Справа 2-249/11
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28.03.11 року. Рахівський районний суд Закарпатської області в складі:

головуючого - судді Ємчук В.Е.

при секретарі - Орос С.Ю.

з участю представника позивача - ОСОБА_1

представника відповідача - ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Рахів справу за позовом

Великобичківської загальноосвітньої школи-інтернат І-ІІІ ступенів Рахівської районної

ради Закарпатської області до

ОСОБА_3 про

примусове укладання договору та відшкодування витрат на опалення квартири

ВСТАНОВИВ:

Великобичківська загальноосвітня школа-інтернат І-ІІІ ступенів Рахівської районної ради Закарпатської області заклала позов до ОСОБА_3 про примусове укладання договору та відшкодування витрат на опалення квартири.

Позов мотивовано тим, що відповідно до свідоцтва про право власності №207004077 від 27.06.2008 року позивач є власником дванадцятиквартирного житлового будинку, що знаходиться по вул. Грушевського, 16 б у смт.Великий Бичків, Рахівського району, Закарпатської області. Даний будинок знаходиться на його балансі та надається у користування працівникам установи, як службове житлове приміщення. У квартирі №7 даного будинку з 24.03.2008 року по даний час проживає відповідачка.

Позивач, як власник та балансоутримувач, здійснює централізоване опалення даного будинку, зокрема й квартири відповідачки, через власну єдину мережу теплопостачання за рахунок бюджетних коштів, а відповідач, відповідно до чинного законодавства, повинен щомісячно здійснювати оплату теплопостачальній організації за фактично отриману теплову енергію. Основним обов'язком споживача теплової енергії є своєчасне укладення договору з теплопостачальною організацією на постачання теплової енергії. Також, споживач теплової енергії несе відповідальність за порушення умов договору з теплопостачальною організацією, відповідних нормативно-правових актів та виконання приписів органів, уповноважених здійснювати державний нагляд за режимами споживання теплової енергії згідно із законом. Крім того, обов'язок оплачувати за фактично надані комунальні послуги також визначено нормативними актами.

Позивачем проведено розрахунок фактичних витрат, понесених на теплопостачання квартири відповідачки, за період з 01.04.2008 року по 01.06.2010 року, сума яких становить 4065 гривень 32 копійки. Також, за жовтень-листопад 2010 року витрати складають суму 583 гривні 49 копійок, таким чином загальна сума витрат складає 4648 гривень 81 копійку.

Оскільки ОСОБА_3 добровільно сплатити суму боргу не бажає, як і не бажає укласти договір на постачання теплової енергії, тому позивач ставить вимогу про визнання укладеним типовий договір про надання послуг з централізованого опалення між ОСОБА_3 та Великобичківською загальноосвітньою школою-інтернат І-ІІІ ступенів Рахівської районної ради Закарпатської області та стягнути з відповідачки 4648 гривень 81 копійку витрат, понесених на опалення займаного нею службового приміщення, а також судових витрат, понесених на оплату судового збору та витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи в суді.

В судовому засіданні представник позивача ОСОБА_1 позовні вимоги підтримала повністю та наполягала на задоволенні позову.

Представник відповідачки - ОСОБА_2 позов не визнав, пояснив, що послуги з теплопостачання не влаштовують відповідачку, оскільки у квартирі холодно, тобто немає відповідної температури повітря. Також, Великобичківською селищною радою не приймалося рішення про затвердження структури тарифів, а тому є незрозумілим яким саме чином проводилося нарахування заявленої суми. Крім того, зазначив, що ОСОБА_3 у даний являється пенсіонеркою, отримує незначну пенсію, яка надає їй право на застосування соціальної пільги, а отже, у відповідності до ЗУ «Про освіту», не повинна сплачувати за комунальні послуги, тому просить відмовити у задоволення позовних вимог.

Свідок ОСОБА_4 пояснила, що вона являється контролером-ревізором Контрольно- ревізійного відділу в Рахівському районі та нею здійснювалася планова контрольно- ревізійна перевірка фінансово-господарської діяльності у Великобичківській загальноосвітній школі-інтернат за період з 01.04.2008 року по 31.05.2010 року, в ході якої було виявлено, що між школою-інтернат та мешканцями дванадцятиквартирного будинку не укладено договорів на постачання теплової енергії, а отже мешканці зазначеного будинку за тепло не сплачували, що є порушенням чинного законодавства України, про що було викладено у акті.

