АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________
Категорія: право власності Доповідач Пилипчук Н.П.
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 грудня 2011 року судова колегія судової палати у цивільних справах апеляційного суду Харківської області у складі:

головуючого судді: Пилипчук Н.П.

суддів: Трішкової І.Ю., Кірсанової Л.І.,

при секретарі Асєєвої В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Харкові

апеляційну скаргу ОСОБА_1

на рішення Дзержинського районного суду м. Харкова від 31 жовтня 2008 року

по справі за позовом ОСОБА_2 до Харківської міської ради про визнання права власності,

В С Т А Н О В И Л А :

ОСОБА_2 звернувся до суду із зазначеним позовом, посилаючись на те, що він є власником квартири АДРЕСА_1 загальною площею 119,7 кв.м., здійснив перепланування цієї квартири, побудував антресолі, внаслідок чого площа вказаної квартири збільшилася до 214,8 кв. м. Вказує, що відповідно до технічного висновку перепланування квартири не вплинуло негативно на несучу здатність основних будівельних конструкцій жилого будинку. Просить визнати за ним право власності на переплановану квартиру загальною площею 214,8 кв.м.

Представник позивача у судовому засіданні суду першої інстанції позовні вимоги підтримав, та просив задовольнити позов у повному обсязі.

Представник відповідача проти позову заперечував.

Рішенням Дзержинського районного суду м. Харкова 31 жовтня 2008 року позов ОСОБА_2 задоволено в повному обсязі.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить рішення Дзержинського районного суду м. Харкова 31 жовтня 2008 року скасувати, ухвалити нове рішення про відмову у задоволенні позову та зобов*язати позивача знести самочинно здійснене перепланування. Обґрунтовуючи апеляційну скаргу посилається на неповне з*ясування судом обставин справи, недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд вважав встановленими. Зазначає, що ОСОБА_2 звів тамбур на сходах під*їзду, зайняв допоміжні приміщення та приєднав їх до своєї квартири, що порушує її права.

В судове засідання суду апеляційної інстанції ОСОБА_2 та представник Харківської міської ради не з*явилися, заздалегідь повідомлені належним чином про час та місце розгляду справи, про що свідчать відповідні розписки про отримання судових повісток. Позивач завчасно в апеляційному суді ознайомився з матеріалами справи в повному обсязі.

Вислухавши доповідь судді, пояснення учасників процесу, що зявились, обговоривши доводи апеляційної скарги, судова колегія вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Задовольняючи позов суд першої інстанції виходив з того, що позивач правомірно набув право власності на новостворене нерухоме майно яке є предметом позову.

Однак погодитися з таким висновком суду не можна, оскільки він не відповідає обставинам справи, такого висновку суд дійшов з порушенням норм матеріального права і суд апеляційної інстанції вважає за необхідне на підставі п. п. 2, 3, 4 ч.1 ст. 309 ЦПК України рішення суду першої інстанції скасувати й ухвалити нове з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що на підставі договору купівлі-продажу від 15.03.2007 р. зареєстрованого у встановленому законом порядку ОСОБА_2 належить квартира АДРЕСА_2, загальною площею 119,7 кв. м., житловою площею 82,2 кв. м.

Згідно технічного паспорту від 18.08.2008 року позивач здійснив перепланування квартири, добудував антресолі: приміщення № 8 площею 28,6 кв.м., приміщення № 9 площею 34,8 кв. м., приміщення №10 площею 31,7 кв.м., які є житловими кімнатами відповідно № 4, № 5, № 6 по вул. Сумська, 19 в м. Харкові.

За змістом ч. 3 ст. 375 ЦК України, право власника на забудову здійснюється ним за умови додержання архітектурних, будівельних, санітарних, екологічних та інших норм і правил, а також за умови використання земельної ділянки за її цільовим призначенням.

Згідно ч. 1, ч. 2 ст. 376 ЦК України житловий будинок, будівля, споруда, інше нерухоме майно вважаються самочинним будівництвом, якщо вони збудовані або будуються на земельній ділянці, що не була відведена для цієї мети, або без належного дозволу чи належно затвердженого проекту, або з істотними порушеннями будівельних норм і правил. Особа, яка здійснила або здійснює самочинне будівництво нерухомого майна, не набуває права власності на нього.

У Рішенні Конституційного Суду України № 4-рп/2004 від 2 березня 2004 року (справа про права співвласників на допоміжні приміщення багатоквартирних будинків) зазначено, що допоміжні приміщення (підвали, сараї, кладовки, горища, колясочні і т. ін.) передаються безоплатно у спільну власність громадян одночасно з приватизацією ними квартир багатоквартирних будинків, підтвердження права власності на допоміжні приміщення не потребує здійснення додаткових дій, зокрема створення обєднання співвласників багатоквартирного будинку, вступу до нього (п.1.1).

Матеріали справи не містять доказів того, що реконструкція квартири позивача відбувалася з дотриманням встановленого порядку із належним дозволом, із затвердженою проектною документацією. Відсутні відомості про те, що реконструйоване приміщення прийнято в експлуатацію.

Натомість з матеріалів справи вбачається, що позивач реконструював належну йому квартиру приєднавши до неї частину горища будинку та сходи які вели на горище в результаті чого площа квартири збільшилася на 95,1 кв.м.

Оскільки горище та сходи є допоміжними приміщеннями, то їх привласнення позивачем порушує права співвласників будинку, одним із яких є ОСОБА_1

Доказів того, що співвласники будинку надавали згоду на реконструкцію квартири позивача за рахунок допоміжних приміщень матеріали справи не містять.

За таких обставин відсутні підстави для задоволення позову ОСОБА_2, рішення суду першої інстанції слід скасувати та, у відповідності до вимог п. п. 2, 3 ч. 1 ст. 309 ЦПК України, ухвалити нове про відмову у задоволенні позову із зазначених вище підстав.

Вимоги апеляційної скарги щодо знесення об*єкту самочинного будівництва задоволенню не підлягають, оскільки не були предметом розгляду в суді першої інстанції.

Керуючись ст. ст. 303, 304, 307, п. п. 2, 3, 4 ч. 1 ст. 309, ст. ст. 313, 316, 317, 319 ЦПК України, судова колегія

В И Р І Ш И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Рішення Дзержинського районного суду м. Харкова від 31 жовтня 2008 року скасувати, відмовити у задоволенні позову ОСОБА_2 до Харківської міської ради про визнання права власності.

Рішення апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту проголошення, але може бути оскаржено в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили.

Головуючий суддя

Судді колегії