Справа №1519/2-3165/11
У Х В А Л А

Іменем України

11 квітня 2011 року

Малиновський районний суд м. Одеси у складі:

головуючого - судді Бобуйок І.А.,

при секретарі - Орзіх Г.О.

розглянувши клопотання Публічного акціонерного товариства ОСОБА_1 накладення арешту на майно, -

ВСТАН О В И В :

14.01.2011 року позивач ПАТ ОСОБА_2 до Малиновського районного суду м. Одеси з позовною заявою про стягнення заборгованості за кредитним договором з ОСОБА_3, ОСОБА_4, ТОВ ЗЛАТОЛ.

У судовому засіданні 11.04.2011 року представник позивача за довіреністю ОСОБА_5 заявила клопотання про накладення арешту на майно, в якому просила суд накласти арешт на:

- Транспортний засіб ВАЗ 11193, 2007 року випуску, бежевого кольору, двигун №78, кузов №ХТА 8576, державний номер НОМЕР_1, свідоцтво про реєстрацію ВНС 207610 від 25.03.2009 року, що належить ОСОБА_4.

- Земельну ділянку, кадастровий номер 511037300:53:011:0014, що належить гр. ОСОБА_3, на підставі договору купівлі-продажу земельної ділянки №2340 від 24.10.2007 року, площею 0,0174 га, розташованому за адресою: м. Одеса, пров. Кордонний, 7-а.

Обґрунтовуючи свої вимоги про забезпечення позову позивач послався на наступне.

22.08.2008 року між ПАТ ОСОБА_1 ОСОБА_3 був укладений договір про надання споживчого кредиту № 00002F12, згідно з умовами якого ОСОБА_3 були надані у кредит грошові кошти на споживчі цілі з процентною ставкою за користування кредитом в розмірі 12,9% відсотків річних. З метою забезпечення зобовязань ОСОБА_3 за кредитним договором було укладено договір поруки з ОСОБА_4 та договір поруки з ТОВ ЗЛАТОЛ, згідно до яких останні поручились за виконання зобовязань ОСОБА_3 за зазначеним вище кредитним договором. ОСОБА_3 належним чином не виконувала покладені на неї обов'язки, що призвело до прострочення виконання грошових зобовязань зі сплати кредиту та процентів за його користування. Приймаючи до уваги ті факти, що відповідачі фактично з грудня 2009 року не виконують зобовязання за кредитним договором та не сплачують жодних платежів, а заявлена сума позовних вимог складає 457 081,81 доларів США та 165 453, 50 грн., поточних доходів відповідачів певно не буде достатнім для погашення заборгованості у стислі терміни. Єдиною можливістю погашення заборгованості є реалізація майна, належного відповідачам.

Позивач вважає, що невжиття заходів забезпечення позову може ускладнити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що вимоги позивача про забезпечення позову підлягають частковому задоволенню виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 1 та 3 ст. 151 ЦПК України суд за заявою осіб, які беруть участь у справі, може вжити заходи із забезпечення позову; забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

При вирішенні цього питання суд бере до уваги, що неприйняття заходів щодо забезпечення позову може зробити неможливим виконання рішення суду поза залежністю від вирішення спору по суті, враховуючи також посилання позивача на імовірне порушення його прав.

Згідно п. 1 ч. 1 ст. 152 ЦПК України позов забезпечується накладенням арешту на майно або грошові кошти, що належать відповідачеві і знаходяться у нього або у інших осіб.

Судом для виконання заходів забезпечення позову буде накладено арешт на транспортний засіб ВАЗ 11193.

В задоволенні клопотання в частині накладення арешту на земельну ділянку, кадастровий номер 511037300:53:011:0014, що належить гр. ОСОБА_3, відмовити на підставі того, що на теперішній час дане нерухоме майно вже знаходиться під арештом, що підтверджується листом ДП Центр Державного КадаструОдеська регіональна філія №08-02/3153 від 25.02.2011 року, згідно якого на земельну ділянку, кадастровий номер 511037300:53:011:0014, що належить гр. ОСОБА_3, на підставі договору купівлі-продажу земельної ділянки №2340 від 24.10.2007 року, площею 0,0174 га, розташовану за адресою: м. Одеса, пров. Кордонний, 7-а, накладено арешт відповідно до постанови В-2/209 від 22.06.2010 року.

Відповідно до п.4 Постанови №9 Пленуму Верховного Суду України від 22 грудня 2006 року, вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у звязку із застосуванням відповідних заходів.

Керуючись Постановою №9 Пленуму Верховного Суду України від 22 грудня 2006 року, ст.ст. 151-153 ЦПК України, СУД

У Х В А Л И В :

Клопотання Публічного акціонерного товариства ОСОБА_1 накладення арешту на майно - задовольнити частково.

Накласти арешт на транспортний засіб ВАЗ 11193, 2007 року випуску, бежевого кольору, двигун №78, кузов №ХТА 8576, державний номер НОМЕР_1, свідоцтво про реєстрацію ВНС 207610 від 25.03.2009 року, що належить ОСОБА_4.

В іншій частині клопотання про накладення арешту на майно відмовити.

Апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції подається протягом пяти днів з дня її проголошення. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали.

С У Д Д Я: ОСОБА_6