є власником земельної ділянки площею 0,05 га, яка розташована за адресою вул. Молодогвардійців, 14 в м. Кременчуці згідно державного акту на право власності на земельну ділянку від 11 квітня 2006 року, який був виданий на підставі договору дарування від 15.03.2006 року, укладеного між ОСОБА_3 та ним, ОСОБА_1, а також власником земельної ділянки площею 0,0189 га, яка розташована за адресою вул. Молодогвардійців, 14 в м. Кременчуці, згідно державного акту на право власності на земельну ділянку від 21.04.2008 року, який був виданий на підставі договору купівлі-продажу від 18.10.2007 року, укладеного між ОСОБА_2 та ним, ОСОБА_1 На земельній ділянці, яка складається з двох вищезазначених частин, знаходиться житловий будинок з господарськими будівлями, який належить йому, ОСОБА_1, на праві власності, і який знаходиться біля межі земельних ділянок, які відповідно належать йому, ОСОБА_1, та ОСОБА_2, а відмосток будинку займає частину розміром 1м. (ширина) х 8м (довжина), площею 8 кв.м., земельної ділянки, яка належить ОСОБА_2 Оскільки ОСОБА_2 не надавав можливості нормального обслуговування його, ОСОБА_1, будинку, не пустив його на свою земельну ділянку, спорудивши паркани, він, ОСОБА_1, просив суд своїм рішенням встановити безстроковий, безоплатний земельний сервітут на право користування частиною земельної ділянки розміром 1м. х 8 м. = 8 кв.м., яка належить ОСОБА_2, для користування та обслуговування належного йому, ОСОБА_1, на праві власності житлового будинку, який знаходиться на суміжній земельній ділянці.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_1 та його представник ОСОБА_4 позовні вимоги підтримали посилаючись на обставини викладені в позовній заяві.

Відповідач ОСОБА_2 в судовому засіданні не заперечував проти встановлення сервітуту, але вважає, що він повинен бути оплатним.

Представники третіх осіб Центру державного земельного кадастру та Управління держкомзему м. Кременчука в судове засідання не прибули по невідомим суду причинам про день, час та місце слухання справи були повідомлені.

Вислухавши пояснення сторін, вивчивши матеріали справи, суд знайшов позов таким, що підлягає задоволенню.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 є власником земельної ділянки площею 0,05 га, яка розташована за адресою вул. Молодогвардійців, 14 в м. Кременчуці згідно державного акту на право власності на земельну ділянку від 11 квітня 2006 року, який був виданий на підставі договору дарування від 15.03.2006 року, укладеного між ОСОБА_3 та ОСОБА_1, в також власником земельної ділянки площею 0,0189 га, яка розташована за адресою вул. Молодогвардійців, 14 в м. Кременчуці, згідно державного акту на право власності на земельну ділянку від 21.04.2008 року, який був виданий на підставі договору купівлі-продажу від 18.10.2007 року укладеного між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 На земельній ділянці, яка складається з двох вищезазначених частин, знаходиться житловий будинок з господарськими будівлями, який належить ОСОБА_1 на праві власності, і який знаходиться біля межі земельних ділянок, які відповідно належать ОСОБА_1 та ОСОБА_2, а відмосток будинку займає частину, розміром 1м. (ширина) х 8м. (довжина), площею 8 кв.м., земельної ділянки, яка належить ОСОБА_2 Оскільки ОСОБА_2 не надавав можливості нормального обслуговування ОСОБА_1 будинку, не пустив його на свою земельну ділянку, спорудивши паркани.

Згідно зі ст. 401 ЦК України право користування чужим майном (сервітут) може бути встановлене щодо земельної ділянки, інших природних ресурсів (земельний сервітут) або іншого нерухомого майна для задоволення потреб інших осіб, які не можуть бути задоволені іншим способом.

Ст. 402 ЦК України передбачає, що у разі недосягнення домовленості про встановлення сервітуту та про його умови спір вирішується судом за позовом особи, яка вимагає встановлення сервітуту.

Згідно зі ст. ст. 98, 99 Земельного Кодексу України право земельного сервітуту - це право власника або землекористувача земельної ділянки на обмежене платне або безоплатне користування чужою земельною ділянкою (ділянками). Земельні сервітути можуть бути постійними і строковими, сервітут може бути встановлений договором, законом, заповітом або рішенням суду. Сервітут може належати власникові (володільцеві) сусідньої земельної ділянки, а також іншій конкретно визначеній особі (особистий сервітут).

В даному випадку у позивача є всі підстави для встановлення сервітуту, оскільки зовнішня сторона стіни його будинку проходить по межі з земельною ділянкою ОСОБА_2 і для того, щоб її обслуговувати необхідно мати можливість доступу до неї.

При цьому суд дійшов до висновку, що сервітут повинен бути безоплатним, враховуючи обставини даної конкретної справи: 1) при придбанні частини будинку позивачем у відповідача ними було усно домовлено можливість надання доступу; 2) в той же час в даному випадку ОСОБА_2 має можливість диктувати нові умови ОСОБА_1, т.я. є певним монополістом.

Керуючись ст.ст. 98, 99, 100 Земельного кодексу України, 401-403 ЦК України, ст.ст. 10,11,209,212,214-215 ЦПК України, суд , -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про встановлення постійного, безоплатного сервітуту задовольнити.

Встановити безстроковий, безоплатний земельний сервітут на право користування частиною земельної ділянки шириною 1 м., довжиною 8 м.( у продовж стіни будинку ОСОБА_1М.), площею 8 кв.м., яка знаходиться за адресою вул. Молодогвардійців, б. 14 «а» в м. Кременчуці, яка належить ОСОБА_2, для користування та обслуговування належного ОСОБА_1 на праві власності житлового будинку, який знаходиться на суміжній земельній ділянці за адресою м. Кременчук вул. Молодогвардійців, б. 14.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судові витрати: державне мито 8 грн. 50 коп., інформаційно технічне забезпечення 37, 50 грн. та за проведення судово-будівельнотехнічної експертизи 900 грн.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Апеляційного суду Полтавської області через суд першої інстанції шляхом подачі в 10-денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги.

СУДДЯ: