Справа №2-1331/2011р.
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

20 травня 2011 року

Новоодеський районний суд Миколаївської області у складі:

головуючого судді Гажі О.П.

при секретарі Шведової Я.О., участю позивача ОСОБА_1, розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Нова Одеса справу за позовом ОСОБА_1 до територіальної громади с. Бузького в особі Бузької сільської ради Новоодеського району Миколаївської області про визнання заповіту частково недійсним, -

В С Т А Н О В И В :

Позивач 01.04.2011 року звернувся в суд з вищевказаним позовом до відповідача.

В обґрунтування своїх позовних вимог позивач вказав, що 04 квітня 2003 року ОСОБА_2 в Бузькій сільраді Новоодеського району зробила заповіт, відповідно до якого на випадок своєї смерті право власності на земельну частку (пай) для ведення сільськогосподарського товарного виробництва, площею 6,91 га, що знаходиться на території Бузької сільської ради Новоодеського району Миколаївської області заповіла йому ОСОБА_1.

10.08.2010 року спадкодавця померла в м. Миколаєві.

Після смерті спадкодавиці і відкриття спадщини, він звернувся до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини і за отриманням свідоцтва про право на спадщину за заповітом, але в нотаріальній конторі зясувалось, що правовстановлюючим документом, який він повинен надати нотаріусу, відповідно до заповіту повинен бути сертифікат, що посвідчує право власності на земельну частку(пай), а він надав нотаріусу державний акт на право приватної власності на землю, тому нотаріусом йому було відмовлено у видачі свідоцтва. Також зясувалось, що посадовій особі Бузької сільради, яка оформляла заповіт було відомо про існування у спадкодавця державного акту на право приватної власності на землю, а не сертифікату, що посвідчує право на земельну частку (пай), але працівник сільради помилково зазначила в заповіті те, що у спадок передається не земельна ділянка, а право на земельну частку (пай).

Посилаючись на те, що секретарем Бузької сільради була перекручена істинна воля спадкодавиці, що суперечить вимогам ст.203 ЦК України при вчиненні правочинів, позивач просив суд винести рішення, яким визнати частково недійсним заповіт, укладений в Бузькій сільраді Новоодеського району Миколаївської області від 04 квітня 2003 року, який ОСОБА_2 уклала на користь ОСОБА_1 та встановити, що ОСОБА_2 04 квітня 2003 року зробила заповіт наступного змісту: «На випадок моєї смерті роблю таке розпорядження: земельна ділянка площею 6,91 га, що належить мені на підставі державного акту на право приватної власності на землю серії ІІІ- МК №039124, виданого Новоодеською райдержадміністрацією 22 березня 2002 року, що знаходиться на території Бузької сільської ради Новоодеського району Миколаївської області для ведення товарного сільськогосподарського виробництва заповідаю ОСОБА_1», посвідченого секретарем Бузької сільської ради Новоодеського району Миколаївської області.

В судовому засіданні позивач посилаючись на викладені в позові обставини, просить суд позов задовольнити.

Представник відповідача в судове засідання не зявився, хоча належним чином повідомлявся про дату, час і місце судового розгляду справи.

На адресу суду від представника відповідача надійшла письмова заява про визнання позову та про розгляд справи у відсутність представника відповідача.

Справа у відповідності до письмової заяви представника відповідача та згідно вимог ст.169 ЦПК України розглянута у відсутність представника відповідача, на підставі наявності в матеріалах справи достатніх фактичних даних про права та взаємовідносини сторін.

Вислухавши пояснення позивача, дослідивши обставини справи та перевіривши їх письмовими доказами, оцінивши дослідженні в судовому засіданні докази, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню.

Як вбачається з досліджених в суді обставин справи, 04 квітня 2003 року ОСОБА_2 в Бузькій сільраді Новоодеського району зробила заповіт, відповідно до якого на випадок своєї смерті право власності на земельну частку (пай) для ведення сільськогосподарського товарного виробництва, площею 6,91 га, що знаходиться на території Бузької сільської ради Новоодеського району Миколаївської області заповіла позивачу ОСОБА_1, що підтверджено оригіналом дослідженого в судовому засіданні заповіту, копія якого залучена до справи.

10.08.2010 року спадкодавиця ОСОБА_2 померла в м. Миколаєві, що підтверджено свідоцтвом про її смерть.

Після смерті спадкодавиці ОСОБА_2 відкрилася спадщина на належне їй майно і права.

Позивач, відповідно до наявного у нього заповіту звернувся до другої Миколаївської державної нотаріальної контори, за місцем відкриття спадщини, з заявою про прийняття спадщини і за отриманням свідоцтва про право на спадщину за заповітом, але в нотаріальній конторі зясувалось, що правовстановлюючим документом, який він повинен надати нотаріусу, відповідно до заповіту повинен бути сертифікат, що посвідчує право власності на земельну частку(пай), а він надав нотаріусу державний акт на право приватної власності на землю.

Постановою нотаріуса від 15.02.2011 року позивачу було відмовлено у вчиненні нотаріальної дії з оформлення спадкових прав.

Також в судовому засіданні було встановлено, що посадова особа Бузької сільради, яка оформляла заповіт 04.03.2003 року допустила неуважність на яку не звернули своєї уваги ні заповідач ОСОБА_2 ні ОСОБА_1, а саме помилково оформила заповіт про передачу ОСОБА_2 у спадок ОСОБА_1 права на земельну частку (пай) для ведення сільськогосподарського товарного виробництва, площею 6,91 гектар, що знаходиться на території Бузької сільської ради Новоодеського району Миколаївської області, тоді як на момент складання цього заповіту заповідач ОСОБА_2, як свідчать документи, вже мала на руках державний акт на право приватної власності на землю серії ІІІ- МК №039124, виданого Новоодеською райдержадміністрацією 22 березня 2002 року, який посвідчував її право приватної власності на земельну ділянку площею 6,91 га, що знаходиться на території Бузької сільської ради Новоодеського району Миколаївської області для ведення товарного сільськогосподарського виробництва.

Позивач ОСОБА_1, як свідчать обставини справи прийняв спадщину після смерті ОСОБА_2, подавши до нотаріальної контори у строк, передбачений ст.1270 ЦК України, заяву про прийняття спадщини.

Оформити свої спадкові права в нотаріальному порядку позивач не взмозі, через невідповідність складених правовстановлюючих документів.

Статтею 1257 ЦК України передбачена можливість визнання недійсним заповіту, або недійсність окремого розпорядження, що міститься у заповіті. Цією статтею передбачено, що недійсність окремого розпорядження, що міститься у заповіті, не має наслідком недійсності іншої частини заповіту.

Дослідженні в судовому засіданні обставини стверджують той факт, що воля спадкодавиці ОСОБА_2 була направлена на передачу у спадок позивачу ОСОБА_1 земельної ділянки, яка належала їй на правах власності. Відповідно до державного акту, а не права на земельну частку(пай) посвідченого сертифікатом і, що ця воля спадкодавці, в порушення ст.203 ЦК України, була перекручена працівником Бузької сільради, яка складала і оформляла цей заповіт.

Тому, враховуючи вищевикладені обставини справи, суд приходить до висновку, що позов слід задовольнити і визнати частково недійсним заповіт ОСОБА_2 в частині її волі на розпорядження правом на майно, а саме на земельну частку (пай) посвідчену сертифікатом.

Відповідно до вимог ст.16 ЦК України, одним із способів захисту порушених прав громадян є зміна правовідношення.

Докази по справі однозначно стверджують той факт, що на момент складання ОСОБА_2 свого заповіту 04.04.2003 року, вона була власником не права на земельну частку (пай), а власником землі, відповідно до одержаного нею вищевказаного державного акту, а тому за цих обставин, суд у відповідності до вимог ст.16 ЦК України вважає за необхідне захистити права позивача шляхом встановлення того факту, що ОСОБА_2 04 квітня 2003 року зробила заповіт наступного змісту: «На випадок моєї смерті роблю таке розпорядження: земельна ділянка площею 6,91 га, що належить мені на підставі державного акту на право приватної власності на землю серії ІІІ- МК №039124, виданого Новоодеською райдержадміністрацією 22 березня 2002 року, що знаходиться на території Бузької сільської ради Новоодеського району Миколаївської області для ведення товарного сільськогосподарського виробництва заповідаю ОСОБА_1», посвідченого секретарем Бузької сільської ради Новоодеського району Миколаївської області.

Тому, у відповідності з вищевикладеним, суд приходить до висновку про наявність правових підстав для задоволення позову.

Керуючись ст.ст.10,11, 60, 179,212-215 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_1 до територіальної громади с. Бузького в особі Бузької сільської ради Новоодеського району Миколаївської області про визнання заповіту частково недійсним, - задовольнити.

Визнати частково недійсним заповіт укладений в Бузькій сільраді Новоодеського району Миколаївської області від 04 квітня 2003 року який ОСОБА_2 уклала на користь ОСОБА_1.

Встановити, що ОСОБА_2 04 квітня 2003 року зробила заповіт, який посвідчений секретарем Бузької сільської ради Новоодеського району Миколаївської області наступного змісту: «На випадок моєї смерті роблю таке розпорядження: земельна ділянка площею 6,91 га, що належить мені на підставі державного акту на право приватної власності на землю серії ІІІ- МК №039124, виданого Новоодеською райдержадміністрацією 22 березня 2002 року, що знаходиться на території Бузької сільської ради Новоодеського району Миколаївської області, площею 6,91 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва заповідаю ОСОБА_1».

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання заяви про апеляційне оскарження, якщо таку заяву не було подано.

Рішення суду може бути оскаржене до апеляційного суду Миколаївської області через Новоодеський районний суд шляхом подачі апеляційної скарги, яка подається протягом десяти днів з дня проголошення рішення.

Головуючий: підпис

Копія вірна. Рішення набрало чинності з 31 травня 2011 року. Оригінал рішення знаходиться в справі, що зберігається в архіві Ново одеського районного суду.

Суддя: