Справа № 2-400/11
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30.03.2011 Старокостянтинівський районний суд

Хмельницької області

в складі:

головуючої судді Завадської О.П.

при секретарі Ташлицькій А.І.

з участю позивачки ОСОБА_1

представника адвоката ОСОБА_2

відповідача ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Старокостянтинові справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про визнання права власності на ? частку житлового будинку з надвірними будівлями, розподіл домоволодіння та земельної ділянки,

встановив:

ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_3 про визнання права власності на ? частку житлового будинку з надвірними будівлями, розподіл домоволодіння та земельної ділянки по вул. Комсомольській, 2 в с. Левківка Старокостянтинівського району. Свої позовні вимоги обґрунтовує тим, що в період перебування з відповідачем в шлюбі придбали вищевказане домоволодіння. При розірванні шлюбних відносин вони в добровільному порядку розділили спільне майно, в тому числі даний житловий будинок з надвірними будівлями. В виділеній частині будинку вона певний час ще проживала. В 2006 році вона вдруге вийшла заміж і перейшла проживати до другого чоловіка в с. Красносілка Старокостянтинівського району. В її частині господарства проживали їхні з відповідачем сини. На даний час молодший син ОСОБА_4 без її згоди розбирає приміщення хліва на будівельні матеріали. За таких обставин вона вважає, що порушуються її права як співвласника, тому просить задовольнити свої позовні вимоги.

Відповідач не заперечив проти права спільної сумісної власності позивачки на ? частину домоволодіння та земельної ділянки по вул. Комсомольській, 2 в с. Левківка Старокостянтинівського району, так як воно придбане ними в період шлюбу. При цьому повідомив, що з цього питання остання до нього не зверталась і погодився в нотаріальному порядку добровільно юридично закріпити вже фактично ними розділене майно. Крім того пояснив, що після переїзду позивачки до свого другого чоловіка, в її частині будинку проживали спочатку старший син з сімєю, а на даний час молодший син з сімєю. З дітьми позивачка постійно конфліктує. Дії позивачки, в тому числі і даний позов, він розцінює як неспроможність налагодити відносини з дітьми, як егоїстичне бажання у будь який спосіб утвердити себе.

Суд, заслухавши пояснення сторін та дослідивши матеріали справи, вважає, що провадження по справі в частині позовних вимог про визнання права власності на ? частку житлового будинку з надвірними будівлями, розподіл домоволодіння, слід закрити з наступних підстав.

Судом встановлено, що сторони перебували в зареєстрованому шлюбі з 25 липня 1979 року по 15 жовтня 1991 року відповідно до даних витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про шлюб щодо підтвердження дошлюбного прізвища № 8, виданого відділом державної реєстрації актів цивільного стану Старокостянтинівського районного управління юстиції у Хмельницькій області 20 грудня 2010 року.

20 лютого 1987 року сторони придбали житловий будинок з надвірними будівлями по вул. Комсомольській, 2 в с. Левківка Старокостянтинівського району Хмельницької області на імя відповідача, що підтверджується даними договору купівлі продажу, посвідченому 20 лютого 1987 року за р. № 13 виконавчим комітетом Левківської сільської ради Старокостянтинівського району Хмельницької області, який був зареєстрований Хмельницьким обласним обєднаним бюро технічної інвентаризації 12 квітня 1989 року і зроблено відповідний запис в реєстрову книгу за № 1 реєстр № 120.

Право власності чи користування стосовно земельної ділянки поблизу даного домоволодіння юридично не оформлено, в наявності є лише план земельної ділянки.

Після припинення шлюбно сімейних відносин сторони в добровільному порядку розділили все спільне сумісне майно, про що були складені відповідні акти, в тому числі і даний житловий будинок з надвірними будівлями та земельну ділянку біля нього.

Ці обставини визнаються та не оспорюються сторонами, які також не заперечили нотаріально посвідчити розподіл спільного майна.

Відповідно до положень п. 35 Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України за № 20/5 від 03 березня 2004 року зі змінами нотаріуси посвідчують правочини, нотаріальне посвідчення яких передбачено законом, зокрема: договори про поділ майна, що є обєктом права спільної сумісної власності; договори про спільну часткову власність на земельну ділянку; про перехід права власності та про передачу права власності на земельні ділянки.

Згідно положень ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

У відповідності до п. 1 ч. 1 ст. 205 ЦПК України суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

За таких обставин, суд вважає, що позовні вимоги в частині визнання права спільної сумісної власності подружжя та його розподіл не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства, оскільки законом встановлений інший порядок, шляхом вчинення відповідних нотаріальних дій, тому провадження в цій частині позовних вимог слід закрити.

Керуючись п. 1 ч. 1 ст. 205 ЦПК України,

ухвалив:

Закрити провадження по справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про визнання права власності на ? частку житлового будинку з надвірними будівлями, розподіл домоволодіння та земельної ділянки в частині позовних вимог про визнання права власності на ? частку житлового будинку з надвірними будівлями, розподіл домоволодіння.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Хмельницького апеляційного суду через Старокостянтинівський районний суд шляхом подачі в 5-денний строк з дня постановлення ухвали апеляційної скарги.

Суддя __________