Справа № 2-1858/10
Провадження № б/п
РІШЕННЯ

Іменем України

заочне

11 січня 2011 року Києво-Святошинський районний суд Київської області у складі головуючого судді Усатова Д.Д., при секретарях Смик М.М., Шевчук О.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Приватного підприємства «ПАН-СЕРВІС», ОСОБА_2 сільської ради Києво-Святошинського району Київської області, треті особи: ТОВ «Агрокомбінат «Хотівський», ТОВ «Аврора-Плюс» про визнання права власності та визнання недійсним договору оренди земельної ділянки, зустрічним позовом Приватного підприємства «ПАН-СЕРВІС» до ОСОБА_1, ОСОБА_2 сільської ради Києво- Святошинського району Київської області про визнання права власності на частину земельної ділянки та визнання недійсним договору оренди земельної ділянки, -

ВСТАНОВИВ:

У лютому 2006 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до відповідачів про визнання права власності на 1/2 частину земельної ділянки загальною площею 10,7329 га, кадастровий номер :04:004:0053 та на Уі частину земельної ділянки загальною площею 2,0649 га, кадастровий номер :01:005:0016, які знаходяться за адресою: Київська область, Києво-Святошинський район, с.Ходосівка, вул.Польова, 13, та про визнання недійсним договору оренди, укладеного 01 червня 2005 року між ОСОБА_2 сільською радою Києво-Святошинського району Київської області та Приватним підприємством «ПАН-СЕРВІС» в частині передачі в оренду вказаних земельних ділянок.

Свої позовні вимоги ОСОБА_1 обґрунтував тим, що 20.02.2004 року між ним та ОСОБА_3 був укладений нотаріально посвідчений договір купівлі-продажу нерухомого майна, за яким ОСОБА_1 придбав нерухоме майно, що становить !/г частину цілісного майнового комплексу ферми, а тому відповідно до статті 377 Цивільного кодексу України (в редакції 2003 року) до нього перейшло право власності на Уі частину спірних земельних ділянок, на яких розташовані придбані ним об'єкти нерухомості. Виходячи з наведеного, ОСОБА_1 просить визнати за ним право власності на Уг частину спірних земельних ділянок та визнати недійсним договір оренди землі, укладений 01.06.2005 року між ОСОБА_2 сільською радою Києво-Святошинського району Київської області та ПП «ПАН-СЕРВІС» в частині передачі в оренду вказаних земельних ділянок.

Приватне підприємство «ПАН-СЕРВІС» звернулося до суду з зустрічним позовом до ОСОБА_1, ОСОБА_2 сільської ради Києво-Святошинського району Київської області про визнання права власності на Уі частину земельної ділянки загальною площею 10,7329 га, кадастровий номер :04:004:0053 та на Уг частину земельної ділянки загальною площею 2,0649 га, кадастровий номер :01:005:0016, які знаходяться за адресою: Київська область, Києво-Святошинський район, с. Ходосівка, вул. Польова, 13, та про визнання недійсним договору оренди, укладеного 01.06.2005 року між ОСОБА_2 сільською радою Києво-Святошинського району Київської області та ПП «ПАН-СЕРВІС» в частині передачі в оренду вказаних земельних ділянок.

Свої позовні вимоги ПП «ПАН-СЕРВІС» обґрунтовувало тим, що 29.12.2003 року та 30.12.2003 року між ним та сільськогосподарським підприємством «Ходосівське» було укладено договори купівлі-продажу нерухомого майна, за якими ПП «ПАН-СЕРВІС» придбало у власність об'єкти нерухомості, що становить Уг частину цілісного майнового комплексу ферми, а тому відповідно до статті 377 Цивільного кодексу України (в редакції 2003 року) до нього перейшло право власності на Уг частину спірних земельних ділянок, на яких розташовані придбані ним об'єкти нерухомості, однак всупереч вимогам закону ОСОБА_2 сільська рада передала зазначені земельні ділянки не у власність ПП «ПАН-СЕРВІС», а в оренду.

Виходячи з наведеного, ПП «ПАН-СЕРВІС» просить визнати за ним право власності на '/г частину спірних земельних ділянок та визнати недійсним договір оренди землі, укладений 01.06.2005 року між ОСОБА_2 сільською радою та ПП «ПАН-СЕРВІС» в частині передачі в оренду вказаних земельних ділянок.

Провадження у справі було відкрито у 2006 році, ухвалою суду від 16.03.2006 року до участі у справі в якості третіх осіб без самостійних вимог на боці відповідача були залучені Товариство з обмеженою відповідальністю «Аврора-Плюс» та сільськогосподарське товариство з обмеженою відповідальністю «Агрокомбінат «Хотівський».

Рішенням Києво-Святошинського районного суду від 07.04.2006 року, залишеним без змін ухвалою Апеляційного суду Київської області від 26.12.2006 року, позов та зустрічний позов

задоволені. Визнано за ОСОБА_1 право власності на ХА частину земельної ділянки загальною площею 10,7329 га, кадастровий номер :04:004:0053, на 1А частину земельної ділянки загальною площею 2,0649 га, кадастровий номер :01:005:0016, які знаходяться за адресою: Київська область, Києво-Святошинський район, с.Ходосівка, вул.Польова, 13. Визнано за ПГІ «ПАН-СЕРВІС» право власності на Уг частину земельної ділянки загальною площею 10,7329 га, кадастровий номер :04:004:0053, на ХА частину земельної ділянки загальною площею 2,0649 га, кадастровий номер :01:005:0016, які знаходяться за адресою: Київська область, Києво-Святошинський район, с.Ходосівка, вул.Польова, 13. Визнано недійсним договір оренди земельної ділянки, укладений 01.06.2005 року між ОСОБА_2 сільською радою Києво- Святошинського району Київської області та ПП «ПАН-СЕРВІС» в частині передачі у строкове, платне володіння та користування земельних ділянок, яким присвоєно кадастрові номери :04:004:0053 та :01:005:0016, що розташовані за адресою: Київська область, Києво-Святошинський район, с. Ходосівка, вул. Польова, 13.

Ухвалою Верховного Суду України від 10.02.2010 року названі вище рішення Києво- Святошинського районного суду від 07.04.2006' року та ухвалу Апеляційного суду Київської області від 26.12.2006 року скасовано, а справа передана на новий розгляд до суду першої інстанції, оскільки не з'ясовано, чи припинено як юридичну особу КСП "Агрокомбінат «Хотівський», чи вирішено питання щодо земельних ділянок, що не підлягали паюванню загальними зборами КСП «Агрокомбінат «Хотівський», чи приймалось рішення Хотівською сільською радою рішення про передачу спірних земель КСП «Агрокомбінат «Хотівський», які не підлягали паюванню, до земель запасу, та не було враховано, що судом установлено, що до ТОВ АК «Хотівський» не перейшли права на земельні ділянки реорганізованого КСП «Хотівський», а також не було взято до уваги положення ст.ст.770, 377 ЦК України щодо переходу до набувача прав та обов'язків за договором оренди.

У судовому засіданні позивач ОСОБА_1 та представник позивача ПП «ПАН-СЕРВІС» свої позовні вимоги підтримали, просили задовольнити у повному обсязі. Додатково пояснили, що рішення ОСОБА_2 сільської ради від 22.04.1998 року, яким спірні земельні ділянки у складі інших земель були передані у колективну власність та постійне користу вання КСП АК «Хотівський» було скасовано раніше, рішенням ОСОБА_2 сільської ради від 15.06.2002 року, яке є чинним та не оспорювалось сторонами протягом розгляду справи по суті, копію якого надали та клопотали долучити до матеріалів справи.

Представники відповідачів та третіх осіб в судове засідання не з'явились, про час та місце слухання справи повідомлені належним чином, про причини неявки суд не повідомили, тому, вислухавши думку сторін, присутніх у судовому засіданні, суд ухвалив про заочний розгляд справи у порядку ст. 169 ЦПК України, оскільки відсутність представників відповідачів та третіх осіб не перешкоджає ухваленню заочного рішення у справі.

Суд, дослідивши матеріали справи та вислухавши пояснення сторін, дійшов до висновку, що первісний та зустрічний позови підлягають задоволенню на таких підставах.

29.12.2003року та 30.12.2003 року між Приватним підприємством «ПАН-СЕРВІС» та приватним сільськогосподарським підприємством «Ходосівське» було укладено договори купівлі- продажу нерухомого майна, на підставі яких ПП «ПАН-СЕРВІС» набуло права власності на нерухоме майно, що знаходиться за адресою: Київська область, Києво-Святошинський район, с.Ходосівка, вул.Польова, 13, а саме на нежилі будівлі: вагової (літера «У»), приміщення дизельної станції (літера «Ф»), санпропускника (літера «X»), загону для телят (літера «Ц»), загону для телят (літера «ЦІ»), навісу для корму (літера «Ш»), загону для телят (літера «Щ»), загону для телят (літера «Щ1»), загону для телят (літера «Щ2»), загону для телят (літера «ЩЗ»), силосної ями (літера «II»), силосної ями (літера «III»), корівника (частина від приміщення 2 літера «Б2»), молокоблоку (літера «Б1), корівника (літера «А»), літнього загону для тварин (1/2 частина літера «Л»).

Право власності ПП «ПАН-СЕРВІС» на зазначене нерухоме майно підтверджується витягами про реєстрацію права власності на нерухоме майно Києво-Святошинського бюро технічної інвентаризації від 05.06.2004 року, номер витягу: 3771366 та від від 05.06.2004 р., номер витягу: 3771361. та не оспорювалось сторонами протягом розгляду справи по суті.

20.02.2004року між ОСОБА_1 та ОСОБА_3 був укладений договір купівлі-продажу нежитлових будівель, посвідчений 20.02.2004 року приватним нотаріусом Києво-Святошинського районного нотаріального округу Київської області ОСОБА_4. номер у реєстрі нотаріальних дій: 307, на підставі якого ОСОБА_1 набув право власності на нерухоме майно, що знаходиться за адресою: Київська область, Києво-Святошинський район, с. Ходосівка. вул. Польова, 13, а саме на нежилі будівлі: корівника-телятника (літера «В»), корівника (літера «Г»), пункту осіменіння (літера «Д»), вагової (літера «Е»), сторожки (літера «Ж»), складу (літера «З»), складу (літера «И»), складу (літера «К»), '/4 частину літнього загону для скота (літера «Л»), конюшні (літера «М»), трансформаторної підстанції (літера «Н»), гноєсховища (літера

«О»),

Право власності ОСОБА_1 на зазначене не нерухоме майно зареєстроване в електронному Реєстрі прав власності на нерухоме майно 25.02.2004 року, реєстраційний № 4469708, номер запису №329/129 в книзі №9, що підтверджується витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно Києво-Святошинського бюро технічної інвентаризації від 25.02.2004 року, №2927339.

Вказані об'єкти нерухомого майна разом становлять майновий комплекс ферми великої рогатої худоби, розташованої на земельних ділянках кадастровий номер :04:004:0053 (площею 10,7329 га) та кадастровий номер :01:005:0016 (площею 2,0649 га), що знаходяться за адресою: Київська область, Києво-Святошинський район, с.Ходосівка, вул.Польова, 13. Зазначене підтверджується технічною документацією (ситуаційною схемою) із землеустрою та не заперечується сторонами.

01.06.2005 року між ОСОБА_2 сільською радою Києво-Святошинського району Київської області та Приватним підприємством «ПАН-СЕРВІС» було укладено договір оренди земельної ділянки, посвідчений 01.06.2005 року державним нотаріусом Першої Київської обласної державної нотаріальної контори Київської області ОСОБА_5, номер у реєстрі нотаріальних дій: 1-1208, на підставі якого ПП «ПАН-СЕРВІС» було надано в строкове платне володіння та користування строком на шість років чотири земельні ділянки загальною площею 15,250 га (з яких господарські двори - 13,168 га, ліси та інші лісовкриті площі (чагарники) - 2,082 га), яка перебуває у комунальній власності та розташована на території ОСОБА_2 сільської ради Києво-Святошинського району Київської області за адресою: село Ходосівка Києво-Святошинського району Київської області, вул.Польова, 9 та вул.Польова, 13, кадастрові номери земельних ділянок: :04:004:0053, :01:005:0016, :04:003:0039, :04:004:0054, що підтверджується також витягом з Державного реєстру правочинів від 01.06.2005 року, номер витягу: 1063349.

З матеріалів справи вбачається, що згідно з протоколом від 02.04.2003 року загальних зборів (зборів уповноважених) співвласників майнових та земельних сертифікатів колишнього КСП АК «Хотівський», складеним у тому числі відповідно до пункту 2 Указу Президента України від 08 серпня 1995 року № 720/95 «Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям» (чинним на момент складання згаданого протоколу загальних зборів», відбулося розпаювання земельних та майнових паїв серед осіб, які входили до складу Колективного сільськогосподарського підприємства «Агрокомбінат «Хотівський» на момент паювання землі і яких було внесено до списку, що долучався до державного акта на право колективної власності на землю, зокрема, серед постійних працівників - членів КСП та пенсіонерів, які раніше працювали в КСП і залишилися його членами. До кола зазначених осіб входив й ОСОБА_3.

При цьому суд також враховує, що факт правомірності набуття ОСОБА_1 та Приватним підприємством «ПАН-СЕРВІС» права власності на об'єкти нерухомого майна встановлено рішенням Києво-Святошинського районного суду Київської області від 01.07.2005 року у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3, приватного сільськогосподарського підприємства «Ходосівське», Товариства з обмеженою відповідальністю «Аврора-Плюс», Товариства з обмеженою відповідальністю «Екофіш» та Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю «Агрокомбінат «Хотівський» про визнання права власності на нежилі будівлі та споруди, а також рішенням Києво-Святошинського районного суду Київської області від 15.06.2005 року у цивільній справі за позовом Приватного підприємства «ПАН-СЕРВІС» до ОСОБА_3, приватного сільськогосподарського підприємства «Ходосівське», Товариства з обмеженою відповідальністю «Аврора-Плюс», Товариства з обмеженою відповідальністю «Екофіш» та Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю «Агрокомбінат «Хотівський» про визнання права власності на нежилі будівлі та споруди. Обидва зазначені рішення у цивільних справах ухвалами Апеляційного суду Київської області від 29.09.2005 року залишені без змін і набрали законної сили.

Припинення як юридичної особи КСП "Агрокомбінат «Хотівський» було здійснено шляхом реорганізації, судом установлено, що до ТОВ АК «Хотівський» не перейшли права на земельні ділянки реорганізованого КСП «Хотівський», питання щодо земельних ділянок, що не підлягали паюванню, до складу яких входили спірні земельні ділянки, загальними зборами КСП «Агрокомбінат «Хотівський» не вирішувалось, оскільки не приймалось рішення Хотівською сільською радою рішення про передачу спірних земель КСП «Агрокомбінат «Хотівський», а навпаки, рішенням ОСОБА_2 сільської ради, до адміністративного підпорядкування якої відносились спірні землі, рішення від 22.04.1998 року, яким спірні земельні ділянки у складі інших земель були передані у

З

колективну власність та постійне користування КСП АК «Хотівський», незалежно від наявності правонаступництва ТОВ АК «Хотівський», було скасовано рішенням колегіального органу місцевого самоврядування - 2 сесією 24 скликання ОСОБА_2 сільської ради від 15.06.2002 року, наявним у матеріалах справи, яке є чинним та не оспорювалось сторонами протягом розгляду справи по суті, отже, відносились до земель запасу.

