Справа № 2-19/11
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 листопада 2011 року Білоцерківський міськрайонний суд у складі:

головуючого судді Примаченко В. О. ,

при секретарі Третьякова Т. С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Біла Церква цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ЗАТ «Білоцерківська теплоелектроцентраль», третя особа ОСОБА_2 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, заподіяної злочином,

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернувся до суду з указаним позовом, у якому просить стягнути з ЗАТ «Білоцерківська теплоелектроцентраль» на користь позивача в рахунок відшкодування матеріальної шкоди 452 447 грн. 82 коп., в рахунок відшкодування моральної шкоди 200 000 грн.

Обґрунтовуючи позовні вимоги позивач зазначає, що 17 липня 2009 року о 12 год. 30 хв. водій ЗАТ «Білоцерківська теплоелектроцентраль» ОСОБА_3, проїжджаючи по вулиці П.Запорожця у м. Біла Церква на закріпленому за ним вантажному автомобілі ГАЗ 5312, реєстраційний номер НОМЕР_1, який належить на праві власності ЗАТ «Білоцерківська теплоелектроцентраль», заїхав на вищевказаному автомобілі на територію ПП «ОСОБА_4В.» за адресою м. Біла Церква, вул. П. Запорожця 246 та зупинився біля вантажного автомобіля НОМЕР_2, який належить ОСОБА_1 Після цього в порушення встановлених законодавством вимог пожежної безпеки ОСОБА_3 став заправляти автомобіль ГАЗ 5312 пальним з каністри. Під час заправлення, виникла пожежа пального, яка перейшла на вантажний автомобіль НОМЕР_2, який належить ОСОБА_1, який стояв поряд. Вказаний автомобіль був знищений пожежею чим позивачу було заподіяно матеріальну шкоду на суму 452 447 грн. 82 коп.

Посилаючись на положення ст.ст. 1172, 1187 ЦК України, позивач вважає, що відповідачем повинна бути відшкодована матеріальна шкода у звязку з тим, що ОСОБА_3 перебував з ЗАТ «Білоцерківтепломережа» у трудових відносинах та заподіяв матеріальну шкоду під час виконання трудових обовязків.

Крім того, позивач зазначає, що йому також було заподіяно моральну шкоду, яку слід стягнути з відповідача, оскільки внаслідок повного знищення автомобіля він нервував, хвилювалися, втратив душевний спокій та рівновагу так як від нього вимагалося вжиття додаткових зусиль щодо організації звичайного способу життя, що виражалося в тому що позивач був позбавлений можливості здійснювати підприємницьку діяльність та належним чином забезпечувати свою сім'ю. Вказану моральну шкоду позивач оцінює в сумі 200 000 грн.

В судовому засіданні позивач та його представник позов підтримали в повному обсязі з вищевикладених у позовній заяві підстав.

Представник відповідача у судовому засіданні позовні вимоги не визнала. Обґрунтовуючи свої заперечення проти позовних вимог представник відповідача посилається на те, що ОСОБА_3 після виконання виробничого завдання, повертаючись на ЗАТ «Білоцерківська ТЕЦ» самовільно без дозволу керівництва ТЕЦ заїхав на територію ПП Ніколаєнка за адресою вул. П. Запорожця, 246 для перевезення меблів приватній особі ОСОБА_5 За таких обставин вважає, що дії працівника, які за своїм змістом не випливають з його становища працівника ТЕЦ, хоча вчинені і в робочий час, не мають наслідком відповідальності організації. З цих же підстав вважає, що з відповідача не може бути стягнуто моральну шкоду.

Третя особа ОСОБА_3 в судовому засіданні проти задоволення позовних вимог заперечує. Вважає, що матеріальна та моральна шкода повинна бути стягнена з нього, а не з підприємства.

Заслухавши пояснення осіб, які беруть участь у справі, дослідивши письмові докази, суд встановив такі факти та відповідні їм правовідносини.

17 липня 2009 року о 12 год. 30 хв. водій ЗАТ «Білоцерківська теплоелектроцентраль» ОСОБА_3 на підставі подорожнього листа від 17.07.2009 року без конкретно визначеного маршруту керував закріпленим за ним вантажним автомобілем ГАЗ 5312, реєстраційний номер НОМЕР_1, який належить на праві власності ЗАТ «Білоцерківська теплоелектроцентраль». Проїжджаючи по вулиці П.Запорожця у м. Біла Церква, заїхав на вищевказаному автомобілі на територію ПП «ОСОБА_4В.» за адресою м. Біла Церква, вул. П. Запорожця 246 та зупинився біля вантажного автомобіля НОМЕР_2, який належав ОСОБА_1 Після цього в порушення встановлених законодавством вимог правил пожежної безпеки ОСОБА_3 став заправляти автомобіль ГАЗ 5312 пальним з каністри. Під час заправлення, виникла пожежа пального, яка перейшла на вантажний автомобіль НОМЕР_2, який належав ОСОБА_1 Вказаний автомобіль був знищений пожежею чим позивачу було заподіяно матеріальну шкоду на суму 452 447 грн. 82 коп.

Вироком Білоцерківського міськрайонного суду від 04.04.2011 року визнано винним у вчиненні злочину передбаченого ч. 2 ст. 270 КК України, та призначено відповідне покарання, оскільки діями ОСОБА_3, які виразились у порушенні встановлених законодавством вимог пожежної безпеки, власнику автомобіля НОМЕР_2 завдано матеріальні збитки на загальну суму 452 447 грн. 82 коп.

Крім того позивачу ОСОБА_1 заподіяно моральну шкоду в сумі 200 000 грн.

Відповідно до ч. 3 ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає:

у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я;

у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку із знищенням чи пошкодженням її майна;

Моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб.

Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.

Відповідно до ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.

Моральна шкода відшкодовується незалежно від вини органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим, органу місцевого самоврядування, фізичної або юридичної особи, яка її завдала: якщо шкоди завдано каліцтвом, іншим ушкодженням здоров'я або смертю фізичної особи внаслідок дії джерела підвищеної небезпеки;

Відповідно до ст. 1172 ЦК України юридична або фізична особа відшкодовує шкоду, завдану їхнім працівником під час виконання ним своїх трудових (службових) обов'язків.

Відповідно до ч.2 ст. 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Відповідно до ч. 4 ст. 61 ЦПК України вирок у кримінальній справі, що набрав законної сили, або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення обов'язкові для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено вирок або постанову суду, з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою.

Відповідно до вироку Білоцерківського міськрайонного суду від 04.04.2011 року ОСОБА_3 визнано винним у вчиненні злочину передбаченого ч. 2 ст. 270 КК України, та призначено відповідне покарання, оскільки діями, які виразились у порушенні встановлених законодавством вимог пожежної безпеки, власнику автомобіля НОМЕР_2 завдано матеріальні збитки на загальну суму 452 447 грн. 82 коп.

За таких обставин суд визнає встановленими та такими, що не потребують доказуванню факти, що діями ОСОБА_3, які виразились у порушенні встановлених законодавством вимог правил пожежної безпеки, спричинено матеріальну шкоду позивачу в розмірі 452 447 грн. 82 коп.

В судовому засіданні позивач та його представник довели у спосіб та у порядку передбаченому законом, що матеріальна та моральна шкода позивачу спричинена особою яка перебувала у трудових відносинах з відповідачем та під час виконання трудових обовязків, а саме:

- Копією свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу з якого видно, що автомобіль марки ГАЗ 5312, реєстраційний номер НОМЕР_1, належить на праві власності ЗАТ БЦ «Теплоелектроцентраль»(т1 а.с.68).

- Дослідженим у судовому засіданні подорожнім листом №572916 серії 02АЗЯ від 17 липня 2009 року, у якому вказано що він виданий на автомобіль НОМЕР_3, водій ОСОБА_3 в розпорядження «ЗАТБЦТЕЦ» час прибуття 7:30 год., вибуття 16:00. Графи про надані завдання водієві та їх виконання не заповнені. У листі проставлено відмітку про надання дозволу на виїзд автомобіля механіком та прийняття автомобіля водієм (т. 1 а.с.69).

- Копією заяви ОСОБА_3 з якої видно, що він просить прийняти його на роботу водієм автомобіля вантажністю 4 тони з 1 листопада 2004 року (т. 2, а.с.20).

- Копією наказу №497-к від 01.11.2004 року про прийняття на роботу, відповідно до якого ОСОБА_3 прийнятий на роботу на посаду водія автомобіля вантажністю 4 тони ЗАТ «Білоцерківська теплоелектроцентраль». (т. 2, а.с.21).

- Копією трудової книжки ОСОБА_3, у якій зроблені записи про прийняття його на роботу в ЗАТ «Білоцерківська теплоелектроцентраль» та переміщення на цьому ж підприємстві.(т. 2 а.с.22-23).

- Копією акту розслідування нещасного випадку від 22.07.2009 року, у якому однією з причин нещасного випадку є порушення вимог безпеки під час експлуатації транспортного засобу, невиконання вимог інструкції з охорони праці порушено вимоги п.3.1.12 інструкції по охороні праці для водія автомобіля автотранспортної дільниці АТОП-4, а саме при переливанні бензину не користувався спеціальним прилаштуванням. (т. 2 а.с.32).

Проаналізувавши вищевказані докази та в сукупності з іншими доказами, дослідженими в судовому засіданні суд приходить до висновку, що ОСОБА_3, знаходячись на території ПП «Ніколаєнко» перебував при виконанні своїх трудових обовязків. Зокрема як видно з подорожнього листа №572916 серії 02АЗЯ від 17 липня 2009 року, у ньому не вказано маршрут руху автомобіля.

Відповідно до пояснень представника відповідача на підприємстві склалася практика, коли у подорожних листах не вказують конкретно визначені маршрути автомобілям. Маршрути встановлюються по телефону по мірі виконання завдань водіями.

Разом з тим, у судовому засіданні представником відповідача не надано жодного доказу, який би обєктивно підтверджував наведені у її поясненнях та письмових запереченнях обставини. Посилання ж на показання свідка ОСОБА_6, які дані ним під час досудового та судового слідства у кримінальні справі суд не бере до уваги. Суд критично оцінює показання свідка ОСОБА_6, в частині, що ОСОБА_3 повинен був о 10 годині відправитися у розпорядження директора ОСОБА_7, а об 11 год. повинен був повернутися на ЗАТ «БЦ ТЕЦ» (т.1 а.с.135, т.3 а.с.72). Вказані показання свідка, що водій відхилився від маршруту не підтверджуються обєктивно письмовими доказами, зокрема подорожнім листом.

Суд також критично оцінює доводи представника відповідача, що шкода позивачу заподіяна не внаслідок дорожньо-транспортної пригоди з участю автомобіля підприємства, а діями третьої особи.

При цьому суд виходить з того, знищення майна позивача перебуває у прямому причинному звязку з діями ОСОБА_3 при здійсненні ним експлуатації транспортного засобу, який належить на правові власності відповідачу.

Доводи представника відповідача суд, виходячи з наданих доказів та внутрішнього переконання, розцінює як намір ухилитись від цивільно - правової відповідальності за шкоду, заподіяну працівником підприємства при виконанні ним своїх трудових обовязків.

В судовому засіданні позивачем обґрунтовано, що знищення діями третьої особи автомобіля позивача, змінило спосіб його життя та членів його сім'ї, оскільки вказаний автомобіль використовувався ним для здійснення підприємницької діяльності з вантажних перевезень та його повне знищення, оскільки автомобіль у нього був один, змусило припинити позивача займатись даним видом діяльності. Так як у позивача на утриманні перебуває двоє малолітніх дітей та дружина, яка не працює це вимагає постійного вжиття додаткових зусиль щодо організації звичайного способу життя.

Суд вважає обґрунтованими та доведеними доводи позивача, що внаслідок знищення автомобіля він нервував, хвилювався, втратив душевний спокій та рівновагу.

При визначенні розміру моральної шкоди суд враховує матеріальне становище відповідача, який є юридичною особою є діючим підприємством, яке здійснює господарську діяльність та отримує прибуток.

За таких обставин, виходячи з вимог розумності і справедливості суд оцінює спричинену моральну шкоду позивачу в розмірі 200 000 грн.

Крім того, з відповідача слід стягнути на користь держави судовий збір в сумі 2 823 грн.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 22, 23, 1166, 1167, ст. 1187, ЦК України, ст. ст. 10, 11, 60, 61, 212 215 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_1 до ЗАТ «Білоцерківська теплоелектроцентраль», третя особа ОСОБА_2 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, заподіяної злочином, задовольнити.

Стягнути з ЗАТ «Білоцерківська теплоелектроцентраль» на користь ОСОБА_1 матеріальну шкоду в сумі 452 447 (чотириста пятдесят дві тисячі чотириста сорок сім) грн. 82 коп. та моральну шкоду в розмірі 200 000 (двісті тисяч) грн., а всього 652 447 (шістсот пятдесят дві тисячі чотириста сорок сім) грн. 82 коп.

Стягнути з ЗАТ «Білоцерківська теплоелектроцентраль» на користь держави судовий збір в сумі 2 823 (дві тисячі вісімсот двадцять три) грн.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Київської області через Білоцерківський міськрайонний суд протягом десяти днів з дня проголошення

Суддя ОСОБА_8