Справа № 22ц-5710/11 Головуючий в 1 інстанції Коцюрба М.П.
Доповідач в 2 інстанції ОСОБА_1
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 жовтня 2011 року колегія суддів судової палати в цивільних справах Апеляційного суду Київської області у складі:

головуючого Яворського М.А.

суддів: Ігнатченко Н.В., Рудніченко О.М..

при секретарі Соловйову А.В.

розглянула у відкритому судовому засіданні в місті Києві цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на ухвалу Києво-Святошинського районного суду Київської області від 29 червня 2011 року у справі за заявою ОСОБА_2 про перегляд рішення Києво-Святошинського районного суду Київської області від 05 грудня 2008 року за ново виявленими обставинами по цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до Садівницького товариства «Грушевий», ОСОБА_3 про визнання недійсним рішення зборів.

Заслухавши доповідь судді апеляційного суду, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів

ВСТАНОВИЛА :

У серпні 2008 року ОСОБА_2 звернулась до суду з позовом до Садівницького товариства «Грушевий», ОСОБА_3 про визнання недійсним рішення зборів, та просила суд визнати недійсним рішення зборів Садівницького товариства «Грушевий» №107 від 20.10.2005 року, судові витрати покласти на відповідача, посилаючись на те, що вона працювала викладачем у технікумі (нині Боярський коледж екології і природних ресурсів), де в 1998 році було створено садівницьке товариство «Грушевий».

Рішенням Тарасівської сільської ради від 28 січня 1997 року для організації колективних садів було виділено земельну ділянку площею 13,1 га.

Рішенням загальних зборів СТ «Грушевий» від 16.12.1999 року їй була виділена земельна ділянка №107, площею 0,10 га в даному товаристві, де був чагарник, який мали розробити за рахунок товариства.

В 2007 році голова товариства повідомив позивачку, що її земельну ділянку вилучено Тарасівською сільською радою, тому їй необхідно звернутись в сільську раду.

Звернувшись до Тарасівської сільської ради з заявою відповіді не отримала. На усномі прийомі їй було повідомлено, що товариству виділено ще 5 га землі в 2005 році.

1.11.2007 року вона звернулась з заявою до голови товариства про виділення їй земельної ділянки в натурі, на що отримала усну відповідь, що для неї немає земельної ділянки.

Рішенням Києво-Свтошинського районного суду Київської області від 5 грудня 2008 року, залишеним без змін Ухвалою колегії суддів апеляційного суду Київської області від 6 травня 2009 року, у задоволенні позовних вимог відмовлено.

У лютому 2008 року ОСОБА_2 зверталась до суду з позовом до Садівницького товариства «Грушевий», треті особи: голова правління садового товариства «Грушевий» ОСОБА_4, Тарасівська сільська рада Києво-Святошинського району, Київської області, Боярський коледж екології і природних ресурсів Київської області про визнання права користування земельною ділянкою в садівничому товаристві, виділення земельної ділянки в натурі (на місцевості), зобов'язання надати документи для приватизації земельної ділянки, та просила визнати за нею право користування земельною ділянкою №107, площею 0,10 га в садівничому товаристві; зобов'язати правління садового товариства в особі його голови виділити позивачці вказану земельну ділянку в натурі (на місцевості), та надати документи для оформлення приватизації земельної ділянки.

Рішенням Києво-Свтошинського районного суду Київської області від 23 червня 2008 року, залишеним без змін Ухвалою колегія суддів судової палати в цивільних справах Апеляційного суду від 10 листопада 2008 року, які були скасовані Ухвалою колегії суддів Судової палати в цивільних справах Верховного Суду України від 2 грудня 2009 року, у задоволенні позовних вимог було відмовлено.

У лютому 2010 року ОСОБА_2 звернулась до Києво-Святошинського районного суду з заявою про перегляд рішення вказаного суду від 5 грудня 2008 року за нововиявленими обставинами, мотивуючи тим, що підставою для ухвалення вказаного рішення було рішення Києво-Святошинського районного суду від 23 червня 2008 року, яке скасовано Ухвалою колегії суддів Судової палати в цивільних справах Верховного Суду України від 2 грудня 2009 року.