Свідок ОСОБА_5 пояснив, що він являється заступником директора Великобчківської школи-інтернат з господарської частини та підтверджує, що дванадцятиквартирний будинок, в якому проживає відповідач, опалюється школою- інтернат, для чого закуповується вугілля, використовується електроенергія та оплачується заробітна плата опалювачам.

Свідок ОСОБА_6 пояснила, що являється головним бухгалтером школи-інтернату та стверджує, що вугілля списувалося в опалювальний сезон згідно нормативних актів, про що щомісячно складалися відповідні акти, які підписувалися членами комісії.

Заслухавши сторін, свідків та дослідивши матеріали справи суд приходить до наступного висновку.

Відповідно до ст. 10 ЗУ "Про приватизацію державного житлового фонду" власники приватизованих квартир зобов'язані брати участь у загальних витратах, пов'язаних з утриманням будинку і прибудинкової території.

Відповідно до п. 3 ч. 2 ст. 21 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" позивач, як виконавець послуг, зобов'язаний підготувати та укласти із споживачем договір на надання житлово-комунальних послуг з визначенням відповідальності за дотримання умов його виконання згідно з типовим договором.

Пунктами 1 та 5 ч. 3 ст. 20 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" та п. 7 Правил користування приміщеннями житлових будинків, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України № 45 від 24.01.2006 року передбачено обов'язок відповідача, який є власником або наймачем квартири, та виконавцем житлово-комунальних послуг, укласти договір на надання житлово-комунальних послуг, підготовлений виконавцем на основі типового договору, а також оплачувати надані житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом.

Таким чином, необхідність укладення договору на надання житлово-комунальних послуг передбачена законом і його укладення визначено як обов'язок, а не право сторін.

Свідоцтво про право власності на нерухоме майно, видане виконкомом Великобичківської селищної ради від 27.10.2008 року, та витяг про реєстрацію права власності на нерухоме майно №20704077 від 27.101.2008 року є свідченням того, що Великобичківська загальноосвітня школа-інтернат І-ІІІ ступенів Рахівської районної ради Закарпатської області являється власником житлового дванадцятиквартирного будинку, що розташований по вул.Грушевського, 16 б, у смт.Великий Бичків, Рахівського району, Закарпатської області.

Обов'язок підготовки договору про надання житлово-комунальних послуг відповідно до ст. 21 ЗУ «Про житлово-комунальні послуги» покладений на виконавця послуги.

Постановою КМУ № 529 від 20 травня 2009 р. «Про затвердження Порядку формування тарифів на послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій і Типового договору про надання послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій» затверджено типовий договір.

В судовому засіданні встановлено, що позивачем на підставі типового договору був розроблений свій проект договору про надання послуг з централізованого опалення, який відповідає типовому договору, та направлений відповідачці, але остання не підписала угоду до цього часу.

Судом встановлено, що ОСОБА_3 проживає у квартирі №7 будинку №16 б по вул.Грушевського у смт.В.Бичків та позивачем надаються послуги з теплопостачання квартири відповідача, а отже Великобичківською школою-інтернат було понесено витрати на опалення, які відповідачка у період з 01.04.2008 року по листопад 2010 року не сплачувала, мотивуючи тим, що договору між ним та Великобичківською загальноосвітньою школою-інтернат І-ІІІ ступенів Рахівської районної ради Закарпатської області не укладено.

Статтею 15 Цивільного кодексу України встановлено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Відповідно до статті 16 Цивільного кодексу України одним із способів захисту прав та інтересів є примусове виконання обов'язку в натурі.

На підтвердження витрат на опалення займаного відповідачем приміщення, позивач надав суду розрахунок вартості спожитої енергії будинком , який знаходиться на балансі Великобичківської школи-інтернату та розрахунок вартості послуг з централізованого опалення станом на 01.11.2010 року, згідно якого вартість опалення у квартирі ОСОБА_3 (№7, опалювальна площа 49,68 м.кв) становить 4239 гривень 45 копійок, та розрахунок вартості послуг з централізованого опалення за період за листопад 2010 року , відповідно до якого вартість теплопостачання квартири відповідача складає 409 гривень 36 копійок.

Посилання представника відповідачки на те, що позивач не надав рішення затверджене органом місцевого самоврядування про структуру тарифів, не заслуговує на увагу, оскільки це не є істотними умовами договору і не може бути безумовною підставою для відмови в його укладенні.

Крім того, згідно з поясненнями відповідача його не влаштовує якість послуг, їх вартість і він у зв'язку з цим не має наміру укладати відповідну угоду та сплачувати за теплопостачання.

За таких обставин суд, враховуючи відмову відповідача укласти угоду про надання житлово-комунальних послуг, приходить до висновку, що така позиція відповідача є необгрунтованою, останній не зміг в суді довести, що в даній ситуації не має підстав для спонукання його до укладення договору, тому заявлена вимога позивача про визнання договору на надання послуг з централізованого опалення слід вважати обгрунтованою і підтвердженою відповідними доказами і, таким чином, підлягає задоволенню.

Вимогу про стягнення боргу з відповідачки суд вважає безпідставною та відмовляє у її задоволенні з наступних підстав.

Так, ч.4 ст.57 Закону України «Про освіту» передбачено, що педагогічним працівникам, які працюють у сільській місцевості і селищах міського типу, а також пенсіонерам, які раніше працювали педагогічними працівниками в цих населених пунктах

і проживають у них, держава відповідно до чинного законодавства забезпечує безплатне користування житлом з опаленням і освітленням у межах встановлених норм. Пільги на безплатне користування житлом з опаленням та освітленням, передбачені абзацом першим цього пункту, надаються працівникам за умови, якщо розмір наданих пільг у грошовому еквіваленті разом із середньомісячним сукупним доходом працівника за попередні шість місяців не перевищує величини доходу, який дає право на податкову соціальну пільгу, у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України, та пенсіонерам за умови, якщо середньомісячний сукупний доход сім'ї в розрахунку на одну особу за попередні шість місяців не перевищує величини доходу, який дає право на податкову соціальну пільгу, у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Довідкою Великобичківської загальноосвітньої школи-інтернат І-III ступенів №19 від 31.01.2011 року стверджено, що ОСОБА_3 являється непрацюючим пенсіонером і працювала у школі-інтернат з 25.09.1969 року по 01.09.2005 року.

Згідно довідки виконкому Великобичківської селищної ради №846 від 10.02.2011 року №846 від 10.02.2011 року ОСОБА_3 являється вдовою, проживає одна.

З довідки Управління пенсійного фонду України в Рахівському районі від 09 лютого 2011 року №146 вбачається, що ОСОБА_3 за період з вересня 2010 року по лютий 2011 року отримувала пенсію у розмірі не більше 992 грн 82 коп.

Враховуючи, що у відповідності до норм чинного на той час (момент надання типового договору для підписання відповідачці) Закону України «Про податок з доходів фізичних осіб», а також Закону України «Про державний бюджет на 2010 рік» ОСОБА_3 мала право на соціальну пільгу, а отже на неї поширюється право на безоплатне користування житловим приміщенням, що визначене ЗУ «Про освіту», тому остання не повинна сплачувати у тому числі й плату за теплопостачання.

У відповідності до ст.88 ЦПК України до стягнення з відповідачки підлягають понесені позивачем судові витрати пропорційно до задоволених вимог, а саме: 8 гривень 50 копійок сплаченого судового збору та 120 гривень витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи в суді, а всього 171 гривня.

Керуючись ст.ст. ст.ст. 10,58,60,88,212,213,223 ЦПК України, ст.ст. 20,21 ЗУ "Про житлово-комунальні послуги", ст..57 ЗУ «Про освіту», суд-

ВИРІШИВ :

Позов задовольнити частково.

Визнати укладеним типовий договір на надання послуг з централізованого опалення між ОСОБА_7 та Великобичківською загальноосвітньою школою-інтернат І-ІІІ ступенів Рахівської районної ради Закарпатської області від 25.11.2010 року.

У стягненні з ОСОБА_3 на користь Великобичківської загальноосвітньої школи-інтернат І-ІІІ ступенів Рахівської районної ради Закарпатської області 4648 гривень 81 копійку витрат на опалення займаної відповідачкою квартири №7 будинку №16 б, по вул..Грушевського, у смт.Великий Бичків, Рахівського району, Закарпатської області - відмовити.

Стягнути ОСОБА_3 на користь Великобичківської загальноосвітньої школи-інтернат І-ІІІ ступенів Рахівської районної ради Закарпатської області 8 гривень 50 копійок сплаченого судового збору і 120 гривень витрат на інформаційно-технічне забезпечення справи в суді.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до судової палати з цивільних справ апеляційного суду Закарпатської області через Рахівський районний суд шляхом подачі протягом десяти днів з дня проголошення рішення апеляційної скарги, а особи, які були відсутні під час проголошення рішення мають право подати апеляцію у той же термін з часу отримання копії рішення.

Суддя: Ємчук В.Е.