Суд приймає до уваги положення ст.ст.770, 377 ЦК України щодо переходу до набувача прав та обов'язків за договором оренди, в той же час, слід зазначити наступне. Згідно оспорюваного договору оренди земельної ділянки від 01.06.2005 року підставою повноважень є саме рішення 2 сесії 24 скликання ОСОБА_2 сільської ради від 15.06.2002 року. З урахуванням того, що право власності на майновий комплекс було набуто позивачами правомірно, що не оспорюється сторонами, та того, що за майновим комплексом було закріплено земельні ділянки в певних межах, ділянки було правомірно виділено в натуру у точно визначеному розмірі та межі визначено та закріплено у встановленому законом порядку, що сторонами також не оспорюється, та зазначено їх кадастрові номери. Тому суд приходить до висновку про те, що розмір земельних ділянок, необхідний для обслуговування споруд єдиного майнового комплексу - тваринницької ферми, визначено відповідачем ОСОБА_2 сільською радою самостійно, в межах її повноважень, та зазначено у всіх правовстановлюючих документах на спірні земельні ділянки, в тому числі і у оспорюваному договорі оренди.

Відповідно до частини 3 статті 61 ЦПК України обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Разом з тим позивачі зазначили підставою позовів про визнання права власності на земельну ділянку статтю 120 ЗК України. Відповідно до частини 1 статті 120 ЗК України (тут і далі у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) при переході права власності на будівлю і споруду право власності на земельну ділянку або її частину може переходити на підставі цивільно-правових угод, а право користування - на підставі договору оренди.

За нормою частин 1, 2 статті 377 ЦК України до особи, яка придбала житловий будинок, будівлю або споруду, переходить право власності на земельну ділянку, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення, у розмірах, встановлених договором.

Якщо договором про відчуження житлового будинку, будівлі або споруди розмір земельної ділянки не визначений, до набувача переходить право власності на ту частину земельної ділянки, яка зайнята житловим будинком, будівлею або спорудою, та на частину земельної ділянки, яка є необхідною для їх обслуговування.

З аналізу змісту частин 1, 2 статті 120 ЗК України вбачається, що зазначена норма закріплювала самостійні правові режими права власності на земельну ділянку та права власності на розташовані на цій земельній ділянці об'єкти нерухомості, згідно з якими перехід права власності на будівлю та споруду до набувача нерухомого майна не тягне за собою безумовного (автоматичного) переходу права власності на земельну ділянку, на якій вони розташовані.

При набутті у власність нерухомого майна (будівель, споруд) перехід права власності (права користування - у разі відсутності у відчужувача нерухомого майна права власності на земельну ділянку, на якій розташовані ці об'єкти нерухомості) на земельну ділянку потребує окремого договірно-правового регулювання шляхом укладення відповідних цивільно-правових угод між власником земельної ділянки і набувачем будівлі чи споруди (договори купівлі-продажу, дарування, міни тощо або оренди).

Як вбачається з договорів купівлі-продажу від 29.12.2003 року та від 30.12.2003 року, укладених між Приватним підприємством «ПАН-СЕРВІС» та приватним сільськогосподарським підприємством «Ходосівське», а також з договору від 20.02.2004 року, укладеного між ОСОБА_1 та ОСОБА_3, предметом купівлі-продажу є лише нежилі будівлі, які належали продавцям згідно з правовстановлюючими документами.

Крім того, у матеріалах справи відсутні будь-які докази належності продавцям за вищезгаданими договорами купівлі-продажу об'єктів нерухомості спірної земельної ділянки на праві власності чи на праві користування.

Вирішуючи спір, судом надається належна оцінка зазначеним фактам та враховується, що відповідно до положень частин 1, 2 статті 120 ЗК України земельна ділянка, на якій розташовані об'єкти нерухомості, є самостійним об'єктом цивільних правовідносин, що потребує самостійного правового регулювання переходу права власності чи права користування на неї, незалежно від права власності на розташовані на ній будівлі (споруди).

Судом також враховується, що за нормою частини 2 статті 377 ЦК України за відсутності в договорі правового регулювання правовідносин щодо земельної ділянки сторін договору купівлі- продажу будівлі (споруди) до набувача нерухомості переходить право власності лише на ту частину земельної ділянки, яка зайнята будівлею (спорудою), та на частину земельної ділянки, яка є необхідною для їх обслуговування, за умови наявності у відчужувача нерухомості права власності на земельну ділянку.

При цьому стаття 4 Закону України «Про оренду землі» передбачає, що орендодавцями земельних ділянок є власники земельних ділянок або уповноважені ними особи.

З матеріалів справи вбачається, що згідно з довідкою ОСОБА_2 сільської ради Києво- Святошинського району Київської області б/н, недатованою, наданою відповідачем у складі додатків до довідок від 21.12.2010 року №435 та №436 Колективне сільськогосподарське підприємство «Агрокомбінат «Хотівський» було реорганізовано у Сільськогосподарське товариство з обмеженою відповідальністю «Агрокомбінат «Хотівський». Зазначеною довідкою підтверджується факт, що СТОВ «Агрокомбінат «Хотівський» на час слухання справи не зверталося до ОСОБА_2 сільської ради Києво-Святошинського району Київської області з питань визнання свого правонаступництва на земельні ділянки, де розташовані об'єкти нерухомого майна, що складають майновий комплекс тваринницької ферми, розташовані за адресою: Київська область, Києво-Святошинський район, с. Ходосівка, вул. Польова, 13.

Відповідно до частини 1 статті 33 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців» від 15.05.2003 року №755-ІУ (у редакції, чинній на момент виникнення правовідносин) юридична особа припиняється в результаті передання всього свого майна, прав та обов'язків іншим юридичним особам - правонаступникам у результаті злиття, приєднання, поділу, перетворення (реорганізації) або в результаті ліквідації за рішенням, прийнятим засновниками (учасниками) юридичної особи або уповноваженим ними органом, за судовим рішенням або за рішенням орган' державної влади, прийнятим у випадках, передбачених законом.

Таким чином Колективне сільськогосподарське підприємство «Агрокомбінат «Хотівський», як юридична особа є припиненою шляхом реорганізації у Сільськогосподарське товариство з обмеженою відповідальністю «Агрокомбінат «Хотівський», який не оформив правонаступництва після Колективного сільськогосподарського підприємства «Агрокомбінат «Хотівський» на спірні земельні ділянки, та не міг цього здійснити за відсутності у нього чинного правовстановлюючого документу на них.

Відповідно до статей 12, 122 ЗК України розпорядження землями територіальної громади та передача земельних ділянок комунальної власності у власність громадян та юридичних осіб належить до повноважень сільської, селищної, міської ради в порядку, передбаченому статтею 116 цього Кодексу.

З матеріалів справи також вбачається, що рішенням 2 сесії ОСОБА_2 сільської ради Києво- Святошинського району Київської області 24 скликання від 15.06.2002 року «Про відміну рішення 1 сесії сільської ради 23 скликання від 22.04.1998 року «Про передачу у колективну власність і постійне користування земельних ділянок колективному сільськогосподарському підприємству «Агрокомбінат «Хотівський» було скасоване рішення 1 сесії ОСОБА_2 сільської ради Києво- Святошинського району Київської області 23 скликання від 22.04.1998 року «Про передачу у колективну власність і постійне користування земельних ділянок колективному сільськогосподарському підприємству «Агрокомбінат «Хотівський», а зазначені землі було повернуто до земель запасу, на той момент вже ОСОБА_2, а не Хотівської сільської ради Києво- Святошинського району Київської області.

