Справа №2-3551/11
РІШЕННЯ

Іменем України

03 червня 2011 року Деснянський районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді Лісовської О.В.

при секретарі - Пархоменко Л.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини, -

ВСТАНОВИВ:

Позивачка ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до відповідача ОСОБА_2 про стягнення аліментів на її утримання, мотивуючи свої вимоги тим, що відповідач по справі є її батьком. Вона навчається на 3 курсі заочної форми навчання на контрактній основі Київського університету культури із терміном навчання з 01.09.2009 року по 30.06.2012 року. Оскільки вона не має можливості самостійно себе утримувати, їй важко, тому вимушена звернутися до суду з даним позовом, в якому просить стягнути з відповідача на її користь аліменти в розмірі 1.000 грн. щомісячно до досягнення нею 23 років, починаючи з дня подачі позову до суду.

В судовому засіданні позивачка ОСОБА_1 повністю підтримала позовні вимоги, просила їх задовольнити, стягнути з відповідача на її користь аліменти в розмірі 1.000 грн. щомісячно до досягнення нею 23 років, починаючи з дня подачі позову до суду.

Відповідач ОСОБА_2 в судовому засіданні позовні вимоги визнав частково. Пояснив, що він звільнився з роботи в березні 2011 року і на даний час не працює, будь-якого доходу у нього немає. Але також зазначив, що не заперечує проти стягнення з нього аліментів в мінімальному розмірі, передбаченому законодавством.

Вислухавши пояснення сторін, вивчивши письмові матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 задоволенню не підлягають з наступних підстав.

Згідно із ст. 198 Сімейного Кодексу України батьки зобов"язані утримувати своїх повнолітніх непрацездатних дочку, сина, які потребують матеріальної допомоги, якщо вони можуть таку матеріальну допомогу надавати.

Відповідно до ст. 199 Сімейного Кодексу України якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв′язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов′язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу.

В судовому засіданні встановлено, що позивачка ОСОБА_1 є дочкою відповідача ОСОБА_2, що підтверджується свідоцтвом про народження.

На даний час ОСОБА_1 навчається у Київському університеті культури на 3 курсі заочної форми навчання на контрактній основі із терміном навчання з 01.09.2009 року по 30.06.2012 року включно, що підтверджується відповідною довідкою.

Як встановлено судом, стипендію ОСОБА_1 не отримує, сплачує за навчання грошові кошти, відповідно до Договору.

Як вбачається з трудової книжки, відповідач ОСОБА_2 з березня 2011 року не працює, будь-якого доходу не має.

Таким чином, в судовому засіданні встановлений та доведений доказами той факт, що повнолітня ОСОБА_1 навчається на заочній формі навчання, стипендію не отримує, не працює, хоча має таку можливість, а відповідач на даний час не працює, будь-якого доходу не має, у зв"язку з чим і не має матеріальної можливості надавати допомогу дочці, а тому суд вважає, що в задоволенні позову ОСОБА_1 повинно бути відмовлено.

Відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України судові витрати по справі суд відносить на рахунок держави.

На підставі викладеного, керуючись ст. 10, 15, 60, 212-215 ЦПК України, ст. 183, 191, 198, 199 Сімейного Кодексу України, -

ВИРІШИВ:

В задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини відмовити.

Рішення може бути оскаржено до Апеляційного суду м. Києва через Деснянський районний суд м. Києва протягом десяти днів з дня проголошення.

Головуючий: