Справа № 2-802/11
РІШЕННЯ

Іменем України

16.03.2011 року Києво-Святошинський районний суд Київської області в складі

головуючого судді Медвідь Н.О.

при секретарі Остролуцькій Ю.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1 звернувся в суд з позовом до ОСОБА_2 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди посилаючись на те, що у 2004 році, він звертався до суду з позовом до відповідачки, про усунення перешкод в користуванні земельною ділянкою. Згідно з рішенням Києво-Святошинського районного суду Київської області від 02.07.2004 року - його позов задоволено, усунено йому перешкоди у користуванні його земельною ділянкою та зобов»язано ОСОБА_2, не чинити йому перешкоди у користуванні земельною ділянкою 0,092 га по вул. Пирогова в с Білогородка, шляхом переносу огорожі в сторону земельної ділянки ОСОБА_2

03.08.2004 року вищезазначене рішення суду набрало чинності.

20.05.2005 року Києво-Святошинським районним судом Київської області видано виконавчий лист, яким зобов»язано ОСОБА_2 не чинити йому перешкоди в користуванні земельною ділянкою 0,092 га розмірами 15м х 64м х 12,7м х 63,8м по вулиці Пирогова в селі Білогородка, шляхом переносу огорожі в сторону земельної ділянки ОСОБА_2

10.08.2010 року о 10:00 годині у присутності державного виконавця, землевпорядника, позивача та ОСОБА_2 за адресою: с Білогородка, вул. Пирогова, 13 відбулося примусове виконання вищезазначеного судового рішення, пов»язаного з перенесенням огорожі в сторону земельної ділянки ОСОБА_2

Згодом, а саме 23 вересня 2010 року позивач, на місці огорожі, що була встановлена, відповідно до рішення суду, встановив секційний бетонний паркан (18 секцій), але через деякий час побачив, пошкоджені секційні бетонні плити паркану (побиті) та бачив як відповідачка продовжувала нищити його паркан, розгойдуючи зі своєї сторони подвір»я стовпи щойно встановленого паркану.

Отже, остання, своїми діями , завдала йому матеріальної шкоди, у розмірі 1550 (одна тисяча п»ятсот п»ятдесят) гривень, з яких:- 455,00 гривень - стовп паркану у кількості 7 шт., кожна по 65,00 гривень;- 990,00 гривень - плити паркану у кількості 18 шт., кожна по 55, 00 гривень;- 52,50 гривень - цемент у кількості 3 мішки, кожний по 17, 50 гривень;- 52,50 гривень - пісок у кількості 7 мішків, кожний по 7, 50 гривень.

З приводу неправомірних дій відповідачки позивач звертався до міліції. В порушенні кримінальної справи щодо ОСОБА_2 було відмовлено та запропоновано звернутись до суду за захистом своїх прав та інтересів.

Також, діями неправомірними діями відповідачки позивачу завдано моральної шкоди у розмірі 1000 (одна тисяча) гривень.

У зв»язку з пошкодженням його майна, ним пережито душевні страждання.

Просив стягнути з відповідачки на його користь 1550 гривень, в рахунок відшкодування завданої йому матеріальної шкоди, а також 1000 гривень моральної шкоди.

В ході судових засідань позивач уточнив позовні вимоги зменшив в частині матеріальної шкоди оскільки відповідачка завдала позивачу матеріальної шкоди до 660 гривень, так як з 18-ти встановлених ним бетонних плит, пошкодила 12-ть плит ( 12 плит * 55 грн. = 660 грн.).

Просив стягнути з ОСОБА_2 на його користь 660 грн. в рахунок відшкодування завданої йому матеріальної шкоди та 1000 гр. моральної..

Відповідачка позов не визнала, хоча не заперечувала, що дійсно вона пошкодила паркан позивача, саме в кількості 12 шт не заперечує, що зруйнувала цей паркан, але вважає, що він стояв на її території .

Суд, вислухавши думку осіб, які приймають участь у справі, свідків, вивчивши матеріали справи, вважає позов таким , що підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що згідно з рішенням Києво-Святошинського районного суду Київської області від 02.07.2004 року було задоволено, позов позивача , яким усунено йому перешкоди у користуванні його земельною ділянкою та зобов»язано відповідачку не чинити йому перешкоди у користуванні земельною ділянкою 0,092 га по вул. Пирогова в с Білогородка, шляхом переносу огорожі в сторону земельної ділянки ОСОБА_2

20.05.2005 року Києво-Святошинським районним судом Київської області видано виконавчий лист, яким зобов»язано ОСОБА_2 не чинити йому перешкоди в користуванні земельною ділянкою 0,092 га розмірами 15м х 64м х 12,7м х 63,8м по вулиці Пирогова в селі Білогородка, шляхом переносу огорожі в сторону земельної ділянки ОСОБА_2

10.08.2010 року о 10:00 годині у присутності державного виконавця, землевпорядника, позивача та ОСОБА_2 за адресою: с Білогородка, вул. Пирогова, 13 відбулося примусове виконання вищезазначеного судового рішення, пов»язаного з перенесенням огорожі в сторону земельної ділянки ОСОБА_2, що не оспорювало ся в судовому засіданні.

Згодом, а саме 23 вересня 2010 року позивач, на місці огорожі, що була встановлена, відповідно до рішення суду, встановив секційний бетонний паркан 18 секцій., але відповідачка знищила 12 плит цього паркану, чим завдала позивачу матеріальної шкоди, що не заперечувала відповідачка та підтвердили свідки ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 .

Своїми діями відповідачка завдала позивачу матеріальної шкоди, у розмірі 660 гр., з яких:- 455,00 гривень - стовп паркану у кількості 7 шт., кожна по 65,00 гривень;- 990,00 гривень - плити паркану у кількості 18 шт., кожна по 55, 00 гривень;- 52,50 гривень - цемент у кількості 3 мішки, кожний по 17, 50 гривень;- 52,50 гривень - пісок у кількості 7 мішків, кожний по 7, 50 гривень.

Відповідно до ч.1 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Згідно ст.1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній особі або юридичній особі неправомірними рішеннями діями, чи бездіяльністю відшкодовується особою, яка її завдала за наявності її вини , крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.

При вирішенні питання про стягнення моральної шкоди слід виходити з вимог ст. 1167 ЦК України, яка визначає підстави покладання обовязку по відшкодуванню такої шкоди, та обставин, які мають враховуватися при визначенні розміру відшкодування.

Суд задовольняє вимоги в цій частині, оскільки відповідно розяснень даних в п. 5 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.95 року № 4 Про судову практику в справах про відшкодування моральної шкоди обовязковому зясуванню при вирішенні справ про відшкодування моральної шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного звязку між шкодою та протиправними діяннями її заподіювача, та вина останнього в її заподіянні. Зокрема суд повинен зясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або витрат немайнового характеру, за яких обставин, та якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні ,в якій грошовій сумі позивач оцінює заподіяну шкоду та з чого він виходив при цьому.

Задовольняючи позов в цій частині суд враховує, що в результаті неправомірних дій відповідачки , позивач пережив стрес, довгий час був в напруженому, нервовому стані, він втратив здоровий сон і життєвий ритм, що потребує додаткових зусиль для поновлення здоровя його в звязку з цим, та поверненню до нормального життєвого ритму.

Задовольняючи позовні вимоги в цій частині, суд враховує розмір матеріальної шкоди., та стягує на користь позивача 1000 гривень моральної шкоди .

Суд вважає, що в судовому засіданні знайшли своє підтвердження ті умови, які дають підстави для покладання відповідальності на відповідачку по відшкодуванню як матеріальної також моральної шкоди.

Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Відповідачка не довела тих обставин на які посилалася як на підставу своїх заперечень не надала докази в обґрунтування своїх заперечень не спростували тих обставин на які посилається позивач в обґрунтування своїх вимог, що є її обов»язком відповідно до засад змагальності процесу за ст.. 10 ЦПК України . При цьому суд створив всі умови для змагального процесу , роз»яснював відповідачу її права та обов»язки.

Отже, суд, оцінюючи докази в їх сукупності, дійшов висновку про обґрунтованість та доведеність вимог позивача оскільки вони відповідають вимогам ст. ст.. 57-59 ЦПК України.

Згідно ст. 88 ЦПК України судові витрати суд покладає на відповідачку.

Враховуючи вищевикладене та керуючись ст. ст. 1166, 1167 ЦК України, ст.ст. 10, 11, 209, 212 , 214-215, 218 ЦПК, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 660 гр. матеріальної шкоди, 1000 гр. моральної шкоди 120 гр. витрат на інформаційне-технічне забезпечення розгляду справи а всього 1780 гр.

Стягнути з ОСОБА_2 51 гр. судового збору на користь держави.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до апеляційного суду Київської області через Києво-Святошинський протягом 10 днів з дня його проголошення.

Суддя