АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХЕРСОНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 22ц-303/11р. Головуючий в 1-й інстанції
Категорія:21 Доповідач Колісниченко А.Г.
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02 березня 2011 року колегія суддів судової палати з цивільних справ апеляційного суду Херсонської області у складі :

головуючого Колісниченка А.Г.,

суддів Ігнатенко П.Я.,

ОСОБА_2,

при секретарі Прохоровій І.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Херсоні справу за апеляційною скаргою Херсонського обласного Фонду милосердя та здоровя на рішення Суворовського районного суду міста Херсона від 25 червня 2010 року по цивільній справі за позовом Херсонської міської ради до ОСОБА_3, відкритого акціонерного товариства «Херсонське обласне підприємство по племінній справі у тваринництві» про визнання правочину недійсним,-

В С Т А Н О В И Л А :

Рішенням Суворовського районного суду міста Херсона від 25 червня 2010 року позов Херсонської міської ради задоволено повністю. Визнано недійсним договір дарування майнового комплексу нежилих приміщень, площею 694,1 кв.м., яке знаходиться на першому поверсі будинку №2 по вул. Фрунзе в м. Херсоні, укладений 20.03.2008 року між ОСОБА_3 та відкритим акціонерним товариством «Херсонське обласне підприємство по племінній справі у тваринництві» (надалі ВАТ «ХОПСТ»). Стягнуто з ВАТ «Херсонське обласне підприємство по племінній справі у тваринництві» та ОСОБА_3 на користь Херсонської міської ради по 850 грн. з кожного у відшкодування судових витрат по оплаті держмита, та по 60 грн. по оплаті ІТЗ.

В апеляційній скарзі представник Херсонського обласного Фонду милосердя та здоровя, посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права, при встановленні фактичних обставин у мотивувальній частині рішення суду, просить рішення суду, в частині встановлення вказаних обставин, скасувати.

Письмових заперечень на скаргу до апеляційного суду не надходило.

У судовому засіданні, представник апелянта та представник управління комунальної власності виконавчого комітету Херсонської міської ради наполягали на задоволенні апеляції, посилаючись на те, що судом безпідставно встановлені обставини пайової участі ВАТ «Херсонське обласне підприємство по племінній справі у тваринництві», факт відсутності інших власників спірних нежитлових приміщень, факт неналежного оформлення майнових прав на спірні нежитлові приміщення після закінчення будівництва житлового будинку з боку Херсонської міської ради.

Представник відповідача, у судовому засіданні, проти задоволення апеляції заперечував, вважаючи рішення суду законним та обґрунтованим.

ОСОБА_3 та представник Херсонської міської ради, повідомлені про розгляд справи належним чином до суду не з'явились, про причини неявки не повідомили, заяви про розгляд справи за їх відсутності не подали. Зважаючи на це, та визнаючи причини неявки сторін неповажними, колегія суддів вважає за можливе розглянути справу за їх відсутності на підставі ч.2 ст.305 ЦПК України.

Заслухавши доповідача, учасників процесу, що з'явились до судового засідання, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду у межах визначених цивільно-процесуальним законом, колегія суддів вважає, що скарга задоволенню не підлягає.

Як розяснив Пленум Верховного Суду України у п. 4 постанови № 12 від 21.10.2008 року «Про судову практику розгляду цивільних справ в апеляційному порядку» рішення суду першої інстанції, у тому числі додаткові, заочні, можуть бути оскаржені в апеляційному порядку як у цілому, так і в частині, а також щодо обставин (фактів), встановлених судом (незалежно від того, чи вплинули висновки суду про ці обставини (факти) на вирішення справи по суті).

З аналізу змісту ч.1 ст.35 ЦПК України випливає висновок, що участь у справі третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору обумовлена можливим впливом ухваленого по справі рішення на їх права та обовязки щодо однієї із сторін спору. З цього також витікає і право вказаних осіб на апеляційне оскарження ухвалених за їх участю рішень. Таким чином ухвалене по справі рішення як цілком так і в частині має зачіпати права та обовязки третіх осіб без самостійних вимог.

З матеріалів справи вбачається, що спір між Херсонською міською радою з одного боку та ОСОБА_3 і ВАТ «ХОПСТ» з іншого, виник з приводу права власності на майновий комплекс нежитлових приміщень площею 694,1 м2, які розташовані у жилому будинку по вул. Фрунзе,2 у м. Херсоні. Херсонський обласний Фонд милосердя та здоров'я тривалий час орендує під розміщення офісу організації нежитлове приміщення площею 40,8 м2, розташоване у будинку по вул. Фрунзе,2 у м. Херсоні. Власником та орендодавцем цього приміщення є Херсонська міська рада в особі управління комунальної власності (а.с.94). Обґрунтовуючи свою заяву про вступ у справу у якості третьої особи без самостійних вимог на предмет спору Фонд посилався на те, що рішення по даній справі може спричинити правові наслідки, у звязку із чим можуть бути порушені його права. В апеляційній скарзі апелянт послався на те, що встановлені судом фактичні обставини у майбутньому можуть стати підставою для звільнення ВАТ «ХОСПТ» від доказування, однак яким чином це може вплинути на права Фонду у скарзі не зазначено. У ході розгляду скарги апеляційним судом представник Херсонського обласного Фонду милосердя та здоров'я в порядку уточнення підстав апеляційної скарги посилався на те, що оскаржувані ним факти можуть бути використані ВАТ «ХОПСТ» у майбутньому, у разі подання товариством якого-небудь позову з приводу спірних приміщень і у разі ухвалення рішення по такій справі можуть бути порушені права Фонду як орендаря. Колегія суддів не може прийняти до уваги такі доводи апелянта у якості обґрунтування порушення рішенням суду його прав, оскільки вони носять гіпотетичний характер, тобто характер припущення, а виходячи з положень ч.4 ст.60 ЦПК України доказування не може ґрунтуватись на припущеннях. Окрім того, навіть якщо і припустити можливість подання ВАТ «ХОСПТ» відповідного позову та його задоволення, то з огляду на норми ст.15 Закону України «Про оренду державного та комунального майна» та ст.770 ЦК України це не ставить під загрозу права та охоронювані законом інтереси орендаря, яким у даному випадку є фонд. Таким чином колегія суддів доходить висновку про те, що права апелянта оскаржуваним ним рішенням суду жодним чином не порушуються і не можуть зазнати загрози порушення у майбутньому, а тому відсутні підстави для задоволення скарги.

Керуючись ст.ст.303,307,308,315 ЦПК України, колегія суддів ,-

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу Херсонського обласного Фонду милосердя та здоровя відхилити, а рішення Суворовського районного суду міста Херсона від 25 червня 2010 року залишити без змін.

Ухвала набирає чинності з моменту її проголошення і може бути оскаржена безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ протягом двадцяти днів шляхом подання касаційної скарги.

Головуючий Колісниченко А.Г.

судді Ігнатенко П.Я.

ОСОБА_2