Справа № 2-771/2011р.
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 жовтня 2011 року, Ленінський районний суд м. Миколаєва у складі: головуючого судді Румянцевої Н.О., при секретарі Ляшик С.В., за участю: представника позивача ОСОБА_1, відповідача ОСОБА_2, представника відповідача ОСОБА_3, представника прокуратури м. Миколаєва ОСОБА_4, розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні суду м. Миколаєві цивільну справу за позовом Виконавчого комітету Миколаївської міської ради до ОСОБА_2, ОСОБА_5, третя особа Житлово-експлуатаційна контора «Південь», Служба у справах дітей Адміністрації Ленінського району Виконавчого комітету Миколаївської міської ради про визнання осіб такими, що втратили право користування жилим приміщенням, -

В С Т А Н О В И В :

У жовтні 2010 року Виконавчий комітет Миколаївської міської ради звернувся в суд з позовом до ОСОБА_2, ОСОБА_5 про визнання осіб такими, що втратили право користування жилим приміщенням.

Свої вимоги позивач обґрунтував тим, що квартира АДРЕСА_1 не приватизована, не службова, належить до комунальної власності міста і складається з трьох кімнат житловою площею 45,2 кв.м. Відповідачі у вказаній квартирі не проживають.

Посилаючись на вище викладене, позивач просив суд визнати ОСОБА_6 та ОСОБА_7 такими, що втратили право користування жилим приміщенням в квартирі АДРЕСА_1.

У судовому засіданні представник позивача вимоги позову підтримала та просила про їх задоволення.

Відповідачі в судовому засіданні вимоги позову не підтримали та клопотали про відмову в задоволенні позовних вимог. Відповідачі в запереченнях на позовну заяву зазначили, що вони проживають в ІНФОРМАЦІЯ_1. На протязі усього часу відповідачі проживають за місцем своєї прописки, що підтверджується актом про проживання, завіреного дільничним інспектором міліції.

Представник Прокуратури м. Миколаєва заперечувала проти задоволення позову.

Представник Служби у справах дітей заперечувала проти позову, оскільки це порушує права неповнолітньої ОСОБА_5

Вислухавши пояснення сторін, свідків, дослідивши письмові докази, суд дійшов наступного.

Квартира АДРЕСА_1 не приватизована (Довідка ММБТІ а.с. 10), не службова, належить до комунальної власності міста і складається з трьох кімнат житловою площею 45,2 кв.м.. У вищевказаній квартирі проживала сімя ОСОБА_5, а саме: ОСОБА_8, ОСОБА_6, ОСОБА_7.

ОСОБА_8 померла 10.09.2010р. (Актовий запис про смерть № 3853 від 14.09.2010р.). Після її смерті в квартирі АДРЕСА_1 залишилися зареєстрованими ОСОБА_6, ОСОБА_7.

Згідно з актами про не проживання, складеним ЖЕК-7 ЖКП «Південь» від 24.03.2010р. та 15.09.2010року, відповідачі у вищезазначеній квартирі не проживають з 2003р. (а.с. 8, 9).

Право власності на спірну квартиру не зареєстровано, що підтверджується довідкою з ММБТІ (а.с.10).

Актом про проживання ОСОБА_9 та ОСОБА_5, завіреним дільничним Ленінського РВ ММУ УМВС України в Миколаївській області та підписаним пятьма сусідами, встановлено, що вони проживають у спірній квартирі з 2001року по теперішній час. (а.с.26, 49).

За відповідачами не зареєстровано іншого житла відповідно до довідки ММБТІ від 12.10.2010р. за № 2370 (а.с. 24).

Акт про не проживання, представлений позивачем, завірений паспортистом ЖЕК № 7 та бухгалтером ЖЕК № 7, в акті про не проживання не зазначено жодного сусіда, який підтверджує факт не проживання відповідачів.

Факт утримання спірної квартири підтверджується розрахунковими книжками, з яких вбачається оплата комунальних послуг ОСОБА_2 (а.с.27, 28).

Свідки ОСОБА_10, ОСОБА_11 з боку відповідача підтвердили факт постійного проживання відповідачів.

Свідок ОСОБА_12,

Зазначив, що відповідачі з моменту смерті матері ОСОБА_13 мешкають у спірній квартирі. До моменту смерті де вони мешкали йому не відомо.

ОСОБА_14 зазначила що ОСОБА_6, ОСОБА_7 не мешкали в квартирі до смерті ОСОБА_13.

Відповідно до ст.ст. 71, 72 ЖК України наймач або члени його сімї можуть бути визнанні судом такими, що втратили право користування жилим приміщенням, зокрема за умови, що вони не проживають у ньому без поважних причин понад шість місяців.

На підставі ст. 60 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона спирається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Представником позивача не надано доказів, щодо фактичного не проживання відповідачів у спірній квартирі.

Таким чином, дослідивши усі докази та оцінивши їх у сукупності, суд вважає вимоги позивача не обґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 10, 11, 30, 60, 88, 212, 214 ЦПК України, -

В И Р І Ш И В:

У задоволенні позову Виконавчого комітету Миколаївської міської ради до ОСОБА_2, ОСОБА_5, третя особа Житлово-експлуатаційна контора «Південь», Служба у справах дітей Адміністрації Ленінського району Виконавчого комітету Миколаївської міської ради про визнання осіб такими, що втратили право користування жилим приміщенням - відмовити.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Миколаївської області через Ленінський районний суд м. Миколаєва шляхом подання в 10-дневний строк з дня проголошення рішення чи отримання його копії, апеляційної скарги.

Суддя