_____________________________________________________________________________
Справа№2-5434/11
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21.09.2011 року, Київський районний суд м. Одеси у складі: І

головуючого-судді Таварткіладзе О.М. при секретарях - Зозулянському Д.О., Лазнікові І.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Одесі цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа ОСОБА_3 Про вселення, зобов*язання усунути перешкоди у користуванні житлом, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулася до суду до ОСОБА_2 з позовом про вселення, зобов*язання усунути перешкоди у користуванні житлом. У якості третьої особи без самостійних вимог, судом до участі у справі залучено ОСОБА_3. Позивач мотивує свій позов тим, що вона перебувала у зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_1 з 20.06.1985 року. Під часу шлюбу у сторін по справі народився син ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1. Після народження сина позивач вселилася разом з ним до чоловіка за адресою: АДРЕСА_1 і зареєструвалась за даною адресою. В 2002 році вони з ОСОБА_1 розірвали шлюб, однак позивач залишилася проживати з сином за даною адресою і проживала до 16.07.2011 року та сплачувала комунальні послуги і інші платежі, здійснювала ремонт в будинку, перекривала дах, ремонтувала ванну кімнату і інші робот*. 16.07.2011 року відповідач перекрив вхідну хвіртку та двері в квартиру позбавивши її можливості проживати у квартирі за відсутності в неї іншого житла. ОСОБА_1 створює перешкоди у користуванні жилим приміщенням і місцями загального користування. Позивач звернулась до Київського РВ ОМУ ГУМВС України в Одеській області, із заявою на неправомірні дії ОСОБА_1 Працівники міліції порекомендували позивачу звернутися до суду за захистом своїх житлових прав.

Позивач ОСОБА_1 в судовому засіданні позов підтримала, просила його задовольнити та пояснила, що відповідач ОСОБА_1 є власником 14 частини даної квартири, яка знаходиться у ЖБК Трудовий зв*язок, решта даної квартири належить рідній сестрі відповідача ОСОБА_3 Право власності ОСОБА_1 і ОСОБА_3 набули в порядку спадкування вже після того, як позивач прописалась у спірну квартиру в червні 1987 року. Останні два роки ОСОБА_1 перебував на заробітках в Росії і не жив у квартирі. В квітні 2011 року син позивача ОСОБА_4 пішов в рейс за кордон. На початку липня 2011 року відповідач ОСОБА_1 повернувся з Росії і робив заміну свого паспорту громадянина України. 16.07.2011 року, коли відповідач 'раптово перестав допускати позивача до місця її проживання і вона викликала міліцію, при перевірці паспорту відповідача ОСОБА_1, з*ясувалося, що він має реєстрацію за адресою: АДРЕСА_2 в той час, як згідно паспортних даних позивача ОСОБА_1 її реєстрація зазначена за адресою: АДРЕСА_1. Тому відповідач в присутності працівників міліції стверджував, що позивач зареєстрована в іншій квартирі і до його квартири немає ніякого відношення. В даний час вона тимчасово проживає у своєї сестри за адресою: м. Одеса, вул. Обільна 4-а. її речі та одяг залишились у квартирі, де вона проживала до 16.07.2011 року, ді зараз проживає довірена особа ОСОБА_1 ОСОБА_5

Представник позивача в судовому засіданні позов підтримав, просив його задовольнити, приєднався до пояснень позивача та додатково пояснив, що ті фотокартки, які надані суду представником відповідача свідчать лише про те, що після виселення позивача, відповідач почав проводити ремонтні роботи, а не про те, що позивач псувала майно у квартирі і не здійснювала її утримання. Крім того, у позивача є інші фотокартки, які зроблені і поточному році до її протиправного виселення, з яких вбачається, що квартира була в нормальному житловому стані і майно не псувалось. Також у позивача є оригінали платіжних доручень зі сплати житлово-комунальних послуг, а також послуг водопостачання, газопостачання, електропостачання. В деяких з них можна побачити, що хоча особові рахунки відкриті на платника ОСОБА_1, однак платежі здійснювала безпосередньо позивач ОСОБА_1

Представник відповідача ОСОБА_1, який також діє, як представник третьої особи ОСОБА_3 в судовому засіданні позовні вимоги ОСОБА_1 не визнав, просив у задоволенні розову відмовити та суду пояснив, що ОСОБА_1 дійсно перебував у шлюбі з ОСОБА_1 до 2002 року, після чого він дозволив їй тимчасово пожити у його квартирі до того, як вона не знайде собі нове житло. Однак ОСОБА_1 тимчасово мешкаючи у квартирі відповідача, псувала його майно у квартирі, саму квартиру не утримувала у належному стані, а останнім часом взагалі не мешкала у квартирі. Між тим вбачається, що адреса реєстрації позивача - м. Одеса, вул. Окружна17 кв. 13 немає відношення до адреси реєстрації відповідача - м. Одеса, вул. Окружна,, 17-Б кВ. 4, куди безпідставно намагається вселитися позивач.

