Справа № 2-108/11
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ У К Р А Ї Н И

10.01.2011 року Миколаївський районний суд Львівської області

в складі: головуючого -судді Дем'яновський Ю. Г.

при секретарі Савків Л.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Миколаєві справу за позовом ОСОБА_1, ОСОБА_2 до Миколаївської міської ради Львівської області, ОСОБА_3, третіх осіб - Стрийське БТІ, ОСОБА_4 про визнання права власності та усунення перешкод у користуванні майном,- ,-

в с т а н о в и в:

Позивачі, ОСОБА_1 та ОСОБА_2, звернулись до суду з позовом до Миколаївської міської ради, ОСОБА_3, третіх осіб - Стрийського міжрайонного комунального бюро технічної інвентаризації, ОСОБА_4 про визнання права власності за ОСОБА_1 на 5/12 частки, ОСОБА_2 на 1/2 частки та ОСОБА_3 на 1/12 частки будинку, розташованого по АДРЕСА_1 та зобов»язання відповідачки ОСОБА_3 не чинити перешкоди у користуванні позивачками ОСОБА_1 та ОСОБА_2 будинком по АДРЕСА_1 шляхом забезпечення вільного доступу до будинку та використання позивачками будинку за його призначенням.

В підтвердження заявлених позовних вимог посилається на те, що у 1946 року родина ОСОБА_5 (подружжя ОСОБА_5, 1909 року народження, та ОСОБА_6, 1923 року народження, їхня дочка ОСОБА_4, 1943 року народження) була переселена з Польщі в м. Миколаїв теперішньої Львівської області, де виконавчий комітет своїм рішенням від 31 березня 1949 року передав їй (родині ОСОБА_5) у власність будинковолодіння, теперішня адреса якого: АДРЕСА_1.

Даний факт належним чином підтверджується доданою до позовної заяви архівною довідкою Державного архіву Львівської області №Д-6232-01 від 10 серпня 2008 року, а також довідкою Стрийського міжміського комунального бюро технічної інвентаризації від 24 березня 1966 року.

Згодом у подружжя народилися-дочка ОСОБА_2,1949 року народження та син ОСОБА_8,1957 року народження.

Приблизно у 1982 році ОСОБА_8 одружився та разом з дружиною ОСОБА_3(Відповідачем по справі) продовжив проживати у спірному житловому будинку.

ІНФОРМАЦІЯ_1 відповідальний власник будинку ОСОБА_5 помер.

За відсутності заповіту майно спадкодавця (1/2 будинок по АДРЕСА_1) в рівних долях прийняли у спадщину його дружина ОСОБА_6, дочка ОСОБА_2 та син ОСОБА_8, які спільно проживали з ОСОБА_5 в будинку на час його смерті та вступили користування та володіння спадковим майном після його смерті.

Старша дочка - ОСОБА_4,1943 р.н. не покликалася до спадкування, так як після одруження у 1964році змінила місце проживання і в даний час проживає за адресою: АДРЕСА_2.

У 1989 році подружжя ОСОБА_8 та ОСОБА_3 усиновили ОСОБА_1,ІНФОРМАЦІЯ_2, яка разом із своїми усиновлювачами почала проживати у спірному будинку.

ІНФОРМАЦІЯ_3 помер ОСОБА_8, частку якого у спадковому майні після смерті його, при відсутності заповіту успадкували в рівних долях його дружина ОСОБА_3 та ОСОБА_1.

ІНФОРМАЦІЯ_4 померла ОСОБА_6, яка мала 4/6 частки будинку по АДРЕСА_1 (1/2 частка, що належала їй та 1/6 після смерті чоловіка). Фактично в управління та користування майном в рівних долях вступили - дочка ОСОБА_2 та внучка ОСОБА_1, кожен по 1/3 її частки.

Відразу після смерті чоловіка Відповідач ОСОБА_3 створила нестерпну умови проживання для своєї на той час неповнолітньої усиновленої дочки ОСОБА_1, тому вона змушена була у 1999 році перейти проживати в помешкання своєї тітки - ОСОБА_2, де в даний час вона і проживає.

Враховуючи наведене, Позивачі мають намір в судовому порядку добитися їхнього переважного права власності на будинок по АДРЕСА_1 та покладення на відповідачку обов'язку не чинити перешкод в користуванні житловим будинком її законним співвласникам .

В судовому засіданні позивачки, представник позивачек - адволкат Джуфер Б.М. позовні вимоги підтримали, посилаючись на обставини, викладені в позовній заяві, просили позов задоволити.

Відповідач - Миколаївська міська рада не заперечує проти пред'явленого до неї позову позивачок.

Відповідачка ОСОБА_3 повторно не з»явилась в судове засідання, не забезпечили явку повноважних представників в судове засідання, не надіслала на адресу суду заяву про розгляд справи за її відсутності, хоча належним чином була повідомлена про час і місце розгляду справи, не повідомила суд про поважність причин своєї неявки, у зв»язку з чим суд, керуючись нормами статей 224 - 226 ЦПК України, ухвалив про заочний розгляд справи.

Третя особа - Стрийське БТІ не забезпечила явку повноважних представників в судове засідання, не надіслала на адресу суду заяву про розгляд справи за її відсутності, хоча належним чином була повідомлена про час і місце розгляду справи, не повідомила суд про поважність причин неявки повноважних представників в судове засідання, у зв»язку з чим суд ухвали проводити розгляд справи за відсутності повноважних представників означеної третьої особи.

Третя особа ОСОБА_4 не заперечує проти пред'явленого до неї позову позивачок.

