АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 листопада 2011 року колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Дніпропетровської області в складі:

Головуючого судді: Рудь В.В.

суддів: Куценко Т.Р., Повєткіна В.В.

при секретарі: Ляпченко Л.О.

Розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Дніпропетровську цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 06 жовтня 2011 року за позовом ОСОБА_2 до Укрзалізниці, ДП «Придніпровська залізниця», Відокремлений структурний підрозділ «Перший загін воєнізованої охорони» про стягнення моральної шкоди у звязку з незаконним звільненням, -

В с т а н о в и л а :

У квітні 2011року ОСОБА_2 звернувся з позовом до Укрзалізниці, ДП «Придніпровська залізниця», Відокремленого структурного підрозділу «Перший загін воєнізованої охорони» про стягнення моральної шкоди у звязку з незаконним звільненням.

Позивач зазначав, що з відповідачем перебував у трудових відносинах з червня 2002року по 13.03.2010року, працював стрільцем спеціалізованої стрілецької команди №18. Наказом №27/ОС від 13.03.2010року звільнений з підприємства на підставі п.3 ст.40 КЗпП України. Рішенням Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 24.11.2010року, залишеним без змін ухвалою колегії суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Дніпропетровської області від 17.01.2011року, поновлений на роботі, з відповідача на його користь стягнуто середній заробіток за час вимушеного прогулу в сумі 19634,80грн.

Вказуючи на те, що незаконним звільненням принижена його ділова репутація, честь та гідність, поширені відомості, які не відповідають дійсності, що призвело до загострення захворювання та завдано моральних страждань, позивач, доповнивши позов у липні 2011року, просив визнати причину пропуску строку на звернення до суду з позовом про відшкодування моральної шкоди поважною, поновити зазначений строк, стягнути 20 000грн. моральної шкоди(а.с.1-2,76-77).

Рішенням Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 06 жовтня 2011 року у задоволенні позову відмовлено(а.с.89-90).

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 просить рішення суду скасувати, ухвалити нове рішення про задоволення позову, посилаючись на невідповідність висновків суду обставинам справи, що причини пропуску строку є поважними, початком строку є факт винесення судового рішення.

Перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції у межах доводів апеляційної скарги і вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає відхиленню з таких підстав.

Статтею 237-1 КЗпП України встановлено, що відшкодування власником або уповноваженим ним органом моральної шкоди працівнику провадиться у разі, якщо порушення його законних прав призвели до моральних страждань, втрати нормальних життєвих звязків і вимагають від нього додаткових зусиль для організації свого життя.

Згідно ст.233 КЗпП України працівник може звернутися з заявою про вирішення трудового спору безпосередньо до районного, районного у місті, міського чи міськрайонного суду в тримісячний строк з дня, коли він дізнався або повинен був дізнатися про порушення свого права, а у справах про звільнення в місячний строк з дня вручення копії наказу про звільнення або з дня видачі трудової книжки.

В ст.234 КЗпП України зазначено, що у разі пропуску з поважних причин строків, установлених ст.233 цього Кодексу, районний, районний у місті, міський чи міськрайонний суд може поновити ці строки.

В п.4 Постанови Пленуму Верховного Суду України №9 від 06.11.92р., із послідуючими змінами, «Про практику розгляду судами трудових спорів» розяснено, що встановлені ст.ст.228,233 КЗпП строки звернення до суду застосовуються незалежно від заяви сторін. У кожному випадку суд зобовязаний перевірити і обговорити причини пропуску цих строків, а також навести у рішенні мотиви, чому він поновлює або вважає неможливим поновити порушений строк. Якщо місячний чи тримісячний строк пропущено без поважних причин, у позові може бути відмовлено з цих підстав.

Відповідно до п.16 Постанови Пленуму Верховного Суду України №4 від 31.03.95р., із послідуючими змінами, «Про судову практику в справах про відшкодування моральної(немайнової) шкоди» до вимог про відшкодування моральної шкоди у випадках, передбачених трудовим законодавством, застосовується тримісячний строк позовної давності.

Із справи вбачається, що наказом №27/ОС від 13.03.2010року ОСОБА_2 звільнений з роботи на підставі п.3 ст.40 КЗпП України.

Рішенням Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 24.11.2010року, залишеним без змін ухвалою колегії суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Дніпропетровської області від 17.01.2011року, ОСОБА_2 поновлений на роботі на посаді стрільця спеціалізованої стрілецької команди №18 Відокремленого структурного підрозділу «Перший загін воєнізованої охорони Укрзалізниці ДП «Придніпровська залізниця», за час вимушеного прогулу на його користь стягнуто середній заробіток в сумі 19634,80грн.(а.с.4-6).

З позовом про відшкодування моральної шкоди у звязку з незаконним звільненням ОСОБА_2 звернувся до суду 14.04.2011року(а.с.1-2), тобто з пропуском строку, встановленого законом.

Перевіряючи доводи та заперечення сторін щодо причин пропуску позивачем строку на звернення до суду за захистом порушеного права, суд встановив, що про порушене право незаконне звільнення, він дізнався 14.03.2010року. Даний факт ОСОБА_2 підтвердив в судовому засіданні апеляційної інстанції. Доказів, які б свідчили про поважність причин пропуску тримісячного строку позивач не надав, в ході розгляду справи такі докази не встановлено.

З урахуванням встановленого, суд прийшов до правильного висновку, що визначений законом строк на звернення до суду за захистом порушеного права ОСОБА_2 пропустив без поважних причин і обгрунтовано відмовив у задоволенні позову з цих підстав. При цьому в рішенні суду наведені мотиви, в силу яких суд прийшов до висновку про неможливість поновити порушений строк.

Доводи ОСОБА_2 про поважність причин пропуску строку та що початком строку є факт винесення судового рішення про поновлення на роботі, не можуть бути взяті до уваги, оскільки по справі встановлено, що про порушене право він дізнався 14.03.2010року, а з даним позовом до суду звернувся майже через рік.

Посилання ОСОБА_2 в апеляційній скарзі на невідповідність висновків суду обставинам справи безпідставні, оскільки суд повно та всебічно зясував обставини справи права та обовязки сторін, рішення суду першої інстанції відповідає обставинам справи та вимогам закону, що регулює встановлені правовідносини, доказам у справі суд дав оцінку відповідно до вимог ст.212 ЦПК Ураїни, підстав для скасування судового рішення не встановлено.

Керуючись ст.ст.303,307,308,315 ЦПК України колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити.

Рішення Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 06 жовтня 2011 року залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий-

Судді-