Справа №22-ц-4812 Суддя-доповідач - ОСОБА_1
Д О Д А Т К О В Е Р І Ш Е Н Н Я
і м е н е м У к р а ї н и
20 січня 2011 року м.Суми
колегія суддів судової палати в цивільних справах Апеляційного суду Сумської області в складі:
головуючого - Сибільової Л.О.,
суддів - Дубровної В.В., Лузан Л.В.,
з участю секретаря судового засідання - Федини Д.І.
розглянула у відкритому судовому засіданні у приміщенні Апеляційного суду Сумської області цивільну справу Сумського районного суду Сумської області
за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про поділ майна подружжя, -
в с т а н о в и л а :
Звертаючись до суду з позовом ОСОБА_2 просив суд провести розподіл майна подружжя, виділивши йому у власність квартиру АДРЕСА_1, стягнувши з нього на користь ОСОБА_3 грошову компенсацію в розмірі 2000$ .
Рішенням Апеляційного суду Сумської області від 08 грудня 2010 року ОСОБА_2 відмовлено у задоволенні позовних вимог у звязку з їх необгрунтованістю.

Ухвалюючи нове рішення у даній справі Апеляційний суд Сумської області виходив з того, що квартира АДРЕСА_2 з часу реєстрації договору купівлі-продажу стала спільною сумісною власністю подружжя Павленко та що частки ОСОБА_2 та ОСОБА_3 у праві власності на квартиру є рівними.

При цьому колегія суддів керувалась положеннями ч.1 ст.70 та чч.1, 4, 5 ст.71 СК України, а також розясненнями, даними в п.25 постанови Пленуму Верховного Суду України від 21 грудня 2007 року N 11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» про те, що вирішуючи питання про поділ майна, що є обєктом права спільної сумісної власності подружжя, зокрема неподільної речі, суди мають застосовувати положення частин 4, 5 ст. 71 СК щодо обовязкової згоди одного з подружжя на отримання грошової компенсації та попереднього внесення другим із подружжя відповідної грошової суми на депозитний рахунок суду. За відсутності такої згоди присудження грошової компенсації може мати місце з підстав, передбачених ст. 365 ЦК, за умови звернення подружжя (одного з них) до суду з таким позовом (ст. 11 ЦК) та попереднього внесення на депозитний рахунок суду відповідної грошової суми. У разі коли жоден із подружжя не вчинив таких дій, а неподільні речі не можуть бути реально поділені між ними відповідно до їх часток, суд визнає ідеальні частки подружжя в цьому майні без його реального поділу і залишає майно у їх спільній частковій власності.

Таким чином вбачається, що ухвалюючи рішення у даній справі Апеляційний суд Сумської області в мотивувальній його частині навів мотиви щодо рівності часток ОСОБА_2 та ОСОБА_3 у праві власності на квартиру АДРЕСА_2, проте рішення суду з цього приводу не ухвалив, хоча, приймаючи до уваги вищенаведені розяснення постанови Пленуму Верховного Суду України, у цьому була необхідність.

Стосовно до положень п.2 ч.1 ст.220 ЦПК України колегія суддів вважає за необхідне з цього приводу ухвалити додаткове рішення у справі.

Керуючись ст. 304, п.2 ч.1 ст. 220 ЦПК України, колегія суддів -

в и р і ш и л а :

Ухвалити додаткове рішення у справі.

Визнати за ОСОБА_2 та ОСОБА_3 право власності на квартиру АДРЕСА_3, по 1/2 частині за кожним.

Додаткове рішення набирає законної сили з моменту його проголошення і з цього часу може бути оскаржене у касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили рішенням апеляційного суду.

Головуючий -

Судді -