Справа №22-ц-3263/11Головуючий у І інстанціїОСОБА_1
Категорія33Доповідач у 2 інстанції Воробйова
УХВАЛА

Іменем України

30.05.11 року колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Київської області у складі:

головуючого : Воробйової Н.С.

суддів: Рудніченко О.М.., ОСОБА_2

при секретарі : Бобку О.В.

розглянула у відкритому судовому засіданні в м.Києві цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_3 та апеляційною скаргою ОСОБА_4 на рішення Ірпінського міського суду від 23 жовтня 2009 року у справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди.

Встановила :

У червні 2009 року ОСОБА_3 звернувся до суду до суду з названим позовом.

Посилався на те, що він є власником гаража розміром 4,0х6,5 кв.м., який розташований на земельній ділянці площею 50 кв.м. по вул..Мечнікова,21а в м.Ірпені Київської області. З одного боку земельна ділянка межує із землями міської ради, а з інших боків-із земельною ділянкою відповідачки.

У 2006 році ОСОБА_4 зруйнувала господарське приміщення, яке було прибудоване із тилля його гаража, чим пошкодила суміжну стінку та дах належного йому приміщення.

У червні 2008 року відповідачка відрізала від електроопори проводи до його гаража, зруйнувала металеву огорожу та пошкодила дах.

Також відповідачка біля його гаража палить сміття та виливає відходи, чим створює задимлення й неприємні запахи.

Своїми діями відповідачка завдала йому матеріальної та моральної шкоди.

Посилаючись на викладене, позивач просив зобов»язати відповідачку провести ремонтні роботи з відновленням пошкодженого гаража, надати йому право проходу по земельній ділянці ОСОБА_4 для обслуговування гаража із затилля, зобов»язати відповідачку дотримуватися правил добросусідства та стягнути з останньої 1500 грн. на відшкодування моральної шкоди.

В подальшому позивач уточнив позовні вимоги та просив: стягнути з ОСОБА_4 3766 грн. на відшкодування матеріальної шкоди, 1500 грн. моральної шкоди, встановити земельний сервітут, надавши йому право проходу по земельній ділянці відповідачки для гаража, зобов»язати останню вчинити певні дії : не спалювати під його гаражем сміття, не виливати відходи, не відключати електричну енергію.

Рішенням Ірпінського міського суду Київської області від 23.10.2009 року позов задоволено частково.

Встановлено ОСОБА_3 земельний сервітут для обслуговування гаража розміром 4,0х 6,5 кв.м., який розташований на вул..Мечнікова,21а у м.Ірпені, шляхом надання йому права проходу по земельній ділянці ОСОБА_4, що розташована на вул..Мечнікова,21 в м.Ірпені, де ця земельна ділянка межує з гаражем ОСОБА_3

У задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_3 просить скасувати рішення суду та ухвалити нове, яким задовольнити позовні вимоги у повному обсязі.

В апеляційній скарзі ОСОБА_5 просить скасувати рішення суду в частині задоволення позовних вимог позивача та ухвалити нове рішення, яким відмовити йому у задоволенні позову в цій частині.

Апеляційні скарги не підлягають до задоволення з таких підстав.

По справі встановлено, що позивач згідно з державним актом серія ЯД №710823 є власником земельної ділянки площею 0,0050 га по вул..Мечнікова,21а в м.Ірпені Київської області. З одного боку земельна ділянка межує із землями міської ради, а з інших боків-із земельною ділянкою відповідачки.

Рішенням Ірпінської міської ради №275/5 від 22.09.1998 року земельна ділянка розміром 42 м.кв. була вилучена у ОСОБА_6, за її згодою, та надана позивачу для будівництва гаража розміром 4,0х6,5 кв.м., з присвоєнням адресного номеру Мечнікова,21а. В подальшому, за згодою ОСОБА_6 ,за ОСОБА_3 рішенням виконкому Ірпінської міської ради від 26.12.2000 року додатково закріплено земельну ділянку площею 7,0 кв.м.

Рішенням Ірпінської міської ради №275/5 від 22.09.1998 року ОСОБА_6 було дозволено будівництво сараю розміром 3,0х4,0 м зблокованим з гаражем гр..ОСОБА_3 ( а.с.141-142).

Актом Державної технічної комісії від 12.12.2000 року, закінчений будівництвом гараж, розміром 4,0х6,55м прийнято в експлуатацію (а.с.139-140).

З матеріалів справи встановлено, що сарай та гараж були побудовані згідно з затвердженим планом забудови. Сторони користувалися гаражем та сараєм та ніяких претензій щодо користування один до одного не мали ( а.с.144, 144 зв.,145).

Відповідно до договору купівлі-продажу Ѕ частини житлового будинку в м.Ірпені, вул..Мечнікова,21 від 31.10. 2005 року ОСОБА_6 продала, а ОСОБА_4 купила Ѕ частину житлового будинку з відповідною частиною надвірних будівель, в т.ч. сарай та погріб під сараєм (а.с.67).

Задовольняючи вимоги позивача, суд виходив з положень ст..100 ЗК України та дійшов обґрунтованого висновку, що у зв»язку з тим, що гараж та сарай, який належав ОСОБА_6 були зблоковані, позивач, після продажу частини домоволодіння ОСОБА_4, належним чином позбавлений можливості обслуговувати свій гараж в тій частині, де межа його земельної ділянки проходить по стіні гаража з заднього тилу, а між позивачем та відповідачкою склалися неприязні стосунки , а тому вважав, що позивачу необхідно встановити земельний сервітут для обслуговування гаража , а саме : надати йому право проходу по земельній ділянці ОСОБА_4 по вул..Мечнікова,21 в місцях, де земельна ділянка межує із гаражем позивача.

Доводи відповідачки, що позивач не надав суду доказів необхідності обслуговування тильної сторони гаража, оскільки вона знаходиться в належному стані, колегія вважає безпідставним.

Посилання відповідачки, як на підставу для скасування рішення суду, на те, що вона на даний час оспорює Державний акт позивача на право власності на земельну ділянку розміром 0,0050 га, не спростовує висновків суду.

За таких обставин, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу ОСОБА_4 слід відхилити, рішення суду в цій частині вимог- залишити без змін.

Колегія суддів погоджується з рішенням суду в частині відмови позивачу у задоволенні позовних вимог щодо відшкодування матеріальної та моральної шкоди, оскільки позивач не надав суду, в розумінні ст..60 ЦПК України, належні докази на підтвердження зазначених вимог.

За таких обставин, апеляційна скарга позивача щодо скасування рішення суду в цій частині задоволенню не підлягає.

Рішення суду ґрунтується на матеріалах справи та відповідає вимогам закону. Підстав для його скасування при апеляційному розгляді справи не встановлено.

Керуючись ст..ст. 307, 308 ЦПК України, колегія

Ухвалила :

Апеляційні скарги ОСОБА_3, ОСОБА_4 відхилити.

Рішення Ірпінського міського суду від 23 жовтня 2009 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту його проголошення і може бути оскаржене у касаційному порядку протягом двадцяти днів.

Головуючий

Судді -