Справа № 2-1247/11
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 вересня 2011 року м. Коломия

Коломийський міськрайонний суд

Івано-Франківської області

у складі

Головуючого судді Димашка В.П.

За участі секретаря Гайової Г.Ф.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Коломия справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 про визнання права власності на спадкове майно,

ВСТАНОВИВ :

Позивач звернулася до суду з позовом в якому просила визнати за нею, ОСОБА_1 право власності на житловий будинок та господарські споруди, що знаходиться в с. Рунгури, вул. Пискавецька, 59, Коломийського району Івано-Франківської області.

Позовні вимоги мотивував тим, що будинковолодіння № 59 по вул. Пискавецька с. Рунгури зареєстровано за ОСОБА_6 на підставі свідоцтва про право власності виданого згідно рішення виконкому від 10 травня 1989 року № 101, що підтверджується витягом з реєстру прав власності. Однак свідоцтво про право власності втрачено.

11 травня 1991 року ОСОБА_6 померла, про що в книзі реєстрації актів про смерть 13 травня 1991 року зроблено запис за № 14.

Померла залишила заповіт, який 19 січня 1991 року посвідчений заступником голови Новомарківської сільської ради та зареєстрований в реєстрі за № З, яким все своє майно, де б воно не було і з чого б воно не складалося і взагалі все те, що їй буде належати на день смерті заповіла ОСОБА_7. Крім нього інших спадкоємців та осіб, передбачених законом, зокрема малолітніх, неповнолітніх, недієздатних осіб, а також осіб, цивільна дієздатність яких обмежена не має.

Згідно довідки Рунгурської сільської ради від 24 листопада 2010 року № 955 підтверджено, що заповіт від імені померлої, ОСОБА_6, що посвідчувався в Рунгурській сільській раді 19 січня 1991 року не змінювався і не скасовувався.

Після смерті ОСОБА_6 відкрилась спадщина по вище зазначеному заповіту на житловий будинок, господарські будівлі та споруди, що знаходяться за адресою: Коломийський район» с. Рунгури, вул. Пискавецька, 59.

В управління спадковим майном в порядку ст. 548 ЦК України в ред. 1963 року вступив її син, ОСОБА_7, що підтверджується довідкою Рунгурської сільської ради від 24 листопада 2010 року № 955. Однак свідоцтва про право на спадщину не отримав.

07 березня 1995 року помер її батько, ОСОБА_7, про що в книзі реєстрації актів про смерть 10 березня 1995 зроблено запис за № 11.

Після смерті ОСОБА_7 відкрилася спадщина, яка складається з житлового будинку, господарських будівель та споруд, що знаходяться за адресою: с. Рунгури, вул. Пискавецька, 59, Коломийського району, Івано-Франківської області. Зазначений будинок загальною площею 37,7 кв.м, житловою 20,1 кв.м, складається з однієї кімнати, кухні та коридора, що підтверджується технічним паспортом.

Спадкоємцем за законом на спадщину є вона, дочка померлого, ОСОБА_1, оскільки відповідно до ст. 548 ЦК України в ред. 1963 року вона фактично прийняла спадкове майно, що підтверджується довідкою Рунгурської сільської ради від 24 листопада 2010 року № 955. Син померлого, ОСОБА_2 та дружина померлого, ОСОБА_3 на спадщину не претендують, про що підтвердять в судовому засіданні. Діти померлого, ОСОБА_4 та ОСОБА_5 в будинку не проживали, заяви в нотаріальну контору не подавали, на спадщину не претендують, що підтверджується їхніми заявами. Крім неї інших спадкоємців та осіб, передбачених законом, зокрема малолітніх, неповнолітніх, недієздатних осіб, а також осіб, цивільна дієздатність яких обмежена не має.

З метою оформлення спадщини вона звернулася до державного нотаріуса із заявою про прийняття спадщини. У відповідності до п. 126 Інструкції «Про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України» нотаріус витребувала подати правовстановлювальний документ на будинковолодіння та витяг із Реєстру прав власності на нерухоме майно. Однак отримати свідоцтво про право на спадщину вона не взмозі, у звязку з тим, що свідоцтво про право власності на житловий будинок втрачено. Згідно ч. 11 ст. 346 ЦК України право власності припиняється в разі смерті, тому згідно листа Першої Коломийської районної державної нотаріальної контори їй рекомендовано звернутись до суду з позовом про визнання права власності.

