АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 22-ц/490/1438/11 Справа № 22ц-9440/11 Головуючий у 1 й інстанції - ОСОБА_1 Доповідач - Прозорова М.Л.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 серпня 2011 року

22 серпня 2011 року колегія суддів судової палати з цивільних справ Апеляційного

суду Дніпропетровської області в складі:

головуючої судді: Прозорової М.Л.,

суддів: Болтунової Л.М., Козлова С.П.

при секретарі: Костюк Т.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Дніпропетровську цивільну справу за апеляційною скаргою

ОСОБА_2

на рішення Заводського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 28 січня 2011 року по цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до Публічного акціонерного товариства Родовід Банк, Дніпродзержинського відділення №1 Дніпропетровського регіонального відділення Публічного акціонерного товариства Родовід Банк про стягнення відсотків та моральної шкоди,

В С Т А Н О В И Л А:

ОСОБА_2 звернувся з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення Дніпровського районного суду м. Дніпродзержинська від 6 червня 2011 року у частині відмови у задоволенні позовних вимог про стягнення моральної шкоди та постановити нове рішення у вказаної частині /а.с.50-51/.

Зазначеним рішенням задоволені частково позовні вимоги ОСОБА_2 до Дніпродзержинського відділення №1 Дніпропетровського регіонального відділення ПАТ «Родовід Банк», ПАТ «Родовід Банк» про стягнення відсотків за депозитним вкладом та відшкодування моральної шкоди.

Суд стягнув солідарно з Дніпродзержинського відділення №1 Дніпропетровського регіонального відділення ПАТ «Родовід Банк», ПАТ «Родовід Банк» на користь ОСОБА_2 19152 грн.

В іншій частині позову суд відмовив.

Суд стягнув солідарно з Дніпродзержинського відділення №1 Дніпропетровського регіонального відділення ПАТ «Родовід Банк», ПАТ «Родовід Банк» судовий збір - на користь держави - 192 грн. та на користь ОСОБА_2 понесені ним витрати по сплаті ІТЗ у розмірі 120 грн.

Також суд стягнув з ОСОБА_2 на користь держави судовий збір у сумі 500 грн. та витрати на інформаційно-технічне забезпечення позову - 37 грн. /а.с.47-48/

Як на підстави апеляційній скарги ОСОБА_2 посилається на те, що судом порушені норми матеріального та процесуального права /а.с.50-51/

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційній скарги та заявлених вимог, колегія суддів приходить до висновку, що скаргу необхідно відхилити, а рішення суду у частині відмови у задоволенні позовних вимог про стягнення моральної шкоди - залишити без змін з наступних підстав.

Постановляючи рішення, суд першої інстанції виходив із встановлених ним обставин про те, що 30 січня 2009 р. між позивачем та ВАТ «Родовід Банк» був укладений договір №ДРД094.НЛ09-525/01-2009 про строковий банківський вклад «Накопичувальний», згідно до якого банк прийняв від позивача грошову суму 32000 доларів США строком на 9 місяців та зобовязався повернути вкладникові суму вкладу 30 жовтня 2009 р. Відповідно до п.2.2 договору, за повний строк зберігання суми вкладу, банк нараховує та виплачує вкладнику 15% річних.

Сторони не заперечували, що 30 січня 2009 р вклад банком був повернутий позивачу в розмірі 246400 грн., що є еквівалентом 32000 доларів США та відсотки за вкладом тільки в сумі - 19152 грн., або 2394 доларів США.

Дані обставини підтверджуються наданими позивачем квитанціями про отримання готівкою відсотків за вкладом.

Судом першої інстанції також встановлено, що загальна сума відсотків, які банку необхідно нарахувати та виплатити позивачеві складає 4800 доларів США або 38400 грн., відповідно до розрахунку - 32000 доларів США х 15% : 12 міс. х 9 міс.

За таких обставин, в силу діючого законодавства, а саме: ст.. 1058,1061 ЦК України, суд першої інстанції прийшов до висновку про те, що позивачу не донараховані та не виплачені відповідачем відсотки за банківським вкладом в розмірі 2506 доларів США, що складає 19152 грн. і стягнув солідарно вказану суму з відділення №1 ПАТ «РодовідБанк» та ПАТ «Родовід Банк» на користь позивача.

У вказаної частині рішення не оскаржене.

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог про відшкодування моральної шкоди, суд першої інстанції виходив з того, що між позивачем та відповідачем - Дніпродзержинським відділенням №1 Дніпропетровського регіонального відділення ПАТ «Родовід Банк» виникли правовідносини які витікають з укладеного між ними договору банківського вкладу №ДРД 094.НЛ09-525/01-2009 від ЗО січня 2009 р. Оскільки даний договір не передбачає такої відповідальності банку перед вкладником за невиконання або неналежне виконання умов договору, як моральна шкода, суд першої інстанції правомірно відмовив у задоволенні вказаних позовних вимог.

Вирішуючи питання щодо судових витрат, суд також правомірно стягнув з позивача на користь держави судовий збір за позовні вимоги стосовно стягнення моральної шкоди 10000 грн. - 500 грн., та витрати на ІТЗ у сумі - 37 грн.

Доводи позивача приведені в апеляційній скарзі є безпідставними, до того ж вони зводяться до переоцінки доказів і незгоди з висновками суду по їх оцінці.

Відповідно ж до ст. 212 ЦПК України виключне право оцінки доказів належить суду, який має оцінювати докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному та обєктивному розгляді у судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Зясувавши в досить повному обсязі права та обов'язки сторін, обставини справи, перевіривши доводи сторін і давши їм правову оцінку, суд ухвалив рішення у частині відмови у задоволенні позовних вимог про стягнення моральної шкоди, що відповідає вимогам закону, висновки суду досить обґрунтовані і підтверджуються наявними в матеріалах справи доказами та поясненнями самих сторін.

Судом апеляційної інстанції не встановлено порушень матеріального або процесуального закону, які могли б потягти за собою скасування рішення суду першої інстанції у частині відмови у задоволенні позовних вимог про стягнення моральної шкоди .

Таким чином, доводи апеляційної скарги є необґрунтовані, а рішення судуу частині відмови у задоволенні позовних вимог про стягнення моральної шкоди відповідає вимогам закону та матеріалам справи.

Керуючись ст.ст. 303,307,308,315,319 ЦПК України, колегія суддів,

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити.

Рішення Заводського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 28 січня 2011 року залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення та протягом двадцяти днів може бути оскаржена у касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ.

Судді: