Справа № 2-1889/11
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"06" вересня 2011 р.

Дзержинський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області

в складі:

головуючого Грищенко Н. М.

при секретарі Красіцька М. В., за участі представника позивача ОСОБА_1

представника відповідача ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кривому Розі цивільну справу за позовом: ОСОБА_3 до Публічного акціонерного товариства «Євраз ОСОБА_4», про стягнення моральної шкоди,

В с т а н о в и в:

Позивач ОСОБА_3 звернувся 03.08.2011 р. з позовом до Публічного акціонерного товариства «Євраз ОСОБА_4», та до Відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України в м. Кривому Розі Дніпропетровської області, про відшкодування моральної шкоди. В ході судового засідання позовні вимоги були змінені. По клопотанню представника позивача позовні вимоги до Відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України в м. Кривому Розі Дніпропетровської області про стягнення з нього 192000 гривень за спричинену моральну шкоду залишено без розгляду.

В обґрунтуванні своїх позовних вимог позивач ОСОБА_3 посилається на те, що тривалий час пропрацював на шахті «Ювілейна» в Відкритому акціонерному товаристві «Суха Балка», яке перейменоване в Публічне акціонерне товариство «Євраз ОСОБА_4», а саме: з 22.08.1986 р. підземним гірничим робітником; 02.12.1986 р. підземним крипільщиком; 13.07.1989 р. підземним машиністом електровозу; 25.07.1995 р. підземним крипільщиком 5 розряду.

Рішенням лікувально експертної комісії Українського науково-дослідного інституту промислової медицини 03.03.2011 р. (протокол № 432) йому було встановлено два професійних захворювань за діагнозом: радикулопатія з помірно вираженим порушенням біомеханіки хребта, стійким больовим, мязово тонічним і периферичним нейросудинним синдромами, двобічним плечолопатковим періартрозом ліктьових суглобів першого ступеню, деформуючим артрозом колінних суглобів; нейросенсорна приглухуватість першого ступеню (з легким зниженням слуху).

17.03.2011 р. було складено Акт розслідування професійного захворювання № 18, в якому встановлено, згідно пункту 17, що причиною отримання професійних захворювань явилось перевищення гранично - допустимих показників праці, а саме фізичного перенавантаження та шуму. В пункті 19 Акту… встановлено, що винними в отриманні ним професійних захворювань є адміністрація шахти «Ювілейна» ВАТ «Суха Балка», які порушили вимоги законодавства, а саме п. 13 Закону України „Про охорону праці та ст. 153 КЗпП України.

За висновком медико соціальної експертної комісії 11 травня 2011 р. йому первинно було встановлено 35 відсотків втрати професійної працездатності: 30% - по радикулопатії, 5% - по туговухості, признано інвалідом 3 групи, з наступним переосвідченням 01.05.2012 р.

Він вважає, що саме з вини підприємства відповідача, він отримав проф. захворювання, втратив значний відсоток працездатності, являється інвалідом 3 групи. По причині вищезазначеного на теперішній час він змушений переносить щоденні фізичні болі, а звідси і моральні переживання, які проявляються в наступному: через хронічні болі в області спини не має змоги довго ходити, навіть сидіти, через оніміння та судоми в ногах. В звязку з погіршенням слуху у нього зявились головні болі, шум у вухах, що призводить до слабкості та головокружіння. Від цього він постійно відчуває не лише фізичний дискомфорт, а й моральний.

Він почуває себе зовсім виснаженим, бо повноцінно не має змоги виспатися, відпочити і від цього знаходиться в постійному нервовому стані. Він потребує багато часу для відновлення своїх колишніх сил. По причині цих болів не має можливості вести активне життя, як раніше допомагати дружині виконувати побутові справи по дому, оскільки в звязку з обмеженням рухів в суглобах та нестерпний біль в поперековому відділах хребта, не має можливості фізично займатися, навіть при незначних фізичних навантаженнях в руках зявляється відчуття оніміння. Йому важко нахилятися, повертатися, довго рухатися, через хронічні болі в спині, в результаті відчуває постійний дискомфорт. Через погіршення слуху він змушений постійно перепитувати, в результаті у нього погіршилися стосунками з членами сімї, його нинішній стан здоровя викликає зайву подразливість та неврівноваженість, що інколи призводить до дрібних суперечок.