Ухвалою Києво-Святошинського районного суду від 3 грудня 2010 року, скасованою Ухвалою колегії суддів апеляційного суду Київської області від 17 лютого 2010 року, та Ухвалою Києво-Святошинського районного суду від 29 червня 2011 року (а.с.207) в задоволенні заяви було відмовлено (а.с.172,199).

Не погоджуючись з вказаною ухвалою суду ОСОБА_2 подала апеляційну скаргу, та просила скасувати оскаржувану ухвалу та постановити ухвалу про задоволення її заяви про скасування рішення Києво-Святошинського районного суду від 5 грудня 2008 року за ново виявленими обставинами, мотивуючи тим, що ухвала є необґрунтованою, а також тим, що вона отримала повідомлення про розгляд її заяви після її розгляду.

Заслухавши пояснення учасників процесу, дослідивши матеріали цивільної справи, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Відповідно до вимог ст. 361 ЦПК України підставами для перегляду рішення, ухвали суду чи судового наказу у зв'язку з нововиявленними обставинами є:

1) істотні для справи обставини, що не були і не могли бути відомі особі, яка звертається із заявою, на час розгляду справи;

2) встановлені вироком суду, що набрав законної сили, завідомо неправдиві показання свідка, завідомо неправильний висновок експерта, завідомо неправильний переклад, фальшивість документів або речових доказів, що потягли за собою ухвалення незаконного або необґрунтованого рішення;

3) скасування судового рішення, яке стало підставою для ухвалення рішення чи постановлення ухвали, що підлягають перегляду;

4) встановлена Конституційним Судом України неконституційність закону, іншого правового акта чи їх окремого положення, застосованого судом при вирішенні справи, якщо рішення суду ще не виконане.

Відмовляючи ОСОБА_2 в задоволенні заяви про перегляд рішення за нововиявленими обставинам, суд першої інстанції виходив із вимог ст. 361 ЦПК України та вважав, що обставини визначені заявником в поданій заяві не є нововиявленними в сенсі ст. 361 ЦПК України, оскільки після скасування рішення Києво-Святошинського районного суду від 23 червня 2008 року у справі №2-1315/2008, справа розглянута, та по даній справі ухвалено рішення від 16 листопада 2010 року, залишене без змін ухвалою колегії суддів апеляційного суду Київської області від 17 травня 2011 року, яким відмовлено в позові повністю.

При цьому суд першої інстанції також послався на п.7 розяснення Постанови Пленуму Верховного Суду України №1 «Про практику перегляду судами у звязку з нововиявленими обставинами рішень, ухвал і постанов у цивільних справах, що набрали законної сили", де вказано, що нововиявленою обставину може бути визнано лише в тому випадку, коли суд обґрунтовував дане рішення скасованим рішенням, чи виходив із вказаного акту, не посилаючись прямо на нього, і якщо прийнято новий акт, протилежний за змістом скасованому.

З огляду на зазначені положення цивільного процесуального закону та вказані вище обставини колегія суддів вважає, що суд першої інстанції обґрунтовано прийшов до висновку, що наведені у заяві доводи не є підставами для перегляду рішення суду у зв'язку з нововиявленними обставинами згідно пункту першого частини другої статті 361 ЦПК України, та обґрунтовано відмовив у її задоволенні.

Доводи апеляційної скарги не спростовують висновків викладених в постановленій ухвалі суду, а тому апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

Керуючись ст. ст. 303, 304, 307, 312, 313, 314, 315, 317, 361 ЦПК України, судова колегія, -

У Х В А ЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити.

Ухвалу Києво-Святошинського районного суду Київської області від 29 червня 2011 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржене в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий: М.А. Яворський

Судді: Н.В. Ігнатченко

ОСОБА_5