Заслухавши пояснення сторін, їх повноважних представників, оглянувши матеріали справи, оцінивши докази в сукупності, заслухавши пояснення свідків, суд прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних мотивів:

На час смерті ОСОБА_5 належала 1/2 частки будинку по АДРЕСА_1, тому при відсутності заповіту його спадкоємці - дружина ОСОБА_6, дочка ОСОБА_2 та син ОСОБА_8 фактично вступили у володіння та користування спадковим майном, придбавши спадщину кожен у розмірі 1/6частки спірного будинку.

Отже, у ОСОБА_6 малася 4/6 частки будинку( 1/2 частка її та 1/6 частка після смерті чоловіка), у ОСОБА_2- 1/6 частки та ОСОБА_8- 1/6 частки будинковолодіння.

ОСОБА_8 успадкував після смерті батька ОСОБА_5 1/6 частки будинку, тому його спадкоємці-дружина ОСОБА_3 та дочка ОСОБА_1 прийняли у спадок в розмірі 1/12 кожна спірного будинку.

Отже, ОСОБА_3 мала 1/12 частку будинку, ОСОБА_1-1/12 частку цього будинку.

ОСОБА_6 належало 4/6 частки спадкового майна, тому її спадкоємці отримали-дочка ОСОБА_2-1/3 частки майна, внучка ОСОБА_1-1/3 частки цього майна.

Отже, ОСОБА_2 належить 1/2 частки цього майна( 1/6 після смерті батька + 1/3 після смерті матері), ОСОБА_1- 5/12 частки( 1/12 після смерті батька + 1/3 після смерті бабусі).

В той же час, у ОСОБА_3 залишилася 1/12 частки спірного будинковолодіння.

Відповідно до норми статті Цивільного кодексу України (2003 року) « акт цивільного законодавства не має зворотної дії у часі» , а тому для оцінки досліджуваних правовідносин слід застосовувати норми Цивільного кодексу України 1963 року, який діяв на час неодноразових актів відкриття та прийняття спадщини.

Згідно Довідки Стрийського МБТІ від 24 березня 1966 року «будинковолодіння АДРЕСА_3 належить ОСОБА_5».

Однак, незважаючи на те, що ОСОБА_5 в ряді документів зазначається як відповідальний власник, спірний житловий будинок по АДРЕСА_1 є спільною сумісною власністю подружжя - ОСОБА_5 та ОСОБА_6 в контексті діючого на час шлюбу Кодексу про шлюб та сім'ю України (1969 року, ст.22): «Майно, нажите подружжям на час шлюбу, є спільною сумісною власністю. Кожен з подружжя має рівні права володіння, користування і розпорядження цим майном», ст.28: » В разі поділу майна, яка є спільною сумісною власністю подружжя, їх частки визначаються рівними».

У відповідності до норм Цивільного кодексу України в редакції 1963 року діють наступні правові принципи спадкування за ЦК України(1963 року):

- Ст.529 ЦК України : «При спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частках, діти (у тому числі усиновлені), дружина і батьки (усиновителі) померлого… Онуки і правнуки спадкодавця є спадкоємцями за законом, якщо на час відкриття спадщини немає в живих того з їх батьків, хто був би спадкоємцем; вони успадковують порівну в тій частці, яка належала б при спадкоємстві за законом їх померлому родителю»;

- С т.532 ЦК України: «Усиновлені та їх нащадки при спадкоємстві після смерті усиновителя або його родичів прирівнюються до дітей усиновителя та їх нащадків»;

- Ст.548 ЦК України: » Для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її при прийняв…

Прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини»;

- ст.549 ЦК України: «Визнається, що спадкоємець прийняв спадщину:

1) якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном;

2) якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини».

Спірний житловий будинок по АДРЕСА_1, умови проживання в ньому та підтримання належного технічного стану будинку неодноразово перевірялися Миколаївською міською радою, іншими державними органами та службами.

У відповідності до актів обстеження житлово-побутових умов будинку від 27 серпня 2010 року засвідчено повну непридатність будинку до проживання.

Теперішній стан будинку став наслідок виключно негідної поведінки відповідачки ОСОБА_3, яка не підтримувала будинок в належному санітарно-технічному стані, перешкоджала і перешкоджає іншим спадкоємцям користуватися ним, чи бодай частково відремонтувати є незадовільним.

Незважаючи на те, що відповідачка сама не може проживати у власноруч зруйнованому будинку, вона, тим не менше, власним замком замикає будинок, стверджує, що ніхто на нього, крім неї, немає права, не підпускаючи до нього Позивачів.

Керуючись ст.ст. 208, 209, 212-215, 218, 224-226 ЦПК України, ст. 331, 376, 392 ЦК України, Законами України «Про місцеве самоврядування в Україні», суд,-

в и р і ш и в :

Позов задоволити.

Визнати право власності за ОСОБА_1, 1989 року народження, на 5/12 частки, ОСОБА_2. 1949 року народження, на 1/2 частки та ОСОБА_3, 1960 року народження, на 1/12 частки будинку, розташованого по АДРЕСА_1.

Зобов»язати ОСОБА_3, 1960 року народження, не чинити перешкоди у користуванні позивачками ОСОБА_1 та ОСОБА_2 будинком по АДРЕСА_1 шляхом забезпечення вільного доступу до будинку та використання позивачками будинку за його призначенням.

Для відповідач а рішення може бути переглянутим районним судом за його заявою протягом десяти днів з дня отримання копії рішення.

Рішення можна оскаржити через районний суд до апеляційного суду Львівської області протягом десяти днів.

Суддя : Дем'яновський Ю. Г.