Справа № 2-747/11
Провадження № 2/1001/1562/11
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 жовтня 2011 року смт. Баришівка.

Баришівський районний суд Київської області у складі головуючого судді Єременка В.М. при секретарі Котенко Л.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт. Баришівка Київської області справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа без самостійних вимог ОСОБА_3 про усунення перешкод в користуванні належною на праві власності квартирою,

В С Т А Н О В И В :

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2, третя особа без самостійних вимог ОСОБА_3 про усунення перешкод в користуванні належною на праві власності квартирою. Позовні вимоги мотивує тим, що згідно свідоцтва про право власності на житло від 11 січня 2000 року йому та членам його сім,ї ОСОБА_3 належить на праві власності однокімнатна квартира АДРЕСА_1, житлова площа якої становить 13.50 м. кв., загальна площа 31.50 м. кв.

У травні 2004 року ОСОБА_2 звернулася до дружини позивача ОСОБА_3 по питанню оренди належної йому на праві власності квартири, оскільки він з дружиною проживали у придбаному іншому будинку, а квартира на той час пустувала. У квартирі залишались їх речі, які знаходяться і по нині. В тому числі і документи на квартиру. Мешкаючи в квартирі, відповідачка, без відома позивача та його дружини, самовільно провела часткове переобладнання в квартирі, а в грудні 2008 року звернулася до Баришівського районного суду з позовом про визнання дійсною угоду купівлі-продажу квартири та визнання права власності на нерухоме майно на зазначену квартиру. Суд задовольнив її позовні вимоги. Однак колегією суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Київської області від 14.05.2009 року рішення місцевого суду від 27.01.2009 року скасовано та постановлено нове рішення, яким у позові ОСОБА_4 відмовлено. Після набрання чинності рішення Апеляційного суду від 14.05.2009 року позивач неодноразово звертався до відповідачки ОСОБА_2 з проханням виселитись з квартири у добровільному порядку, оскільки у нього виникла потреба переселитися в квартиру, однак вона не реагує та почала уникати будь-яких зустрічей та контактів. Просить суд постановити рішення, яким зобов,язати відповідачку усунути перешкоди в користуванні належною ОСОБА_1 квартирою №3 в будинку №1 по вул. Гагаріна в селі Волошинівка Баришівського району Київської області шляхом виселення з квартири.

Позивач ОСОБА_1 в судовому засіданні підтримав заявлені до суду позовні вимоги та пояснив суду, що ніякої угоди з ОСОБА_2 про продаж ним квартири АДРЕСА_1 не складав, гроші у неї в сумі одна тисяча доларів не брав за квартиру і не писав розписну про отримання у неї зазначеної суми коштів та не ставив свого підпису у розписці. Згоди їй на якісь переобладнання в квартирі він відповідачці не давав. Їй було дозволено проживати в квартирі і сплачувати комунальні послуги. За проживання в квартирі гроші не платила. Позивач наполягає на тому, щоб відповідачка виселилась із його квартири.

Представник позивача ОСОБА_5 підтримав заявлені до суду позовні вимоги позивачем, та пояснив суду, що з відповідачкою у травні 2004 року був укладений усний договір оренди квартири, яка належить ОСОБА_1 У грудні 2009 року відповідачка звернулась до суду з позовом про визнання дійсною угоду купівлі-продажу та визнання права власності на нерухоме майно. Місцевий суд задовольнив позов, а апеляційний суд скасував рішення місцевого суду.

Відповідачка ОСОБА_2 в судовому засіданні пояснила суду, що в 2004 році вона домовилась з ОСОБА_3 про купівлю квартири і передала одну тисячу доларів США. У 2005 році вона декілька разів приїздила до ОСОБА_3 з проханням продати квартиру. ОСОБА_2 самовільно біля квартири побудувала огорожу, поставила туалет на вулиці з цегли, підвела газ, зробила дах на веранді. Згоду на це позивач ОСОБА_1 їй не давав. ОСОБА_2 зареєстрована в ІНФОРМАЦІЯ_1. Там в с. Борщів вона в 2004 році продала житловий будинок, який належав їй на праві приватної власності і гроші за будинок віддала позивачу. Розписку про отримання позивачем грошей вона не писала і хто її писав не може пояснити суду. Вона лише була присутня при складанні розписки. Відмовляється виселитись з квартири, так як вкладала в неї свої кошти. Не заперечує ту обставину, що квартира належить не їй , а позивачу. Верховний суд відмовив їй в задоволенні касаційної скарги по скасуванню рішення апеляційного суду від 14.05.2009 року.

Третя особа по справі, яка не заявляє самостійних вимог - ОСОБА_3 пояснила суду, що восени 2004 року до неї звернулася ОСОБА_2, з проханням пустити її на квартиру пожити. Перший місяць вона дала їй 50 грн., а потім сказала, що буде сама сплачувати комунальні послуги. За купівлю-продаж квартири мови взагалі не було, так як квартира належить чоловіку. Відповідачка не давала, а ні їй, а ні її чоловіку одну тисячу доларів США за квартиру і відповідно вони їй ніяку розписку стосовно продажу квартири не писали. Вони їй не віддавали документи на квартиру. ОСОБА_2 самовільно перекрила веранду в квартирі поставила паркан біля квартири та туалет і не допускає їх у квартиру.

Представник позивачки ОСОБА_6 до пояснень ОСОБА_2 не виявив бажання, щось додати.

Свідок по справі ОСОБА_7 пояснила суду, що їй відомі обставини продажу квартири, що мовляв ОСОБА_2 віддала позивачу 500 доларів США, коли точно не пам,ятає, а другу частину 5 серпня 6 років тому, але при яких обставинах суду не пояснила. Свідок вважає себе зацікавленою особою по справі.

Суд, заслухавши пояснення позивача, представника позивача, відповідачку, її представника, третю особу, дослідивши матеріали справи, вважає, що заявлений позов обґрунтованим і таким, що підлягає до задоволення.

Судом встановлено, що у травні 2004 року між відповідачкою ОСОБА_2 та позивачем ОСОБА_1 був укладений усний договір оренди квартири АДРЕСА_1, житлова площа якої становить 13.50 м. кв., загальна площа 31.50 м. кв. і яка належить на праві власності позивачу ОСОБА_1 Відповідачка на свій розсуд без згоди позивача зробила деякі переобладнання в квартирі і відмовляється в добровільному порядку виселитись з квартири. ЇЇ намагання в судовому порядку закріпити за собою право на квартиру не дали позитивного результату.

Суд критично ставиться до показів свідка ОСОБА_7 та не приймає їх до уваги. Зазначені покази є не конкретними, мають розбіжності з показами відповідачки. І як зазначила сама ОСОБА_7 вона є заінтересованою особою на боці відповідачки.

Встановлені судом обставини підтверджуються :

-Ксерокопією паспорта позивача ОСОБА_1,

-Ксерокопією свідоцтва про право власності на житло від 11.01.2000 року,

-Ксерокопією технічного паспорта на квартиру №3 по вул. Гагаріна в с. Волошинівка Баришівського району Київської області,

-Ксерокопією довідки БТІ із якої вбачається, що в квартирі №3 по вул. Гагаріна в с. Волошинівка Баришівського району Київської області, яка належить ОСОБА_1 виявлено самовільну добудову до квартири та проведення переобладнання в квартирі,

-Довідкою форми №3 Волошинівської сільської ради №688 від 21.10.2010 року про те, що особовий рахунок на квартиру №3 по вул. Гагаріна в с. Волошинівка Баришівського району Київської області значиться за ОСОБА_1,

-Ксерокопією рішення колегії суддів судової палати апеляційного суду Київської області від 14.05.2009 року про скасування рішення Баришівського районного суду Київської області від 27.01.2009 року з постановленням нового рішення яким у позові ОСОБА_2 до ОСОБА_1 та ОСОБА_3 про визнання дійсною угоду купівлі-продажу та визнання права власності на нерухоме майно відмовлено,

-іншими матеріалами справи.

Суд вважає, що відповідачка ОСОБА_2 проживає в ІНФОРМАЦІЯ_2 не на законних підставах і не виконує вимоги позивача про звільнення його квартири, а тому за таких обставин позов підлягає до задоволення, так як у відповідності до ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

Право власності є непорушним і ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Керуючись ст..ст.10, 11, 88, 208, 209,212, 214, 215,218 ЦПК України, ст.321,391 ЦК України, суд

В И Р І Ш И В :

Позов задовольнити .

Зобов,язати відповідачку ОСОБА_2 усунути перешкоди в користуванні належною ОСОБА_1 квартирою №3 в будинку №1 по вул. Гагаріна в селі Волошинівка Баришівського району Київської області шляхом виселення з квартири.

Рішення може бути оскаржене протягом десяти днів з дня проголошення рішення до апеляційного суду Київської області через Баришівський районний суд Київської області

Суддя Баришівського

районного суду ОСОБА_8