Справа № 2-1453/11
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

01 грудня 2011 року Бабушкінський районний суд м. Дніпропетровська

в складі: головуючого судді Кудрявцевої Т.О.

при секретарі Ханберовій Н.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна» до ОСОБА_1, ОСОБА_2 про стягнення заборгованості,

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду з вищезазначеним позовом. В обґрунтування позовних вимог, з урахуванням уточнень, в позовній заяві посилається на те, що 23.08.2006 року між Акціонерним комерційним банком «Райффайзенбанк Україна», правонаступником всіх прав та обов'язків якого є Публічне акціонерне товариство «ОТП Банк», та ОСОБА_1 був укладений кредитний договір № СNL-302/300/2006 (надалі - кредитний договір-1), відповідно до умов якого банк надав відповідачу ОСОБА_1 кредит на споживчі цілі на строк до 23.08.2016 року у розмірі 86900 доларів США.

01.12.2006 року між Акціонерним комерційним банком «Райффайзенбанк Україна», правонаступником всіх прав та обов'язків якого є Публічне акціонерне товариство «ОТП Банк», та ОСОБА_1 був укладений кредитний договір № СL-302/399/2006 (надалі - кредитний договір-2), відповідно до умов якого банк надав відповідачу ОСОБА_1 кредит на купівлю автомобіля на строк до 01.12.2012 року у розмірі 23473 доларів США.

Позивач зазначає, що свої зобов"язання за кредитним договором позивач виконав у повному обсязі, видавши позичальнику кредити у розмірі 86900,00 доларів США, що підтверджується валютним меморіальним ордером № 34 від 23.08.2006 року, в розмірі 23 473,00 доларів США, що підтверджується валютним меморіальним ордером № 15 від 01.12.2006 року.

В забезпечення виконання зобов'язань за вказаним кредитним договором 23.08.2006 року між банком та відповідачем ОСОБА_2 був укладений договір поруки № SR-302/300/2006, відповідно до умов якого поручитель зобов"язався перед банком відповідати за виконання позичальником всіх його зобов'язань перед кредитором в повному обсязі, що виникли з кредитного договору-1 як існуючих в теперішній час, так і тих, що можуть виникнути в майбутньому.

В забезпечення виконання зобов'язань за вказаним кредитним договором 01.12.2006 року між банком та відповідачем ОСОБА_2 був укладений договір поруки № SR-302/399/2006, відповідно до умов якого поручитель зобов"язався перед банком відповідати за виконання позичальником всіх його зобов'язань перед кредитором в повному обсязі, що виникли з кредитного договору-2 як існуючих в теперішній час, так і тих, що можуть виникнути в майбутньому.

У звязку з не виконанням зобовязань позичальника за Кредитним договором-1 станом на 17.11.2009 року виникла заборгованість перед банком, яка складає 86605 доларів 41 цент, з яких: заборгованість із повернення кредиту - 79549,89 доларів США, заборгованість по сплаті відсотків 4217,38 доларів США, пеня - 2838,14 доларів США; за Кредитним договором-2 виникла заборгованість перед банком, яка складає 19439,11 доларів 41 цент, з яких: заборгованість із повернення кредиту - 18011,72 доларів США, заборгованість по сплаті відсотків 253,27 доларів США, пеня - 1174,12 доларів США, а всього в сумі 106 044 долара 52 центи.

В зв"язку з наявністю заборгованості банком на адресу відповідачів неодноразово були направлені досудові вимоги про її погашення, що виконано не було.

Посилаючись на зазначене, позивач просить стягнути з відповідачів солідарно заборгованість по вказаним кредитним договорам, що в гривневому еквіваленті складає 847 645 грн. 66 коп.

Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги з урахуванням уточнення підтримав.

Відповідачі, їх представник в судовому засіданні позовні вимоги не визнали, посилаючись на їх необгрунтованість.

Вислухавши осіб, які з"явилися, дослідивши докази у справі, суд вважає, що заявлені позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.

У відповідності до ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов»язків.

Згідно до ст.525 ЦК України одностороння відмова від зобов»язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України.

