Олевський районний суд Житомирської області
Справа № 2-182/2011
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 червня 2011 року м. Олевськ

Олевський районний суд Житомирської області в складі:

головуючого судді: Стратовича О.В.

за участю секретаря Мельник Ю.Ю.

позивачів: ОСОБА_1

ОСОБА_2

представника позивачів ОСОБА_3

відповідачів ОСОБА_4

ОСОБА_5

представника третьої особи ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Олевську цивільну справу за позовом ОСОБА_1, ОСОБА_2 в інтересах малолітніх дітей ОСОБА_7, ОСОБА_8 до ОСОБА_4, ОСОБА_5 , третіх осіб : органу опіки та піклування Олевської міської ради Олевського району, нотаріуса Олевської державної нотаріальної контори ОСОБА_9 про визнання недійсним договору дарування,-

ВСТАНОВИВ:

Позивачі звернулися до суду з позовом в своїх інтересах та в інтересах малолітніх дітей : ОСОБА_7 , ОСОБА_8 до ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , третіх осіб : органу опіки та піклування Олевської міської ради Олевського району, нотаріуса Олевської державної нотаріальної контори ОСОБА_9 про визнання недійсним договору дарування, мотивуючи свої позовні вимоги тим , що ОСОБА_5 не мав права дарувати будинок ОСОБА_4 так , як є членом сімї ОСОБА_7 , вів з ним спільне господарство і уклав договір дарування без згоди органу опіки і піклування , порушивши таким чином права і законні інтереси малолітніх дітей позивачів .

Позивачі : ОСОБА_1 , ОСОБА_2 в судовому засіданні позовні вимоги підтримали в повному обсязі і просять їх задовольнити . При цьому суду пояснили що проживають в ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстровані за даною адресою відповідно з 2005 та 2006 року . Від спільного проживання мають двох малолітніх дітей .Разом з ними проживає . як член їх сім'ї ОСОБА_5 з яким позивач ОСОБА_1В перебуває в родинних відносинах , є онуком . Про те що вище зазначені особи вели спільне господарство свідчить той факт що за згодою ОСОБА_5 ОСОБА_1 провів до будинку газ . Договору найму житлового приміщення сторони не укладали . ОСОБА_5 не мав права без згоди органу опіки і піклування подарувати будинок ОСОБА_4І так , як такими діями порушувалос право на житло малолітніх дітей позивачів . А тому договір дарування слід визнати недійсним. .

Представник позивачів позовні вимоги своїх довірителів підтримав і просить їх задовольнити . Посилаючись на те , що в даному випадку порушено право малолітніх дітей на житло відповідно до ч.2,3 ст. 18 Закону України « Про охорону дитинства ». ч.б ст.203 ЦК України , ст.. 12 Закону України « Про основи соціального захисту бездомних громадян і безпритульних дітей » де зазначено , що батьки або особи , які їх замінюють , не мають права без дозволу органів опіки і піклування укладати договори , які підлягають нотаріальному посвідченню або спеціальній реєстрації , відмовлятися від належних дитині майнових прав , здійснювати розподіл , обмін , відчудження житла , зобовязуватися від імені дитини порукою , видавати письмові зобовязання .

Відповідачка ОСОБА_4І заперечує проти позову і пояснила , що договір- дарування був укладений законно , в нотаріальній конторі за участю ОСОБА_5 який добровільно подарував їй будинок з господарськими спорудами . під час укладання договору - дарування заборон на укладання даного правочину не було . В домовій книзі та в довідці з місця проживання в даному будинку малолітні діти не були зареєстровані. Як їй відомо ОСОБА_5О не є членом сімї позивачів , не вів з ними спільного господарства , проживав в літній кухні і останні його в будинок не пускали ставилися до ОСОБА_5 зневажливо .

Відповідач ОСОБА_5 позов не визнав і суду під присягою показав . що ОСОБА_1 є його онуком , а ОСОБА_2 дружиною останнього , від шлюбу вони мають двох малолітніх дітей з якими відповідач не перебуває у кровній спорідненості . ОСОБА_1 без його згоди прописався в будинку , який належить йому на праві приватної власності . Весь цей час він / ОСОБА_5 / проживав в літній кухні на подвірї свого будинку. Спільного господарства з позивачами не вів , договору найму житлового приміщення з ними не укладав , дозволу на ремонт будинку і проведення газу не надавав , підписував дозвіл на проведення газу але що було в тому дозволі не зміг прочитати так, як погано бачить , не є членом сімї позивачів , крім того позивачі не є і співвласниками вище зазначеного будинку . Позивачі погано до нього відносилися і тому він вимушений був подарувати будинок ОСОБА_4

Представник відповідача / ОСОБА_5 / в судовому засіданні проти задоволення позову заперечує , вважає що договір - дарування між відповідачами був укладений без порушень вимог чинного законодавства . Крім того зазначив , що ОСОБА_5О . не вів з позивачами спільного господарства , не перебуває в кровному родстві з дітьми позивачів , не є членом сімї позивачів , не є особою , яка заміняє батька дітям позивачів тому вважає , що в задоволенні позову слід відмовити за безпідставністю позовних вимог.

Представник Олевської державної нотаріальної контори в судове засідання не зявився і надав суду письмову заяву про розгляд справи в його відсутність .

Представник органу опіки і піклування Олевської міської ради ОСОБА_6 в судовому засіданні позовні вимоги не підтримала і суду пояснила , що позивачам слід відмовити в задоволенні позову так , як відповідач ОСОБА_5 правомірно подарував будинок ОСОБА_4 0.1. мотивуючі свою думку тим , що ОСОБА_5 не перебуває в кровному родстві з позивачами , не є членом їх сімї , не вів з позивачами спільного господарства, не є особою, яка є батьком дітей позивачів або особою їх заміняючою .

Допитані в судовому засіданні в якості свідків ОСОБА_10 та ОСОБА_11 суду показали , що декілька років назад ОСОБА_1 приносив їм на підпис дозвіл . який надав ОСОБА_5О на газифікацію та ремонт будинку , але самого ОСОБА_5О при цьому не було .Також пояснили , що ОСОБА_5 жив сам і варив їжу домашнім тваринам в літній кухні куди газ не було проведено .

Судом встановлено , що 07 вересня 2010 року між ОСОБА_5 / дарувальник / та ОСОБА_4 /обдарована / було укладено договір - дарування житлового будинку з господарськими спорудами , який розташований в м. Олевську но вул. .Комарова , 7 . Під час укладання договору - дарування заборон відчуження об'єктів нерухомого майна не було , даний правочин був складений відповідно до чинного законодавства за волевиявленням сторін .

18.02.2011 року позивачі звернулися до суду з зазначеним позовом до відповідачів в якому просять суд визнати недійсним договір - дарування вище зазначеного нерухомого майна , мотивуючи свої позовні вимоги тим, що ОСОБА_5 не мав права дарувати будинок ОСОБА_4 так . як є членом сімї ОСОБА_1, М.О., вів з ним спільне господарство і уклав договір дарування без згоди органу опіки і піклування , порушивши таким чином права і законні інтереси малолітніх дітей позивачів .

Суд , заслухавши пояснення сторін , заінтересованої особи , думку та доводи представників сторін , показання свідків , дослідивши письмові докази , приходить до висновку , що позивачам слід відмовити в задоволенні позову за безпідставністю позовних вимог .

Таке рішення суд мотивує слідуючими обставинами , а саме :

Так , відповідно до частин : 3,5,6 ст.203 ЦК України волевиявлення учасника правочину мас бути вільним і відповідати його внутрішній волі ; правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків , що обумовлено ним ; правочин , що вчиняється батьками / усиновлювачами /, не може суперечити правам та інтересам їхніх малолітніх , неповнолітніх чи непрацездатних дітей .

В 4.1 ст . 215 ЦК України зазначено , що підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною / сторонами / вимог , які встановлені частинами першою-третьою , пятою та шостою статті 203 цього Кодексу .

Як убачається в матеріалах справи ОСОБА_5 / дарувальник / та ОСОБА_11 0.1. / обдарована / правомірно уклали договір дарування без порушення вимог вище зазначених статей Цивільного кодексу .

Посилання позивачів на те , що ОСОБА_5 не мав права укладати даний правочин без згоди органу опіки і піклування є хибним так , як положення ч. 6 ст. 203 ЦК України стосується лише батьків або усиновлювачів , а ОСОБА_5 не має статусу ні батька ні усиновлювача позивачів .

Крім того позивачі не надали суду доказів кровної спорідненості між сторонами . Не надали суду і доказів ведення з ОСОБА_12 спільного господарства , не укладали договору найма житла .

Суд не може взяти до уваги доводи позивача ОСОБА_1 про те , що він за згодою ОСОБА_5 уклав договір газифікації спірного будинку так , як не мав права укладати даний договір на правах власника будинку тому, що таковим не був і сам цей факт не свідчить про ведення спільного господарства з останнім .

Суд не може взяти до уваги і доводи представника позивачів про те , що ОСОБА_5О не мав права укладати договір -дарування будинку без згоди органу опіки і піклування так , як в зазначених ним нормативно правових актах / ч.З ст.29 , ст..ст.203,208,215 ЦК України ; ч. 2,3 ст.18 ЗУ « Про охорону дитинства», ч.З ст. 12 ЗУ « Про основи соціального захисту бездомних громадян і безпритульних дітей »/ мова йде про заборону вчиняти даний правочин лише батькам або особам , які батьків заміняють і відносно дітей , які мають право власності на нерухоме майно або право користування таким майном .

Як убачається в матеріалах справи ОСОБА_5 використовуючи на власний розсуд своє право володіти , користуватися та розпоряджатися належним йому , на праві приватної власності нерухомим майном , не порушував прав та законних інтересів позивачів та їх малолітніх дітей так . як не перебував з останніми в стосунках , які тягнуть за собою цивільно - правові наслідки .

Керуючись вимогами ч. З, 5, 6 ст. 203, ст. 215, ЦК України, ст. З СК України, ст.ст. 84,88. 208,209, 212-215,218 ЦПК України, суд-

ВИРІШИВ:

В задоволенні позову ОСОБА_1, ОСОБА_2 в інтересах малолітніх дітей ОСОБА_7. ОСОБА_8 до ОСОБА_4, ОСОБА_5, третіх осіб : органу опіки та піклування Олевської міської ради Олевського району, нотаріуса Олевської державної нотаріальної контори ОСОБА_9 про визнання недійсним договору дарування - відмовити за безпідставністю позовних вимог.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана в Апеляційний суд Житомирської області через Олевський районний суд Житомирської області протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були

присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з отримання копії цього рішення.

Суддя: ОСОБА_13