Чинність зазначеного рішення ОСОБА_2 сільської ради Києво-Святошинського району Київської області на момент ухвалення судового рішення не спростовано сторонами.

Крім того, право власності на решту земельної ділянки за адресою: Київська область, Києво- Святошинський район, с.Ходосівка, вул.Польова, 13, на якій розташовані належні позивачам об'єкти нерухомого майна, що складають майновий комплекс тваринницької ферми, є самостійним об'єктом цивільних правовідносин, із самостійним правовим регулюванням переходу права власності чи права користування на неї, незалежно від права власності на розташовані на ній будівлі (споруди).

Відповідно до статей 12, 122 ЗК України ОСОБА_2 сільська рада Києво-Святошинського району Київської області мала повноваження щодо розпорядження землями територіальної громади, у тому числі шляхом укладання цивільно-правових договорів користування майном (оренди) чи передачі землі у власність громадян та юридичних осіб в порядку, передбаченому статтею 116 ЗК України.

Проте, відповідно до частини 2 статті 19 Конституції України та частини 1 статті 203 ЦК України ОСОБА_2 сільська рада Києво-Святошинського району Київської області була зобов'язана здійснювати це право у відповідності до чинного законодавства України.

Оскільки з матеріалів справи вбачається, що предметом договору оренди земельної ділянки, укладеного 01.06.2005 року між ОСОБА_2 сільською радою Києво-Святошинського району Київської області та Приватним підприємством «ПАН-СЕРВІС» була й оренда частини земельної ділянки, що на момент передачі землі в оренду не перебувала у власності територіальної громади ОСОБА_2 сільської ради, зокрема, частини земельних ділянок, право власності на які має перейти до ОСОБА_1 та Приватного підприємства «ПАН-СЕРВІС» разом з переходом права власності на будівлі та споруди (земельні ділянки безпосередньо під будівлями та спорудами та земельні ділянки у частині, що необхідні для їх обслуговування).

Таким чином положення оспорюваного договору оренди від 01.06.2005 року в цій частині є недійсними відповідно до ч.І ст.203 та ч.І ст.215 ЦК України як такі, що суперечать вимогам цивільного законодавства України.

Відповідно до статті 217 ЦК України недійсність окремої частини правочину не має наслідком недійсності інших його частин і правочину в цілому, якщо можна припустити, що правочин був би вчинений і без включення до нього недійсної частини.

Оспорюваний сторонами договір оренди від 01.06.2005 року передбачає строкове платне володіння та користування (оренду) як спірних земельних ділянок, так і земельних ділянок, щодо яких вимог не заявляється та які не є предметом даного спору.

За таких обставин суд дійшов висновку, що недійсність умов договору оренди земельної ділянки від 01.06.2005 року про передачу в оренду спірних земельних ділянок не спричиняє недійсність вказаного договору оренди в-цілому, а тому цей договір підлягає визнанню недійсним лише в частині передачі у строкове платне володіння та користування земельних ділянок, яким присвоєні кадастрові номери :04:004:0053 та :01:005:0016, що розташовані за адресою: Київська область, Києво-Святошинський район, с.Ходосівка, вул.Польова, 13.

Зазначена позиція суду повністю збігається з позицією Верховного Суду України, викладеною у п.п.«ґ» п.18 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 16.04.2004 року №7 «Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ», зокрема, при переході права власності на будівлі та споруди за цивільно-правовими угодами, укладеними до 01.01.2002 року, згідно з положеннями чинної до цієї дати статті 30 ЗК України до набувача від відчужувача переходить належне йому право власності або право користування земельною ділянкою, на якій розташовані будівлі та споруди, якщо інше не передбачалось у договорі відчуження.

Після 31.12.2001 року в таких випадках право власності на земельну ділянку або її частини могло переходити відповідно до ст.120 ЗК України на підставі цивільно-правових угод, а право користування - на підставі договору оренди, укладених відповідно відчужувачем або набувачем.

До особи, яка придбала житловий будинок, будівлю або споруду після 31.12.2003 року, згідно зі ст.377 ЦК України, зокрема, переходило право власності на земельну ділянку, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення, у розмірах, встановлених договором; а якщо договором це не було визначено, до набувача переходило право власності на ту частину земельної ділянки, яка зайнята житловим будинком, будівлею або спорудою, та на частину земельної ділянки, яка необхідна для її обслуговування.

В разі переходу права власності на будівлі та споруди до кількох осіб право на земельну ділянку визначалось пропорційно часткам осіб у вартості будівлі та споруди, якщо інше не передбачено в договорі відчуження останніх, а при переході права власності на будівлі та споруди до фізичних або юридичних осіб, які не могли мати у власності земельні ділянки, до них переходило право користування земельною ділянкою.

Враховуючи наведене, суд дійшов висновку, що ОСОБА_1 та Приватне підприємство «ПАН-СЕРВІС» відповідно до частини 2 статті 377 ЦК України та статті 120 ЗК України набули право власності на частини спірних земельних ділянок пропорційно часткам осіб у вартості розташованих на цих земельних ділянках об'єктів нерухомості, що їм належать на праві власності.

Оскільки з матеріалів справи вбачається та не заперечується сторонами, що об'єкти нерухомості, якими відповідно володіють ОСОБА_1 та Приватне підприємство «ПАН-СЕРВІС», становлять собою єдиний майновий комплекс тваринницької ферми великої рогатої худоби, розташований на спірних земельних ділянках, і складають дві рівні його половини, то за таких обставин суд дійшов висновку, що право власності на спірні земельні ділянки позивачі ОСОБА_1 та ПП «ПАН-СЕРВІС» набули у рівних частинах.

З огляду на викладене, керуючись п.п.«ґ» п.18 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 16.04.2004 року №7 «Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ», статтями 203, 215, 377, 392 Цивільного кодексу України (в редакції 2003 року), статтями 12, 120, 122 Земельного кодексу України, статтею 4 Закону України «Про оренду землі», частиною 1 статті 33 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців», статтями 2 - 6, 11, 15, 60, 61, 119, 120, 122, 123, 157, 163, 167, 169, 173, 197, 208-209, 212 - 215, 218, 224-226 Цивільного процесуального кодексу України, суд, -

ВИРІШИВ:

Первинний та зустрічний позови задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 та за Приватним підприємством «ПАН- СЕРВІС» право власності на земельну ділянку загальною площею 10,7329 га, кадастровий номер :04:004:0053, та на земельну ділянку загальною площею 2,0649 га, кадастровий номер НОМЕР_1 -.01:005:0016, які знаходяться за адресою: Київська область, Києво-Святошинський район, с. Ходосівка, вул. Польова, 13, по х/і частині за кожним.

Визнати частково недійсним договір оренди земельної ділянки, укладений 01.06.2005 року між ОСОБА_2 сільською радою Києво-Святошинського району Київської області та ПП «ПАН- СЕРВІС», в частині передачі у строкове, платне володіння та користування земельних ділянок, яким присвоєно кадастрові номери :04:004:0053 та :01:005:0016, що розташовані за адресою: Київська область, Києво-Святошинський район, с.Ходосівка, вул.Польова, 13.

Копії заочного рішення негайно направити відповідачам.

Заочне рішення може бути переглянуто за письмовою заявою відповідача, яка може бути подана протягом 10 днів з моменту отримання ним копії заочного рішення.

Рішення може бути оскаржено до Апеляційного суду Київської області шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня проголошення рішення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя: Д. Д. Усатов