Згідно до ч.1 ст.530 ЦК України якщо у зобов»язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

У відповідності до ч.1 ст.612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов»язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Відповідно до ч.1 ст.625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов»язання.

У відповідності до ст.629 ЦК України договір є обов»язковим для виконання. Відповідно до ст.610 ЦК України порушенням зобов»язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов»язання (неналежне виконання).

Відповідно до ст.611 ЦК України у разі порушення зобов»язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: припинення зобов»язання внаслідок односторонньої відмови від зобов»язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; зміна умов зобов»язання; сплата неустойки, відшкодування збитків та моральної шкоди.

Згідно із ст. 1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Відповідно до ч. 1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором.

Згідно з ч. 2 ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами, то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до ст. 1048 цього Кодексу України.

У відповідності до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

Відповідно до ч. 1, 3 ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання.

Згідно до ст. 553 ЦК України за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов'язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов'язання боржником.

Відповідно із ст. 554 ЦК України у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки.

Відповідно до ст. 553 ЦК України за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов'язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов'язання боржником.

Згідно з ч. 2 ст. 554 ЦК України поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки.

У відповідності до ст.ст. 10, 60 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень.

Згідно до ст. 11 ЦПК України суд розглядає справи в межах заявлених вимог і на підставі доказів сторін, при цьому кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень.

Відповідно до ст.57 цього Кодексу доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їхніх представників, допитаних як свідків, письмових доказів, речових доказів, зокрема звуко- і відеозаписів, висновків експертів.

Як встановлено в судовому засіданні, 23.08.2006 року між Акціонерним комерційним банком «Райффайзенбанк Україна», правонаступником всіх прав та обов'язків якого є Публічне акціонерне товариство «ОТП Банк», та ОСОБА_1 був укладений кредитний договір № СNL-302/300/2006 (надалі - кредитний договір-1), відповідно до умов якого банк надав відповідачу ОСОБА_1 кредит на споживчі цілі на строк до 23.08.2016 року у розмірі 86900,00 доларів США зі сплатою 13,99% річних.

01.12.2006 року між Акціонерним комерційним банком «Райффайзенбанк Україна», правонаступником всіх прав та обов'язків якого є Публічне акціонерне товариство «ОТП Банк», та ОСОБА_1 був укладений кредитний договір № СL-302/399/2006 (надалі - кредитний договір-2), відповідно до умов якого банк надав відповідачу ОСОБА_1 кредит на купівлю автомобіля марки ОСОБА_3 на строк до 01.12.2012 року у розмірі 23473 доларів США зі сплатою 11,99% річних.

Відповідно до п.1.1. вказаних кредитних договорів банк надає позичальнику кредит у вищевказаних розмірі та валюті, а позичальник приймає, зобов»язується належним чином використати та повернути банку суму отриманого кредиту, а також сплатити відповідну плату за користування кредитом і виконати всі інші зобов»язання, як вони визначені у цьому договорі.

Згідно до положень п. 1.5.1. вказаних кредитних договорів погашення відповідної частини кредиту та сплата процентів здійснюється позичальником щомісяця у розмірі та строки, визначені у Графіку повернення кредиту та сплати процентів, який є додатком до договорів, шляхом внесення готівки в касу банку або безготівковим перерахуванням на поточний рахунок.

У відповідності до п.п. 1.5.1.1. кредитного договору нараховані в порядку передбаченому цими кредитним договорами проценти сплачуються позичальником одночасно з погашенням відповідної частини кредиту в строк, передбачений в Графіку повернення кредиту та сплати процентів.

Відповідно до п. 1.9.1 частини № 2 Кредитного договору, не зважаючи на інші положення кредитного договору, банк має право вимагати дострокового виконання боргових зобов'язань в цілому або у визначеній банком частині у випадку невиконання позичальником своїх боргових та інших зобов»язань за кредитним договором.

Згідно до п.п. 4.1.1 Кредитних договорів за порушення прийнятих на себе зобов'язань стосовно повернення кредитних коштів, сплати процентів за користування кредитними коштами у визначенні цим договором строки, позичальник зобов'язаний сплатити банку пеню в розмірі 1% від суми несвоєчасно виконаного зобов'язання за кожний день прострочки.

П.4.1.2. кредитних договорів передбачено, що за прострочення виконання боргових зобов»язань понад 15 календарних днів позичальник, крім пені, передбаченої п.4.1.1. цього договору, додатково сплачує на користь банку штраф у розмірі 0,01% від суми прострочених боргових зобов»язань, але не менше 25.00 грн.

Відповідно до п.4.1.3. кредитного договору за прострочення виконання боргових зобов»язань понад 30 календарних днів позичальник, крім пені та штрафу, передбачених п.п.4.1.1., 4.1.2. цього договору, додатково сплачує на користь банку штраф у розмірі 0,02% від суми прострочених боргових зобов»язань, але не менше 50,00 грн.

23.08.2006 року між АКБ "Райффайзенбанк Аваль" та відповідачем ОСОБА_2 був укладений договір поруки № SR-302/300/2006, відповідно до умов якого поручитель зобов"язався перед банком відповідати за виконання позичальником всіх його зобов'язань перед кредитором в повному обсязі, що виникли з кредитного договору CNL-302/300/2006 від 23.08.2005 року, як існуючих в теперішній час, так і тих, що можуть виникнути в майбутньому.

В забезпечення виконання зобов'язань за вказаним кредитним договором 01.12.2006 року між банком та відповідачем ОСОБА_2 був укладений договір поруки № SR-302/399/2006, відповідно до умов якого поручитель зобов"язався перед банком відповідати за виконання позичальником всіх його зобов'язань перед кредитором в повному обсязі, що виникли з кредитного договору №CL-302/399/2006 від 01.12.2006 року як існуючих в теперішній час, так і тих, що можуть виникнути в майбутньому.

Відповідно до п.1.1. зазначених договорів поруки поручитель зобов»язується відповідати за повне та своєчасне виконання боржником його боргових зобов»язань перед кредитором за кредитним договором, в повному обсязі таких зобов»язань.

Згідно з п.1.2. договору поруки поручитель та боржник відповідають як солідарні боржники, що означає, що кредитор може звернутись з вимогою про виконання боргових зобов»язань як до боржника, так і до поручителя, чи до обох одночасно.

Відповідно до п.2.1. договорів поруки передбачено, що порукою за цим договором забезпечуються вимоги позивача щодо сплати боржником кожного і всіх боргових зобовязань за кредитним договором у такому розмірі, у такій валюті, у такий строк і в такому порядку, як встановлено в кредитному договорі, а зокрема щодо повернення основної суми кредиту, сплати процентів за користування кредитом, сплати пені за прострочення повернення кредиту та/чи процентів, а також сплати штрафу за нецільове використання кредиту.

Пунктом 3.1. договорів поруки встановлено, що у випадку невиконання позичальником боргових зобов»язань перед банком за кредитним договором банк має право звернутись до поручителя з вимогою про виконання боргових зобов»язань за кредитним договором в повному обсязі чи в частині.

Відповідно до п.3.2. договорів поруки - поручитель прийняв на себе зобов»язання у випадку невиконання позичальником його боргових зобов»язань перед банком за кредитним договором, здійснити виконання боргових зобов»язань в обсязі, заявленому банком, протягом трьох банківських днів з дати отримання відповідної письмової вимоги банку. При цьому така вимога вважається отриманою поручителем, якщо банк надіслав її поштою за адресою, вказаною в договорі поруки. Відповідно до п.4.1. договору поруки цей договір набирає чинності з дати його підписання сторонами діє до повного виконання боргових зобов»язань за кредит ним договором.

У звязку з не виконанням зобовязань позичальника за Кредитним договором-1 станом на 17.11.2009 року виникла заборгованість перед банком, яка складає 86605 доларів 41 цент, з яких: заборгованість із повернення кредиту - 79549,89 доларів США, заборгованість по сплаті відсотків 4217,38 доларів США, пеня - 2838,14 доларів США; за Кредитним договором-2 виникла заборгованість перед банком, яка складає 19439,11 доларів 41 цент, з яких: заборгованість із повернення кредиту - 18011,72 доларів США, заборгованість по сплаті відсотків 253,27 доларів США, пеня - 1174,12 доларів США, а всього в розмірі 106 044,52 центи, що в еквіваленті складає 847 645 грн. 66 коп. (за курсом станом на 17.11.2009 року, що становить 7,9933 грн. за 1 долар США).

В зв"язку з наявністю заборгованості банком на адресу відповідачів неодноразово були направлені досудові вимоги про її погашення, а саме: 13.10.2009 за №302-01-3-3/1134, від 01.10.2009 року № 22-2-2/18523, №22-2-2/18522 від 01.10.2009 року № 302-01-3-3/1136 від 14.10.2009 року, № 22-2-2/18524 від 01.10.2009 року, що виконані не були. Відповідно до вказаних досудових вимог відповідачі, зокрема позичальник, був зобов»язаний протягом 30 календарних днів з дати одержання вимоги погасити заборгованість по вказаним договорам, проте досудові вимоги залишилися без виконання.

Встановлено, що згідно договору купівлі-продажу кредитного портфелю від 12.11.2010 року ПАТ «ОТП Банк» у відповідності до ст.ст. 512, 514, 1077-1079, 1082, 1084 ЦК України відступило, а ТОВ «ОТП Факторинг Україна» прийняло право вимоги за вказаними кредитними договорами, тому ТОВ «ОТП Факторинг» є правонаступником ПАТ «ОТП Банк».

Відповідно до ст.512 ЦК України кредитор у зобов»язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги), згідно зі ст. 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов»язанні в обсязі та на умовах, що існували на момент переходу цих прав. Зважаючи на викладене, до позивача перейшли всі права ПАТ «ОТП Банк» щодо права вимоги до відповідачів.

З урахуванням викладеного, суд дійшов до висновку, що позовні вимоги ТОВ «ОТП Факторинг Україна» підлягають задоволенню і відповідно до розрахунку, наданого позивачем та не спростованого відповідачами, з відповідачів на користь позивача ТОВ «ОТП «Факторинг Україна» підлягає стягненню солідарно заборгованість за кредитними договорами в загальному розмірі 847 645 грн. 66 коп.

В судовому засіданні відповідач з представником заперечували проти розрахунку заборгованості за кредитними договорами, наданими банком, проте будь-яких належних та допустимих доказів неправильності здійснення такого розрахунку суду не надали. Також в судовому засіданні відповідачі посилалися на те, що договір купівлі-продажу кредитного портфелю від 12.11.2010 року укладено з порушенням законодавства, проте будь-яких доказів того, що він у встановленому законом порядку визнаний недійсний або розірваний суду не надано.

Кредитний договір № СNL-302/300/2006 від 23.08.2006 року та кредитний договір № СL-302/399/2006 від 01.12.2006 року, а також договори поруки, були підписані його сторонами і на час їх підписання ними було досягнуто згоди з усіх істотних їх умов, на час укладання договорів сторони володіли необхідним обсягом цивільної дієздатності, волевиявлення учасників договору було вільним та відповідало їхній внутрішній волі. Отримавши у банка грошові кошти в кредит, позичальник погодився з умовами даних договорів та здійснював платежі згідно його умов. Будь-які докази того, що в момент їх укладання не були додержані вимоги ст.203 ЦК України суду не надані, вимог про визнання недійсними кредитних договорів з наведених підстав не заявлялось.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 10, 11, 60, 212-215 ЦПК України, суд,-

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна» до ОСОБА_1, ОСОБА_2 про стягнення заборгованості - задовольнити.

Стягнути солідарно з ОСОБА_1, ОСОБА_2 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна» заборгованість за кредитним договором у розмірі 847 645 грн. 66 коп., понесені витрати по справі сплачений судовий збір в сумі 1700 грн. 00 коп. та витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи у розмірі 120 грн., а всього 849 465 грн. 66 коп.

Апеляційна скарга на рішення Бабушкінського районного суду м.Дніпропетровська може бути подана протягом 10 днів з дня його проголошення.

Суддя Т.О.Кудрявцева