Справа №2-5641/11
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 жовтня 2011 року Соломянський районний суд м. Києва

у складі головуючого судді Оксюти Т.Г.

при секретарі Прохоровій К.Д.

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду, в м. Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ВАТ Національної страхової компанії Оранта, треті особи: ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди,

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернулась до суду з позовом до відповідачів та просила стягнути з ВАТ НАСК Орантастрахове відшкодування в сумі 17951,96 грн., моральну шкоду в сумі 5000,00 грн. та з ОСОБА_2 шкоду завдану дорожньо-транспортною пригодою в сумі 4425,88 грн. та моральну шкоду в сумі 5000,00 грн., також просила стягнути з відповідачів судові витрати.

Свої вимоги обґрунтовує тим, що 05.09.2009 року приблизно о 08.45 год. ОСОБА_2 керуючи автомобілем Фольксваген, д.н. НОМЕР_1 на перехресті пр. Повітрофлотського та вул. Волинської в м. Києві не виконав вимоги червоного сигналу світлофора, внаслідок чого здійснив зіткнення з автомобілем НОМЕР_2, після чого останній виїхав на зустрічну смугу руху, де вчинив зіткнення з автомобілем Рено, д.н. НОМЕР_3, який належить їй на праві приватної власності.

На момент ДТП за кермом автомобіля Рено, д.н. НОМЕР_3 знаходився ОСОБА_3

Вина ОСОБА_2 встановлена постановою судді Соломянського районного суду м. Києва від 29.06.2010 року.

Крім того, відносно ОСОБА_2 Соломянським РУ ГУ МВС України в м. Києві 31.12.2009 року була винесена постанова про відмову в порушенні кримінальної справи.

Зазначила, що для відновлення автомобіля вона звернулась до спеціалізованої станції по ремонту автомобілів Рено, а саме до ТОВ Авто-Мотив. Загальна вартість відновлювального ремонту склала 39425,88 грн., з яких: 26838,88 грн. було витрачено на спеціалізованому СТО Рено, відповідно до акту виконаних робіт; 11697,00 грн. на придбання автозапчастин, що підтверджується товарними чеками №715 від 17.05.2010 року та №659 від 19.05.2010 року; 890,00 грн. на придбання декоративного молдінгу та кріплення до нього.

Позивачем також було придбано 10.08.2010 року декоративний молдінг та кріплення до нього на загальну суму 890,00 грн., який встановлено самостійно.

16.09.2009 року ОСОБА_3, який на момент ДТП знаходився за кермом автомобіля позивача Рено, д.н. НОМЕР_3, подав заяву до НАСК Орантапро виплату страхового відшкодування.

04.02.2011 року позивачу ОСОБА_1 було виплачено страхове відшкодування в сумі 17048,02 грн. Крім того, позивачем по пошті було отримано лист №09-02-11/1499 від 21.01.2011 року про те, що рішення страхової компанії про розмір страхового відшкодування перегляду не підлягає.

Відповідно до полісу №4079468 у разі ДТП за шкоду заподіяну майну потерпілому страхова компанія зобовязалась сплатити 35000,00 грн. Згідно вказаного полісу франшиза складає 0 грн.

Вважає, що ВАТ НАСК Орантане в повному обсязі здійснила їй виплату страхового відшкодування, а тому страхова компанія зобовязана сплатити на її користь різницю між фактично отриманою сумою та дійсним страховим відшкодуванням - 17951,96 грн., виходячи з наступного розрахунку: 35000,00 грн. (ліміт відповідальності за договором обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів) 17048,02 грн. (сума виплаченого страхування) = 17951,96 грн.

Крім того, оскільки загальна вартість відновлювального ремонту складає 39425,88 грн., з яких 35000,00 грн. повинна відшкодувати ВАТ НАСК Оранта, решту коштів зобовязаний відшкодувати позивачу відповідач ОСОБА_2 в загальні сумі 4425,88 грн., виходячи з наступного розрахунку: 39425,88 грн. (загальна вартість відновлювального ремонту) 35000,00 грн. (сума страхового відшкодування) = 4425,88 грн.

Крім матеріальної шкоди, позивачу була завдана і моральна шкода ОСОБА_2, яка полягала в тому, що після пошкодження належного їй автомобіля, вона була позбавлена експлуатувати автомобіль за його цільовим призначенням, в звязку з чим вимушена була долати додаткові труднощі щодо пересування містом та змінити звичайний порядок життя.

