Справа № 2-212/11
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18.04.2011 м.Городня

Городнянський районний суд Чернігівської області у складі головуючого судді Криворученка Д.П., секретарі Ребус С.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду м. Городня цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 міської ради Чернігівської області, третьої особи на стороні відповідача ОСОБА_2 державної нотаріальної контори Чернігівської області про визнання права власності домоволодіння в порядку спадкування за заповітом, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 31.03.2011 р. звернувся до суду з позовною заявою про визнання за ним права власності на жилий будинок з прибудовою та верандою по вул. Щорса,48 (в минулому Щорса,46) в м. Городня, Чернігівської області в порядку спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_3, померлої 08.06.2010 р.

З позову виходить, що після смерті ОСОБА_3 відкрилась спадщина за заповітом, у т.ч. на домоволодіння №48 по вул. Щорса в м. Городня, Чернігівської області. Оскільки позивач постійно проживав разом із спадкодавцем, то в силу ст.1268 ЦК України він фактично прийняв спадщину. На підставі його заяви про прийняття спадщини в ОСОБА_2 районній державній нотаріальній конторі була заведена спадкова справа. Спадкоємців, які за законом мають право на обов'язкову частку у спадщині, немає. Вищевказаний будинок належав померлій на праві приватної власності на підставі дублікату договору купівлі-продажу, виданого завідуючим державний нотаріальним архівом Чернігівської області ОСОБА_4 17.12.2002 р. за реєстраційним №551 та зареєстрованого в Реєстрі прав власності на нерухоме майно ОСОБА_2 БТІ 15.12.2004 р. за реєстраційним №9056274 згідно витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно за №5854556 від 15.12.2004 р. Під час огляду представлених позивачем документів нотаріус виявила розбіжності та протиріччя щодо опису об'єктів, які входять до спадкового будинку. Дана обставина стала підставою для відмови нотаріусом у видачі свідоцтва про право на спадщину.

У судове засідання позивач не зявився, оскільки надав до суду заяву про розгляд справи у його відсутність. /а.с.28/

Згідно положень ч.2 ст.158 ЦПК України, особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності.

Представник відповідача ОСОБА_2 міської Чернігівської області у судове засідання не зявився, оскільки голова міської ради подав до суду заяву про розгляд справи без участі їх представника, проти позову міська рада не заперечує. /а.с.27/

Відповідно до ч.4 ст.174 ЦПК України, у разі визнання позову відповідачем суд за наявності до того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Представник третьої особи ОСОБА_2 районної державної нотаріальної контори Чернігівської області, у судове засідання не зявився, про час та місце засідання нотаріальна контора повідомлена належним чином, причини не явки не відомі. /а.с.25/

Згідно положень частини 3 статті 36 ЦПК України якщо від третьої особи не надійшло повідомлення про згоду на участь у справі, справа розглядається без неї.

У відповідності до положень частини 2 статті 197 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд дослідивши усі наявні матеріали справи та докази, прийшов до наступного.

З дослідженого у судовому засіданні дублікату договору купівлі-продажу від 22.10.1968 року, який має силу оригіналу встановлено, що ОСОБА_5 продала ОСОБА_3 один будинок дерев'яний та сарай, що знаходиться в м. Городня Чернігівської області по вул. Щорса, 46 та складається це домоволодіння в цілому з одного будинку та сараю, житлова площа 21,30 кв. м. Право власності зареєстровано у Чернігівському МБТІ 25.10.1968 року. /а.с.13, додаток інвентаризаційна справа/

За даними витягу з реєстру прав власності на нерухоме майно, дійсно ОСОБА_3 є одноосібним власником домоволодіння по вулиці Щорса,48 (в минулому №46) у м. Городня, Чернігівської області і воно складається з: «А-1»житловий будинок загальною площею 55,3 м2, житловою 43,2 м2; «а-1»прибудова; «а1 -1»веранда; «Б-1»сарай; «В-1»сарай; «в-1»погреб з шийкою; «Д-1»баня; «д-1»сіни до бані; «1.»ворота з хвірткою; «2.»огорожа суцільна; «3.»огорожа штахетна. Житлова площа будинку збільшена на 21,9 кв.м. в результаті демонтування печі, що не є самочинним будівництвом згідно п.3.2. Інструкції «Про порядок проведення технічної інвентаризації обєктів нерухомого майна»від 25.05.2001 р. №127, а також в зв'язку з будівництвом прибудови та веранди до будинку «а-1», «а1 -1»(по дозволу коридор), згідно рішення ОСОБА_2 міської ради №18 від 20.02.1985 року. Нове будівництво сараю «В-1»сараю, «Д-1»бані, «д-1»сіней до бані (по дозволу літня кухня), будівництво «в-1»погреба та «1.2.3.»огорожі не є самочинним, згідно п.3.2. вищевказаної Інструкції. /а.с.14-20, додаток інвентаризаційна справа/

