Справа № 2-1899/11 р.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 квітня 2011 року суддя Жовтневого районного суду м. Харкова Гаврилюк С.М.,

розглянувши позовну заяву ОСОБА_1 до старшого слідчого СУ ГУМВС України в Харківській області Павленка Станіслава Юрійовича, слідчого управління ГУМВС України в Харківській області про відшкодування моральної шкоди,

встановив:

Позивачка ОСОБА_1 звернулась до суду з позовною заявою до старшого слідчого СУ ГУМВС України в Харківській області Павленка Станіслава Юрійовича, слідчого управління ГУМВС України в Харківській області про відшкодування моральної шкоди.

Відповідно ст. 109 ЦПК України позови до фізичної особи предявляються в суд за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем її проживання або за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем її перебування, позови до юридичних осіб пред»являються в суд за їхнім місце знаходженням.

З вказаного позову вбачається, що відповідачі знаходяться за адресою м. Харків, вул.. Весніна , 14, що відноситься до Київського району.

Таким чином, справа за позовом ОСОБА_1 до старшого слідчого СУ ГУМВС України в Харківській області Павленка Станіслава Юрійовича, Слідчого управління ГУМВС України в Харківській області про відшкодування моральної шкоди не підсудна Жовтневому районному суду м. Харкова.

Посилання позивача ОСОБА_1 на ч.4 ст.110 ЦПК України щодо підсудності справи за вибором позивача, а саме, що позови, повязані з відшкодуванням шкоди, завданої особі незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органу дізнання, досудового слідства, прокуратури або суду, можуть предявлятися також за зареєстрованим місцем проживання чи перебування позивача, є безпідставними, виходячи з наступного.

Згідно ст.1 Закону України «Про порядок відшкодування шкоди, завданої громадянинові незаконними діями органів дізнання, досудового слідства, прокуратури і суду»( Відомості Верховної Ради України (ВВР), 1995, N 1, ст. 1 , із змінами, внесеними згідно із Законами N 2171-III від 21.12.2000, ВВР, 2001, N 9, ст.38 N 662-IV від 03.04.2003, ВВР, 2003, N 27, ст.209 - набуває чинності 01.08.2003 року N 1130-IV від 11.07.2003, ВВР, 2004, N 8, ст.66 N 3165-IV від 01.12.2005, ВВР, 2006, N 12, ст.102 N 1254-VI від 14.04.2009, ВВР, 2009, N 36-37, ст.511 N 1414-VI від 02.06.2009, ВВР, 2009, N 41, ст.600 ) відповідно до положень цього Закону підлягає відшкодуванню шкода, завдана громадянинові внаслідок: 1) незаконного засудження, незаконного притягнення як обвинуваченого, незаконного взяття і тримання під вартою, незаконного проведення в ході розслідування чи судового розгляду кримінальної справи обшуку, виїмки, незаконного накладення арешту на майно, незаконного відсторонення від роботи (посади) та інших процесуальних дій, що обмежують права громадян; 2) незаконного застосування адміністративного арешту чи виправних робіт, незаконної конфіскації майна, незаконного накладення штрафу; 3) незаконного проведення оперативно-розшукових заходів, передбачених законами України "Про оперативно-розшукову діяльність", "Про організаційно-правові основи боротьби з організованою злочинністю" та іншими актами законодавства.

В позові ОСОБА_1 відсутні посилання позивача щодо заподіяння їй шкоди внаслідок дій відповідача, передбачених ст. 1 Закону України «Про порядок відшкодування шкоди, завданої громадянинові незаконними діями органів дізнання, досудового слідства, прокуратури і суду».

Відповідно п.4 ч.3 ст. 121 ЦПК України заява повертається позивачеві, коли справа не підсудна цьому суду.

Відповідно ст. 115 ЦПК України Ухвала суду разом із заявою та всіма додатками до неї надсилаються позивачеві.

Враховуючи вищевикладене, приходжу до висновку, що позовна заява підлягає поверненню позивачеві у звязку з непідсудністю Жовтневому районному суду м. Харкова.

Згідно п. 2 ч. 1, п.2 ч.2 ст. 83 ЦПК України сплачена сума судового збору та витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи повертається позивачеві за ухвалою суду у разі повернення заяви.

У відповідності з п. 17 інструкції про порядок обчислення та справляння державного мита, затвердженої Наказом Головної державної податкової інспекції України від 22.04.1993 року № 15, повернення державного мита проводиться на підставі заяви платника, поданої ним протягом року з дня зарахування державного мита до бюджету, до відповідного органу, що справляє мито.

Відповідно до квитанцій від 21.01.2011 року , 25.01.2011 року долучених до позовної заяви, судовий збір у розмірі 8 грн. 50 коп. та витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи у сумі 37 грн. були перераховані ОСОБА_1 до УДК у Жовтневому районі м. Харкова, банк одержувача ГУДКУ у Харківській області .

На підставі вищенаведеного суд вважає за необхідне зобовязати УДК у Жовтневому районі м. Харкова, банк одержувача ГУДКУ у Харківській області повернути ОСОБА_1 понесені нею судові витрати, а саме: судовий збір у розмірі 8,50 (вісім) гривень пятдесят копійок та витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи у сумі 37 ( тридцять сім) гривень.

Керуючись ст. 83, ст. 109, ст. 115 ЦПК України, суддя

УХВАЛИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до старшого слідчого СУ ГУМВС України в Харківській області Павленка Станіслава Юрійовича, слідчого управління ГУМВС України в Харківській області про відшкодування моральної шкоди повернути позивачеві.

Зобовязати УДК у Жовтневому районі м. Харкова ( банк одержувача ГУДКУ у Харківській області ) повернути ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 8,50 (вісім) гривень пятдесят копійок та витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи у сумі 37 ( тридцять сім) гривень.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до апеляційного суду Харківської області через суд першої інстанції шляхом подачі апеляційної скарги протягом пяти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя Гаврилюк С.М.