Справа № 6-17/11
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25.05.2011

м. Старокостянтинів

Суддя Старокостянтинівського районного суду Хмельницької області Бондарчук Л.А., розглянувши подання начальника відділу державної виконавчої служби Старокостянтинівського РУЮ Хмельницької області ОСОБА_1 про тимчасове обмеження права виїзду за межи України громадянина ОСОБА_2,

ВСТАНОВИВ:

Начальник відділу державної виконавчої служби Старокостянтинівського РУЮ Хмельницької області ОСОБА_1 звернувся в суд із поданням про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України ОСОБА_2.

В обґрунтування подання вказує, що на виконанні у ВДВС Старокостянтинівського РУЮ знаходиться виконавче провадження з примусового виконання виконавчого листа Монастирського районного суду Тернопільської області № 2-16-2-19 від 28.10.2010 року про стягнення з ОСОБА_2 на користь стягувача ОСОБА_3 11934,14 грн. матеріальної шкоди, 30000 грн. моральної шкоди та 2000 грн. судових витрат.

Відповідно до ст. 377-1 ЦПК України, суд негайно розглядає подання, без виклику чи повідомлення сторін та інших заінтересованих осіб за участю державного виконавця.

У поданні начальник ДВС Старокостянтинівського РУЮ просив розглянути подання без представника відділу ДВС.

Враховуючи вищенаведене, вивчивши подання, оцінивши представлені документи, суд вважає, що подання начальника відділу ДВС Старокостянтинівського районного управління юстиції про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України ОСОБА_2 не підлягає до задоволення з наступних підстав.

Подання подано з порушенням вимог ст.377-1 ЦПК України, п.18 частини 3 статті 11 Закону України Про виконавче провадження. Відповідно до п.18 частини 3 ст.11 Закону України державний виконавець у процесі здійснення виконавчого провадження має право у разі відхилення боржника від виконання свої обовязків, покладених на нього рішенням, звертатися до суду за встановленням тимчасового обмеження у праві виїзду боржника до виконання зобовязань за рішенням. Згідно ст.377-1 ЦПК України питання про тимчасове обмеження боржника - фізичної особи або керівника боржника - юридичної особи у праві виїзду за межі України при виконанні судових рішень та рішень інших органів посадових осіб) вирішується судом за місцезнаходженням органу державної виконавчої служби за поданням державного виконавця, погодженим з начальником відділу державної виконавчої служби.

Як вбачається із самого подання, державним виконавцем виступає у даному виконавчому провадженні ОСОБА_4, однак підписано воно ОСОБА_1, який мав би його лише погоджувати.

Крім того, подання не містить-будь яких відомостей, що державним виконавцем приймались заходи до виконання рішення суду і яка є необхідність у обмеженні ОСОБА_2 права виїзду за кордон. Також не надано жодних доказів на підтвердження тих обставин, на які він посилається в поданні, до подання не додано документів, які підтверджують той факт, що рішення суду не виконується, а також те, що боржнику направлялись вимоги, які були ним проігноровані.

Виходячи з вищенаведеного, суд приходить до остаточного висновку, що в задоволенні подання слід відмовити.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.377-1 ЦПК України, п.3 частини 3 ст.121 ЦПК України, ст.ст.209, 210 ЦПК України, суддя

УХВАЛИВ:

Відмовити в задоволенні подання начальника відділу державної виконавчої служби Старокостянтинівського РУЮ Хмельницької області ОСОБА_1 про тимчасове обмеження права виїзду за межи України громадянина ОСОБА_2.

Ухвала суду може бути оскаржена протягом 5 днів з дня проголошення ухвали або з дня отримання копії цієї ухвали.