Справа N 2-192/2011

Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 лютого 2011 року Мелітопольський міськрайонний суд Запорізької області

у складі головуючого судді: Урупа І.В.,

при секретарі: Могилевцевій Л.В.,

за участю адвокатів ОСОБА_1, ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Мелітополі справу за позовом ОСОБА_3, яка діє в інтересах неповнолітньої ОСОБА_4, до ОСОБА_5 про визнання заповіту, свідоцтва про право на спадщину за заповітом недійсним, визнання права власності в порядку спадкування,

В С Т А Н О В И В:

Позивачка в позовній заяві просить визнати заповіт від імені ОСОБА_6, посвідчений в сільській раді с. Привільне Генічеського району Херсонської області та свідоцтво про право на спадщину за заповітом, виданого державним нотаріусом Мелітопольської державної нотаріальної контори недійсними та визнати за ОСОБА_4 право власності на ? частину житлового будинку № 30 по вул. Перекопській в місті Мелітополі в порядку спадкування, посилаючись на те, що 22 жовтня 2007 року помер її колишній чоловік, ОСОБА_6 Після його смерті відкрилася спадщина на житловий будинок № 30 по вул. Перекопській в м. Мелітополі. Єдиним спадкоємцем за законом першої черги є ОСОБА_4, дочка її та померлого ОСОБА_6 У встановлений законом строк вона від імені дочки подала до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини, була заведена спадкова справа і нотаріус видав свідоцтво про право на спадщину, яка складалася з житлового будинку № 30 по вул. Перекопській в м. Мелітополі. Але під час реєстрації права власності на житловий будинок в КП МБТІ було зясовано, що до нотаріальної контори надійшла заява про прийняття спадщини за заповітом від ОСОБА_5, який є рідним братом померлого ОСОБА_6 Наданий до нотаріальної контори заповіт від імені ОСОБА_6, яким він заповідав все своє майно ОСОБА_5 був нібито посвідчений 10.04.2006 року в сільській раді с. Привільне Генічеського району Херсонської області. У звязку з цим, державним нотаріусом ОСОБА_7 були внесені зміни до свідоцтва про право на спадщину на імя її дочки і ОСОБА_4 було видано свідоцтво протраво на спадщину за законом на ? частину житлового будинку № 30 по вул. Перекопській в місті Мелітополі. Вважаючи заповіт недійсним, оскільки ОСОБА_6 протягом 2006 року не був в Генічеському районі Херсонської області та не складав цей заповіт, вона, в інтересах дочки звернулася до Мелітопольського міськрайонного суду з заявою про визнання його недійсним. В ході розгляду справи за її позовом про визнання заповіту недійсним секретарем Привільненської сільської ради Генічеського району Херсонської області ОСОБА_8 була надана інформація про те, що в її обовязки, як секретаря виконавчого комітету Привільненської сільської ради Генічеського району Херсонської області входить проведення нотаріальних дій, зокрема реєстрація і посвідчення заповітів, крім неї вказані дії ніхто не проводить і не виконує, протягом 2006 року було посвідчено 17 заповітів серед яких відсутній заповіт від імені ОСОБА_6 При таких обставинах, наданий до нотаріальної контори відповідачем ОСОБА_5 заповіт від імені ОСОБА_6 не відповідає формі, змісту та процедурі його посвідчення, а тому є нікчемний, оскільки складений особою, яка не мала на це право. Оскільки відповідно з положеннями ЦК України заповіт, який не відповідає встановленим законом вимогам щодо його форми та процедури посвідчення є нікчемним, він не потребує визнання його в судовому порядку недійсним, тому вона залишила позов без розгляду. Але, відповідачу на підставі нікчемного заповіту в березні 2010 року було видано свідоцтво про право на спадщину за заповітом на ? частину житлового будинку № 30 по вул. Перекопській в місті Мелітополі. Таким чином, підставою для виникнення права власності в порядку спадкування за заповітом став нікчемний заповіт, тому він повинен бути визнаний недійсним. Оскільки відповідач не мав право на спадкування, свідоцтво про право на спадщину за заповітом теж повинно бути визнано недійсним. При цьому позивачка пояснила, що вона спілкувалася зі своїм колишнім чоловіком, ОСОБА_6, який часто відвідував дочку, допомагав їй. ОСОБА_6 постійно проживав в ІНФОРМАЦІЯ_1, ніколи в с. Привільне Генічеського району він не виїжджав, ніяких знайомих, родичів у нього там не має, а тому не міг скласти заповіт в Привільненській сільській раді. 10.04.2006 року ОСОБА_6 пішов до школи зустріти дочку, а приблизно о 12 годині прийшов до неї до дому, де спілкувався разом з нею та її подругою ОСОБА_9 Вона запамятала цей день тому, що восьмого квітня у ОСОБА_9 був день народження, вона не була присутня на святі, тому, що загинув її племінник. ОСОБА_9 через день, тобто 10.04.2006 року прийшла до неї додому, принесла торт, і таким чином вони разом з ОСОБА_6 відсвяткували день її народження. Нікуди з міста Мелітополя в цей день ОСОБА_6 не виїжджав.

Відповідач ОСОБА_5 позов не визнав, при цьому пояснив, що його брат, ОСОБА_6 постійно проживав в м. Мелітополі, родичів та друзів в Генічеському районі у нього не було. Після смерті брата, в листопаді 2007 року, він знайшов в шафі між полицями заповіт від імені ОСОБА_6, яким він заповідав будинок йому. При житті брата він не знав про наявність заповіту, брат говорив тільки про те, що готує сюрприз. Заповіт від імені ОСОБА_6 він надав до нотаріальної контори, де була заведена спадкова справа. Нотаріус спочатку не видала свідоцтво про право на спадщину, оскільки цей заповіт не був внесений до державного реєстру, та в ньому був зроблений невірний запис. Коли ці недоліки були усунені, та знятий арешт на будинок, накладений судом у звязку з першим зверненням позивачки до суду про оспорювання заповіту, він отримав свідоцтво про право на спадщину за заповітом на ? частину житлового будинку по вул. Перекопській,30.

Представник органу опіки та піклування в останнє судове засідання не зявилася, у попередньому судовому засіданні позовні вимоги підтримала, просить прийняти рішення, враховуючи інтереси неповнолітньої дитини.

Нотаріус ОСОБА_7 в останнє судове засідання не зявилася, будучі допитана у попередньому судовому засіданні проти задоволення позову не заперечувала, при цьому пояснила, що 08.12.2007 року від ОСОБА_3, яка діяла в інтересах неповнолітньої дитини надійшла заява про прийняття спадщини за законом після смерті ОСОБА_6 На підставі цієї заяви була заведена спадкова справа. 16.01.2008 року з заявою про прийняття спадщини за заповітом після смерті ОСОБА_6 звернувся ОСОБА_5 Однак, при реєстрації спадкової справи 08.12.2007 року по технічним причинам відбулася помилка в прізвищі «Пансенко», замість «Панасенко», чого нотаріус ОСОБА_10 не виявила, тому при реєстрації другої заяви, яка була подана другому нотаріусу ОСОБА_11 витяги з Спадкового реєстру не показали наявність спадкової справи і помилково була заведена друга спадкова справа. На підставі наданих ОСОБА_3 документів їй 24.04.2008 року було видано свідоцтво про право на спадщину за законом на цілий житловий будинок згідно даних першої спадкової справи. Після виявлення цієї помилки ОСОБА_3 була запрошена до нотаріальної контори і вона погодилася внести виправлення до свідоцтва, бо право власності ще не було зареєстровано в МБТІ. ОСОБА_5 був наданий заповіт, який ОСОБА_3 оспорювала в судовому порядку, звернувшись з заявою про визнання його недійсним. Нотаріальною конторою цей заповіт спочатку також не був прийнятий, тому, що в ньому не було відмітки про реєстрацію його в реєстрі нотаріальних дій і була помилка в слові «підписано», що міняло суть заповіту. Заповіт також не було зареєстровано в спадковому реєстрі. По справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_5 про визнання заповіту недійсним відбувалися судові засідання, позовна заява залишена без розгляду. Рішення суду про визнання заповіту недійсним до нотаріальної контори не надходило, а ухвалою суду було знято арешт з будинку. ОСОБА_5 надав до нотаріальної контори заповіт з внесеними виправленнями і цей заповіт вже був внесений до Спадкового реєстру. Причини для відмови у видачі свідоцтва не було, хоча цей заповіт має недоліки. Хоча цей заповіт і викликав сумніви, але вважати його нікчемним нотаріус самостійно не може, а недійсним він визнаний не був. У звязку зі скаргами позивачки нотаріальна контора зверталася до Привільненської сільської ради Генічеського району з запитом про повідомлення чи посвідчувався заповіт від імені ОСОБА_6 за реєстровим номером 56, а якщо не посвідчувався, просили повідомити яким чином до Херсонської філії ДП «Інформцентр»надійшла заява засвідчена підписом і печаткою про реєстрацію цього заповіту в Спадковому реєстрі 16.02.2010 року. Але ніяких відповідей на цей запит отримано не було.

Нотаріус ОСОБА_12 в останнє судове засідання не зявилася, будучи допитана у попередньому судовому засіданні проти задоволення позову не заперечувала, при цьому, пояснила, що 16.01.2008 року ОСОБА_5 звернувся до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини за заповітом після смерті ОСОБА_6,а 03.03.2010 року йому було видано свідоцтво про право на спадщину за заповітом, посвідченого виконкомом Привільненської сільської ради Генічеського району Херсонської області. Підстав для відмови у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом не було, оскільки помилки в заповіті були виправлені, цей заповіт був внесений до Спадкового реєстру, з будинку був знятий арешт, судового рішення про визнання заповіту недійсним не було.

Суд, вислухавши сторони, їх представників, представників третіх осіб - державного нотаріуса ОСОБА_7, ОСОБА_12, допитавши свідків, дослідивши матеріали справи вважає, що позов слід задовольнити частково з наступних підстав.

Згідно свідоцтва про народження ОСОБА_4 народилася 10 березня 1996 року і її батьком є ОСОБА_6, матірю ОСОБА_3. (а.с.9)

Згідно свідоцтва про розірвання шлюбу шлюб між ОСОБА_6 та ОСОБА_3 було розірвано 09.04.2002 року. ( а.с. 11)

22 жовтня 2007 року ОСОБА_6 помер, про що в Книзі реєстрації смертей відділу реєстрації актів цивільного стану по місту Мелітополю Мелітопольського міськрайонного управління юстиції 23.10.2007 року зроблено актовий запис № 1966. (а.с. 12)

Після смерті ОСОБА_6 відкрилася спадщина. До складу спадкового майна належить житловий будинок № 30 по вул. Перекопська в місті Мелітополі, який був зареєстрований на праві власності на імя померлого на підставі дублікату свідоцтва про право на спадщину № 1-403 від 01.03.2003 року, дублікату договору дарування № 2-875 від 22.04.2003 року, дублікату договору дарування № 2-1050 від 17.05.2003 року, що підтверджується Витягом з реєстру прав власності на нерухоме майно. (а.с. 69)

Спадкоємицею за законом першої черги після смерті померлого ОСОБА_6 є його дочка, неповнолітня ОСОБА_4.

08.12.2007 року ОСОБА_3, як законний представник неповнолітньої ОСОБА_4, надала до Мелітопольської державної нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_6

24 квітня 2008 року на імя ОСОБА_4 було видано свідоцтво про право на спадщину за законом після смерті ОСОБА_6 на ? частину житлового будинку № 30 по вул. Перекопська в м. Мелітополі. (а.с. 76)

16.01.2008 року ОСОБА_5 надав заяву про прийняття спадщини за заповітом після смерті ОСОБА_6, та 03 березня 2010 року Мелітопольською державною нотаріальною конторою йому було видано свідоцтво про право на спадщину за заповітом на ? частину житлового будинку № 30 по вул. Перекопська м. Мелітополя. (а.с. 84)

З наданого відповідачем заповіту, який міститься в спадковій справі № 1559 після смерті ОСОБА_6 вбачається, що ОСОБА_6 заповідав належний йому житловий будинок № 30 по вул. Перекопській в місті Мелітополі Панасенко ОСОБА_13. Цей заповіт був посвідчений 10.04.2006 року секретарем виконавчого комітету Привільненської сільської ради Генічеського району Херсонської області ОСОБА_14 та в нього внесено запис про реєстрацію в реєстрі за № 56. Заповіт скріплений печаткою Привільненської сільської ради Генічеського району Херсонської області.

Зазначений заповіт 16.02.2010 року було внесено до Спадкового реєстру № 48877813.

Відомості про цей заповіт були внесені до Спадкового реєстру на підставі поданої виконавчим комітетом Привільненської сільської ради Генічеського району Херсонської області заяви установленого зразка до Херсонської філії державного підприємства «Інформаційний центр»Міністерства юстиції України, в якій зазначена посадова особа, яка посвідчила заповіт від імені ОСОБА_6 секретар виконкому Привільненської сільської ради Генічеського району Херсонської області - ОСОБА_8, та номер у реєстрі нотаріальних дій вказаний 17. Ця заява теж скріплена печаткою Привільненської сільської ради Генічеського району Херсонської області та надійшла до Херсонської філії державного підприємства «Інформаційний центр»Міністерства юстиції України лише 16.02.2010 року.

Таким чином, відомості про посадову особу, яка посвідчувала заповіт та реєстровий номер цього заповіту, зазначені в заповіті, не відповідають відомостям зазначеним в заяві Привільненської сільської ради Генічеського району Херсонської області про реєстрацію посвідчення заповітів та спадкових договорів, на підставі якої цей заповіт було внесено до Спадкового реєстру.

На виконання ухвали Мелітопольського міськрайонного суду від 03.11.2008 року про надання доказів по справі № 2-4376/08 за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_5 про визнання заповіту недійсним, матеріали якої досліджувались судом, суду надано повідомлення секретаря виконавчого комітету Привільненської сільської ради Генічеського району Херсонської області ОСОБА_8 за № 238 від 20.11.2008 року, посвідчене належним чином, з якого вбачається, що на посаді секретаря виконавчого комітету Привільненської сільської ради Генічеського району Херсонської області вона працює з 7 червня 2000 року і в її посадові обовязки входить проведення нотаріальних дій, зокрема реєстрація заповітів згідно діючого законодавства. Крім неї ці дії ніким не виковувались. На протязі 2006 року, згідно журналу нотаріальних дій Привільненської сільської ради Генічеського району Херсонської області, було зареєстровано 17 заповітів, серед яких відсутній заповіт від імені ОСОБА_6. Серед посадових осіб Привільненської сільської ради Генічеського району Херсонської області ОСОБА_14 ніколи не значилось і не було взагалі. Крім того, компютерна техніка в Привільненській сільській раді Генічеського району Херсонської області зявилася лише у листопаді 2007 року та набір на компютерній техніці документів не здійснювався. (а.с. 152)

З наданих секретарем виконавчого комітету Привільненської сільської ради Генічеського району Херсонської області ОСОБА_8 копії витягу з журналу нотаріальних дій Привільненської сільської ради Генічеського району Херсонської області за період з 09.03.2006 року по 13.07.2006 року, що відповідає реєстровим номерам з 12 по 24 вбачається, що заповіту від імені ОСОБА_6 за цей період під реєстровим номером 56 не значиться. ( а.с. 153-154)

Не значиться цей заповіт і під реєстровим номером !7, як то зазначено в заяві до Херсонської філії державного підприємства «Інформаційний центр»Міністерства юстиції України про реєстрацію посвідчення заповіту.

Таким чином, заповіт від імені ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_2, яким він 10.04.2006 року заповідав належний йому житловий будинок № 30 по вул. Перекопська м. Мелітополя Панасенко ОСОБА_13, уповноваженою на це посадовою особою, а саме секретарем виконкому Привільненської сільської ради Генічеського району Херсонської області ОСОБА_8 не посвідчувався, в журналі реєстрації нотаріальних дій Привільненської сільської ради Генічеського району Херсонської області за № 56 за вказаний період відсутній.

Згідно з вимогами ст. 1257 ЦК України заповіт, складений особою, яка не мала на це права, а також заповіт, складений з порушенням вимог щодо форми та посвідчення, є нікчемним.

Оскільки заповіт від імені ОСОБА_6 10.04.2006 року уповноваженою на це посадовою особою, а саме секретарем виконкому Привільненської сільської ради Генічеського району Херсонської області ОСОБА_8 не посвідчувався та він складений з порушенням вимог щодо його посвідчення цей заповіт є нікчемним.

Відповідно до вимог ст. 215 ЦК України недійсним є правочин, якщо його недійсність встановлена законом (нікчемний правочин). У цьому разі визнання такого правочину недійсним судом не вимагається.

А тому вимоги позивачки про визнання заповіту недійсним є зайвими.

Крім того, свідок ОСОБА_15 пояснила, що 10 квітня 2006 року, приблизно о 12 години вона прийшла в гості до позивачки. Приблизно в цей же час до неї прийшов і ОСОБА_6 Вони разом з ним спілкувалися. Приблизно о 13 годині вона пішла, а ОСОБА_6 ще залишився. Про те, що він в цей день кудись виїжджав з міста нічого не говорив. ОСОБА_6 піклувався про доньку, допомагав їй матеріально. Про його намір скласти заповіт на імя брата ніколи не говорив, а навпаки посилався завжди на те, що його дочка буде забезпечена житлом.

Свідок ОСОБА_16 в судовому засіданні пояснила, що вона проживала по сусідству з ОСОБА_6, постійно з ним спілкувалася. ОСОБА_6 ніколи не виїжджав за межі міста Мелітополя, ніяких родичів, знайомих в Генічеському районі Херсонської області у нього не було.

Відповідно до вимог ст. 216 ЦК України недійсний правочин не створює юридичних наслідків, крім тих, що повязані з його недійсністю.

Згідно ст. 1301 ЦК України свідоцтво про право на спадщину визнається недійсним за рішенням суду, якщо буде встановлено, що особа, якій воно видане, не мала права на спадкування, а також в інших випадках встановлених законом.

Приймаючи до уваги, що свідоцтво про право на спадщину було видано ОСОБА_5 на підставі нікчемного заповіту і цей заповіт не створює юридичних наслідків, суд вважає, що відповідач не мав права на спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_6, а тому свідоцтво про право на спадщину на його імя слід визнати недійсним.

Згідно з вимогами ч.4 ст. 1257 ЦК України у разі недійсності заповіту спадкоємець, який цим заповітом був позбавлений права на спадкування, одержує право на спадкування за законом на загальних підставах.

Спадкоємицею першої черги у відповідністю зі ст. 1261 ЦК України є дочка померлого ОСОБА_6 неповнолітня ОСОБА_4, а тому, суд вважає, що за нею слід визнати право власності в порядку спадкування за законом на ? частину спадкового майна, а саме: ? частину будинку № 30 по вул. Перекопська м. Мелітополя.

Керуючись ст.ст. 11,60,212 ЦПК України, ст.ст. 203, 215, 216, 1257,1261,1301 ЦК України,

В И Р І Ш И В

Позов ОСОБА_3, яка діє в інтересах неповнолітньої ОСОБА_4, до ОСОБА_5 про визнання заповіту, свідоцтва про право на спадщину за заповітом недійсним, визнання права власності в порядку спадкування задовольнити частково.

Визнати свідоцтво про право на спадщину за заповітом виданого державним нотаріусом Мелітопольської державної нотаріальної контори 03 березня 2010 року ОСОБА_5, реєстровий номер 2-429 недійсним.

Визнати за ОСОБА_4 в порядку спадкування за законом право власності на ? частину житлового будинку № 30 по вул. Перекопська м. Мелітополя.

В іншій частині позову відмовити.

Стягнути з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_3 витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи в сумі 120 гр.

Стягнути з ОСОБА_5 судовий збір на користь держави в розмірі 106 гр.80 коп.

На рішення може бути подана апеляційна скарга до апеляційного суду Запорізької області через Мелітопольський міськрайонний суд протягом 10 днів з дня проголошення рішення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні в судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом 10 днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя: