Справа№ 2-4375/11
У Х В А Л А

03 червня 2011 року Луцький міськрайонний суд Волинської області

в складі: головуючої судді Пушкарчук В.П.

при секретарі Сіньчук Л.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Луцьку заяву Публічного акціонерного товариства Комерційного банку Приватбанк в справі за позовом Публічного акціонерного товариства Комерційного банку Приватбанк до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, -

в с т а н о в и в :

У провадженні суду знаходиться справа за позовом Публічного акціонерного товариства Комерційного банку Приватбанк до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, а саме за Договором № VOXRRX04830328 від 04.12.2008 року в сумі 7 104,04 грн.

Одночасно звернулось в порядку ст. 151 ЦПК України із заявою про забезпечення позову шляхом накладення арешту на майно (грошові кошти), що належать ОСОБА_1 і знаходяться у неї або в інших осіб в межах заявленої суми позовних вимог, до виконання нею своїх зобовязань перед ПАТ КБ ПриватБанк.

Крім того просить обмежити відповідача ОСОБА_1 у праві виїзду за межі України до виконання нею своїх зобовязань перед ПАТ КБ ПриватБанкза Договором № № VOXRRX04830328 від 04.12.2008 року, а саме:

- заборонити відділу у справах громадянства, міграції та реєстрації фізичних осіб Луцького МВ УМВС України у Волинській області видачу відповідачу ОСОБА_1 паспорта/проїзного документа;

- Адміністрації Державної прикордонної служби України вжити заходів щодо тимчасового затримання та вилучення наявних у відповідача ОСОБА_1 паспортів/проїзних документів, обмежити особу-боржника у праві виїзду за межі України до виконання нею своїх зобовязань.

Відповідно до ст. 151 ЦПК України у заяві про забезпечення позову повинно бути зазначено причини, у звязку з якими потрібно забезпечити позов, вид забезпечення позову, який належить застосувати, з обґрунтуванням його необхідності, інші відомості, потрібні для забезпечення позову.

Як вбачається з матеріалів позовної заяви, відповідач сплачує кредит. Крім того, банк просить накласти арешт на майно (грошові кошти), що належить відповідачу і знаходиться у неї або в інших осіб, але не зазначає, яке саме майно і його вартість. Відповідно до ч. 3 ст. 152 ЦПК України види забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Проаналізувавши заяву позивача, документи справи, суд прийшов до висновку, що очевидної небезпеки заподіяння шкоди правам, свободам та інтересам позивача немає, а тому вживати заходи забезпечення позову у суду немає підстав, а також встановлення тимчасового обмеження відповідачу ОСОБА_1 у праві виїзду за межі України та заборонити їй виїзд за межі України до виконання нею своїх зобовязань перед ПАТ КБ ПриватБанк, до вирішення питання по суті слід відмовити.

Щодо тимчасового обмеження відповідачу ОСОБА_1 у праві виїзду за межі України, то згідно ч. 4 ст. 313 ЦК України фізична особа може бути обмежена у здійсненні права на пересування, лише у випадках, встановлених законом.

Зазначений у заяві спосіб, як гарантія виконання зобовязання боржником порушує право ОСОБА_1 на свободу пересування, встановлене статтею 33 Конституції України, відповідно до якої, кожному, хто на законних підставах перебуває на території України, гарантується свобода пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишати територію України. Заявником не наведено вагомих підстав для обмежень відповідача ОСОБА_1 у праві виїзду за межі України.

Отже, в звязку з вище наведеним, суд прийшов до висновку, що невжиття заходів забезпечення позову не зможе утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 151, 152, 153 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В :

В задоволенні заяви позивача про забезпечення позову в справі за позовом Публічного акціонерного товариства Комерційного банку Приватбанк до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Луцького міськрайонного суду В.П. Пушкарчук