Відповідачем ВАТ НАСК Орантапозивачу також було завдано моральної шкоди, яка полягала в тому, що своїми діями, які виразились у неповній сплаті страхового відшкодування шкоди, змусило її хвилюватись та зневіритись у вимогах законів, які прописані для страхової компанії для таких випадків, оскільки страхова компанія повинна бездоганно виконувати свої зобовязання в разі настання страхового випадку.

На підставі викладеного, просила стягнути з ОСОБА_2 моральну шкоду в сумі 5000,00 грн. та з НАСК Орантаморальну шкоду в сумі 5000,00 грн.

Представник позивача, який також є третьої особою по справі ОСОБА_3 в судовому засіданні позовні вимоги підтримав у повному обсязі та просив їх задовольнити.

Пояснив, що на момент ДТП він був за кермом автомобіля Рено, д.н. НОМЕР_3 та на сьогоднішній день відремонтував його та користується ним щодня.

Відповідач ОСОБА_2 в судовому засіданні проти задоволення позовних вимог заперечував посилаючись на те, що позивачем на підтвердження своїх вимог було надано акт виконаних робіт №2409 від 30.06.2010 року на ремонт автомобіля Ренона сервісному СТО ТОВ Авто-Мотивна загальну суму 25708,49 грн., при цьому кузовні деталі були придбані згідно товарного чеку №659 від 19.05.2010 року у невідомої особи на суму 11397,00 грн.

Даний чек не може бути належним доказом у справі, у звязку з тим, що у ньому не міститься інформація про продавця, а саме: код ДРФО, прізвище, імя, по батькові, печатка або штамп. До товарного чека не було додано свідоцтва про реєстрацію ФОП, копія свідоцтва про сплату єдиного податку, квитанцію про сплату єдиного податку за вказаний період.

Крім того зазначив, що товарний чек №348 від 10.08.2010 року на суму 890,00 грн. на придбання молдингу двері та пістонів кріплення виписані на 40 днів пізніше, ніж позивач прийняв автомобіль з сервісного центру з підписом зауважень до виконання робіт не має, всі її вимоги задоволені. Також, до товарного чека не були додані підтверджуючі документи на особу підприємницької діяльності.

На підставі вищевикладеного вважає, що розмір відновлювального ремонту автомобіля Ренод.н. АА 2861 АМ позивачем належним чином необґрунтованим та не доведеним.

Також, вважає, що заявлений розмір моральної шкоди є необґрунтованим, оскільки позивачем не доведено факт заподіяння їй моральних страждань або втрат немайнового характеру

На підставі викладеного просив у задоволенні позову відмовити.

Представник відповідача ВАТ НАСК Орантав судовому засіданні проти задоволення позовних вимог заперечував посилаючись на те, що між ОСОБА_2 та ВАТ НАСК Орантабуло укладено договір обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів.

За цим договором, ВАТ НАСК Орантавзяла на себе обовязок, при настанні страхового випадку, відповідно до встановленого ліміту відповідальності 35000,00 грн. відшкодувати у встановленому Законом України Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобівпорядку оцінену шкоду, яка може бути заподіяна у результаті ДТП життю, майну третьої особи. Франшиза за цим договором складає 0 грн.

16.09.09 року ОСОБА_3 надав ВАТ НАСК Орантазаяву про виплату страхового відшкодування, у звязку дорожньо-транспортною пригодою, яка сталась 05.09.2009 року на перехресті пр. Повітрофлотського та вул. Волинська в м. Києві.

Відповідно до звіту дослідження №АА2861АМ-28.09/1 від 28.09.2009 року визначено, що ринкова вартість автомобіля позивача на момент пошкодження становила 60548,02 грн.

Відповідно до наданого рахунку фактури №09092326 від 23.09.2009 року ТОВ ОСОБА_6 Холдингвартість відновлювального ремонту автомобіля позивача склала 65534,77 грн.

Отже, матеріальний збиток, заподіяний позивачу становить 60548,02 грн., що відповідає ринковій вартості належного їй автомобіля на момент ДТП.

07.10.2010 року позивача було повідомлено про економічну недоцільність проведення нормативного відновлення належного їй транспортного засобу оскільки, вартість ремонту перевищила ринкову вартість автомобіля, їй було розяснено порядок визначення вартості автомобіля в пошкодженому стані.

Проте позивачем було відмовлено у визнанні автомобіля фізично знищеним.

Відповідно до результатів проведеного аукціону визначено ринкову вартість автомобіля позивача в пошкодженому стані, що становила 43500,00 грн. та особу, яка зобовязалась придбати за вказану суму пошкоджений автомобіль ОСОБА_7

На підставі викладеного та керуючись ч. 2 ст. 30 Закону України Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, ВАТ НАСК Орантаздійснила розрахунок та виплату суми страхового відшкодування в сумі 17048,02 грн., виходячи з наступного розрахунку: ринкова вартість автомобіля (60548,02 грн.) вартість автомобіля в пошкодженому стані (43500,00 грн.) = 17048,02 грн.

За таких обставин зазначив, що позивачу була надана можливість реалізувати пошкоджене майно, а саме автомобіль за 43500,00 грн., проте вона відмовилась внаслідок чого їй було сплачено відшкодування в сумі 17048,02 грн., що в загальному виразі відповідає ринковій вартості аналогічного неушкодженого автомобіля позивача.

Крім того вказав, що позивачем не доведено факту заподіяння їй моральних страждань.

На підставі вищевикладеного просив у задоволенні позову відмовити.

Третя особа ОСОБА_4 в судовому засіданні при вирішенні справи по суті покладався на розсуд суду.

Третя особа ОСОБА_5 в судове засідання не зявився, про дату та час розгляду справи повідомлявся належним чином, причини своєї неявки не повідомив, а тому суд вважає за можливе розглянути справу у його відсутність на підставі наявних у ній доказів.

Суд, вислухавши пояснення представника позивача, який також є третьої особою у даній справі ОСОБА_3, представника відповідача ВАТ НАСК Оранта, відповідача ОСОБА_2 та третьої особи ОСОБА_4, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку про відмову в задоволенні позову виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 1166 ЦК України, майнова шкода, заподіяна неправомірними рішенням, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Згідно статті 1187 ЦК України джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, повязана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, механізмів та обладнання, використанням, зберіганням хімічних, радіоактивних, вибухо- і вогненебезпечних та інших речовин, утримання бійцівських порід тощо , що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює та інших осіб. Шкода завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Згідно Постанови Пленуму Верховного Суду України Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди N 6 від 27.03.92р.

Володілець джерела підвищеної небезпеки не відповідає за шкоду, заподіяну цим джерелом, якщо доведе, що воно вибуло з його володіння внаслідок протиправних дій інших осіб, а не з його вини. Особи, які вчинили ці протиправні дії, відшкодовують шкоду за правилами відповідальності володільців джерел підвищеної небезпеки, а коли цьому сприяла винна поведінка володільця (не була забезпечена належна охорона і т.п.), відповідальність за шкоду, заподіяну джерелом підвищеної небезпеки, може бути покладено на особу, що протиправно заволоділа цим джерелом, і на його володільця відповідно до ступеня вини кожного з них.

Згідно вищевказаної Постанови Пленуму Під володільцем джерела підвищеної небезпеки розуміється юридична особа або громадянин, що здійснюють експлуатацію джерела підвищеної небезпеки в силу права власності, повного господарського відання, оперативного управління або з інших підстав (договору оренди, довіреності тощо).

Судом встановлено, що 05.09.2009 року приблизно о 08.45 год. ОСОБА_2 керуючи автомобілем Фольксваген, д.н. НОМЕР_1 на перехресті пр. Повітрофлотського та вул. Волинської в м. Києві не виконав вимоги червоного сигналу світлофора, внаслідок чого здійснив зіткнення з автомобілем НОМЕР_4, після чого зазначений автомобіль ВАЗвиїхав на смугу зустрічного руху, де вчинив зіткнення з автомобілем Рено, д.н. НОМЕР_3, що призвело до механічних пошкоджень транспортних засобів, чи порушив п. 8.7.3 (е) ПДР України.

Внаслідок ДТП автомобілю Рено, державний реєстраційний номер НОМЕР_3, власником якого є ОСОБА_1, згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу КІС №986999, завдано механічних пошкоджень.

На момент ДТП автомобілем Ренод.н. АА 2861 АМ керував ОСОБА_3

Дана ДТП сталася з вини водія ОСОБА_2, який керував автомобілем Фольксваген, д.н. НОМЕР_1.

31.12.2009 року Соломянським РУ ГУ МВС України в м. Києві було відмовлено в порушенні кримінальної справи відносно ОСОБА_2 по факту дорожньо-транспортної пригоди за ознаками ч. 1 ст. 286 КК України, де постраждала ОСОБА_8

Постановою судді Соломянського районного суду м. Києва від 29.06.2010 року провадження по справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, за ст. 124 КпАП України закрито у звязку із закінченням строків розгляду.

Згідно ч.4 ст. 61 ЦПК України, вирок у кримінальній справі, що набрав законної сили, або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення обовязкові для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено вирок або постанову суду, з питань, чи мали місце ці дії та чи вчиненні вони цією особою.

За таких обставин, суд приходить до висновку, що дії водія ОСОБА_2 вочевидь не відповідали вимогам ПДР України.

25.01.2009 року між ОСОБА_2 та ВАТ НАСК Орантабуло укладено договір обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів.

Відповідно до умов вказаного договору ВАТ НАСК Орантапри настанні страхового випадку, відповідно до встановленого ліміту відповідальності 35000,00 грн. зобовязалась відшкодувати у встановленому Законом України Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобівпорядку оцінену шкоду, яка може бути заподіяна у результаті ДТП життю, майну третьої особи. Франшиза за вказаним договором складає 0 грн.

Як пояснив в судовому засіданні представник позивача ОСОБА_1 для відновлення належного їй автомобіля Рено, д.н. НОМЕР_3, позивач звернулась до ТОВ Авто-Мотив. Загальна вартість відновлювального ремонту склала 39425,88 грн., з яких 26838,88 грн. було витрачено на спеціалізованому СТО Рено, відповідно до акту виконаних робі; 11697,00 грн. на придбання автозапчастин, що підтверджується товарними чеками №715 від 17.05.2010 року та №659 від 19.05.2010 року; 890,00 грн. на придбання декоративного молдінгу та кріплення до нього.

16.09.2009 року ОСОБА_3 надав відповідачу ВАТ НАСК Орантазаяву про страхове відшкодування.

Зазначив, що 04.02.2011 року позивачу ОСОБА_1 було виплачено суму страхового відшкодування у неповному розмірі 17048,02 грн.

Вважає, що ВАТ НАСК Орантазобовязана сплати на користь позивача різницю страхового відшкодування в сумі 17951,96 грн., виходячи з наступного розрахунку: 35000,00 грн. (ліміт відповідальності за договором обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів) 17048,02 грн. (сума виплаченого страхування) = 17951,96 грн.

Крім того, оскільки загальна вартість відновлювального ремонту складає 39425,88 грн., з яких 35000,00 грн. повинна відшкодувати ВАТ НАСК Оранта, решту коштів зобовязаний відшкодувати позивачу відповідач ОСОБА_2 в загальні сумі 4425,88 грн., виходячи з наступного розрахунку: 39425,88 грн. (загальна вартість відновлювального ремонту) 35000,00 грн. (сума страхового відшкодування) = 4425,88 грн.

Проте, суд не погоджується з таким твердженням позивача та її представника виходячи з наступного.

Судом встановлено, що 25.01.2009 року між ОСОБА_2 та ВАТ НАСК Орантабуло укладено договір обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів.

Відповідно до умов вищевказаного договору, ВАТ НАСК Орантавзяла на себе зобовязання, при настанні страхового випадку, відповідно до встановленого ліміту відповідальності 35000,00 грн. відшкодувати у встановленому Законом України Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобівпорядку оцінену шкоду, яка може бути заподіяна у результаті ДТП життю, майну третьої особи. Франшиза за вказаним договором складає 0 грн.

16.09.2009 року ОСОБА_3, як представник ОСОБА_1 надав ВАТ НАСК Орантазаяву про страхове відшкодування.

Відповідно до ч. 22.1 ст. 22 Закону України Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобівпри настанні страхового випадку страхова компанія відповідно до лімітів відповідальності відшкодовує у встановленому поряду оцінену шкоду.

Відповідно до п. 1.2 звіту дослідження №АА2861АМ-28.09/1 від 28.09.2009 року визначено, що ринкова вартість автомобіля позивача ОСОБА_1 на момент його пошкодження становила 60548,02 грн.

Відповідно до наданого рахунку фактури №09092326 від 23.09.2009 року ТОВ ОСОБА_6 Холдингвартість відновлювального ремонту автомобіля позивача ОСОБА_1 склала 65534,77 грн.

Отже, матеріальний збиток, заподіяний позивачу становить 60548,02 грн., що відповідає ринковій вартості належного їй автомобіля на момент ДТП.

Відповідно до ст. 30 Закону України Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобівтранспортний засіб вважається фізично знищеним, якщо його ремонт є технічно неможливим чи економічно необґрунтованим та власник транспортного засобу згоден з визнанням його фізично знищеним.

Відповідно до ч. 2 ст. 30 Закону України Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, якщо власник транспортного засобу не згоден з визнанням транспортного засобу фізично знищеним, йому відшкодовується різниця між вартістю транспортного засобу до та після дорожньо-транспортної пригоди, а також витрати по евакуації транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди.

Відповідно до ч. 3 ст. 30 Закону України Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, якщо транспортний засіб визнано фізично знищеним, відшкодування шкоди виплачується у розмірі, який відповідає вартості транспортного засобу до дорожньо-транспортної пригоди та витратам по евакуації транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди. Право на залишки транспортного засобу отримує страховик чи МТСБУ.

07.10.2010 року позивача ОСОБА_1 було повідомлено про економічну недоцільність проведення нормативного відновлення належного їй транспортного засобу оскільки, вартість ремонту перевищила ринкову вартість автомобіля, також позивачу було розяснено порядок визначення вартості автомобіля в ушкодженому стані та від неї було отримано відмову від визнання автомобіля фізично знищеним, що підтверджується повідомлення про проведення інтернет аукціону від 07.10.2010 року.

Відповідно до результатів проведеного аукціону визначено ринкову вартість автомобіля позивача в ушкодженому стані, що становить 43500 грн. та особу, яка зобовязалась придбати за вказану суму пошкоджений автомобіль ОСОБА_7, що підтверджується протоколом №3059 від 26.10.2010 року.

Враховуючи викладені обставини та керуючись ч. 2 ст. 30 Закону України Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, ВАТ НАСК Оранта, у звязку з відмовою позивача реалізувати пошкоджений автомобіль, здійснила розрахунок та виплату суми страхового відшкодування виходячи з наступного розрахунку: ринкова вартість автомобіля (60548,02 грн.) вартість автомобіля в ушкодженому стані (43500 грн.) = 17048,02 грн.

Згідно вимог ст. ст. 27, 28, 29, 30 ЦПК України засобами доказування в цивільній справі є пояснення сторін і третіх осіб, показання свідків, письмові докази, речові докази і висновки експертів. Суд приймає до розгляду лише ті докази, які мають значення для справи. Обставини, які за законом повинні бути підтвердженні певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися ніякими іншими засобами доказування. Кожна сторона має довести ті обставини, на які посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

На підставі вищевикладеного, суд приходить до висновку, що доводи позивача відносно суми відновлювального ремонту належного їй автомобіля є необґрунтованими, оскільки їй була надана можливість реалізувати пошкоджене майно за 43500,00 грн., проте ОСОБА_1 відмовилась, а тому ВАТ НАСК Орантабуло належно проведено розрахунок виплати страхового відшкодування, на підставі якого позивачу і було сплачено відшкодування у розмірі 17048,02 грн., що в загальному виразі відповідає ринковій вартості аналогічного неушкодженого автомобіля позивача, а відтак, відповідачем було забезпечено повне відшкодування заподіяних збитків.

Слід зазначити, що доводи позивача в частині її незгоди з визначеною сумою ринкової вартості автомобіля до його пошкодження у розмірі 60548,02 грн. належними доказами у справі не підтверджені.

Згідно ч. 4 ст. 10 ЦПК України суд сприяє всебічному і повному з'ясуванню обставин справи: розяснює особам, які беруть участь у справі, їх права та обовязки, попереджує про наслідки вчинення або невчинення процесуальних дій і сприяє здійсненню їхніх прав у випадках, встановлених цим Кодексом.

З журналу судового засідання вбачається, що клопотання про проведення по справі судової автотоварознавчої експертизи представник позивача не заявляв.

Крім того, акти виконаних робіт №2409 від 30.06.2010 року та №3559 від 30.06.2010 року, надані позивачем не є доказами вартості проведення нормативного відновлення належного їй транспортного засобу Рено, д.н. НОМЕР_3, оскільки факт ремонту з ВАТ НАСК Орантане погоджувався.

Також, товарні чеки надані позивачем №659 від 19.05.2010 року та №348 від 10.08.2010 року судом не приймаються до уваги як доказ на придбання автозапчастин на відновлення ремонту автомобіля Рено, д.н. НОМЕР_3, оскільки у них не міститься інформація про продавця, а саме: код ДРФО, прізвище, імя, по батькові, печатка або штамп.

У товарному чеці №659 від 19.05.2010 року в розділі найменування товаруу п. 1 вказана узагальнююча назва деталь кузова, що не обґрунтовує відношення до вказаного відновлювального ремонту автомобіля Рено, д.н. НОМЕР_3.

Товарний чек №348 від 10.08.2010 року взагалі виписаний на сорок днів пізніше, ніж позивач прийняла автомобіль Рено, д.н. НОМЕР_3 з сервісного центру з підписом зауважень до виконаних робіт не маю, всі мої вимоги задоволені.

На підставі вищевикладеного, суд приходить до висновку про відмову у задоволенні позовних вимог щодо стягнення з відповідачів ВАТ НАСК Орантата ОСОБА_2 суми відновлювального ремонту автомобіля.

Що стосується позовних вимог про стягнення з відповідачів моральної шкоди в сумі 5000,00 грн. з кожного, то слід зазначити наступне.

Відповідно до положень ст.ст. 23, 1167 ЦК України позивач має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. При цьому, моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається залежно від характеру правопорушення, глибини душевних страждань, ступеня вини відповідача, який завдав моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов'язана з розміром цього відшкодування.

П.3 Постанови Пленуму Верховного Суду України від №4 від 31.03.1995 року Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкодивстановлено, що під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. Моральна шкода може полягати у моральних переживаннях у звязку з ушкодження здоров'я, у порушенні нормальних життєвих звязків через неможливість продовження громадського життя, настанні негативних наслідків.

Згідно ст.10 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим кодексом.

Згідно ст.57 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно ч.1 ст.60 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених ст.61 цього кодексу.

Згідно ч.4 цієї ж статті доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

З постанови про відмову в порушенні кримінальної справи Соломянського РУ ГУ МВС України в м. Києві від 31.12.2009 року вбачається, що в результаті ДТП, яка сталась 05.09.2009 року о 08.45 год. на перехресті пр. Повітрофлотського та вул. Волинська в м. Києві, пасажир автомобіля Рено, д.н. НОМЕР_3 ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_2, отримала ЗЧМТ, СГМ та забій грудної клітини з приводу чого каретою ШМД її було доставлено до клінічної лікарні №17.

Позивач ОСОБА_1 взагалі 05.09.2009 року була відсутня в автомобілі Рено, д.н. НОМЕР_3, за його кермом перебувала третя особа у справі - ОСОБА_3

На підставі вищевикладеного, суд не вбачає підстав для задоволення позову в частині відшкодування моральної шкоди, оскільки позивачем не надано суду доказів, які підтверджують факт заподіяння їй моральних страждань або втрат немайнового характеру.

За таких обставин, суд дійшов висновку, що позивач ОСОБА_1 не довела тих обставини, на які посилалась, як на підставу своїх позовних вимог, а тому в позові слід відмовити в повному обсязі.

На підставі вищевикладеного та керуючись Постановою Пленуму Верховного Суду України Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди N 6 від 27.03.92р., ст.ст. 22, 1166, 1167, 1172, 1187 ЦК України, ст.ст. 10, 27, 30, 57-58, 88, 208-209, 212-215, 218 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В :

У задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ВАТ Національної страхової компанії Оранта, треті особи: ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди відмовити.

Рішення може бути оскаржено до Апеляційного суду м. Києва через Соломянський районний суд м. Києва шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня проголошення рішення.

Суддя