Броварський міськрайонний суд Київської області
========================================================================
Справа № 2-1047/11
Провадження № 2/1007/1047/11
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 червня 2011 року Броварський міськрайонний суд Київської області в складі:

головуючої судді Радзівіл А.Г.

при секретарі Жеребець I.A.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду м. Бровари цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до приватного підприємства Комунальник ПІ, ОСОБА_2 про стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку, та моральної шкоди,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з позовом до приватного підприємства Комунальник Ш, ОСОБА_2 про стягнення середнього заробітку за весь час затримки розрахунку починаючи з 19 жовтня 2010 року по 21 січня 2011 року в сумі 6157 грн.44 коп. (шість тисяч сто пятдесят сім гривень сорок чотири копійки) та моральної шкоди в розмірі 3000 грн.

Свій позов обґрунтовує тим, що з 22 березня 2007 року він працював у комунальному господарстві Шевченківської сільської ради на посаді слюсаря-оператора КНС.

10 лютого 2010 року був звільнений по переведенню у приватне підприємство ПП Комунальник -III без зміщення посади, 11 лютого 2010 року прийнятий по переведенню у приватне підприємство на посаду слюсаря КНС згідно наказу № 2 від 11 лютого 2010 року.

19 жовтня 2010 року був звільнений за власним бажанням, але при звільненні, як зазначає позивач, з ним не провели повного розрахунку. Він неодноразово звертався до директора ПП Комунальник Ш ОСОБА_2 з проханням виплатити заборгованість по заробітній платі, але розрахунок так і не був проведений.

22 грудня 2010 року в приміщенні Броварського міськрайонного суду Київської області у присутності колишніх працівників ПП Комунальник III ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 на питання про виплату заборгованості по заробітній платі отримав відповідь, що виплатить за умови

якщо той полагодить насоси КНС (зробив ущільнюючі набивки насосів). Позивач зазначає, що він ще декілька раз звертався до директора з вказаним питанням, і лише 21 січня 2011 року отримав розрахунок по заборгованості по виплаті заробітної плати.

Тому вважає, що підлягає стягненню середній заробіток за час затримки розрахунку за період з 19 жовтня 2010 року по 21 січня 2011 року в розмірі 6157 грн. 44 коп.

В судовому засіданні представник позивача, та позивач неодноразово уточнювали позовні вимоги та збільшили їх просили суд, стягнути з приватного підприємства Комунальник Ш середній заробіток за час затримки розрахунку починаючи з 21 жовтня 2010 року по 21 січня 2011 року в розмірі 5473 грн. 28 коп., та з ОСОБА_2 моральну шкоду в розмірі 3000 грн.

Завдану моральну шкоду позивач та його представник обґрунтували тим, що незаконні дії відповідача ОСОБА_2, які полягають у відмові вчасно виплатити заборгованість по заробітній платі, примушування зробити ущільнюючі набивки насосів для здійснення в рахунок майбутньої повної виплати заборгованості за липень 2010 року, зволікання з 19 жовтня 2010 року повного розрахунку з позивачем відповідно до вимог чинного трудового законодавства, позивачу завдані переживання та хвилювання, він втратив душевний спокій, постійно перебуває у роздратованому стані, оскільки його звільнено відбулося фактично під тиском керівника ОСОБА_2 Окрім того, позивач зазначив, що він має незадовільний стан здоровя, є особою похилого віку, і мав наміри невиплачені кошти витрати на лікування.

В судовому засіданні відповідач ОСОБА_2 позовні вимоги не визнав повністю, вважає вимоги позивача необгрунтованими і такими, що не підлягають задоволенню. Суду пояснив, що розрахунок із позивачем був проведений на день звільнення при цьому посилався на копію із касової книги за 18 жовтня 2010 року, та відомості про нарахування заробітної плати з лютого 2010 року по жовтень 2010 року. Вважає, що підставою подання вказаного позову є спільна змова між бувшими працівниками КП Комунальник Ш, крім того зазначив, що завдання моральної шкоди позивачу не підтверджується жодним доказом.

В судовому засіданні свідок ОСОБА_4 пояснив, що він з травня 2010 року по вересень 2010 року працював оператором каналізаційної станції із ОСОБА_6 З серпня 2010 року підприємство стало приватним, всіх

працівників в усній формі повідомили про те, що вводиться новий графік чергувань, а саме 8 годинний робочий день, хоча з 2003 року всі працювали добово. Після зміни в серпні 2010 року керівництва відбулися зміни і в умовах праці, більшість працівників відправили в неоплачувану відпустку, відбувалась затримка у виплаті заробітної плати за попередні місяці, у вересні 2010 року деякі працівники були у вимушеному прогулі. Свідок пояснив, що і ОСОБА_6 також повністю не була виплачена заробітна плата за які місяці йому не відомо, так як вони разом підходили до директора ОСОБА_2 та просили погасити заборгованість, на що останній відповідав обіцянками. В грудні 2010 року був присутні в приміщенні Броварського місткрайонного суду Київської області та почув розмову директора ОСОБА_2 із ОСОБА_6, із розмови зрозумів, що ОСОБА_6 так і не виплачена заборгованість по заробітній платі, оскільки ОСОБА_2 пообіцяв ОСОБА_6 її віддати.

Свідок ОСОБА_5 суду пояснив, що він працює двірником на ПП Комунальник Ш, після зміни керівництва в серпні 2010 року був встановлений інший графік роботи, ОСОБА_6 працював з 08 години до 17 год. 00 хв., потім з 17 год. 00 хв. до 01 год. 00 хв. його підміняв ОСОБА_3 З 17 серпня 2010 року по 17 вересня 2010 року фактично працювали слюсарями КНС ОСОБА_6 та ОСОБА_7 Про заборгованість по виплаті заробітної плати ОСОБА_6 пояснити нічого не може. Свідок також пояснив, що він завжди отримував заробітну плати, заборгованості перед ним у підприємства не було, хоча заробітна плата ділилась та виплачувалась двома частинами (два рази на місяць приблизно з 5 по 7 число місяця, та з 20 по 25 число).

Свідок ОСОБА_3 суду пояснив, що зі слів позивача по справі йому стало відомо про те, що як і іншим працівникам ПП Комунальник Ш не була виплачена заробітна плата за липень 2010 року. Він також під час розгляду кримінальної справи в Броварському міськрайонному суді Київської області в грудні 2010 року почув розмову ОСОБА_6 з ОСОБА_2 з якої зрозумів, що позивачу так і не була виплачена заборгованість по заробітній платі.

Суд, вислухавши пояснення позивача, представника позивача ОСОБА_8, представника відповідача ОСОБА_2, свідків ОСОБА_5, ОСОБА_4, ОСОБА_3, дослідивши та оцінивши письмові докази по справі у їх сукупності, приходить до висновку, що в задоволені позову слід відмовити з наступних підстав.

Судом встановлено, що позивач з 22 березня 2007 року працював у комунальному господарстві Шевченківської сільської ради на посаді слюсаря-оператора КНС. (а.с. 9)

Наказом № 05 від 31 січня 2010 року начальника КГ Шевченківської сільської ради ОСОБА_9 був затверджений графік змін працівників КОС та КНС з лютого місяця 2010 року з 8 годинним робочим днем) (а.с. 45)

11 лютого 2010 року ОСОБА_6 прийнятий по переведенню у приватне підприємство на посаду слюсаря КНС згідно наказу № 2 від 11 лютого 2010 року. (а.с. 46).

11 лютого 2010 року між ПП Комунальник Ш та ОСОБА_6 був укладений трудовий договір строком з 11 лютого 2010 року по 31 грудня 2010 року. ( а.с.40-41)

Наказом № 4 від 11 лютого 2010 року про встановлення робочого часу в п. 2 зазначено, що встановлено слюсарям КНС та КОС після кожних відпрацьованих 4 годин двох годинну перерву на відпочинок, з правом залишати робоче місце. З вказаним наказом ОСОБА_6 ознайомлений не був. (а.с. 42)

З 17 серпня 2010 року згідно наказу № 2 від 18 серпня 2010 року ОСОБА_6 встановлений графік робочого часу з 8 години 00 хв. до 17 години 00 хв. (а.с.58)

19 жовтня 2010 року позивач згідно наказу № 10 був звільнений з посади слюсаря КНС за власним бажанням з 19 жовтня 2010 року. (а.с. 36)

Згідно довідки виданої ПП Комунальник Ш ОСОБА_6 з 13 лютого 2010 року по 19 жовтня 2010 року відпрацював 812 годин та йому була нарахована заробітна плата в розмірі 11185 грн. 34 коп. (в тому числі липень 2010 року відпрацьовано 124 години, заробітна плата склала 1521 грн. 56 коп.; серпень відпрацьовано 148 годин, заробітна плата склала 1387 грн. 76 коп.; у вересні 2010 року позивач перебував у відпустці, нараховано 1274 грн. 00 коп., у жовтні 2010 року відпрацьовано 104 год. нарахована заробітна плата 875 грн. 90 коп.), що також підтверджується наданим до суду графіком роботи КНС з лютого 2010 року по жовтень 2010 року (а.с. 25-34) та відомості нарахування заробітної плати за липень 2010 року (а.с. 67)

Згідно наказу №1 від 17 серпня 2010 року ОСОБА_2 приступив до виконання обовязків директора приватного підприємства Комунальник Ш з 17 серпня 2010 року. (а.с. 35).

Суд не приймає до уваги графік погашення заборгованості ПП Комунальник Ш на 01 вересня 2010 року по заробітній платі, оскільки із зазначених в ньому сум не можливо дійти висновку про те, що в період з вересня 2010 року по грудень 2010 року існувала заборгованість по виплаті заробітної плати підприємства перед ОСОБА_6 (а.с. 57), про що також не можливо дійти висновку і з копії касової книги за 18 жовтня 2010 року (а.с. 54).

Відповідно ч. 1, 2 ст. 115 КЗпП України заробітна плата виплачується працівникам регулярно в робочі дні у строки, встановлені колективним договором або нормативним актом роботодавця, погодженим з виборним органом первинної профспілкової організації чи іншим уповноваженим на представництво трудовим колективом органом (а в разі відсутності таких органів - представниками, обраними і уповноваженими трудовим колективом), але не рідше двох разів на місяць через проміжок часу, що не перевищує шістнадцяти календарних днів, та не пізніше семи днів після закінчення періоду, за який здійснюється виплата. У разі коли день виплати заробітної плати збігається з вихідним, святковим або неробочим днем, заробітна плата виплачується напередодні.

Відповідно ч. 1 ст. 116 КЗпП України при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Про нараховані суми, належні працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган повинен письмово повідомити працівника перед виплатою зазначених сум.

Відповідно ч.І ст. 117 КЗпП України в разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку.

Відповідно до ст. 57 ЦПК України, доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їхніх представників, допитаних як свідків, показань свідків, письмових доказів, речових доказів, зокрема звуко- і відеозаписів, висновків експертів.

Згідно ч. З ст. 10 та ч. 1 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу.

За змістом ч.ч. 2,3 та 4 ст. 60 ЦПК України докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може грунтуватися на припущеннях.

Проте в судовому засіданні не встановлені та не доведені обставини на які посилається позивач та його представник, та не надані докази.

Відповідно до ст. 237-1 КЗпП України відшкодування власником або уповноваженим ним органом моральної шкоди працівнику провадиться у разі, якщо порушення його законних прав призвели до моральних страждань, втрати нормальних життєвих звязків і вимагаюті від нього додаткових зусиль для організації свого життя.

Позивач просить стягнути із відповідача ОСОБА_2 моральну шкоду в розмірі 3000 грн., але дані вимоги не підлягають до задоволення поскільки позивач не надав суду доказів того, що винними діями відповідача йому було заподіяно моральну шкоду.

Керуючись ст. 115, 116, ч.І ст. 117, 237-ІКЗпП України, ст.ст. 60, 64, 213-215 ЦПК України, суд -

ВИ РІШИВ :

В задоволені позову ОСОБА_1 до приватного підприємства Комунальник Ш, ОСОБА_2 про стягнення середнього заробітку за весь час затримки розрахунку, та моральної шкоди - відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення.

Суддя А. Г. Радзівіл