Він просить суд стягнути з відповідача на його користь в рахунок відшкодування моральної шкоді 192000 грн.

У судовому засіданні позивач ОСОБА_3 не був присутній, про час та місце розгляду справи судом сповіщений належно, що підтверджено матеріалами справи. Про причини неявки суд не повідомив.

Представник позивача, яка діє на підставі довіреності, в судовому засіданні зазначила, щодо можливості розгляду справи за відсутністю її довірителя, оскільки останній, за станом свого здоровя не має змоги бути присутнім у судовому засідання та надав їй, як представнику усі повноваження, що передбачені законодавством України.

Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги до Публічного акціонерного товариства «Євраз ОСОБА_4» підтримує у повному обсязі, просить стягнути в рахунок відшкодування моральної шкодина користь позивача 192000 грн. При цьому зіслалася на обставини вказані в позовній заяві, просить при винесені рішення врахувати, що з вини підприємства відповідача, позивач отримав два проф. захворювання, він являється інвалідом 3 групи, втратив 35 % професійної працездатності, постійно знаходиться під наглядом лікарів, проходить стаціонарно лікування, в звязку з постійними болями в області спини та погіршенням слуху, що підтверджується виписними епікризами. Також вказала, що наслідки отриманих профзахворювань змінили рівень життєвої діяльності позивача, він змушений прикладати багато зусиль для організації свого життя та постійного підтримання працездатності, в результаті переносить фізичні та моральні страждання.

Представник відповідача - Публічне акціонерне товариство «Євраз ОСОБА_4» позов не визнала та суду пояснила, що позивач свідомо обрав даний фах та роботу на підприємстві відповідача, знав та повинен був знати про шкідливі фактори та умови праці, за це він мав певні пільги, а саме йому надавалося харчування, засоби індивідуального захисту. Також суду пояснила, що підприємство вважає, що позивачем не доведено факт заподіяння йому моральної шкоди, не надано доказів які підтверджують глибину фізичних та моральних страждань, погіршення його здібностей. Не надано доказів про перенесення позивачем моральних страждань та переживань, позивач не обґрунтував розмір моральних страждань та переживань.

Передбачене ст. 237-1 КЗпП України відшкодування моральної шкоди відповідачем не застосовується до осіб, що підлягають обовязковому соціальному страхуванню відповідно до Закону України „Про загальнообовязкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності. Саме такою особою і є позивач. Відповідно до Порядку встановлення медико-соціальними експертними комісіями ступеня втрати професійної працездатності у відсотках працівникам, яким заподіяно ушкодження здоровя, повязане з виконанням трудових обовязків, встановлення факту спричинення моральної шкоди покладено на медико-соціальні експертні комісії. Такого висновку позивач суду не представив. З матеріалів, доданих до позовної заяви не вбачається, що позивач зазнав стресу, депресії чи інших негативних виявів свого стану в результаті отримання профзахворювань.

Таким чином, ПАТ «Євраз ОСОБА_4» не повинно виплачувати позивачеві моральну шкоду.

Вислухавши представників сторін, вивчивши письмові матеріали справи, суд вважає позов обґрунтованим і таким, що підлягає частковому задоволенню, за таких підстав.

При обговоренні питання про спричинення позивачеві ОСОБА_3 моральної шкоди, суд враховує конкретні обставини справи з урахуванням характеру, обсягу, тривалості та наслідків заподіяних позивачеві моральних страждань, стан його здоров'я, втрату професійної працездатності, інвалідність, вину підприємства в заподіянні шкоди, істотних вимушених змін у його життєвих стосунках.