В судовому засіданні 29.08.2011 року з представником відповідача була узгоджена дата чергового судового засідання по даній справі на 21.09.2011 року о 16-00 г. Будучи належним чином повідомленим, представник відповідача в судове засідання не з*явився, надав заяву про відкладення розгляду справи 20.09.2011 року, повідомивши, що він буде знаходитися у відрядженні у м. Луцьку з 20.09.2011 року до 22.09.2011 року з доданням наказу та довідки ТОВ СПЕКТР СПАКС, де він працює на посаді провідного юрисконсульта. При цьому н$ було зазначено про причини неявки в судове засідання другого представника відповідача - ОСОБА_5

Суд, у відповідності до ст. 169 ч.І п.2 ЦПК України в межах строків передбачених ст.. 157 ЦПК України відкладає розглядів справи у разі першої не явки в судове засідання сторони або будь-кого з інших осіб, які беруть участь у справі, оповіщених у встановленому порядку про час і місце судового розгляду, якщо вони повідомили про причини неявки, ямі судом визнано поважними

Згідно ст. 169 ч.2 ЦПК України неявка представника в судове засідання без поважних причин або неповідомлення ним про причини неявки не є перешкодою для розгляду справи. За клопотанням сторони з урахуванням обставин справи суд може відкласти її розгляд.

Суд приймає до уваги, що відповідач ОСОБА_1 бере участь у розгляді даної справи через

представництво, при цьому згідно довіреності від 15.07.2011 року представниками ОСОБА_1 є

ОСОБА_5 та ОСОБА_6. І

Суд вважає, неявка представника ОСОБА_6 в судове засідання 21.09.2011 року о 16-00

годині, яка була з ним погоджена в судовому засіданні 29.08.2011 року - тобто за 23 дні, з

посиланням на необхідність відрядження за трудовими відносинами з суб*єктом господарювання,

який не має відношення до представництва інтересів ОСОБА_1 не може бути визнано

поважною причиною неявки в судове засідання. До того ж представник відповідача надавав

пояснення по справі. *

Суд вважає, що неявка представника відповідача ОСОБА_1 ОСОБА_5 без

повідомлення ним про причини неявки не є перешкодою для розгляду справи.

Допитані в судовому засіданні свідки ОСОБА_7, ОСОБА_8 підтвердили, що вони є племінницями позивача ОСОБА_1, яка проживала до середини липня 23011 року за адресою: м. Одеса, вул. Окружна ЖБК Трудовий зв*язокразом зі своїм сином ОСОБА_4 та колишнім чоловіком ОСОБА_1, який останні два роки перебував на заробітках в Росії. Вони неодноразово бували у квартирі ОСОБА_1 і бачили, що квартира була в нормальному жилому стані, чиста частково відремонтована позивачем і її сином ОСОБА_9, який після свого дня народження 17.03.2011 року незабаром пішов в рейс. За житлово-комунальні послуги по квартирі оплату здійснювала ОСОБА_1, оскільки вони бачили у квартирі розрахункові книжки, в той час як відповідач у квартирі тривалий час взагалі не проживав, перебуваючи в Росії. В середині липня 2011 року після повернення ОСОБА_1, він раптово перестав допускати позивача до місця її проживання і вона тепер вимушена тимчасово проживати в будинку їх матері на вул. Обільній.

Також суд враховує, що сам відповідач ОСОБА_1 також до суду не з*явився та не повідомив про причини не явки.

У відповідності до ст. 169 ЦПК України, суд, приймаючи до уваги особливості категорії справи про вселення особи, позбавленої користування житлом, вважає за можливе розглянути справу за відсутності відповідача ОСОБА_1

Суд, вислухавши сторони, допитавши свідків, дослідивши матеріали справи, вваждє, що позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа ОСОБА_3

ОСОБА_10 про вселення, зобов*язання усунути перешкоди у користуванні житлом підлягає задоволенню, при цьому суд виходить із наступного:

Судом встановлено, що між сторонами по справі 20.06.1985 року було зареєстровано шлюб, який було розірвано 01.10.2002 року, що не заперечувалося сторонами (а. с. 39).

Рішенням Київського районного суду м. Одеси від 07.11.2003 ро ;у та додатковим рішенням Київського районного суду м. Одеси від 05.04.2004 року визнано право власності на % частину квартири АДРЕСА_3 за ОСОБА_1 в порядку спадкування за Законом після смерті матері ОСОБА_11, яка померла 17.07.1987 року. В задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визначення порядку користування жилим приміщенням відмовлено у зв*язку з відсутністю спору про порядок користування, (а. с. 19-20).

Згідно витягу КП ОМБТІ та РОНпро реєстрацію права власності на нерухоме маь|ю від 23.07.2007 року за ОСОБА_2 зареєстровано Ул частина квартири АДРЕСА_3 на підставі рішення Київського районного суду м. Одеси від 07.11.2003 року та додаткового рішення Київського районного суду м. Одеси від 05.04.2004 року (а. с. 18).

Рішенням Київського районного суду м. Одеси від 13.10.2009 року визнано право власності на 3/4 частини квартири АДРЕСА_4 в м". Одесі за ОСОБА_3 в порядку спадкування за Законом після смерті батька ОСОБА_12, який помер 21.10.2005 року (а. с. 34).

Згідно копії паспорту ОСОБА_1 серії КЕ № 340241, виданого Київським РВ УМВС України в Одеській області 01.08.1996 року вбачається, що вона зареєстрована за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2 з 19.06.1987 року(а .с. 5)

Згідно копії паспорту ОСОБА_1 серії КМ № 7727379, виданого Київським РВ ОМУ ГУМВС України в Одеській області 14.07.2011 року вбачається, що він зареєстрований за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_3 з 19.06.1987 року.

Згідно відповіді Житлово-будівельного кооперативу Трудовий зв*язоквід 15.09.2011 року на ухвалу суду від 29.08.2011 року вбачається, що ЖБК Трудовий зв*язокбуло створено у 60-х роках минулого століття за адресою: м. Одеса, вул. Окружна 17. ОСОБА_1 з 1987 року разом з ОСОБА_2 проживали разом у квартирі, яка розташована на території ЖБК Трудовий зв*язок з зазначеного часу до липня 2011 року. Також разом з ними був зареєстрований їх син ОСОБА_4. При виділенні членам кооперативу часток в ЖБК починаючи з 90-х років минулого століття для зручності у визначенні порядку користування і закріплення за ними квартир, останнім привласнювались літери і номери при цьому відомості в БТІ подавалися у неповному обсязі. Фактично наступні адреси відносяться до однієї і тієї самої квартири, де мешкала ОСОБА_1 разом з ОСОБА_1 : м. Одеса, вул. Окружна 17; АДРЕСА_5; АДРЕСА_6; АДРЕСА_2; АДРЕСА_1 (а. с. )

Суд доходить до переконання, що:

ОСОБА_1 вселилася і зареєструвалася у квартирі АДРЕСА_7 19.06.1987 року на правах члена сім*ї - дружини ОСОБА_1, з яким перебувала на той час у зареєстрованому шлюбі, розірвання якого відбулося 01.10.2002 року; Зазначена у паспорті ОСОБА_1, а також у рішенні суду, ким встановлено право власності ОСОБА_1 на 1/4 частину квартири за адресою: АДРЕСА_2 та зазначена у паспорті ОСОБА_1 її реєстрація за адресою: АДРЕСА_1 є однією і тією самою квартирою

Постановою № 17-32 у справі про адміністративне правопорушення від 04.08.2011 року на підставі розглянутого протоколу про адміністративне правопорушення, складеного ДІМ Київського РВ ОМУ ГУМВС України в Одеській області 23.07.2011 року відносно ОСОБА_1

ОСОБА_13 по ст. 186 ч.І КУпАП, який самочинно виселив Косміну^І.О. з квартири АДРЕСА_8, яка проживала за даною адресою, внаслідок чого на ОСОБА_1 накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в сумі 85 грн. (а. с. 38).

Згідно письмових пояснень ОСОБА_1 відібраних ДІМ ВМ Золотий берегКиївського РВ ОМУ ГУМВС України в Одеській області 16.07.2011 року вбачається, що ОСОБА_1 після розірання шлюбу з ОСОБА_1 дозволив їй тимчасово мешкати у його квартирі до того, як вона не знайде себе іншого житла. 16.07.2011 року він не допустив свою колишню дружину до житла з посиланням на те, що вона прописна за іншою адресою (а. см. 42).

Згідно ст. 4 ч.І п.п. 3,4 ЖК України житловий фонд включає:

жилі будинки, що належать житлово-будівельним кооперативам (фонд житлово-будівельних кооперативів);

жилі будинки (частини будинків), квартири, що належать громадянам на праві приватної

власності (приватний житловий фонд);

Згідно ст. 9 ч. ч. 3,4 ЖК України ніхто не може бути виселений із займаного жилого приміщення або обмежений у праві користування жилим приміщенням інакше як з підстав і в порядку, передбачених законом. Житлові права охороняються законом, за винятком випадків, коли вони здійснюються в суперечності з призначенням цих прав чи з порушенням прав інших громадян або прав державних і громадських організацій.

Згідно ст. 64 ЖК України члени сім'ї наймача, які проживають разом з ним, користуються нарівні з наймачем усіма правами і несуть усі обов'язки, що випливають з договору найму вилого приміщення. Повнолітні члени сім'ї несуть солідарну з наймачем майнову відповідальність за зобов'язаннями, що випливають із зазначеного договору.

До членів сім'ї наймача належать дружина наймача, їх діти і батьки. Членами сім'ї наймача може бути визнано й інших осіб, якщо вони постійно проживають разом з наймачем і ведуть з ним спільне господарство.

Якщо особи, зазначені в частині другій цієї статті, перестали бути членами сім'ї наймача, але продовжують проживати в займаному жилому приміщенні, вони мають такі ж права і обов'язки, як наймач та члени його сім'ї.

Згідно ст. 65 ЖК України наймач вправі в установленому порядку за письмовою згодою всіх членів сім'ї, які проживають разом з ним, вселити в займане ним жиле приміщення свою дружину, дітей, батьків, а також інших осіб. На вселення до батьків їх неповнолітніх дітей зазначеної згоди не потрібно.

Особи, що вселилися в жиле приміщення як члени сім'ї наймача, набувають рівного з іншими членами сім'ї права користування жилим приміщенням, якщо при вселенні між цими особами, наймачем та членами його сім'ї, які проживають з ним, не було іншої угоди про порядок користування жилим приміщенням.

Згідно ст. 145 ч.б ЖК України до членів сім'ї члена житлово-будівельного кооперативу належать особи, зазначені в частині другій статті 64 цього Кодексу. Припинення сімейних відносин з членом кооперативу не позбавляє колишніх членів його сім'ї права користування займаним жилим приміщенням. У разі відсутності угоди між членом кооперативу і колишнім членом його сім'ї про безоплатне користування жилим приміщенням до цих відносин застосовуються правила, встановлені частиною п'ятою статті 144 цього Кодексу.

Згідно ст. 156 ЖК України члени сім'ї власника жилого будинку (квартири), які проживають разом з ним у будинку (квартирі), що йому належить, користуються жилим приміщенням нарівні з власником будинку (квартири), якщо при їх вселенні не було іншої угоди про порядок користування цим приміщенням.

Члени сім'ї власника будинку (квартири) зобов'язані дбайливо ставитися до жилого будинку (квартири). Повнолітні члени сім'ї власника зобов'язані брати участь у витратах по утриманню будинку (квартири) і придомової території та проведенню ремонту. Спори між власником та членами його сім'ї про розмір участі в витратах вирішуються в судовому порядку.

До членів сім'ї власника будинку (квартири) належать особи, зазначені в частині другій статті 64 цього Кодексу. Припинення сімейних відносин з власником будинку (квартири) не позбавляє їх права користування займаним приміщенням. У разі відсутності угоди між власником будинку (квартири) і колишнім членом його сім'ї про безоплатне користування жилим приміщенням до цих відносин застосовуються правила, встановлені статтею 162 цього Кодексу.

Згідно ст. 162 ЖК України плата за користування жилим приміщенням в будинку (квартирі), що належить громадянинові на праві приватної власності, встановлюється угодою сторін. Плата за комунальні послуги береться крім квартирної плати за затвердженими в установленому порядку тарифами. Строки внесення квартирної плати і плати за комунальні послуги визначаються угодою сторін. Наймач зобов'язаний своєчасно вносити квартирну плату і плату за комунальні послуги.

Згідно ст. 157 ЖК України членів сім*ї власника жилого будинку (квартири) може бути виселене у випадках, передбачених статтею 116 цього Кодексу. Виселення провадиться у судовому порядку без надання іншого жилого приміщення.

Згідно ст. 116 ч.І ЖК України Якщо наймач, члени його сім'ї або інші особи, які проживають разом з ним, систематично руйнують чи псують жиле приміщення, або використовують його не за

призначенням, або систематичним порушенням правил соціалістичного співжиття роблять неможливим для інших проживання з ними в одній квартирі чи в одному будинку, а заходи запобігання і громадського впливу виявились безрезультатними, виселення винних на вимогу наймодавця або інших заінтересованих осіб провадиться без надання іншого жилого приміщення.

Відповідно до ст. З ЦК України, загальними засадами цивільного законодавства є: 1) неприпустимість свавільного втручання у сферу особистого життя людини; 2) неприпустимість позбавлення права власності, крім випадків, встановлених Конституцією України та за** оном; 3) свобода договору; 4) свобода підприємницької діяльності, яка не заборонена законом; 5) судовий захист цивільного права та інтересу; 6) справедливість, добросовісність та розумність.

Відповідно до ст. 13 ЦК України цивільні права особа здійснює у межах, наданих їй договором або актами цивільного законодавства. При здійсненні своїх прав особа зобов'язана утримуватися від дій, які могли б порушити права інших осіб, завдати шкоди довкіллю або культурній спадщині. Не допускаються дії особи, що вчиняються з наміром завдати шкоди іншій особі, а також зловживання правом в інших формах. При здійсненні цивільних прав особа повинна додержуватися моральних засад суспільства. Згідно зі ст. 14 ЦК України, цивільні обов'язки виконуються у межах, встановлених договором або актом цивільного законодавства. Особа не може бути примушена до дій, вчинення яких не є обов'язковим для неї.

Згідно ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов*язана довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Суд приймає до уваги пояснення позивача, які узгоджуються з показаннями свідків та приєднаними за клопотанням представника відповідача та представника позивача фотокартками з яких вбачається обстановка у квартирі до позбавлення житла позивачки з яких вбачається, що квартира знаходилася у задовільному для проживання стані, а після того, як позивач була виселена, у квартирі проводяться ремонтні підготовчі роботи, бо з даних фотокарток взагалі виникає сумнів, що у квартирі тому вигляді можливо було проживати. Тому суд погоджується з поясненнями позивача і показаннями свідків, що після виселення позивача, відповідач почав проведення ремонтних робіт.

Суд вважає доведеним, що відповідач виселив свою колишню дружину, зареєстровану,.у його квартирі в порушення вимог статей 145, 156 ЖК України, які захищають права колишніх членів сім*ї наймача (власника ) квартири, що заходиться у приватній власності або є квартирою члена ЖБК в залежності від належності квартири.

Суд вважає недоведеними заперечення представника відповідача що позивач псувала майно у квартирі відповідача, не утримувала квартиру у належному стані, не сплачувала житлово-комунальні послуги та не проживала у квартирі останнім часом, оскільки такі заперечення не підтверджено належними доказами та спростовано матеріалами справи, що досліджені в судовому засіданні в тому числі, що свідчать про оплату житлово-комунальних послуг по квартирі відповідача ОСОБА_1 позивачем ОСОБА_1

Передбачені ЖК України випадки укладення угоди між наймачем та колишнім членом його сім*ї щодо встановлення оплати за користування жилим приміщенням окрім плати за комунальні послуги, виселення виключно в судовому порядку з підстав встановлених ст. 116 ЖК України у випадку псування жилого приміщення без надання іншого жилого приміщення, виселення в судовому порядку на час проведення капітального ремонту зі збереженням жилого приміщення відповідачем ОСОБА_1 не реалізовані і замість проведення виселення виключно на підставах встановлених законом та у передбачений законодавством спосіб, ОСОБА_1 здійснив самочинне виселення позивача ОСОБА_1 з квартири, де вона будучи належним чином зареєстрованою, проживала на підставах, передбачених законом. Чим вчинив самоуправство та порушив житлові права позивача.

Таким чином суд доходить висновку про необхідність захисту порушених прав позивача і про задоволення її позову у повному обсязі.

На підставі викладеного і керуючись ст. ст. 15, 16 ЦК України, ст. ст. 64, 65, 145, 156 ЖК України, ст. ст. 60, 88, 169, 208, 209, 212, 213, 215, 218 ЦПК України, суд -

ВИРІШИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 - задовольнити.

Вселити ОСОБА_1 в квартиру АДРЕСА_9.

Зобов*язати ОСОБА_2 та будь-яких інших осіб, що правомірно перебувають у квартирі АДРЕСА_9 *не перешкоджати ОСОБА_1 користуватися жилим приміщенням та приміщеннями загального користування у квартирі АДРЕСА_9.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 у

судові витрати у вигляді судового збору, сплаченого при поданні позову до суду в сумі 08 грн. 50

коп. та збору на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу в сумі 37 грн.,а всього

стягнути судових витрат на загальну суму 45 грн. 50 коп. ,

Рішення суду може бути оскаржено до Апеляційного суду Одеської області через Київський районний суд м. Одеси шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії рішення.

Суддя : Таварткіладзе О. М.