Радомишльський районний суд Житомирської області
Справа № 2-о-240/2011
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01.08.2011 м.Радомишль

Радомишльський районний суд Житомирської області в складі:

головуючого Свінцицького Л. В.

при секретарі Добровольська Л. Л.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в Радомишльському рвйонному суді Житомирської області цивільну справу за заявою ОСОБА_1 про встановлення факту володіння житловим будинком як власним,при заінтересованій особі-виконкомі Кочерівської с/ради Радомишльського району , -

В С Т А Н О В И В:

Заявниця,посилаючись на те,що її чоловік-Левицький ОСОБА_2,ще при житті побудував жилий будинок за №38,що розташований по вул.Шигаєва в с.Кочерів Радомишльського району,яким володів як власним. Також зазначила,що її чоловік помер,на даний час виникла необхідність прийняти спадщину, однак в нотаріальній конторі їй відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину в зв"язку з відсутністю правовстановлюючих документів на будинок, тобто право власності померлий чоловік в БТІ не зареєстрував,іншим чином ніж шляхом звернення до суду їй спадкові права не набути, тому і просить суд встановити факт володіння її померлим чоловіком жилим будинком як власним та встановити факт його власності на зазначене житло.

В судовому засіданні заявниця свої позовні вимоги підтримала,представник заінтересованої особи,що не заявляє самостійник вимог - виконкому Кочерівської с/ради Радомишльського району Житомирської області в судове засіданні не з"явився, надіслав до суду письмову заяву,в якій просить слухати справу за відсутності їх представника,з заявленими вимогами погодились.

Вислухавши пояснення заявниці,свідка,дослідивши матеріали справи,оцінивши зібрані по справі докази в їх сукупності,суд приходить до висновку, що заявлені вимоги підлягають до задоволення виходячи з наступних підстав.

Судом встановлено,що чоловік заявниці-Левицький ОСОБА_2 помер 29.05.2000 року,що підтверджується свідоцтвом про його смерть серії І-ТП за №138265,виданим 01.06.2000 року Кочерівською сільською радою Радомишльського району Житомирської області.В 1972 році,чоловік заявниці за свої кошти побудував жилий будинок в с.Кочерів Радомишльського району Житомирської області по вул.Шигаєва,38 з господарськими спорудами і з того часу по день смерті володів ним як власним,що підтверджується довідкою №439 від 04.07.2011 року виданою виконавчим комітетом Кочерівської с/ради Радомишльського району Житомирської області.

Також встановлено в судовому засіданні те, що після смерті чоловіка,заявниця фактично вступила в управління спадковим майном, а саме - будинком з надвірними спорудами, який розташований в с.Кочерів Радомишльського району Житомирської області по вул.Шигаєва,38шляхом обробітку присадибної земельної ділянки, ремонту будинку та інш.

З довідки Житомирського обласного бюро технічної інвентаризації від 14.06.2011 року за №А-117 за ОСОБА_3 право власності на цілий жилий будинок №38 з господарськими спорудами,що розташований по вул.Шигаєва у с.Кочерів Радомишльського району Житомирської області, загальною вартістю 39 514 грн.- не зареєстроване.

Згідно вимог ст.256 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення фактів від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб.

Відповідно до п.а,б,ст.6 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 2 від 22.12.1995 року " Про судову практику у справах за позовами про захист права власності (із змінами внесеними згідно з Постановою Пленуму Верховного Суду України № 15 від 25.15.1998 року)" - положення ст.17,18 Закону " Про власність" щодо спільної сумісної власності поширюються на правовідносини, які виникли після введенню в дію цього Закону (з 15 квітня 1991 року.До правовідносин, що виникли раніше,застосовується діюче на той час законодавство, зокрема, спори щодо майна колгоспного двору, яке було придбане до 15 квітня 1991 року, мають вирішуватися за нормами, що регулювали власність цього двору, а саме: право власності на майно, яке належало до колгоспного двору і збереглося після припинення його існування, мають ті члени двору, котрі 15 квітня 1991 року не втратили право на частку в його майні, а згідно ст.126 ЦК УРСР такими, що втратили це право вважаються працездатні члени двору,які не менше трьох років до цієї дати не брали участі своєю працею і коштами у веденні спільного господарства двору (в цей строк но включаються час перебування на дійсній військовій строковій службі, навчання в учбовому закладі, хвороба).Розмір частки члена двора визначається, виходячи з рівності часток усіх його членів, включаючи неповнолітніх та непрацездатних.

Враховуючи наведене станом на 15 квітня 1991 року,батько заявниці не втратив свого права на власність колгоспного двору,що підтверджується записами в господарських книгах Кочерівської сільської Ради Радомишльського району.

Відповідно до положень ст.ст.100,101 ЦК України(в редакції 1963 року) громадяни могли мати у власності житловий будинок,причому глава 10 «Особиста власність» цього ж кодексу не пов»язувала наявність такого права з його обов»зковою державною реєстрацією. Згідно довідки Кочерівської сільської Ради,власником спірного володіння була спадкодавець.

Приймаючи до уваги викладене та те, що іншим шляхом права заявника на спадкове майно захистити неможливо суд встановлює факт володіння житловим будинком як власним.

На підставі викладеного,керуючись ст.ст.10,11,60,79, 88,208,209,212-215,256,259 ЦПК України,ст.ст.100,101,109, 549ЦК України (в редакції 1963 року), п.а, б, ст.б Постанови Пленуму Верховного Суду України № 2 від 22.12.1995 року " Про судову практику у справах за позовами про захист права власності (із змінами внесеними згідно з Постановою Пленуму Верховного Суду України № 15 від 25.15.1998 року)", суд -

В И Р І Ш И В:

Встановити факт права власності ОСОБА_3,який помер 29.05.2000 року,на цілий жилий будинок №38 з господарськими спорудами, що розташований по вул.Шигаєва у с.Кочерів Радомишльського району Житомирської області,яким він користувався та володів на праві власності з моменту побудови і по день смерті.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Житомирської області через Радомишльський районний суд протягом десяти днів починаючи з дня його проголошення.Особи,які брали участь у справі,але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення,можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії рішення.

Суддя:

ОСОБА_4