Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

Справа №2-427/11

Провадження №2/1023/7244/11

13 жовтня 2011 року Славутицький міський суд Київської області у складі головуючого Малишенко Т.О., при секретарі Катамай Г.М., без участі сторін.

Розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 - про визнання дійсним договору обміну нерухомості,

встановив:

Позивач звернувся до суду з позовною заявою до відповідача про визнання дійсним Договору обміну нерухомості за реєстраційним № 144906, укладений між ним ОСОБА_1 та ОСОБА_3 на Українській товарній біржі 02 березня 2001 року у м. Славутичі Київської області, зареєстрований 05 березня 2001 року Славутицьким міським бюро технічної інвентаризації Київської області в реєстровій книзі № 6 за реєстровим № 427/63, за яким ним було придбано у приватну власність житлове приміщення, розташоване за адресою: АДРЕСА_1. На даний час ОСОБА_3 помер більше 5 років тому, після його смерті у квартирі, що була отримана ним за договором обміну, залишилася проживати відповідачі ОСОБА_2, його дружина. Враховуючи вищенаведені причини, з яких він не має можливості розпорядитися своєю власністю на власний розсуд, він змушений звернутися до суду з даною позовною заявою про визнання дійсним договору обміну нерухомості, що у відповідності до п.З ст. 334 ЦК України підтвердить придбання ним у власність у відповідача вищевказаного житлового приміщення та надасть йому всі права по розпорядженню своєю власністю.

В судове засідання позивач не з'явився, надав до суду письмову заяву пре розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, на обґрунтування своїх позовних вимог надав до позовної заяви пакет документів.

Відповідачі ОСОБА_2, в судове засідання не з'явилася, в судове засідання надала до суду письмову заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги визнала в повному об,ємі.

Дослідивши письмові матеріали цивільної справи, суд прийшов до висновку про обґрунтованість вимог позивача та вважає їх такими, що підлягають задоволенню.

З змісту Договору нерухомості за реєстраційним № 144906. укладеного між ОСОБА_1 ,та ОСОБА_4 на Українській товарній біржі 02 березня 2001 року вбачається, що позивач придбав у власність житлове приміщення яке знаходиться за адресою АДРЕСА_2.

Дане житлове приміщення не момент укладання договору належало на праві приватної власності ОСОБА_3 відповідно до Свідоцтва про право власності на житло, виданого на підставі наказу по ВП «Чорнобильська АЕС» № 222 - пр. від 26 вересня 2000 року, та зареєстрованого 13 жовтня 2010 року Славутицьким міським бюро технічної інвентаризації Київської області в реєстровій книзі за № 427/63.

Вищевказаний договір обміну нерухомості був оформлений між ОСОБА_1,та ОСОБА_3, як членами біржі, у відповідності до вимог ст. 15 Закону України від 10.12.1991 року "Про товарну біржу", що діяв на час вчинення цього правочину.

Відповідно до ст.128 ЦК України /1963 р./. який діяв на час укладення даної угоди право власності у набувача майна за договором виникало з моменту передачі речі, якщо інше не буле передбачено договором або законом.

Згідно вимог ч. 2 ст. 227 ЦК України /1963 р./ цей договір був зареєстрований у Славутицькому міському бюро технічної інвентаризації Київської області 05 березня 2001 року в реєстровій книзі № 6 за реєстровим № 427/63, про що свідчить відповідна відмітка в технічному паспорті на квартиру а також довідки з ВП БТІ КП АРБ.

З моменту набуття даного жилого приміщення у власність і по цей час його власником є ОСОБА_1, що підтверджується Довідкою ВП БТІ КП АРБ від 01.09.2011 року, та технічним паспортом на квартиру з відповідною відміткою БТІ.

З довідки форми №3 КП «ЖКЦ» по цьому житловому приміщенню вбачається, що ОСОБА_1, з 30.03.2001 року і по цей час зареєстрований у цій квартирі, є особою, відповідальною за її утримання та своєчасну оплату наданих послуг.

Вищевказані обставини та досліджені судом письмові докази свідчать про те, що 02 березня 2001 року дійсно між ОСОБА_1 та ОСОБА_3 на Українській товарній біржі був укладений договір обміну, за яким ОСОБА_1, став власником житлового приміщення яке розташоване за адресою АДРЕСА_1 За Договором обміну нерухомості позивач набув право власності на вищевказаний об"єкт нерухомого майна у відповідності до вимог закону з наступною реєстрацією даного права в органах БТІ. З моменту вчинення даного правочину і по цей час жодною стороною не оспорювалося право власності на це приміщення і не ставилося питання про визнання недійсним даного договору. ОСОБА_3, ухилився від подальшої реєстрації даного договору в нотаріальному порядку, що неможливо вчинити позивачу в односторонньому порядку, на даний час помер він помер,

Вищенаведене дає право суду визнати дійсним вчинений між сторонами по справі правочин по відчуженню на користь ОСОБА_1, вищевказаного житлового приміщення, набуте ним на праві приватної власності.

На підставі наведеного і керуючись ст. ст.209,214, 218 ЦПК України, ст.ст 47,123 ЦК України /1963р./ст.ст. 11,16,319,328,334 ЦК України /2003р./, ст.ст. 11-13 Закону України „Про власність"

вирішив :

Позовну заяву задовольнити.

Визнати дійсним Договір обміну нерухомості за реєстраційним номером № 144906, укладеним між ОСОБА_1 та ОСОБА_3 на Українській товарній біржі 02 березня 2001 року у м. Славутичі Київської області, зареєстрований 05 березня 2001 року Славутицьким міським бюро технічної інвентаризації Київської області в реєстровій книзі №6 за реєстровим № 427/Є, за яким було придбано ОСОБА_1 у приватну власність житлове приміщення, яке розташоване за адресою АДРЕСА_1

Копію рішення направити сторонам для. ознайомлення.

Рішення суду може бути оскаржене е апеляційному порядку до апеляційного суду Київської області через Славутицький міський суд шляхом подачі з 10-денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги.

Суддя Т. О. Малишенко