Справа №22-ц-3205/11Головуючий у І інстанціїОСОБА_1
Категорія19Доповідач у 2 інстанції Панасюк
УХВАЛА

Іменем України

23 листопада 2011 року. Колегія суддів судової палати в цивільних справах Апеляційного суду Київської області в складі:

головуючого: судді Олійника В.І.,

суддів: Панасюка С.П., Рудніченко О.М.,

при секретарі: Демченко І.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Києві матеріали цивільної справи за апеляційною скаргою Київської обласної спілки споживчих товариств на рішення Березанського міського суду Київської області від 21 лютого 2011 року у справі за позовом Київської обласної спілки споживчих товариств до ОСОБА_2 міської ради Київської області, ОСОБА_2 споживчого товариства, ОСОБА_3 про визнання рішення частково недійсним, визнання договору купівлі-продажу недійсним та витребування майна з чужого незаконного володіння,

В С Т А Н О В И Л А:

Позивач звернувся до суду із вище вказаним позовом посилаючись на те, що він є власником нежитлової будівлі (приміщення кафе), яке розташоване в м.Березань, вул.Привокзальна,9 Київської області. Вважає, що право власності виникло у нього на підставі рішення Виконкому ОСОБА_2 міської ради від 04 вересня 2002 року №113, яке є чинним на даний час.

Рішенням Березанського міського суду Київської області від 21 лютого 2011 року в задоволенні позову відмовлено. В обґрунтування прийнятого рішення суд послався на реєстрацію права власності на вище вказаний обєкт власності в установленому порядку за відповідачами та застосував вимоги ст.267 ЦК України щодо спливу позовної давності по даному спору.

В апеляційній скарзі на рішення суду позивач просить скасувати рішення суду першої інстанції від 21 лютого 2011 року, постановити нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги у повному обсязі, посилаючись на наявність рішень господарських судів про скасування рішення ОСОБА_2 міської ради №165-11-ХХІУ від 23 квітня 2003 року та невірне застосування судом першої інстанції наслідків спливу строку позовної давності відповідно до ст.267 ЦК України.

Судова колегія, заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення сторін, що з»явилися в судове засідання, перевіривши матеріали справи і обговоривши доводи апеляційної скарги, вважає необхідним її відхилити.

Згідно ст.55 Закону України «Про власність»власник не може бути позбавлений права на своє майно, крім випадків, передбачених зазначеним законом та іншими законодавчими актами України.

Відповідно до ст.321 ЦК України (2004р.), право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Згідно приписів ст.9 Закону України «Про споживчу кооперацію»власність споживчої кооперації є однією з форм колективної власності. Вона складається з власності споживчих товариств, спілок, підпорядкованих їм підприємств і організацій та їх спільної власності. Власністю споживчих товариств є засоби виробництва, вироблена продукція та інше майно, що належить їм і необхідні для здійснення статутних завдань. Споживчим товариствам та їх спілкам можуть належати будинки, споруди, устаткування, транспортні засоби, машини, товари, кошти та інше майно відповідно до цілей їх діяльності. Субєктами права власності споживчої кооперації є члени споживчого товариства, трудові колективи кооперативних підприємств і організацій, а також юридичні особи, частка яких у власності визначається відповідними статутами.

Згідно розділу 1У Статуту ОСОБА_2 Споживчого товариства, власність споживчого товариства складається з засобів виробництва, будинків, споруд, устаткування, закуплених товарів коштів, цінних паперів, а також іншого майна, що належить йому і необхідне для здійснення статутних завдань. Субєктами права власності споживчого товариства є його пайовики, трудові колективи підпорядкованих йому підприємств і організацій, а також споживче товариство. Як юридична особа, споживче товариство самостійно володіє, користується і розпоряджається належним йому майном. Воно реалізує права власника через свої органи відповідно їх компетенції, визначеної Статутом.

Судом встановлено, що Березанське споживче товариство в 1996 році отримало державний акт на право постійного користування землею для ведення торгівельно-підприємницької діяльності відповідно до рішення ОСОБА_2 міської ради від 25 квітня 1996 року №69-08-22. Даний акт зареєстрований в книзі державних актів на право постійного користування землею за №8 від 12 червня 1996 року, в тому числі і під кафе «Орбіта»за адресою: вул.Привокзальна,9 м.Березань Київської області.

Згідно акту прийому-передачі основних засобів ОСОБА_2 споживчого товариства Баришівської райспоживспілки правлінню Київської облспоживспілки 16 квітня 1999 року передано у тимчасове користування кооперативну власність, в тому числі, спірне нежитлове приміщення по вул.Привокзальна,9 м.Березань.

Рішенням зборів уповноважених пайовиків ОСОБА_2 споживчого товариства від 10 жовтня 2002 року вирішено відновити роботу ОСОБА_2 споживчого товариства, повернути майно ОСОБА_2 споживчого товариства з тимчасового користування Київської обласної спілки споживчих товариств та повернути кошти, що були незаконно отримані за оренду майна пайовиків ОСОБА_2 Відповідно до книги 3 по рахунку «Основні кошти»ОСОБА_2 споживчого товариства кафе «Орбіта»по вул.Привокзальна,9 м.Березань перебувало на балансі ОСОБА_2 споживчого товариства (а.с.169-219).

Згідно витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно від 20.11.2003 року за ОСОБА_2 споживчим товариством зареєстровано право власності на нежиле приміщення за адресою: м.Березань, Київської області, вул.Привокзальна,9 на підставі свідоцтва про право власності виданого виконкомом ОСОБА_2 міської ради 20 січня 2003 року, яке зареєстроване в реєстрі прав власності Переяслав-Хмельницького бюро технічної інвентаризації (а.с.147-148, 256-257).