Оскільки померлій ОСОБА_6 було видано свідоцтво про право власності, однак було втрачено, вона подала оголошення в газету «ЗР-Інформ», де надруковано повідомлення, про те, щоб вважати недійсним втрачене свідоцтво на право власності на будинок в с. Рунгури, вул. Пискавецька (Ковпака), 59 видане на прізвище ОСОБА_6.

Згідно технічного паспорта інвентаризаційна вартість будинковолодіння по вул. Пискавецька, 59 в с. Рунгури становить 22694 грн.

Позивач у судове засідання не зявилася, але подала заяву про розгляд справи у її відсутності, позовні вимоги підтримала.

Відповідачі в судове засідання не зявилися, однак подали заяви про розгляд справи у їхній відсутності та визнання позову.

Взявши до уваги визнання позову відповідачами, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають до задоволення з таких підстав.

Згідно ч.ч. 3, 5 ст. 1268, та ст. 1270 ЦК України спадкоємець який постійно проживав із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом шестимісячного строку він не заявив про відмову від неї, незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

Згідно ч. 2 ст. 1220 ЦК України часом відкриття спадщини є день смерті особи.

Згідно ст. 392 ЦК України власник майна може предявити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Відповідно до вимог ст. ст. 346, 347 ЦК України особа може відмовитись від права власності на майно, заявивши про це або вчинивши інші дії, які свідчать про її відмову від права власності.

Встановлено, що житловий будинок №59 по вул. Пискавецька (Ковпака) в с. Рунгури, Коломийського району, Івано-Франківської області на підставі свідоцтва про право власності від 10.05.1989 року належав ОСОБА_6, інвентаризаційна вартість нерухомого майно становить 22694 грн., що підтверджується технічним паспором.

11 травня 1991 року ОСОБА_6 померла, про що в книзі реєстрації актів про смерть 13 травня 1991 року зроблено запис за № 14, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії І-НМ №394713.

Померла залишила заповіт, який 19 січня 1991 року посвідчений заступником голови Новомарківської сільської ради та зареєстрований в реєстрі за № 3, яким все своє майно, де б воно не було і з чого б воно не складалося і взагалі все те, що їй буде належати на день смерті заповіла ОСОБА_7.

Згідно довідки Рунгурської сільської ради від 24 листопада 2010 року № 955 вказаний заповіт не змінювався і не скасовувався.

Після смерті ОСОБА_6 спадщину по заповіту на її майно прийняв ОСОБА_7, який вступив в управління спадковим майном в порядку ст. 548 ЦК України в ред. 1963 року, що підтверджується довідкою Рунгурської сільської ради від 24 листопада 2010 року № 955.

07 березня 1995 року ОСОБА_7 помер, про що в книзі реєстрації актів про смерть 10 березня 1995 зроблено запис за № 11, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії І-НМ №274500.

Після смерті ОСОБА_7 спадщину в порядку ст. 548 ЦК України в ред. 1963 року, прийняла його дочка, позивач ОСОБА_1, яка вступила в управління спадковим майном що підтверджується довідкою Рунгурської сільської ради від 24 листопада 2010 року № 955.

Згідно довідки Рунгурської сільської ради №585 від 08.07.2011 року за будинком №59 по вул. Пискавецькій числиться земельна ділянка площею 0,34 га.

Першою Коломийською районною нотаріальною Конторою згідно довідки №405/02-14 ОСОБА_1 у звязку з відсутністю право встановлювальних документів відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину.

На підставі наведеного суд вважає, що є всі підстави для задоволення позову, та визнання за ОСОБА_1 права власності на житловий будинок та господарські споруди, що знаходиться в с. Рунгури, вул. Пискавецька, 59, Коломийського району Івано-Франківської області після смерті ОСОБА_7, який помер 07 березня 1995 року.

Керуючись ст. ст. 174, 213 - 215, 223, ЦПК України, -

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити. Визнати за ОСОБА_1 право власності на житловий будинок та господарські споруди, що знаходиться в с. Рунгури, вул. Пискавецька, 59, Коломийського району Івано-Франківської області після смерті ОСОБА_7, який помер 07 березня 1995 року.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційну скаргу на рішення суду до апеляційного суду Івано-Франківської області може бути подано протягом 10 днів з дня проголошення рішення через Коломийський міськрайонний суд. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання цього рішення.

Суддя: Димашок