Р І Ш Е Н Н Я
Іменем України
04 січня 2011 року. Справа № 2-178/11
Вільногірський міський суд Дніпропетровської області в складі:
головуючого судді Шаповала Г.І.
при секретарі Кудіній Н.І.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в місті Вільногірську, Дніпропетровської області, цивільну справу за позовом ОСОБА_1, в інтересах якого діє його представник ОСОБА_2, до ОСОБА_3 та ОСОБА_4 про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням, третя особа у справі: Відділ віз та реєстрацій фізичних осіб Вільногірського МВ ГУМВС України в Дніпропетровській області,
В С Т А Н О В И В:
Згідно позову, який надійшов до суду 14.09.2010 року, позивач прохає визнати відповідачів такими, що втратили право користування житловим приміщенням в квартирі АДРЕСА_1, що є підставою для зняття їх з реєстрації місця проживання з зазначеної адреси відділом віз і реєстрацій фізичних осіб Вільногірського МВ ГУМВС України в Дніпропетровській області.
В обґрунтування позову зазначено, що, згідно нотаріально посвідченого договору купівлі-продажу від 08.092010 року, позивач став власником квартири АДРЕСА_2. Попереднім власником квартири був гр. ОСОБА_5, який, в свою чергу, придбав зазначену квартиру у відповідачів, які по цей час залишилися зареєстрованими по паспортному обліку в цій квартирі, що є перешкодою позивачу в використанні його прав власності в повному обсязі. На момент укладення договору купівлі-продажу квартири ні з попереднім власником, ні з відповідачами ніяких усних чи письмових правочинів відносно їх права залишатися зареєстрованими по паспортному обліку в квартирі після укладення зазначеного договору купівлі-продажу не укладалося. Фактично і юридично відповідачі не є і не були членами родини ні ОСОБА_5 ні позивача. Враховуючи вищевказані обставини, позивач вважає, що відповідачі втратили право користування квартирою. Добровільно з обліку в квартирі відповідачі не знімаються, що тягне за собою безпідставне нарахування за комунальні послуги. Фактично відповідачі в квартирі не проживають, після продажу її виїхали і на цей час місце їх знаходження невідоме. Посилаючись на ст. 391, 386 ч.2 ЦК України на копії договору купівлі-продажу квартири, довідку про зареєстрованих осіб, відсутність будь-яких письмових правочинів між позивачем та відповідачами стосовно користування квартирою, позивач обґрунтовує своє звернення з позовом до суду.
В судове засідання позивач та його представник не зявилися, але і позивач і його представник ОСОБА_2, який не обмежений в своїх повноваженнях, надали заяви про розгляд справи за їх відсутності.
Відповідачі в судове засідання не зявилися, причину неявки не повідомили, заяви про розгляд справи за їх відсутності не надали, але самі були повідомлені про місце, дату і час судового засідання належним чином, що підтверджується розміщеним оголошенням в газеті «Вісті Придніпровя»№ 96 від 30.12.2010 року про виклик відповідачів в судове засідання. З врахуванням думки представника позивача, викладеній в письмовій заяві, про відсутність заперечень проти винесення заочного рішення у справі, суд на підставі ст.ст.169, 224 ЦПК України на місці ухвалив розгляд справи проводити заочно, за відсутності відповідачів, які не зявилися в судове засідання без поважних причин.
Третя особа в судове засідання свого представника не направила, але надала заяву про розгляд справи за відсутності її представника.
Згідно копії посвідченого нотаріально договору купівлі-продажу квартири від 13.08.2010 року, укладеного між ОСОБА_5 та ОСОБА_1, перший продав а другий купив двокімнатну квартиру АДРЕСА_2. Договір укладено за згодою дружин продавця та покупця, відповідно, ОСОБА_6 та ОСОБА_7.
Згідно витягу з Державного реєстру правочинів від 30.08.2010 року договір купівлі продажу зареєстровано 30.08.2010 року.
Згідно довідки № 2003 від 09.09.2010 року абонентського відділу КП «Жилсервіс», в квартирі АДРЕСА_3. Комсомолу в м. Вільногірську значаться зареєстрованими: ОСОБА_3 та ОСОБА_4, інших осіб не зареєстровано.
Згідно довідки адресного бюро Вільногірського МВ ГУМВС України в Дніпропетровській області, ОСОБА_3 зареєстрований за тією ж адресою, стосовно ОСОБА_8, вказано не значиться.
Згідно двох квитанцій від 14.09.2010 року, представником позивача сплачено, відповідно, судовий збір у розмірі 08.50 грн. та витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи в сумі 37 грн.
Згідно квитанції від 27.12.2010 року представником позивача сплачено 100 грн. за розміщення оголошення в в газеті «Вісті Придніпровя» про виклик в судове засідання відповідачів.
Згідно аркушу 14 газети «Вісті Придніпровя»№ 96 від 30.12.2010 року, розміщено оголошення про виклик відповідачів в судове засідання, призначене на 04.01.2011 року о 09.00 годин.
Суд вважає, що між сторонами мають місце правовідносини, які виникають із факту втрати права користування житловим приміщенням в квартирі, внаслідок її продажі та відсутності інших правових підстав у колишніх власників та користувачів квартирою для користування проданою квартирою в подальшому, та з факту порушення фізичними особами установленого законом порядку реєстрації місця проживання.
Відповідно до цих правовідносин, та внаслідок дослідження в судовому засіданні всіх представлених доказів і оцінки їх в сукупності, керуючись законом, суд дійшов висновку, що позовна заява підлягає задоволенню в повному обсязі, за наступних підстав.
Суд вважає встановленим факт, що відповідачі, будучи зареєстрованими за місцем проживання в спірній квартирі, фактично не проживають в цій квартирі і будь-яких правових підстав для користування зазначеною квартирою не мають. Також суд вважає встановленим факт, що реєстрація відповідачів в спірній квартирі, перешкоджає власнику квартири, яким являється позивач ОСОБА_1, в повному обсязі користуватися правами власника квартири.
Суд приходить до висновків, що позивач являється добросовісним набувачем права приватної власності на спірну квартиру, а відповідачі, будучи зареєстрованим за місцем проживання в спірній квартирі, своє право на користування квартирою втратили тому, що будь-яких правових документів та інших можливих підстав, які надавали б право відповідачам володіти чи користуватися спірною квартирою, не має. Факт же їх реєстрації в спірній квартирі перешкоджає позивачу в реалізації його права приватної власності на квартиру і тягне за собою безпідставні матеріальні витрати в виді надлишкової оплати комунальних послуг.
Згідно ст.391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод в здійсненні права користування та розпорядження майном.
Згідно ст.158 ЖК України користування житловими приміщеннями в квартирах, які належать громадянам на праві приватної власності, можливе згідно з договором найму житлового приміщення, який укладається в письмовій формі.
Згідно ч.1 ст.7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», зняття з реєстрації місця проживання здійснюється протягом семи днів на підставі заяви особи, запиту органу реєстрації за новим місцем проживання особи, остаточного рішення суду про позбавлення права користування житловим приміщенням.
Відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України, судові витрати у справі слід покласти на відповідачів в повному обсязі, солідарно, а саме: витрати в виді оплати судового збору (державне мито) - 08.50 грн., витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи - 37 грн., оплату за розміщення оголошення в газеті «Вісті Придніпровя» про виклик в судове засідання відповідачів 100 грн., - всього на загальну суму 145,50 грн.
На підставі викладеного та ст.ст. 3-16, 319, 321, 328, 382, 386, 391, 626-628, 810-813 ЦК України, ст.ст. 150, 158 ЖК України, ст.7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», керуючись ст.ст. 88, 212-215,218, 222-233, 294 ЦПК України, суд
Позов задовольнити в повному обсязі.
Визнати ОСОБА_3, 05.01.1971 р. н., та ОСОБА_4, 01.05.1952 р. н., особами, які втратили право користування житловим приміщенням в квартирі АДРЕСА_2, що являється підставою для зняття їх з реєстраційного обліку місця проживання з зазначеної адреси.
Стягнути в солідарному порядку з ОСОБА_3 та ОСОБА_4 на користь ОСОБА_1, і/к № НОМЕР_1, який мешкає АДРЕСА_4, (інші дані відсутні) - 145.50 грн. ( сто сорок пять гривень 50 копійок) для відшкодування судових витрат в виді: судового збору (державне мито) - 08.50 грн., витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи - 37.00 грн., оплати розміщення оголошення в газеті «Вісті Придніпровя»про виклик в судове засідання відповідачів 100 грн.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідачів, яка може бути подана протягом десяти днів з дня отримання його копії.
Заочне рішення підлягає скасуванню, якщо судом буде встановлено, що відповідачі не зявилися в судове засідання та не повідомили про причини неявки з поважних причин і докази, на які вони посилаються, мають істотне значення для правильного вирішення справи.
Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку, встановленому ЦПК України.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення через Вільногірський міський суд, Дніпропетровської області. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.
Копію рішення протягом двох днів з часу його проголошення надіслати рекомендованим листом із повідомленням про вручення позивачу, відповідачу, та третій особі.
Головуючий суддя Шаповал Г.І.