Із записів в трудовій книжці встановлено, що позивач пропрацював на шахті «Ювілейна» в Відкритому акціонерному товаристві «Суха Балка», яке перейменоване в Публічне акціонерне товариство «Євраз ОСОБА_4», а саме: з 22.08.1986 р. підземним гірничим робітником; з 02.12.1986 р. підземним крипільщиком; з 13.07.1989 р. підземним машиністом електровозу; з 25.07.1995 р. працює підземним крипільщиком 5 розряду. ( а.с. 8-10).

В Санітарно гігієнічній характеристиці умов праці Жовтневого району № 2/2 - 965 від 12.05.2011 року зазначено, перевищення показників гранично допустимих норм праці, які були на робочому місці позивача в період роботи на підприємстві ВАТ «Суха Балка», а саме рівень шуму: до 97 дБА при нормі 80 дБА; рівень фізичного перевантаження: маса вантажу, що підіймається та переміщується вручну до 81 кг при нормі 30 кг; робоча поза вимушена з нахилом тулуба до 30 37,8% за зміну при допустимій нормі 25,0%. Нахили корпусу 112 240 разів при допустимому 100 разів за зміну.( а.с. 11).Комісія в складі представників: підприємства відповідача, санітарно - епідеміологічної станції Жовтневого району, Фонду соціального страхування від нещасних випадків…, лікаря невропатолога клініки Українського науково дослідного інституту промислової медицини провела розслідування професійних захворювань і встановила, що причиною їх отримання, згідно пункту 17 явилось фізичне навантаження та шум, що перевищували гранично допустимі показники. В пункті 19 Акту… встановлено

винних в заподіянні шкоди здоровю позивача, а саме порушення вимог законодавства: п. 13 Закону України „Про охорону праці та ст. 153 КЗпП України, зі сторони адміністрації шахти «Юбілейна» Відкритого акціонерного товариства «Суха Балка», правонаступником якого являється Публічне акціонерне товариство «Євраз ОСОБА_4».

За висновком медико соціальної експертної комісії позивачеві 11.05.2011 р. первинно було встановлено 35 відсотків втрати професійної працездатності: із них 30% - по радикулопатії та 5% - по туговухості, а також встановлено 3 групу інвалідності. Наступне переосвідчення призначено 01.05.2012 р. Лікарями встановлено протипоказання: важка праця, несприятливий мікроклімат, переохолодження, шум, вимушена поза. ( а.с. 14-15).Відповідно наданих виписних епікризів, позивач в результаті отримання профзахворювань, неодноразово знаходився на лікуванні в 16 й міській лікарні м. Кривого Рогу (неврологічне відділення) та в Українському науково-дослідному інституті промислової медицини міста ОСОБА_5, де тривалий час перебував на стаціонарному лікуванні. Відповідно медичних документів лікарями рекомендовано: нагляд лікарів за місцем проживання, лікування в ортопеда травматолога, невропатолога, лора, медикаментозне лікування, оздоровлення в санаторії профілакторії, санаторно курортне лікування (ПБК, Приморськ, Бердянськ) ( а.с. 16-22).

Отже, в судовому засіданні встановлено, що при виконанні трудових обовязків здоровю позивача була заподіяна шкода здоровю, винним в отриманні позивачем проф. захворювань є підприємство - відповідач. В результаті позивач втратив працездатність в розмірі 35 відсотків, являється інвалідом, постійно проходить стаціонарно лікування, приймає медикаменти, переносить щоденні фізичні болі та моральні переживання. При вказаних обставинах суд вважає, що наслідками профзахворювань порушено звичайний для нього спосіб життя, він вимушений витрачати додаткові сили для організації свого життя, а при таких обставинах переносить моральні страждання та переживання.

Беручи до уваги, що обставини, викладені в позові, нашли документальне підтвердження, встановлений факт спричинення моральної шкоди, суд вважає, що причинена моральна шкода підлягає компенсації.

Суд вважає, що в даному випадку відповідач повинен виплатити позивачеві моральну шкоду. Суд не може погодитися із запереченнями представника відповідача, що позивач був ознайомлений із шкідливими умовами праці, через що відсутня вина підприємства у заподіянні шкоди, оскільки той факт, що роботодавець ознайомив свого працівника з умовами праці, в тому числі її шкідливими факторами, не позбавляє підприємства від законодавчо встановленого обовязку забезпечити якісні та безпечні умови праці, а в даному випадку показники фізичного перенавантаження та шуму, як одних із шкідливих факторів, що стали причиною профзахворювань позивача, перевищували гранично - допустимі концентрації, і причиною цього було саме недосконалість робочих місць, як визначено висновками комісії при розслідуванні профзахворювань, і які не оскаржило підприємство-відповідач.

Рішенням Конституційного ОСОБА_4 №20-рп/2008 від 08.10.2008р. встановлено, що обовязок по відшкодуванню моральної шкоди покладається на підприємства, які заподіяли шкоду. Ст. 153 КЗпП України встановлено, що «Забезпечення безпечних і нешкідливих умов праці покладається на власника або уповноважений ним орган».

Ст. 173 КЗпП України закріплено за потерпілим право на відшкодування шкоди, заподіяна каліцтвом або іншим ушкодженням здоровя, повязаним з виконанням трудових обовязків.

Ст. 237-1 КЗпП України передбачає відшкодування власником або уповноваженим ним органом моральної шкоди працівнику у разі, якщо порушення його законніх прав призвели до моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв,язків і вимагають він нього додаткових зусиль для організації свого життя.

Обговорюючи розмір відшкодування позивачу моральної шкоди, суд виходить із суми, яку визначив позивач, тобто 192000 грн., також, суд враховує, характер та об'єм фізичних, душевних, психічних страждань позивача від одержаних профзахворювань, тривалість лікування, втрату можливості його трудової та соціальної реабілітації, що призвело до значних тяжких змін його життєвих зв'язків, а саме 35 відсотків втрати професійної працездатності, 3 групу інвалідності, вказані зміни потребують від нього додаткових зусиль для організації свого життя. А також вину підприємства в отриманні позивачем професійних захворювань.

Зважаючи на вищевикладене, а також ступінь втрати професійної працездатності позивача 35 відсотків, 3 групу інвалідності, стан його здоров'я, наслідки які можуть наступити, тяжкість вимушених змін в житті, в результаті отримання професійних захворювань, тривалість страждань і переживань, суд вважає, що компенсацію за заподіяні моральні страждання позивачеві ОСОБА_3 слід призначити у розмірі 22000 грн., що буде відповідати тим стражданням і переживанням, які він зазнає, а в задоволенні іншої частини позову позивачу слід відмовити.

Згідно ст. 4 Декрету Кабінету Міністрів України «Про державне мито» позивача у справі звільнено від державного мита.

Керуючись ст. 12,13 Закону України Про охорону праці", ст. 237-1 КЗпП України, рішеннями Конституційного ОСОБА_4 України від 27.01.2004 р. № 1-рп /2004 р.,№ 20-рп/2008 від 08.10.2008 р., Постановою Пленуму Верховного ОСОБА_4 України № 4 від 31.03,1995 року (з доповненнями, внесеними постановою Пленуму Верховного ОСОБА_4 України № 5 від 25.05.2001 року), ст. 10, 11, 27, 60, 213-215, ЦПК України,

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_3 задовольнити частково.

Стягнути з Публічного акціонерного товариства «Євраз ОСОБА_4» на користь ОСОБА_3 22000 гривень в рахунок відшкодування моральної шкоди.

В іншій частині позову відмовити.

Стягнути з Публічного Акціонерного Товариства «Євраз ОСОБА_4» на користь держави судовий сбір в сумі 8 грн. 50 коп.

Стягнути з Публічного Акціонерного Товариства «Євраз ОСОБА_4» на користь держави витрати на інформаційно-технічне забезпечення судового розгляду справи в сумі 15 гривень.

Рішення може бути оскаржено до апеляційного суду Дніпропетровської області на протязі 10 днів після його оголошення.

Суддя: ОСОБА_6