Павлоградський міськрайонний суд Дніпропетровської області
Справа № 2-3310/2011
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 серпня 2011 року Павлоградський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі: головуючого судді - Юдіної С.Г.

при секретарі - Поночковій О.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Павлограді Дніпропетровської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу за договором позики, суд -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 в якому просив суд стягнути з відповідачки на його користь борг позики в розмірі 23 919, 30 грн., а також судові витрати по справі в сумі 360 грн.

В обґрунтування заявленого позову позивач зазначив, що 16 червня 2009 року відповідачка взяла у нього в борг суму 3000 доларів США, що еквівалентно 23919,30 грн., про що написала розписку де зобов'язалася повернути вказану суму до 16 вересня 2009 року. Однак в зазначений термін гроші відповідачка не повернула, підтвердила факт отримання грошей ще одною розпискою від 05 листопада 2010 року. Вважає, що відповідачка повинна повернути йому борг позики та відшкодувати судові витрати по справі.

В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримав посилаючись на доводи наведені в позовній заяві та на свої пояснення надані в судовому засіданні.

Відповідачка в судове засідання не з'явилася, надала суду заяву про розгляд справи без її участі.

Вислухавши позивача, вивчивши матеріали справи в їх сукупності, суд доходить висновку, що заявлені позовні вимоги підлягають задоволенню на таких підставах.

Так, в судовому засіданні було встановлено, що 16 червня 2009 року відповідачка взяла в борг у позивача суму 3000 доларів США, зобов'язавшись повернути борг позики в вересні 2009 року, що підтверджується розпискою (а.с. 10)

В зазначений в розписці термін відповідачка гроші не повернула, написала розписку від 05 листопада 2010 року де підтвердила факт того, що позичила в борг у позивача гроші в сумі 3000 доларів США (а.с. 10)

Як пояснив в судовому засіданні позивач, до теперішнього часу гроші відповідачка не повернула, мотивуючи скрутним матеріальним становищем.

Приймаючи рішення по суті заявленого позову суд керується положеннями ч. 1 ст. 1046 ЦК України, згідно якої, за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій сторони (позичальникові) грошові кошти або інші речі, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики).

Відповідно до ч. 1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором.

Згідно з ч. 1 ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання.

Таким чином, борг позики в розмірі 23919,30 грн. підлягає стягненню з відповідачки.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 10, 60, 131, 137, 212 ЦПК України, суд -

ВИРІШИВ :

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу за договором позики - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 борг позики в розмірі 23 919 ( двадцять три тисячі дев'ятсот дев'ятнадцять) гривень 30 копійок та судові витрати по справі, а саме : судовий збір в сумі 240 (двісті сорок) гривень, витрати на інформаційно-технічне забезпечення судового розгляду в сумі 120 (сто двадцять) гривень.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя С.Г. Юдіна