З дослідженого архівного витягу рішення №18 виконкому ОСОБА_2 міської ради від 20.02.1985 р. встановлено, що ОСОБА_3 було надано дозвіл на оформлення прибудови веранди, літньої кухні, господарського сараю по вул. Щорса,48 в м. Городня. /а.с.16/

Згідно дозволу на проведення робіт дійсного до 20.02.1986 року ОСОБА_3 було дозволено побудувати прибудову коридору, будівництво кухні та господарського сараю, бані по вул.Щорса,№48 в м. Городня. План був узгоджений 28.02.1985 р. /а.с.17-18/

У відповідності до приписів ст.100 ЦК УРСР, що діяв станом на 1968 р., у особистій власності громадян можуть бути предмети вжитку, особистого споживання, комфорту і підсобного домашнього господарства, жилий будинок і трудові заощадження. Згідно ст.101 ЦК УРСР в особистій власності громадянина може бути один жилий будинок (або частина його). У подружжя, яке проживає спільно, та його неповнолітніх дітей може бути тільки один жилий будинок (або частина його), що належить на праві особистої власності одному з них або є в їх спільній власності.

Згідно положень Інструкції про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР, затвердженої Міністерством комунального господарства УРСР від 31.01.1966 р., положення якої були чинними на момент забудови спірного домоволодіння, реєстрацію будинків з обслуговуючими їх будівлями і спорудами та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР провадять бюро технічної інвентаризації виконкомів місцевих Рад депутатів трудящих на підставі документів, що встановлюють право власності (правовстановлюючих документів), одним з яких є договір купівлі-продажу.

Виходячи з вищенаведеного суд дійшов до висновку, що ОСОБА_3 за життя дійсно була власником в цілому домоволодіння по вулиці Щорса,48 (в минулому №46) у м. Городня, Чернігівської області, оскільки на правових підставах придбала його, а розбіжності в описі обєктів нерухомого майна, зазначені в договорі та в реєстрі прав власності, виникли із-за добудов, що здійснювались на підставі дозволів ОСОБА_2 міської ради Чернігівської області, тобто на законних підставах.

За даними свідоцтва про смерть серії «І-ЕЛ»№146181 ОСОБА_3 померла 08.06.2010 року у віці 84 років у м. Городня, Чернігівської області. /а.с.6 /

13.09.2002 року ОСОБА_3 склала нотаріально посвідчений заповіт за яким призначала своїм спадкоємцем до всього майна ОСОБА_1. /а.с.7/

Таким чином позивач є спадкоємцем за заповітом до спадщини, що відкрилась після смерті ОСОБА_3

Згідно вимог ст.1268 ЦК України спадкоємець за заповітом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст. 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Відповідно до вимог ст.1297 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобовязаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно.

Як встановлено у судовому засіданні позивач 14.10.2010 р. звернувся до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини і нотаріусом було відкрито спадкову справу. Свідоцтво про право на спадщину не видавалось. /а.с.8, 29/

Відповідно до положень ст.392 ЦК України власник майна може предявити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою.

Таким чином, зібрані у справі докази та їх належна оцінка вказують на наявність підстав для задоволення позову.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.10, 11, 174, 197, 209, 212-215, 294 ЦПК України, ст.ст.100-101 ЦК УРСР, ст.ст.328, 392, 1222, 1268, 1270, 1297 ЦК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позовну заяву задовольнити повністю.

Визнати за ОСОБА_1 право власності в порядку спадкування за заповітом, після смерті 08.06.2010 р. ОСОБА_3, на жилий будинок з прибудовою та верандою по вулиці Щорса,48 (в минулому №46) у м. Городня, Чернігівської області, зазначені в технічному паспорті на житловий будинок під літерами: «А-1» житловий будинок загальною площею 55,3 м2, житловою 43,2 м2; «а-1» прибудова; «а1 -1» веранда; «Б-1» сарай; «В-1» сарай; «в-1» погреб з шийкою; «Д-1» баня; «д-1» сіни до бані; «1.» ворота з хвірткою; «2.» огорожа суцільна; «3.» огорожа штахетна.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Апеляційного суду Чернігівської області через суд першої інстанції шляхом подачі в 10-денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя Д. П. Криворученко

заяву задоволено повністю