АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________
Категорія: із договорів Доповідач Пилипчук Н.П.
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 грудня 2011 року судова колегія судової палати у цивільних справах апеляційного суду Харківської області в складі:

головуючого судді: Пилипчук Н.П.

суддів: Кірсанової Л.І., Трішкової І.Ю.

при секретарі Асєєвій В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Харкові

апеляційну скаргу ОСОБА_1, який діє в інтересах ОСОБА_2, ОСОБА_3,

на рішення Московського районного суду м. Харкова від 16 серпня 2011 року

по справі за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, третя особа - Кредитна спілка «Слобода Кредит» про стягнення суми,

В С Т А Н О В И Л А:

Позивач звернувся до суду із зазначеним позовом посилаючись на те, що 24 червня 2008 року ОСОБА_3 уклав з Кредитною спілкою «Слобода Кредит» договір кредиту відповідно до умов якого отримав у кредит грошові кошти 135 000 грн. з терміном повернення до 24 червня 2009 року. Заборгованість ОСОБА_3 перед КС «Слобода Кредит» становить 269 482,35 грн. Між Кредитною спілкою «Слобода-Кредит» і позивачем 25 березня 2011 року було укладено договір про відступлення права вимоги за умовами якого КС «Слобода-Кредит» передає, а ОСОБА_4 приймає право вимоги боргу до ОСОБА_3 за зобов'язаннями боржника перед КС «Слобода-Кредит». ОСОБА_3 отримав кредитні кошти перебуваючи у шлюбі з ОСОБА_2 з якою має спільну сумісну власність. Після уточнення позовних вимог ОСОБА_4 просила стягнути з ОСОБА_3, ОСОБА_2 солідарно на користь позивача заборгованість за Договором кредиту від 24 червня 2008 року № 24-06/08-БЗ в розмірі 19 756,19 грн. яка виникла по Договору № 2/11 про відступлення права вимоги від 25 березня 2011 року; а також судовий збір в сумі 197,00 грн., інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи в суді 120,00 грн.

Рішенням Московського районного суду м. Харкова від 16 серпня 2011 року позовні вимоги ОСОБА_4 задоволені у повному обсязі.

В апеляційній скарзі представник ОСОБА_2, ОСОБА_3 - ОСОБА_1 просить рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове, яким відмовити у задоволенні позову. При цьому посилається на порушення судом норм матеріального і процесуального права.

В ході апеляційного розгляду справи представник апелянтів ОСОБА_1 доводи апеляційної скарги підтримав частково, вважав рішення таким, що підлягає зміні та скасуванню в частині стягнення суми з ОСОБА_2, щодо задоволення позову ОСОБА_4 до ОСОБА_3 не заперечував.

Представник позивача проти апеляційної скарги заперечував. Представники третьої особи визнали апеляційну скаргу.

Згідно ч. 1 ст. 303 ЦПК України, під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Судова колегія, заслухавши доповідь судді та пояснення сторін, перевіривши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню.

Судовим розглядом встановлено, що 24 червня 2008 року між ОСОБА_3 та Кредитною спілкою -.Слобода-Кредит» було укладено договір кредиту № 24-06/08-БЗ, на підставі якого спілка надала ОСОБА_3 грошові кошти у розмірі 135 000 грн. строком на один рік.

Заборгованість ОСОБА_3 перед Кредитною спілкою з урахуванням основного боргу та відсотків по Договору кредиту станом на 25 березня 2011 року складає 269 482,35 грн.

Між позивачем та Кредитною спілкою 25 березня 2008 року було укладено договір про відступлення права вимоги, за умовами якого Кредитна спілка «Слобода-Кредит» передала, а ОСОБА_4 прийняла на себе право вимоги за договором № 24-06/08-БЗ від 24 червня 2008 року.

Задовольняючи позовні вимоги ОСОБА_4 у повному обсязі та стягуючи за Договором відступлення права вимоги № 4/11 від 25 березня 2011 року суму боргу 19 756,19 грн. солідарно з ОСОБА_3 та ОСОБА_2 на користь позивача, суд першої інстанції керувався нормами ст. 60 СК України, ст. 368 ЦК України та дійшов висновку, що, оскільки відповідно до п. 4.1 Договору кредиту, кредит, узятий ОСОБА_2С, забезпечується усім майном, які належать йому, на які може бути направлене стягнення в порядку, встановленому законодавством України, а подружжя має трикімнатну квартиру АДРЕСА_1, право власності на яку - зареєстроване на ім'я ОСОБА_2С, то подружжя повинно нести матеріальну відповідальність солідарно.

Із таким висновком суду першої інстанції повністю погодитися не можна.

Відповідно до ч. 1 ст. 73 СК України за зобов'язанням одного з подружжя стягнення може бути накладене лише на його особисте майно і на частку у праві спільної сумісної власності подружжя, яка виділена йому в натурі.

Відповідно до ч. 2 ст. 73 СК України стягнення може бути накладене на майно, яке є спільною власністю подружжя, якщо судом встановлено, що договір був укладений одним з подружжя в інтересах сім'ї і те, що було одержано за договором, використано на її потреби.

Відповідно до ч. 3 ст. 10, ч. 2 ст. 59, ч. 1, ч. 4 ст. 60 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Матеріали справи не містять доказів того, що договір кредиту був укладений ОСОБА_3 в інтересах сім'ї і те, що було одержано за договором, використано на її потреби. Представник відповідачів зазначене заперечував, вказував, що ОСОБА_3 позичені кошти використав для підприємницької діяльності.

Даних про те, що між КС «Слобода-Кредит» та ОСОБА_2 існували або існують якісь правовідносини, що у неї є зобов'язання перед спілкою матеріали справи також не містять.

Відповідно до вимог ст. 509 ЦК України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

Зобов'язання виникають з підстав, встановлених Цивільним Кодексом. Зобов'язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості.

Згідно ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Солідарний обов'язок або солідарна вимога виникають у випадках, встановлених договором або законом.

Належним чином суд першої інстанції не мотивував свого висновку про наявність підстав для задоволення вимог до ОСОБА_2

Неповне з'ясування судом обставин, що мають значення для справи; порушення або неправильне застосування норм матеріального або процесуального права, за вимогами ст. 309 ЦПК України, є підставами для зміни рішення суду першої інстанції.

Керуючись ст. ст. 303, 304, ч. 1 ст. 307, ст. ст. 309, 313, 314, 316, 317, 319 ЦПК України, судова колегія, -

В И Р І Ш И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1, який діє в інтересах ОСОБА_2, ОСОБА_3 задовольнити частково.

Рішення Московського районного суду м. Харкова від 16 серпня 2011 року змінити.

Позов ОСОБА_4 задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_4 19 756,19 грн. за договором відступлення права вимоги № 2/11 від 25 березня 2011 р. по договору кредиту від 24 червня 2008 року № 24-06/08-БЗ.

У задоволенні позову ОСОБА_4 до ОСОБА_2 відмовити.

Стягнути з ОСОБА_3, на користь ОСОБА_4 витрати по сплаті судового збору 197 гривень та інформаційно - технічного забезпечення розгляду справи - 120 гривень.

Рішення апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту проголошення, але може бути оскаржено в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили.

Головуючий суддя

Судді колегії