справа № 2-1754/11
УХВАЛА

18 квітня 2011 року Суддя Броварського міськрайонного суду Київської області Радзівіл А.Г., розглянувши заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову по справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення грошових коштів за договором купівлі - продажу та сплату відсотків за прострочення грошового зобов'язання

встановила:

В квітні 2011 року позивач звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 про стягнення грошових коштів за договором купівлі-продажу та сплату відсотків за прострочення грошового зобов'язання.

Позивач ОСОБА_1 подав заяву про забезпечення позову, в якій просить накласти арешт на майно відповідача ОСОБА_2

Відповідно ст. 151 ЦПК України суд за заявою осіб, які беруть участь у справі, може вжити заходи забезпечення позову. У заяві про забезпечення позову повинно бути зазначено: 1) причини, у зв'язку з якими потрібно забезпечити позов; 2) вид забезпечення позову, який належить застосувати, з обґрунтуванням його необхідності; 3) інші відомості, потрібні для забезпечення позову. Забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Відповідно ч. 8 ст.153 ЦПК України суд, встановивши, що заяву про забезпечення позову подано без дотримання вимоги ст. 151 ЦПК України, повертає її заявнику, про що постановляє ухвалу.

В п. 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 22 грудня 2006 року N 9 Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства про розгляд заяв про забезпечення позову зазначено, що розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог пересвідчитись, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з'ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідальність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулась з такою заявою, позовним вимогам.

В даній заяві ОСОБА_1 не конкретизував, на яке саме майно відповідача необхідно накласти арешт; не зазначив докази, які б стверджували, що вказане майно належить на праві власності відповідачу; не навів обґрунтування та не зазначив докази, які давали б суду підстави вважати, що існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову. Тому відповідно до ст. 151 ЦПК України заява про забезпечення позову не відповідає вимогам даної статті та підлягає поверненню заявнику.

На підставі вищевикладеного та керуючись ст. 151, ч. 8 ст. 153 ЦПК України, -

ухвалила:

заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову по справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення грошових коштів за договором купівлі-продажу та сплату відсотків за прострочення грошового зобов'язання повернути позивачу.

Копію ухвали направити позивачу для відома.

Апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції подається протягом п'яти днів з дня її проголошення. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя А.Г. Радзівіл