Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

Справа №2-292/11

Провадження №2/287/11

03 серпня 2011 року Славутицький міський суд Київської області у складі: головуючого: Малишенко Т.О., при секретарі: Мазепа Т.В., за участі сторін: представників позивача ОСОБА_1, ОСОБА_2, відповідача ОСОБА_3,

Розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовною заявою Комунального підприємства „Житлово-комунальний центр" до ОСОБА_3 - про стягнення заборгованості за житлово-комунальні послуги,

встановив:

До суду надійшла позовна заява Комунального підприємства «Житлово-комунальний центр» про стягнення з відповідача ОСОБА_3 на користь позивача заборгованості за спожиті житлово комунальні послуги у розмірі 3025 гривень 53 копійки за період з 29.07.2008 року по 01.05.2011 року і судові витрати у сумі 81 гривні. Позовні вимоги обґрунтовуються тим, що відповідач в повній мірі добровільно не сплачує вартість житлово комунальних послуг, із наданих до суду платівок відповідач викреслював і не оплачував деякі надані послуги, в звязку з чим у нього виникла заборгованість на загальну суму 3025,53 копійки. Позивачами було подано в суд заяву про видання наказу по заборгованості за житлово-комунальні послуги, проте відповідач не погодився і заяву відповідача ОСОБА_3, було задоволено, а судовий наказ скасовано, тому вони змушені звернутися до суду з даною позовною заявою.

У судовому засіданні представники позивача підтримали заявлену позовну вимогу, проте зменшили розмір вимагаємої суми по заборгованості за житлово-комунальні послуги, просили стягнути з відповідача 2584 гривні 42 копійки за період з 29.07.2008 року по 01.01.2011 року, а також понесені судові витрати. При цьому звернули увагу суду, що ними не пропущено строк позовної давності, оскільки відповідач регулярно оплачував пред,явлені рахунки, але в меншій сумі, тобто строки позовної давності поновлювалися і відпадає питання які регулюють строки позовної давності, в даному випадку є перебіг строку позовної давності.

В судовому засіданні відповідач позовні вимоги не визнав, надав до суду заперечення проти позову. Суду пояснив, що вважає, що тарифи по сплаті комунальних послуг у м. Славутичі завищені, він з ними не згоден, тому коли отримував розрахунок для сплати комунальних послуг викреслював, ті послуги які він вважає, що йому не надавалися, а тому ці послуги не сплачував, тому вважає, що заборгованості перед КП ЖКЦ у нього не існує і вимоги позивача безпідставні.

Судом встановлено, що відповідно до рішення Славутицької міської ради від 13.07.2007 року за № 286-14-У Комунальне підприємство "Житлово-комунальний центр" є виконавцем житлово-комунальних послуг в житловому секторі м. Славутича.

Згідно договору № 6901 від 24.11.1994 року ОСОБА_3 обміняв належну йому квартиру за адресою: м. Київ, вул. Лайоша Гавро, б. 9-Ж, кв. 50 на квартиру за № 182, що знаходиться в будинку № 7 Бєлгородського кварталу м. Славутич. 29 листопада 1994 року Славутицьким міським «Бюро технічної інвентаризації» було зареєстровано право власності відповідача на вищевказану квартиру.

18.10.2006 року з відповідачем були укладені договори про надання послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій та про надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення. Між КП ЖКЦ та ОСОБА_3 існують правовідносини, які оформлені в письмовому вигляді.

Відповідно до умов договорів, КП ЖКЦ зобов'язалось забезпечити належне надання житлово-комунальних послуг відповідно до встановлених тарифів, а відповідач взяв на себе зобов'язання сплачувати у повному обсязі житлово-комунальні послуги.

Суд заслухавши сторони, вивчивши надані документи прийшов до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі.

В результаті укладених договорів між КП «ЖКЦ» та ОСОБА_3, виникли взаємні зобовязання, від яких згідно ст.525 ЦК України в односторонньому порядку відмовитись неможна.

Відповідно до ст. 67 ЖК України плата за комунальні послуги (водопостачання, газ, теплова енергія та інші послуги) береться крім квартирної плати за затвердженими в установленому порядку тарифами.

Згідно ст.32 ЗУ Про житлово-комунальні послуги плата за житлово-комунальні послуги нараховується щомісячно відповідно до умов договору. Розмір плати за комунальні послуги розраховується виходячи з розміру затверджених цін/тарифів та показань засобів обліку або нормами, затвердженими в установленому порядку.

Відповідно до п. 5 ч. 3 ст. 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» споживач зобовязаний оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом.

Як видно з копії особового рахунку наймача квартири, долученого до матеріалів справи, відповідач свої обовязки щодо внесення плати за користування жилим приміщенням та спожиті житлово-комунальні послуги в повному обсязі систематично не виконує, внаслідок чого станом на 01.01.2011 року має заборгованість за житлово комунальні послуги у розмірі 2584,42 гривні. Відповідно до ст. 264 ЦК України перебіг позовної давності перериваються вчиненням особою дії, що свідчить про визнання нею свого боргу або іншого зобов,язання. За таких умов вимоги позивача про застосування трирічної позовної давності до вимог позивачів є безпідставними.

П.5 ст.32 вказаного Закону передбачено, що у разі зміни вартості житлово-комунальних послуг виконавець /виробник не пізніше ніж за 30 днів повідомляє про це споживача. Посилання відповідача на те, що на нього не розповсюджується підвищення тарифів, так як він не отримує належним чином вказані у платіжних дорученнях комунальні послуги нічим не підтвердженні є безпідставним, оскільки тарифи встановлюються уповноваженим органом місцевого самоврядування і як з,ясовано у суді відповідачем дані тарифи ніколи не оскаржувалися відповідно до рішень Славутицької міської ради Київської області рішенням виконавчого комітету міської ради періодично встановлюються тарифи на житлово-комунальні послуги, дані рішення оприлюднюються в міському засобі масової інформації газеті «Теледень-Славутич» і цей факт відповідно до вимог ст.61 ЦПК України визнається обставиною загальновідомою і не потребує доказування. Оскільки відповідач не оскаржив жодного разу підвищення розміру тарифів, вважається, що він з розміром встановлених тарифів за спожиті житлово-комунальні послуги погодився і тому повинен був сплачувати за фактичне споживання житлово-комунальних послуг. Тому суд дійшов висновку, що заперечення відповідача безпідставні і позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі.

Також суд вважає, що вимоги в частині стягнення понесених судових витрат з відповідачів на користь позивачів підлягають задоволенню, оскільки відповідно до ст. 88 ЦПК України в разі прийняття рішення судом на користь позивачів, судові витрати підлягають стягненню.

Керуючись ст.ст.66-68 ЖК України, ст.ст.11, 626, 629 ЦК України, ст.ст. 209, 226 ЦПК України, -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_3 заборгованість за житлово-комунальні послуги на користь Комунального підприємства "Житлово-комунальний центр" за період з 29.07.2008 року по 01.01.2011 року у сумі 2584 гривні 42 копійки, а також витрати за інформаційно-технічне забезпечення у сумі 30 гривень і судовий збір у сумі 51 гривні.

Рішення суду може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Київської області через Славутицький міський суд шляхом подачі в 10-денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги, з подачею її копії до апеляційної інстанції.

Повне рішення виготовлено 08.08.2011 року.

Суддя Т. О. Малишенко