Справа №22-ц-2629/11Головуючий у І інстанції ОСОБА_1
Категорія51Доповідач у 2 інстанціїРудніченко
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

13 липня 2011 року колегія суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду Київської області у складі:

Головуючого: судді Воробйової Н.С.,

Суддів: Кулішенко Ю.М., Рудніченко О.М.,

При секретарі Бобко О.В.,

розглянувши матеріали цивільної справи за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю Хіміко металургійного комбінату «УКРЦИНК»на рішення Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 15 вересня 2010 року у справі за позовом ОСОБА_2 до Хіміко металургійного комбінату «УКРЦИНК», про поновлення на роботі, стягнення заробітку за час вимушеного прогулу, відшкодування моральної шкоди, -

в с т а н о в и л а :

Позивач звернувся до суду з названим позовом, просить поновити його на роботі охоронником Хіміко-металургійного комбінату «Укрцинк», стягнути з відповідача середньомісячного заробітку за час вимушеного прогулу в розмірі 16350грн. та моральну шкоду в сумі 25000грн., мотивуючи тим, що він без належного оформлення з боку керівника відповідача працював у відповідача з 23.03.2009 року по 16.11.2009 року, коли його протиправно було змушено подати заяву про звільнення з роботи за власним бажанням, але він і надалі продовжив працювати у відповідача, а тому записи в трудовій книжці не відповідають дійсності.

Рішенням Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 15 вересня 2010 року позов ОСОБА_2 до Хіміко-металургійного комбіната «Укрцинк», про поновлення на роботі , стягнення заробітку за час вимушеного прогулу задоволено частково. Поновлено ОСОБА_2 на посаді охоронника Хіміко-металургійного комбіната «Укрцинк»м.Біла Церква, стягнуто з Хіміко-металургійного комбіната «Укрцинк»на користь ОСОБА_2 13080 грн. середньомісячного заробітку за час вимушеного прогулу, 5000 грн. моральної шкоди, допущено негайне виконання рішення в частині поновлення на роботі ОСОБА_2 Стягнуто з Хіміко-металургійного комбіната «Укрцинк»130 грн. 80 коп. витрат по сплаті судового збору в дохід держави та 120 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи.

Не погоджуючись з вказаним рішенням суду Хіміко металургійний комбінат «УКРЦИНК»подав апеляційну скаргу, в якій просить суд скасувати рішення Білоцерківського міськрайонного суду від 15.09.2010 р. та ухвалити нове рішення апеляційного суду Київської області про відмову в позовних вимогах ОСОБА_2 в повному обсязі.

Перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає до задоволення з наступних підстав.

Відповідно до п.1 ст.36 КЗпП України підставою припинення трудового договору є угода сторін.

Згідно ч.ч.1,2 ст.235 вищевказаного кодексу у разі звільнення без законної підстави або незаконного переведення на іншу роботу працівник повинен бути поновлений на попередній роботі органом, який розглядає трудовий спір.

При винесенні рішення про поновлення на роботі орган, який розглядає трудовий спір, одночасно приймає рішення про виплату працівникові середнього заробітку за час вимушеного прогулу або різниці в заробітку за час виконання нижче оплачуваної роботи, але не більш як за один рік. Якщо заява про поновлення на роботі розглядається більше одного року, не з вини працівника, орган, який розглядає трудовий спір, виносить рішення про виплату середнього заробітку за весь час вимушеного прогулу.

Відповідно до ст.237-1 КЗпП України відшкодування власником або уповноваженим ним органом моральної шкоди працівнику провадиться у разі, якщо порушення його законних прав призвели до моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв'язків і вимагають від нього додаткових зусиль для організації свого життя.

Порядок відшкодування моральної шкоди визначається законодавством.

Задовольняючи позовні вимоги ОСОБА_2 суд першої інстанції виходив з того, що вироком Білоцерківського міськрайонного суду від 21.06.2010 року встановлено, що комерційний директор ТОВ «ХМК Укрцинк»ОСОБА_3 вчинив незаконне звільнення працівника з роботи, а також інше умисне грубе порушення трудового законодавства, а саме, умисно використовував працю ОСОБА_2 та інших без укладання з останнім трудового договору, ОСОБА_2 отримував заробітну плату в розмірі 1300-1500 грн. щомісячно, що вважав обовязковим для суду під час вирішення справи про цивільно-правові наслідки дій відповідача, та, що дані обставини не підлягають доказуванню.

На думку колегії, такі висновки суду не відповідають обставинам справи та вимогам закону.

Так, колегією встановлено, що відповідно до заяви ОСОБА_2 від 27.05.2009 року про прийняття на роботу на посаду охоронника (а.с.18) він був прийнятий на роботу з 1.06.2009 року з посадовим окладом відповідно штатного розпису (наказ № 81-К від 1.06.2009 року), про що у трудовій книжці позивача було зроблено відмітку (а.с.9,10).

Також встановлено, що на підставі власноручно написаної заяви від 30.10.2009 року (а.с.19) позивача було звільнено з посади охоронника з 30.10.2009 року за п.1 ст.36 КЗпП за згодою сторін (наказ № 96-К від 30.10.2009 року, а.с.20). Про що також було зроблено запис у трудовій книжці позивача, яку він отримав зразу після звільнення.

Виходячи з вищевикладеного, колегія приходить до висновку, що будь-яких порушень трудового законодавства при звільненні позивача відповідачем допущено не було.

Що стосується висновків суду про те, що у вироку Білоцерківського міськрайонного суду від 21.06.2010 року щодо ОСОБА_3 вказано, що він вчинив незаконне звільнення працівника з роботи, то суд першої інстанції не врахував, що ОСОБА_3 визнано винним за незаконне звільнення ОСОБА_4, а не ОСОБА_5

Крім того, судом першої інстанції не правильно встановлений той факт, що позивач продовжував працювати в товаристві після 30.10.2009 року, тобто після його звільнення з роботи. Суд послався на видаткову накладу від 12.11.2009 р., де одержувачем товарно-матеріальних цінностей для відповідача стояло прізвище Леонова, але на даному документі відсутня печатка товариства. Тому, на думку колегії, даний доказ є неналежним (а.с.38).

Також суду не було надано будь-яких доказів у підтвердження того, що позивача примусило керівництво товариства написати заяву про звільнення з роботи.

За даних обставин, колегія приходить до висновку, що позовні вимоги позивача не знайшли свого підтвердження у судовому засіданні і тому задоволенню не підлягають в повному обсязі. апеляційну скаргу необхідно задовольнити, рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове про відмову в задоволенні позову.

Керуючись ст.ст.303, 307, 308, 313-315, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів,-

в и р і ш и л а :

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю Хіміко-металургійного комбінату «УКРЦИНК»задовольнити.

Рішення Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 15 вересня 2010 року скасувати та ухвалити нове.

Позов ОСОБА_2 до Хіміко металургійного комбінату «УКРЦИНК», про поновлення на роботі, стягнення заробітку за час вимушеного прогулу, відшкодування моральної шкоди залишити без задоволення.

Рішення набирає законної сили з моменту його проголошення і може бути оскаржене в касаційному порядку до суду касаційної інстанції протягом двадцяти днів.

Головуючий

Судді