Справа № 2-496/11
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07.12.2011 року Новопсковський районний суд Луганської області

у складі головуючого судді Д.С. Тарасова

при секретарі А.Л. Виходцевій

за участю позивача ОСОБА_1, представника позивача ОСОБА_2, відповідача ОСОБА_3, представника відповідача ОСОБА_4, представника третьої особи ОСОБА_5, розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт. Новопсков цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про вирішення спору щодо місця проживання малолітньої дитини, третя особа -орган опіки та піклування Новопсковської районної державної адміністрації Луганської області,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача, у якому просить визначити місце проживання малолітньої дитини ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1, разом з ним. Свої вимоги обґрунтовує тим, що впродовж 2010-2011 років відповідач тривалий час знаходилася за межами України, тому не займалася вихованням та доглядом за дитиною, не спроможна забезпечити нормальні матеріальні умови для належного утримання та розвитку дитини, оскільки ні вона, ні її мати, з якими мешкає дитина, не мають самостійних доходів. У нього створені необхідні матеріальні умови для належного утримання та розвитку дитини, він має постійний дохід від реалізації сільськогосподарської продукції, створив необхідні побутові умови для дитини.

Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримав.

Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги свого довірителя підтримав з підстав, викладених в позові.

Відповідач в судовому засіданні позов не визнала.

Представник відповідача в судовому засіданні позов не визнала, про що надала письмове заперечення, в якому зазначила, що для дитини створено умови для повноцінного та всебічного розвитку. Протягом 2010-2011 років відповідач на тривалий час територію України не залишала, доказом цього є довідка з Управління Пенсійного фонду України в Новопсковському районі Луганської області про застраховану особу. Дитина постійно відвідує дошкільний навчальний заклад "Теремок", що підтверджується квитанціями про сплату за перебування в закладі. У зв'язку з постійними хворобами дитини відповідач вважає, що краще для дитини буде розпочати навчання в наступному році. Відповідач сумлінно виконує свої обов'язки по вихованню дитини. Вважає, що позивач неналежно виконував батьківський обов'язок, у зв'язку чим відповідач змушена була звертатися до суду з позовом про стягнення аліментів. На даний момент відповідач не працює, перебуває на обліку в районному центрі зайнятості, проходить навчання, після чого планує працевлаштуватися. Мати відповідача неофіційно працює на ринку, отримує заробітну плату, крім того, відповідач отримує аліменти на сина, які витрачаються на нього. Позов вважає необґрунтованим та безпідставним, просить суд відмовити позивачу в задоволенні позовних вимог.

Представник третьої особи -органу опіки та піклування Новопсковської районної державної адміністрації в судовому засіданні підтримала висновок органу опіки та піклування Новопсковської районної державної адміністрації щодо визначення місця проживання малолітньої дитини ОСОБА_6, в якому зазначено, що орган опіки та піклування вважає доцільним проживання дитини з матір'ю ОСОБА_3

Суд, заслухавши пояснення сторін, свідків, перевіривши матеріали справи, прийшов до наступних висновків.

Судом встановлені такі факти й відповідні їм правовідносини.

Судом встановлено, що позивач та відповідач перебували у зареєстрованому шлюбі. Рішенням Новопсковського районного суду Луганської області від 12.10.2009 року шлюб між ними було розірвано.

Від спільного шлюбу є неповнолітня дитина -син ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1, що підтверджується свідоцтвом про народження НОМЕР_1, виданим 23.05.2005 року Пісківською сільською радою Новопсковського району Луганської області

Згідно зазначеного свідоцтва про народження батьками ОСОБА_6 є ОСОБА_1 та ОСОБА_3.

Згідно довідки № 2697 від 09.11.2011року, виданої виконавчим комітетом Новопсковської селищної ради, малолітній ОСОБА_6 зареєстрований та проживає разом з відповідачем та матір'ю відповідача ОСОБА_8 в будинку за адресою: АДРЕСА_1, який належить матері відповідача, що підтверджується витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно НОМЕР_2 від 16.10.2006 року.

За місцем проживання відповідач та бабуся малолітнього ОСОБА_6 -ОСОБА_8, з якими мешкає дитина, характеризуються позитивно.

Відповідно до індивідуальних відомостей про застраховану особу та листа Новопсковського відділення Старобільської МДПІ відповідач з 12.10.2009 року по 01.11.2010 року була зареєстрована як фізична особа -підприємець.

Рішеннями Новопсковського районного суду з позивача стягнуто аліменти на користь відповідача на утримання сина та визначені дні та години спілкування позивача з сином.

Згідно акту обстеження житлових умов відповідача дитина ОСОБА_6 мешкає в нормальних житлових умовах. Мати та бабуся приймають безпосередню участь у вихованні дитини.

Як вбачається з довідки № 70 від 11.11.2011 року, виданої Комунальним закладом "Дошкільним навчальним закладом ясла-садок "Теремок"Новопсковської селищної ради", малолітній ОСОБА_6 відвідує старшу групу даного закладу з 01.06.2010 року.

З наданої відповідачем характеристики з дошкільного навчального закладу вбачається, що у малолітнього ОСОБА_6 не сформована шкільна мотивація, у зв'язку з чим вихователі рекомендували мамі залишити дитину ще на один навчальний рік до досягнення ним семи років. Дитина ходить в садок охайною, чистою. Всі роки відвідування дитиною цього закладу вихователі не бачили, щоб батько забирав сина, вихованням малолітнього ОСОБА_11 опікуються його мати та бабуся ОСОБА_8

З довідки № 72, виданої 18.11.2011 року Комунальним закладом "Дошкільним навчальним закладом ясла-садок "Теремок"Новопсковської селищної ради", вбачається, що малолітній ОСОБА_6 дитячий садок не відвідував з поважних причин.

Позивачу на праві власності належить будинок АДРЕСА_2, що підтверджується витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно НОМЕР_3 від 30.09.2008 року, договором купівлі-продажу житлового будинку, посвідченого приватним нотаріусом 15.07.2008 року, та зареєстрованого в реєстрі за № 2030, але згідно довідки № 1199, виданої 11.08.2011 року виконавчим комітетом Пісківської сільської ради позивач мешкає разом з батьком, матір'ю та дружиною з адресою: АДРЕСА_3.

Згідно акту обстеження умов проживання позивача від 15.09.2011 року для розвитку дитини обладнана окрема кімната, яка забезпечена меблями. Є місце для відпочинку, іграшки. Для проживання дитини створені всі необхідні умови, перешкод для виховання дитини не виявлено.

Позивач згідно довідки № 16 від 21.09.2011року, виданої Новопсковським РТМО, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває.

Згідно довідки № 1200, виданої 11.08.2011 року виконавчим комітетом Пісківської сільської ради Новопсковського району Луганської області, позивач не працює, отримує дохід від пенсії і підсобного господарства, яке утримують його батьки.

Відповідач в судовому засіданні визнала, що в 2010 році двічі виїздила до Російської Федерації на заробітки, в цей період доглядом сина займалася бабуся.

Допитана в якості свідка бабуся ОСОБА_9 пояснила, що відповідач перешкоджала у спілкуванні з онуком. Так, вона не пустила онука до них на Новий рік. На теперішній час двічі на місяць на вихідні вони забирають онука до себе, разом з ним відвідують екскурсії, цирк, парки. З відповідачем онук позбавлений такої можливості.

Свідок ОСОБА_10 в судовому засіданні пояснив, що разом з позивачем вони обробляють 30 га землі, від цього отримують дохід, який набагато перевищує дохід відповідача, тому вважає, що онук повинен мешкати разом з позивачем.

Згідно зі ст. 157 Сімейного кодексу України (далі -СК України) питання виховання дитини вирішується батьками спільно.

Відповідно до ст. 141 СК України мати і батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини.

Відповідно до ст.150 СК України батьки зобов'язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім'ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини. Батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Батьки зобов'язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя.

Відповідно до ч.1 ст. 160 СК України місце проживання дитини, яка не досягла десяти років, визначається за згодою батьків.

Згідно зі ст. 161 СК України якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватися органом опіки та піклування або судом. Під час вирішення спору щодо місця проживання малолітньої дитини беруться до уваги ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов'язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров'я та інші обставини, що мають істотне значення. Орган опіки та піклування або суд не можуть передати дитину для проживання з тим із батьків, хто не має самостійного доходу, зловживає спиртними напоями або наркотичними засобами, що може своєю аморальною поведінкою зашкодити розвиткові дитини.

Вирішуючи спори між батьками, які проживають окремо (у тому числі в одній квартирі), про те, з ким із них і хто саме з дітей залишається, суд, виходячи із рівності прав та обов'язків батька й матері щодо своїх дітей, повинен ухвалити рішення, яке відповідало б інтересам неповнолітніх. При цьому суд враховує, хто з батьків виявляє більшу увагу до дітей і турботу про них, їхній вік і прихильність до кожного з батьків, особисті якості батьків, можливість створення належних умов для виховання, маючи на увазі, що перевага в матеріально-побутовому стані одного з батьків сама по собі не є вирішальною умовою для передачі йому дітей.

Декларацією прав дитини, прийнятою Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада 1959 року, у принципі 6 проголошено, що дитина для повного і гармонійного розвитку її особистості потребує любові і розуміння. Вона повинна, коли це можливо, рости під опікою і відповідальністю своїх батьків і в усякому випадку в атмосфері любові і моральної та матеріальної забезпеченості; малолітня дитина не повинна, крім тих випадків, коли є виняткові обставини, бути розлучена зі своєю матір'ю. При цьому відсутність постійного доходу у матері дитини, не є винятковою обставиною, за якою дитина повинна бути розлучена з матір'ю.

Відповідно до ст.19 цього ж Кодексу при розгляді судом спорів щодо участі одного з батьків у вихованні дитини, місця проживання дитини, позбавлення та поновлення батьківських прав, побачення з дитиною матері, батька, які позбавлені батьківських прав, відібрання дитини від особи, яка тримає її у себе не на підставі закону або рішення суду, управління батьками майном дитини, скасування усиновлення та визнання його недійсним обов'язковою є участь органу опіки та піклування. Орган опіки та піклування подає суду письмовий висновок щодо розв'язання спору на підставі відомостей, одержаних у результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, інших осіб, які бажають проживати з дитиною, брати участь у її вихованні,а також на підставі інших документів, які стосуються справи.

Згідно висновку органу опіки та піклування Новопсковської районної державної адміністрації Луганської області щодо визначення місця проживання малолітньої дитини ОСОБА_6 орган опіки та піклування Новопсковської районної державної адміністрації вважає доцільним проживання дитини ОСОБА_6 з матір'ю. При розгляді даного питання спеціалістами служби у справах дітей Новопсковської районної державної адміністрації була проведена бесіда з малолітнім ОСОБА_6, в ході якої було з'ясовано, що дитина має бажання проживати з матір'ю, оскільки вона до нього добре ставиться, піклується про нього, займається підготовкою до школи. З батьком він бажає спілкуватися, їздити до нього додому в с. Піски.

Суд критично оцінює посилання позивача на ту обставину, що він має постійний дохід від реалізації залишків сільськогосподарської продукції, яку він отримує на підставі договору про спільну діяльність, оскільки належних та допустимих доказів на підтвердження вказаної обставини позивач суду не надав (договори, квитанції, накладні, видаткові ордери, виписки з рахунку банку тощо).

У судовому засіданні не знайшло свого підтвердження посилання позивача на те, що відповідач не турбується про сина, не опікується ним, не утримує матеріально, оскільки належних доказів цьому суду надано не було.

Враховуючи викладене, суд вважає, що у судовому засіданні доведено, що відповідачем створені належні умови для повноцінного розвитку, проживання та виховання малолітнього сина.

Отже, суд оцінивши всі обставини, які мають істотне значення для визначення місця проживання дитини, повністю погоджується з висновками органів опіки та піклування щодо доцільності визначення місця проживання малолітнього ОСОБА_6. разом з матір'ю, з огляду на те, що матір сумлінно ставиться до виконання своїх батьківських обов'язків, виявляє більшу увагу до сина, піклується про нього, а також, приймаючи до уваги особисту прихильність дитини до матері. Суд, враховуючи всі можливості батьків забезпечити належні умови для виховання та розвитку дитини, її духовний та фізичний розвиток, вважає необхідним залишити малолітнього ОСОБА_6. з його матір'ю, оскільки це буде відповідати насамперед інтересам дитини.

В даному випадку суд зазначає, що кожен з батьків ставиться до своїх батьківських обов'язків відповідально з урахуванням своїх можливостей. Кожен з них любить дитину та піклується про неї. На даний час вік дитини не дозволяє в повній мірі визначити його особливу прихильність до кожного з батьків, але суд враховує, що позивач має можливість безперешкодно відвідувати дитину, спілкуватись з нею, здійснювати свої батьківські обов'язки та доглядати за дитиною. При цьому, суд приймає до уваги, що позивач є інвалідом 3 групи, його працездатність обмежена, діяльність з участі в обробці земель ніде, окрім договору про спільну діяльність, не зареєстрована, земельні ділянки, обробкою яких вони займаються, належать згідно Державних актів на право приватної власності на землю, батькові позивача.

З огляду на вищевикладене, суд приходить до висновку про відмову в задоволенні позовних вимог ОСОБА_1

Керуючись ст. ст. 10, 11, 60, 88, 212-215, 223 ЦПК України, ст.ст. 19, 141, 150, 157, 160, 161, 164, 166 Сімейного Кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

В задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про вирішення спору щодо місця проживання малолітньої дитини, третя особа -орган опіки та піклування Новопсковської районної державної адміністрації Луганської області відмовити повністю.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Апеляційну скаргу на рішення може бути подано апеляційному суду Луганської області через Новопсковський районний суд протягом десяти днів з дня його проголошення.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя: