Справа №2-1519/11
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 липня 2011 року Вишгородський районний суд Київської області в складі : головуючого судді - Підкурганного В.В.

при секретарі - Сатирьовій О.П.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Вишгороді цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до авто перевізника ТОВ «Авто-лайн» про порушення права на безоплатний проїзд на автобусному маршруті № 397 та відшкодування моральної шкоди, завданої порушенням особистих немайнових прав,

ВСТАНОВИВ:

позивач звернувся до суду з вимогою визнати його право на безоплатний проїзд в приміських автобусах маршруту № 397 та зобовязати перевізника на вказаному маршруті ТОВ «Авто-Лайн» вжити заходів до його поновлення, визнати порушення особистих немайнових прав ОСОБА_1 протиправними діями перевізника ТОВ «Авто-Лайн», стягнути з відповідача на користь позивача відшкодування моральної шкоди у сумі 4 800 грн.00 коп. та 75 грн.00 коп. понесені позивачем судові витрати.

В обґрунтування заявленого позову, ОСОБА_1 посилається на те, що введення перевізником на цьому маршруті пільгових автобусів порушує і обмежує право позивача на безоплатний проїзд в інших автобусах цього маршруту тому що водії не пільгових автобусів вимагають оплату за проїзд. Зазначені протиправні дії відповідача завдають позивачу значних моральних страждань та порушують його особисті немайнові права.

Представник відповідача проти задоволення позову заперечив. Посилається на те, що ТОВ «Авто - Лайн» добросовісно надає послуги з перевезення пасажирів, і за добу виконує 12 рейсів пільгових автобусів, якими благополучно може користуватися позивач. Крім того стверджує, що за умови предявлення документу, який надає право безоплатного проїзду в не пільговому автобусі, також можна користуватися послугами перевізника. Представник відповідача вважає, що позивачем не надано доказів протиправності дій ТОЙ «Авто-Лайн» відносно ОСОБА_1, а тому в задоволенні позову просить відмовити.

Суд, заслухавши пояснення позивача та представника відповідача вивчивши письмові матеріали справи, вважає, що позов не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Частиною 1 статті З ЦПК України, врегульовано, що кожна особа має в порядку, встановленому цим кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

На підтвердження своїх доводів позивач надає суду копії квитків на проїзд у маршрутному таксі, фотографії автобусів з відображеними державними номерними знаками автобусів та документи які посвідчують право на безоплатний проїзд позивача.

Відповідно до статті 60 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підстави своїх вимог і заперечень, крім випадків звільнення від доказування.

Стаття 131 ЦПК України передбачає, що сторони зобовязані подати свої докази суду до або під час попереднього судового засідання у справі, а якщо попереднє судове засідання не проводиться, - до початку розгляду справи по суті. Докази поданні з порушенням строків, не приймаються, якщо сторона не доведе, що докази не подано несвоєчасно з поважних причин.

Судом було надано сторонам можливість подати свої докази, однак з наявних матеріалів справи не вбачається підстав для задоволення вимог позивача, оскільки суду не надано належних на підтвердження обставин зазначених у позовній заяві.

У судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_1 є ветераном військової служби, тобто субєктом згаданим статтею 6 Закону України «Про статус ветеранів військової служби, ветеранів органів внутрішніх справ і деяких інших осіб та їх соціальний захист», який згідно пункту 11 цієї статті має право на безоплатний проїзд усім видами міського транспорту (за винятком таксі), автомобільним транспортом загального користування сільській місцевості, а також залізничним та водним транспортом приміського сполучення та автобусами приміських маршрутів у межах України.

Однак, зазначене ніким не оспорюється, більше того представник відповідача у своїх поясненнях зазначив, що підприємством яке він представляє, забезпечується виконання норм права, якими передбачено пільговий проїзд на маршрутному транспорті усім громадянам, що мають таке право.

ТОВ «Авто-Лайн» здійснює перевезення пасажирів по маршруту Вишгород - Київ - Вишгород на що має відповідний дозвіл на право обслуговування пасажирів на автобусних маршрутах загального користування у міжобласному сполучені, який діє по 15 квітня 2014 року.

Із досліджених у судовому засіданні доказів наданих позивачем судом не вбачається спору між сторонами, а фотокартки маршрутних автобусів та ксерокопії квитків на проїзд не дають підстав суду вважати, що право позивача було порушено, суд визнає зазначені докази неналежними, так як відповідно до частини 1 статті 58 ЦГ1К України належними доказами є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.

З приводу посилання позивача на рішення суду із схожими позовними вимогами, яким задоволено вимоги позивача, судом зазначається, що рішення винесене по іншій справі не є джерелом права і може визнаватись таким лише щодо сторін, щодо яких було винесене.

Відповідно до статті 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди , завданої внаслідок порушення її прав.

Однак суд приходить до висновку про відсутність протиправних дій відповідача, а тому підстав для стягнення моральної шкоди на користь позивача судом не вбачається, як і не вбачається порушення його прав.

Вимога про стягнення судових витрат на користь позивача не підлягає задоволенню із підстав не доведення обґрунтованості інших позовних вимог, заявлених позивачем.

На підставі викладеного і керуючись статтями 30,60,62,75,88,131,215 ЦГ1К України,

ВИРІШИВ:

у задоволені позову ОСОБА_1 до авто перевізника ТОВ «Авто- лайн» про порушення права на безоплатний проїзд на автобусному маршруті № 397 та відшкодування моральної шкоди, завданої порушенням особистих немайнових прав - відмовити.

Рішення протягом 10 днів може бути оскаржене до апеляційного суду Київської області шляхом подання Апеляційної скарги через Вишгородський районний суд.

Суддя