Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 липня 2011 року м. Рівне

Колегія суддів судової палати з цивільних справ апеляційного суду Рівненської області в складі:

головуючого судді -Шеремет А.М..,

суддів: Гордійчук С.О., Бондаренко Н.В.,

при секретарі Панас Б.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Рівне цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на рішення Дубровицького районного суду від 05 квітня 2011 року в цивільній справі за позовом Органу опіки та піклування Дубровицької РДА до ОСОБА_2, ОСОБА_1, ОСОБА_3, третя особа на стороні позивача Соломіївська сільська рада, про позбавлення батьківських прав, -

в с т а н о в и л а :

Рішенням Дубровицького районного суду від 05 квітня 2011 року даний позов задоволено частково.

Позбавлено ОСОБА_2 батьківських прав відносно її неповнолітніх дітей: сина ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, дочки ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_2, сина ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_3, сина ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_3, та дочки ОСОБА_9, ІНФОРМАЦІЯ_4.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 аліменти на утримання дитини: дочки ОСОБА_6 в розмірі ј частини всіх видів заробітку, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з дня подачі позову до суду і до досягнення дитиною повноліття.

Позбавлено ОСОБА_3 батьківських прав відносно його неповнолітніх дітей : сина ОСОБА_7, сина ОСОБА_8

Позбавлено ОСОБА_1 батьківських прав відносно його неповнолітньої дитини дочки ОСОБА_9

Вирішено передати ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_3, ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_3 та ОСОБА_9, ІНФОРМАЦІЯ_4 для встановлення статусу дітей, позбавлених батьківського піклування та подальшого влаштування органу опіки та піклування Дубровицької райдержадміністрації.

В задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

У поданій на це рішення апеляційній скарзі ОСОБА_1 та ОСОБА_2 вказують, що суд ухвалив рішення з порушенням норм матеріального та процесуального права, а висновки суду не відповідають фактичним обставинам справи.

Свої доводи обґрунтовують тим, що відповідно до постанови Пленуму Верховного Суду України „Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав" висновки про хронічний алкоголізм мають бути підтверджені відповідними медичними довідками. Однак докази про те, що ОСОБА_1 та ОСОБА_2 є хронічними алкоголіками, в матеріалах справи відсутні.

Апелянти зазначають, що стали на шлях виправлення, належним чином виконують батьківські обов"язки.

Вказують, що мають намір забрати синів ОСОБА_7 та ОСОБА_8 зі школи-інтернату, відремонтували будинок.

Просять скасувати оскаржуване рішення в частині позбавлення батьківських прав ОСОБА_2 відносно її неповнолітніх дітей сина ОСОБА_5, дочки ОСОБА_6, сина ОСОБА_8, дочки ОСОБА_9 і стягнення аліментів на утримання дочки ОСОБА_6, в частині позбавлення батьківських прав ОСОБА_1 відносно неповнолітньої дочки ОСОБА_9 та ухвалити нове рішення про відмову в задоволенні позовних вимог в цих частинах.

Рішення Дубровицького районного суду від 05 квітня 2011 року в частині позбавлення ОСОБА_3 батьківських прав відносно його неповнолітніх дітей не оскаржувалось.

Перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, беручи до уваги пояснення учасників процесу, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Задовольняючи позовні вимоги суд першої інстанції виходив з того, що відповідачі ухиляються від виконання своїх батьківський обов'язків, оскільки вихованням дітей не займаються, не забезпечують нормальних побутових умов та необхідного харчування.

Проте з таким висновком суду в повному обсязі погодитись не можна.

Відповідно до ст. 164 СК України батьки можуть бути позбавлені батьківських прав у тому разі, коли вони ухиляються від виконання своїх обов"язків по вихованню дитини.

З роз'яснень Пленуму Верховного Суду України в п. 15, в абзаці 2 п. 16 постанови № 3 від 30 березня 2007 року „Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав" встановлено, що розглядаючи справи даної категорії, судам слід мати на увазі, що позбавлення батьківських прав є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов'язків, а тому питання про його застосування вирішується лише після повного, всебічного, об'єктивного з'ясування обставин справи та характеру ставлення батьків до дітей. Ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками.

Позбавлення батьківських прав є виключною мірою, яка тягне за собою серйозні правові наслідки як для батька (матері), так і для дитини (ст. 166 СК). Це означає, що позбавлення батьківських прав допускається лише, коли змінити поведінку батьків в кращу сторону неможливо, і лише при наявності вини в діях батьків.

Із матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_2 є матір"ю неповнолітнього ОСОБА_5, малолітніх ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8 та ОСОБА_9

Відповідач ОСОБА_1 є батьком малолітньої ОСОБА_9

Беззаперечні докази винної поведінки та свідомого нехтування своїми обов'язками відповідачами, які б свідчили про ухилення ОСОБА_2 та ОСОБА_1 від виховання своїх дітей і як наслідок необхідність застосування крайнього заходу у вигляді позбавлення батьківських прав, у матеріалах справи відсутні.

Оскільки дії відповідачів засвідчують, що вони не втратили інтересу до дітей, мають бажання та можливості утримувати та виховувати їх, враховуючи доведеність певних намагань відповідачів проявити турботу про дітей, колегія суддів вважає, що є недоцільним позбавляти ОСОБА_2 та ОСОБА_1 батьківських прав.

Разом з тим, враховуючи положення п.18 Пленуму Верховного Суду "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав" позбавлення батьківських прав є крайнім заходом, суд може у виняткових випадках при доведеності винної поведінки когось із батьків або їх обох з урахуванням її характеру, особи батька і матері, а також інших конкретних обставин справи відмовити в задоволенні позову про позбавлення цих прав, попередивши відповідача про необхідність змінити ставлення до виховання дитини (дітей) і поклавши на органи опіки та піклування контроль за виконанням ним батьківських обов'язків.

Що стосується позовної вимоги про стягнення аліментів на користь ОСОБА_3 на утримання неповнолітньої дочки ОСОБА_6, то підстав звернення до суду органом опіки та піклування Дубровицької РДА з таким позовом, нормами Сімейного Кодексу не передбачено, тому в цій частині позовних вимог позивачу слід відмовити.

За таких підстав, колегія суддів приходить до висновку, що рішення суду першої інстанції в оскаржуваних частинах підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення про відмову в задоволенні позовних вимог.

На підставі наведеного, керуючись ст. 163, 164, СК України, ст.ст. 303, 304, 309, 313,314, 315 ЦПК України, колегія суддів, -

в и р і ш и л а:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 та ОСОБА_2 задовольнити.

Рішення Дубровицького районного суду від 05 квітня 2011 року в частині позбавлення батьківських прав ОСОБА_2 відносно її неповнолітніх дітей: сина ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, дочки ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_2, сина ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_3, сина ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_3 та дочки ОСОБА_9, ІНФОРМАЦІЯ_4;

в частині стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 аліментів на утримання дитини: дочки ОСОБА_6 в розмірі ј частини всіх видів заробітку, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з дня подачі позову до суду і до досягнення дитиною повноліття;

в частині позбавлення батьківських прав ОСОБА_1, відносно його малолітньої дочки -ОСОБА_9, ІНФОРМАЦІЯ_4;

в частині передання ОСОБА_5., ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_3, ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_3 та ОСОБА_9, ІНФОРМАЦІЯ_4 для встановлення статусу дітей, позбавлених батьківського піклування та подальшого влаштування органу опіки та піклування Дубровицької райдержадміністрації;

та в частині стягнення з ОСОБА_2 та ОСОБА_1 судових витрат скасувати.

В задоволенні позову в цих частинах відмовити.

Попередити ОСОБА_2 та ОСОБА_1 про необхідність змінити своє ставлення до виховання дітей.

Покласти на орган опіки та піклування Дубровицької районної державної адміністрації контроль за виконанням ОСОБА_2 та ОСОБА_1 батьківських обов'язків.

Рішення суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту його проголошення та може бути оскаржене в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання ним законної сили.

Головуюча: Судді: