Номер провадження 2/2603/6622/11
Справа №2-5164/11
РІШЕННЯ

Іменем України

20 грудня 2011 року Деснянський районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді ЛІСОВСЬКОЇ О.В.

при секретарі - Пархоменко Л.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення коштів, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до відповідача ОСОБА_2 про стягнення коштів, мотивуючи свої вимоги тим, що він наприкінці 2010 року вирішив побудувати будинок на земельній ділянці по вул. Святославській, 3 в с. Шевченково Києво-Святошинського району Київської області. Для реалізації свого наміру він звернувся за рекомендацією до відповідача ОСОБА_2 19.12.2010 року вони зустрілися, узгодили всі питання щодо будівництва будинку, затвердили проект, підписали підрядні договори, після чого він передав відповідачу грошові кошти в розмірі 66.279 грн. Згідно зведеного кошторису, відповідач зобов"язаний був залити фундамент будинку. Між ними було досягнуто усної домовленості та укладено усний договір щодо будівництва фундаменту будинку, під час укладення договору вони погодили всі істотні умови договору, встановили строк виконання зобов"язання, ціну, порядок виконання та інше. Строк виконання зобов"язання вже сплив, але відповідач до цього часу не виконав свої зобов"язання за договором. Через невиконання відповідачем своїх зобов"язань позивач вимушений був шукати інших працівників та проводити будівельні роботи. У зв"язку з невиконанням зобов"язань з боку відповідача, він звертався до останнього із вимогою щодо повернення грошових коштів, але до цього часу гроші не повернуто. Фактом відмови відповідача виконувати свої зобов"язання та повернути грошові кошти, позивачу було завдано моральну шкоду в розмірі 30.000 грн., що виражається в тому, що протягом тривалого часу він не може нормально жити, працювати, принижено його честь, гідність та ділову репутацію, негативні емоції та переживання призвели до погіршення його здоров"я, негативно вплинули на реалізацію його намірів. На підставі викладеного позивач вимушений звернутися до суду з даним позовом, просить стягнути з відповідача на його користь грошові кошти в розмірі 66.279 грн., моральну шкоду в розмірі 30.000 грн. та судові витрати по справі.

На початку судового засідання позивач ОСОБА_1 повністю підтримав позовні вимоги, просив їх задовольнити в повному обсязі. В подальшому позивач в судове засідання не з"явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, про причини неявки не повідомив. Суд вважає можливим розглядати справи у відсутності позивача.

Представник позивача в судовому засіданні повністю підтримав позовні вимоги та пояснення позивача, просив його вимоги задовольнити в повному обсязі, стягнути з відповідача на користь позивача грошові кошти в розмірі 66.279 грн., моральну шкоду в розмірі 30.000 грн. та судові витрати по справі.

Відповідач ОСОБА_2 в судовому засіданні позовні вимоги не визнав. Пояснив, що він з позивачем не знайомий, ніяких домовленостей у нього з ним не було, грошові кошти він у позивача не отримував. Також зазначив, що наприкінці 2010 року до нього звернулась ОСОБА_3 із проханням здійснити певні підготовчі роботи для майбутнього будівництва будинку, зокрема, і придбання матеріалів, на що нею було виділено грошові кошти, які вона передала йому, в сумі 60.279 грн., про що зазначено в розписці. Для реалізації підготовчих робіт для будівництва будинку було придбано будівельні матеріали, що підтверджується відповідними податковими накладними. Також були проведені підготовчі роботи для зведення фундаменту для майбутнього будинку найманими працівниками. Підготовчі роботи та зведення самого фундаменту будинку були проведені відповідно до домовленостей з ОСОБА_3 в повному обсязі і належної якості, ніяких претензій з її боку до нього не було. Враховуючи те, що він свої зобов"язання перед ОСОБА_3 виконав в повному обсязі, а з позивачем не мав ніяких домовленостей та договірних зобов"язань перед ним, вважає позов безпідставним та таким, що не підлягає задоволенню.

Представник відповідача в судовому засіданні позовні вимоги не визнав, повністю підтримав пояснення відповідача. Просив в задоволенні позову відмовити, оскільки він є безпідставним та необгрунтованим.

Вислухавши пояснення позивача, представника позивача, відповідача, представника відповідача, допитавши свідків, вивчивши письмові матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 задоволенню не підлягають з наступних підстав.

Судом встановлено, що в грудні 2010 року між відповідачем ОСОБА_2 та ОСОБА_3 (матір"ю позивача) було укладено усну угоду щодо здійснення певних підготовчих робіт для майбутнього будівництва будинку на земельній ділянці по вул. Святославській, 3 в с. Шевченково Києво-Святошинського району Київської області, зокрема і щодо закупівлі необхідних матеріалів та контролю виконання найманими працівниками робіт із зведення фундаменту для майбутнього будинку.

В результаті досягнутих домовленостей відповідачем було складено зведений кошторис (а.с.8) на загальну суму 66.279 грн.

Відповідно до даного кошторису ОСОБА_2 для проведення відповідних робіт та придбання будівельних матеріалів отримав грошові кошти в розмірі 66.279, що підтверджується його розпискою на примірнику зведеного кошторису.

Згідно із даною розпискою, розмір грошових коштів цифрами вказаний як 66.279 грн., а прописом зазначена інша сума 60.279 грн., хоча Кошторисом визначена саме перша сума 66.279 грн.

В подальшому, як зазначає відповідач, він придбав необхідні будівельні матеріали, що підтвердив відповідними податковими накладними (а.с.24-26). Але слід зазначити, що судом дані документи, як доказ витрачених грошових коштів за домовленістю з ОСОБА_3, прийняті до уваги бути не можуть, зважаючи на те, що вказані накладні датовані 13 та 17 грудня 2010 року, а розписка була написана відповідачем 19.12.2010 року. З наведеного свідчить, що придбати вказані матеріали за декілька днів до отримання грошових коштів відповідач не міг.

В своїх позовних вимогах ОСОБА_1 просить суд стягнути з відповідача грошові кошти в розмірі 66.279 грн., у зв"язку з невиконанням ним своїх зобов"язань щодо проведення будівельних робіт.

Відповідно до вимог ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною.

Частиною 1 статті 639 ЦК України передбачено, що договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлені законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 640 ЦК України договір є укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції.

Статтею 526 ЦК України встановлено, що зобов"язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Як встановлено при розгляді справи та підтверджується зібраними та дослідженими судом доказами, між сторонами по справі жодні договори (ані усні, ані письмові) не укладалися, будь-яких підтверджень того, що відповідач зобов"язувався виконати певні будівельні роботи за домовленістю з позивачем суду надано не було.

Також не знайшов свого підтвердження при розгляді справи і той факт, що позивач передавав відповідачу грошові кошти в розмірі 66.279 грн.

Також факт відсутності будь-яких домовленостей між сторонами по справі підтвердили і допитані в суді свідки ОСОБА_4 та ОСОБА_5, які зазначили, що контролювала хід проведення будівництва постійно лише ОСОБА_3 Позивача вони не знають, про нього ніколи не чули.

Допитана в судовому засіданні в якості свідка ОСОБА_3 пояснила, що всі домовленості з відповідачем щодо проведення будівельних робіт проводила вона, а син був присутній при цьому в квартирі. Гроші в розмірі 66.279 грн. також вона передавала відповідачу. Але жодних робіт відповідачем проведено так і не було.

Відповідно до вимог ст. 10 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог.

Статтею 59 ЦПК України встановлено, що обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Враховуючи вищевикладені обставини, суд вважає, що той факт, що між сторонами був укладений договір на проведення будівельних робіт відповідачем ОСОБА_2, в судовому засіданні не знайшов свого підтвердження, був спростований дослідженими судом доказами, а тому суд вважає, що позовні вимоги ОСОБА_1 в частині стягнення грошових коштів є безпідставними та необгрунтованими, а тому такими, що не підлягають задоволенню.

Що стосується позовних вимог про стягнення моральної шкоди в розмірі 30.000 грн., то судом встановлено наступне.

Згідно із вимогами ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає:

1) у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв"язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров"я;

2) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв"язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім"ї чи близьких родичів;

3) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв"язку із знищенням чи пошкодженням її майна;

4) у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішення, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини.

Але в судовому засіданні позивачем не було надано жодного доказу завдання йому відповідачем моральної шкоди, а тому суд вважає і дані позовні вимоги безпідставними та необгрунтованими, а тому такими, що не підлягають задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст. 10, 15, 59, 60, 88, 212-215 ЦПК України, ст. 14, 23, 525, 526, 638, 639, 640, 1167 ЦК України, -

ВИРІШИВ:

В задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 відмовити.

Рішення може бути оскаржено до Апеляційного суду м. Києва через Деснянський районний суд м. Києва протягом десяти днів з дня проголошення.

Головуючий: