Апеляційний суд Івано-Франківської області
УХВАЛА

09 червня 2011 року м. Івано-Франківськ

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ апеляційного суду Івано-Франківської області в складі:

головуючого Матківського Р.Й.

суддів Васильковського В.М., Проскурніцького П.І.

секретаря Вінтоняк О.І.

з участю апелянта ОСОБА_1 та його

представника ОСОБА_2,

позивача ОСОБА_3 та його

представника ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої внаслідок ДТП, з апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Тисменицького районного суду від 05 квітня 2011 року та додаткове рішення цього ж суду від 19. 04. 2011 року, -

в с т а н о в и л а:

У серпні 2010 року позивач звернувся з вказаним позовом, обґрунтовуючи його тим, що через ДТП на автомобільній дорозі в м. Болонья, республіки Італія, його транспортний засіб, яким на підставі довіреності мав право керувати ОСОБА_1 з правом використання за межами України, було пошкоджено та заподіяно йому матеріальних збитків на суму 119 244, 03 грн. та моральної шкоди на суму 40000 грн.

Рішенням Тисменицького районного суду від 05 квітня2011 року позов задоволено частково. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_5 119244, 03 грн. майнової шкоди, 4000 грн. моральної шкоди, 1030 грн. витрат за переклади документів, 3789, 58 грн. витрат по зберіганню автомашини на платній стоянці в м. Болонья республіки Італії, 780 грн. витрат на оплату послуг експерта, а всього 128843, 61 грн. Передано ОСОБА_1 у власність транспортний засіб марки RENAULT MASTER, 2003 р.в., р.н. НОМЕР_1.

Додатковим рішенням цього ж суду від 19 квітня 2011 року стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 витрати на правову допомогу в сумі 3250 грн.

______________________________________________________________________________

Справа № 22-ц-888/2011 р. Головуюча у 1 інстанції Струтинський Р.Р.

Категорія 30 Суддя-доповідач ОСОБА_6

На дані рішення ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, зазначивши, що рішення ухвалено з порушенням норм процесуального та матеріального права, а тому просить його скасувати та ухвалити нове рішення про відмову в задоволенні позову.

Заявлені вимоги апелянт обґрунтував тим, що на момент ДТП, він транспортним засобом не керував, а за кермом знаходився водій ОСОБА_7, який також мав право на керування за довіреністю. Крім того, в автомобілі знаходилась пасажир ОСОБА_8. ОСОБА_7 та його знайома ОСОБА_8 дали неправдиві пояснення працівникам дорожньої поліції, що керував автомобілем на момент аварії він. Вважає висновок суду про те, що він не представив суду доказів, які б підтвердили його заперечення передчасними.

У зв»язку з відсутність його вини у спричиненні шкоди суд помилково стягнув з нього шкоду та інші витрати згідно основного та додаткового рішення.

Вислухавши суддю-доповідача, пояснення апелянта та його представника, які вимоги скарги підтримали, пояснення позивача та його представника, які вимоги скарги не визнали, перевіривши матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційні скарги не підлягає до задоволення з наступних підстав.

Задовольняючи частково позов, суд першої інстанції прийшов до правильного висновку, що заподіяні позивачу матеріальні збитки перебувають у причинному звязку з неправомірною поведінкою відповідача.

Судом встановлено, що 06 січня 2010 року відповідач ОСОБА_1, керував транспортним засобом, який належить позивачу та якою він керував на підставі довіреності (а.с.6), не справився з керуванням машини, рухаючись автомобільною дорогою в м.Болонья, республіки Італія, здійснив наїзд на дорожню огорожу пошкодивши автомобіль позивача, що підтверджується висновком оцінювача на а.с. 7.

Відповідно до матеріалів державної поліції підрозділу дорожньої поліції водієм значиться ОСОБА_1 який в результаті самостійної втрати контролю не справився з керуванням автомашини позивача внаслідок чого відбулось зіткнення в огорожу автомобільної дороги. Зазначені обставини підтвердили при допиті поліцією і пасажири цього транспортного засобу ОСОБА_7 та ОСОБА_8.

Суд першої інстанції прийшов до правильного висновку, що відповідач не подав жодного доказу, що за кермом автомобіля на час вчинення ДТП був ОСОБА_7.

ОСОБА_1 не заперечує факту спричинення шкоди позивачу в результаті дорожно-транспортної пригоди, його вина у її спричиненні доведена повністю, тому суд на підставі ст. 1166,1167,1192 ЦК правильно визначив суму спричиненої матеріальної та моральної шкоди.

Судом першої інстанції доведено причинний звязок між заподіяними збитками позивачу та неправомірною поведінкою відповідача, що підтверджено письмовими доказами.

Відповідно до ч. 5 ст. 1187 ЦК України особа, яка здійснює діяльність, що є джерелом підвищеної небезпеки, відповідає за завдану шкоду, якщо вона не доведе, що шкоди було завдано внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого.

Суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права,а доводи апеляційної скарги його законності не спростовують.

Керуючись ст. ст. 218, 307, 308, 313- 315 ЦПК України, колегія суддів,-

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 відхилити.

Рішення Тисменицького районного суду від 05 квітня 2011 року та додаткове рішення цього ж суду від 19 квітня 2011 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення, однак може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили.

Головуючий Р.Й. Матківський

Судді В.М. Васильковський

ОСОБА_9