Справа № 22-ц-4774/11 Головуючий у І інстанції Пархоменко О.В.
Категорія 58 26.09.2011
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

26 вересня 2011 року м.Київ

Колегія суддів судової палати в цивільних справах Апеляційного суду Київської області в складі:

головуючого Суханової Є.М.,

суддів Іванової І.В., Савченка С.І.,

при секретарі Сашко Я.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні апеляційного суду Київської області цивільну справу за апеляційними скаргами ОСОБА_2, Моторного (транспортного) страхового бюро України на рішення Ірпінського міського суду Київської області від 30.06.2011 року у справі за позовом ОСОБА_2 до Моторного (транспортного) страхового бюро України про стягнення страхового відшкодування, -

в с т а н о в и л а :

В березні 2011 року позивачка звернуласядо суду із вказаним позовом,який мотивувала тим, що 09.12.2009 р. вона уклала договір обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів щодо належного їй автомобіля НОМЕР_1 з лімітом відповідальності страховика 25500 грн. і терміном дії 1 рік. Посилалася, що 31.07.2010 р. на перехресті вулиць Федорова і Горького в м.Києві сталася ДТП за участю належного їй автомобіля та автомобіля НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_3, внаслідок чого автомобіль «ДеуЛанос» був пошкоджений. Вина відповідача у порушенні ПДР і скоєнні злочину за ч.2 ст.286 КК України встановлена вироком Голосіївського районного суду м.Києва від 09.12.2010 р. Згідно звіту № С10-445 від 26.08.2010 р. вартість матеріального збитку, завданого власнику автомобіля «ДеуЛанос», склала 36156 грн. Вказувала, що 16.10.2010 р. вона цінним листом направила відповідачу заяву про виплату страхового відшкодування з необхідними документами, яка отримана останнім 21.10.2010 р., проте замість виплати відшкодування відповідач запропонував надати йому додаткові документи, що суперечить вимогам закону. Посилаючись на те, відповідач в порушення закону не здійснив виплату відшкодування у встановлений законом місячний термін, просила стягнути з відповідача на її користь кошти в сумі 34267,71 грн., з яких відшкодування - 25500 грн., пеня - 1981,06 грн., інфляційне збільшення - 1402,50 грн., 3 % річних 383,55 грн., моральна шкода 5000 грн.

Рішенням Ірпінського міського суду Київської області від 30.06.2011 року позов задоволено частково. Ухвалено стягнути з відповідача на користь позивачки страхове відшкодування в сумі 3130,73 грн. В решті позову відмовлено.

Позивачка подала апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення суду першої інстанції в частині відмови у задоволенні вимог про стягнення пені, інфляційних, 3 % річних та моральної шкоди і в цій частині ухвалити нове рішення, яким позовні вимоги задоволити в повному обсязі, посилаючись на невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення і неправильне застосування судом норм матеріального права.

В іншій частині рішення суду першої інстанції позивачкою не оскаржується.

Відповідач МТСБУ подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове, яким відмовити у задоволенні позовних вимог в повному обсязі, посилаючись на порушення судом норм матеріального права.

Заслухавши доповідь судді апеляційного суду, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга ОСОБА_2 підлягає до часткового задоволення, а апеляційну скаргу МТСБУ слід відхилити з таких підстав.

Відповідно до вимог ст.213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно зясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Відповідно до ст. 214 ЦПК України під час ухвалення рішення суд в тому числі вирішує такі питання: 1) чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; 2) які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; 3) яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин.

Зазначеним вимогам оскаржуване судове рішення відповідає не в повному обсязі.

Судом першої інстанції встановлено та з матеріалів справи вбачається, що 31.07.2010 р. на перехресті вулиць Федорова і Горького в м.Києві сталася ДТП за участю належного позивачці автомобіля НОМЕР_1 та автомобіля НОМЕР_2. Зіткнення сталося внаслідок порушення Правил дорожнього руху водієм автомобіля «Субару» ОСОБА_3, у звязку з чим останній вироком Голосіївського районного суду м.Києва від 09.12.2010 р. визнаний винним та засуджений за ч.2 ст.286 КК України (а.с.89-103).

В результаті ДТП, належний позивачці автомобіль «ДеуЛанос» одержав механічні пошкодження і його власнику заподіяно матеріальної шкоди на суму 36156 грн. (а.с.24).

Також судом встановлено, що на момент скоєння ДТП позивачка як власник автомобіля «ДеуЛанос» мала договір обов»язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників транспортних засобів, а власник автомобіля «Субару» не мав такого договору, у зв»язку з чим позивачка 16.10.2010 р. направила відповідачу цінним листом з описом заяву на відшкодування шкоди, додавши передбачені законом документи (а.с.41-42).

Відповідач МТСБУ платіжним дорученням від 06.06.2011 р. виплатив позивачу страхове відшкодування в розмірі 22369,27 грн. (а.с.105).

Вказані обставини підтверджуються наявними у справі доказами та визнаються сторонами.

Задовольняючи частково позовні вимоги та стягуючи на користь позивачки страхове відшкодування в розмірі 3130,73 грн., суд обгрунтовував свої висновки тим, що завданий позивачу матеріальний збиток підлягає відшкодуванню за рахунок МТСБ в межах ліміту відповідальності, встановленого страховим полісом, та з урахуванням проведеної відповідачем виплати.

Такі висновки суду є правильними і такими, що відповідають обставинам справи і вимогам ст.41 Закону України «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів».

Проте, колегія суддів не може погодитися з висновками суду в частині відмови у задоволені вимог про стягнення пені, інфляційних коштів та 3% річних, які суд обгрунтував

недоведеністю вини МТСБУ у простроченні виплати страхового відшкодування з таких міркувань.

Відповідно до ст.35 Закону України «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» для отримання страхового відшкодування особа, подає страховику (або якщо страховик невідомий - МТСБУ) відповідну заяву, до якої додаються довідки про дорожньо-транспортну пригоду, довідки відповідних закладів охорони здоров'я щодо тимчасової втрати працездатності або довідки спеціалізованих установ про встановлення стійкої втрати працездатності (інвалідності) у разі її виникнення, інші документи, які мають відношення до даної дорожньо-транспортної пригоди, завірені у встановленому порядку.

Згідно ст.37 вказаного Закону виплата страхового відшкодування здійснюється протягом одного місяця з дня отримання страховиком визначених у статті 35 цього Закону документів . За кожен день прострочення виплати страхового відшкодування з вини страховика або МТСБУ особі, яка має право на отримання такого відшкодування, сплачується пеня з розрахунку подвійної облікової ставки Національного банку України, яка діє у період, за який нараховується пеня.

За положеннями статей 990, 992 ЦК України страховик здійснює страхову виплату страхувальнику відповідно до умов договору на підставі заяви страхувальника. У разі несплати страховиком страхувальникові або іншій особі страхової виплати страховик зобовязаний сплатити неустойку в розмірі, встановленому договором або законом.

З матеріалів справи вбачається, що позивачка 16.10.2010 р. направила відповідачу заяву про виплату страхового відшкодування, до якої додала необхідні документи в кількості 11 штук, як передбачені ст.35 вказаного Закону так і додаткові (а.с.41). Заява отримана відповідачем 21.10.2010 р. (а.с.42).

Отже відповідач протягом місяця мав здійснити виплату страхового відшкодування, чого не зробив, направивши позивачці два листи з вимогою надати додаткові документи. На думку колегії суддів такі дії відповідача не грунтуються на вимогах закону, бо надання вказаних відповідачем документів, в тому числі і вироку суду, не передбачене ст.35 Закону України «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів». В даному випадку позивачка надала МТСБУ довідку про ДТП, видану ДАІ, в якій вказано винуватця ДТП, що передбачає закон.

У звязку із неправомірною невиплатою відповідачем протягом місяця страхового відшкодування останній згідно ст.37 вищезазначеного Закону зобовязаний сплатити позивачці пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ.

Крім того, колегія суддів вважає, що вимоги позивачки про стягнення відшкодування з урахуванням індексу інфляції та 3 % річних обгрунтовані, поскільки зобов'язання страховиків у разі настання страхового випадку зводиться до здійснення страхової виплати, а відтак таке зобов'язання є грошовим і в разі прострочення його виконання настає відповідальність, передбачена ч. 2 ст. 625 ЦК України, тобто виплата боргу з урахуванням індексу інфляції та 3 % річних. Ці кошти на відміну від пені не є санкцією за порушення грошового зобов'язання, а виступають способом захисту майнового права та інтересу, а тому нараховуються незалежно від вини боржника та незалежно від сплати ним пені за порушення виконання зобов'язання.

Відповідно до ст. 309 ЦПК України підставами для скасування рішення суду першої інстанції і ухвалення нового рішення або зміни рішення є невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення або неправильне застосування норм матеріального права. Норми матеріального права вважаються порушеними або неправильно застосованими, якщо застосовано закон, який не поширюється на ці правовідносини, або не застосовано закон, який підлягав застосуванню.

З викладених вище підстав колегія суддів вважає, що рішення суду першої інстанції в частині відмови у задоволені вимог про стягнення пені, інфляційних коштів та 3% річних не грунтується на матеріалах справи, ухвалене з порушенням норм матеріального права і підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення. Ухвалюючи нове рішення, колегія суддів вважає, що вимоги позивача в цій частині підлягають до задоволення. Суд приймає наданий позивачем розрахунок, бо він відповідачем не спростований, і стягує кошти в сумі 3767,71 грн.

Доводи апеляційної скарги позивачки про наявність передбачених законом підстав для відшкодування моральної шкоди в розмірі 5000 грн. необгрунтовані.

Колегія суддів керується тим, що правовідносини, які виникли між сторонами є зобов'язальними. У разі порушення зобов'язання моральна шкода може відшкодовуватися лише тоді, якщо це встановлено договором або законом (ст. 611 ЦК України).

Спірні договірні правовідносини врегульовані спеціальним Законом та ЦК, норми статей 625, 992 якого не передбачають такого виду відповідальності страховика як відшкодування моральної шкоди. Можливість відшкодування моральної шкоду у таких правовідносинах не виключається у випадку, якщо сторони передбачили таку відповідальність в укладеному договорі. Проте позивач не надав доказів, що договір страхування передбачає виплату моральної шкоди.

Апеляційна скарга відповідача МТСБУ задоволенню не підлягає, поскільки її доводи не грунтуються на матеріалах справи та вимогах закону.

Так відповідач посилається в апеляції на те, що застрахований транспортний засіб є фізично знищеним, бо внаслідок ДТП його відновлення неможливе, а тому позивачка згідно п.30.2 ст.30 Закону України «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» має право на отримання страхового відшкодування в розмірі різниці між вартістю автомобіля до та після ДТП, що в даному випадку і було виплачено МТСБУ.

Проте, згідно вказаного пункту 30.2 ст.30 Закону різниця вартості виплачується лише у випадку, якщо власник транспортного засобу не згоден із визнанням транспортного засобу фізично знищеним.

Як в суді першої інстанції, так і в суді апеляційної інстанції відповідач МТСБУ не надав суду доказів, що позивачка заперечує проти визнання транспортного засобу фізично знищеним. Представники позивачки в судовому засіданні підтвердили визнання їх довірителькою того факту, що автомобіль в результаті ДТП відновленню не підлягає і він є фізично знищеним.

За таких обставин застосуванню підлягає п.30.3. ст.30 вказаного Закону, згідно якого якщо транспортний засіб визнано фізично знищеним, відшкодування шкоди виплачується у розмірі, який відповідає вартості транспортного засобу до ДТП, та витратам по евакуації транспортного засобу з місця ДТП.

З огляду на викладене колегія суддів відхиляє апеляційну скаргу відповідача.

У звязку із частковим задоволенням апеляційної скарги позивачки, суд стягує на її користь із відповідача судові витрати пропорційно задоволеним вимогам в сумі 100 грн.

Також суд стягує з відповідача на користь держави державне мито в сумі 25,50 грн.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 309, 314, 316 ЦПК України, колегія судів, -

в и р і ш и л а :

Апеляційну скаргу Моторного (транспортного) страхового бюро України відхилити.

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задоволити частково.

Рішення Ірпінського міського суду Київської області від 30.06.2011 року в частині відмови в позові щодо стягнення пені, інфляційних коштів та трьох процентів річних скасувати і в цій частині ухвалити нове. Стягнути із Моторного (транспортного) страхового бюро України на користь ОСОБА_2 кошти в сумі 3767 гривень 71 коп. та судові витрати в сумі 100 грн.

Стягнути із Моторного (транспортного) страхового бюро України на користь держави судові витрати в сумі 25 грн. 50 коп.

В решті рішення залишити без змін.

Рішення апеляційного суду набирає законної сили з моменту його проголошення.

Рішення апеляційного суду може бути оскаржене в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з моменту його проголошення.

Головуючий : ___________________

Судді : ___________________ ________________