10 серпня 2007 року між ОСОБА_2 споживчим товариством і ОСОБА_4, яка померла 22 лютого 2011 року, правонаступником якої є ОСОБА_3, укладено нотаріально посвідчений договір купівлі-продажу нежитлового приміщення в м.Березань, вул.Привокзальна,9, Київської області (а.с.152-153).

Відповідно до витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно від 20 серпня 2007 року нежитлове приміщення в м.Березань, вул.Привокзальна,9 Київської області належить на праві власності ОСОБА_4, згідно договору купівлі-продажу.

В позовній заяві позивач просив суд першої інстанції визнати недійсним рішення виконкому ОСОБА_2 міської ради №17 від 20 січня 2003 року в частині оформлення за ОСОБА_2 споживчим товариством права власності на нежитлову будівлю в м.Березань, вул.Привокзальна,9 Київської області. Визнати недійсним з моменту укладення договір купівлі-продажу від 10 серпня 2007 року укладений між ОСОБА_2 споживчим товариством і ОСОБА_4 на нежитлове приміщення в м.Березань, вул.Привокзальна,9.

Виходячи зі змісту позовних вимог позивача, спір щодо права власності між сторонами виник з дня ухвалення рішення виконкомом ОСОБА_2 міської ради №17 від 20 січня 2003 року і рішення ОСОБА_2 міської ради Київської області від 23 квітня 2003 року (а.с.221-222).

На час виникнення правовідносин між сторонами щодо права власності діяв ЦК УРСР введений в дію з 01 січня 1964 року. Тому до правовідносин, які виникли між сторонами необхідно застосовувати вимоги зазначеного Цивільного кодексу та Закону України «Про власність».

Норма права щодо порядку застосування положень нового ЦК України (2004р.) закладена в ч.4 п.2 Прикінцевих і перехідних положень відповідно до якої, щодо цивільних відносин, які виникли до набрання чинності Цивільним кодексом України, положення цього Кодексу застосовуються до тих прав і обовязків, що виникли або продовжують існувати після набрання ним чинності.

Тому до правовідносин по справі необхідно застосовувати норми ЦК України 1964 року.

Позов до суду подано 07 квітня 2010 року.

Згідно ст.71 ЦК України (1964р.) загальний строк для захисту права за позовом особи, право якої порушено (позовна давність), встановлюється в три роки.

Позовна даність застосовується судом, незалежно від заяви сторін, відповідно до вимог ст.75 ЦК України (1964р.).

В статті 83 ЦК України (1964р.) дано вичерпний перелік вимог, на які позовна давність не поширюється і даний перелік розширеному тлумаченню не підлягає.

Тобто з часу виникнення правовідносин щодо права власності на спірне (нерухоме) майно минуло більше трьох років.

Тому посилання апелянта на те, що судом першої інстанції необґрунтовано застосовано наслідки спливу позовної давності є безпідставними, не ґрунтується на Законі, який повинен застосовуватися до правовідносин щодо виникнення і набуття права власності станом на 2003 рік.

З огляду на вище викладене, суд першої інстанції дійшов вірного висновку щодо відхилення позовних вимог позивача з підстав закінчення строку позовної давності.

Судом першої інстанції вірно встановлено ті обставини, що рішенням виконкому ОСОБА_2 міської ради №113 від 04 вересня 2002 року, рішенням виконкому ОСОБА_2 міської ради №17 від 20 січня 2003 року і рішенням ОСОБА_2 міської ради від 25 квітня 2003 року не визнавалося, чи скасовувалося право власності на спірні обєкти нерухомості, а лише вирішувалося питання про видачу свідоцтв про право власності на основні засоби (нерухоме майно), які розташовані в м.Березань по предявленню необхідних документів. А тому власник спірного нерухомого майна в установлений Законом спосіб і порядок набув право власності на майно і зареєстрував його у встановленому порядку.

По даній цивільній справі позивач не надав суду будь-яких доказів щодо правомірності набуття ним чи виникнення права власності на спірне майно на підставі визначених законом правочинів, що спростовували б доводи відповідачів про передачу майна в тимчасове користування, яке перебувало на балансі ОСОБА_2 споживчого товариства і є обєктом права спільної колективної власності товариства та створено в результаті пайових внесків членів ОСОБА_2 споживчого товариства.

Тому суд першої інстанції вірно дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення позову, а посилання позивача не підтверджені доказами.

Таким чином, доводи апеляційної інстанції про порушення судом першої інстанції норм матеріального і процесуального права безпідставні, спростовуються матеріалами справи та висновками суду викладеними в рішенні.

Щодо інших доводів апеляційної скарги, то вони теж не спростовують висновків суду.

Перевіряючи законність та обґрунтованість рішення в межах доводів апеляційної скарги та враховуючи, що обставини справи судом встановлені відповідно до наданих пояснень сторін та письмових доказів, що містяться в матеріалах справи, колегія суддів приходить до висновку, що рішення постановлене з дотриманням вимог матеріального і процесуального права , а тому апеляційну скаргу слід відхилити, а рішення суду залишити без змін.

На підставі викладеного та керуючись ст.303, 307, 308, 314 ЦПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу Київської обласної спілки споживчих товариств відхилити.

Рішення Березанського міського суду Київської області від 21.02.2011 року по справі за позовом Київської обласної спілки споживчих товариств до ОСОБА_2 міської ради Київської області, ОСОБА_2 споживчого товариства, ОСОБА_3 про визнання рішення частково недійсним, визнання договору купівлі-продажу недійсним та витребування майна з чужого незаконного володіння залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена в касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили ухвалою апеляційного суду.

Головуючий:

Судді: