Житомирський районний суд Житомирської області
Справа №2-1261/11
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 листопада 2011 року м. Житомир

Житомирський районний суд Житомирської області у складі: головуючої судді - Баренко С.Г.,

за участю секретаря судового засідання - Лабенської Л.І., сторін, їх представників, розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Житомирі, цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, ліквідаційної комісії Північного територіального квартирно-експлуатаційного управління (далі - комісія), Будинкоуправління №3 Житомирської КЕЧ (далі - БУ №3) про вселення, усунення перешкод в користуванні квартирою, встановлення порядку користування, укладання окремих договорів найму,-

встановив:

ОСОБА_1 звернувся до суду проти ОСОБА_2 та інших з наведеним позовом щодо квартири АДРЕСА_1. Вимоги мотивовані тим, що позивач має право на користування спірною квартирою, зареєстрований в ній у встановленому порядку, до смерті матері свободо нею користувався. В квартирі знаходяться його речі. На даний час відповідачі заважають йому користуватися квартирою, а тому вимушений захищати своє право у судовому порядку.

В ході розгляду справи позивач неодноразово доповняв свої вимоги(а.с.29-31,66- 67,123),у подальшому частину вимог просив залишити без розгляду - решту позову було підтримано позивачем та його представником.

Відповідачі та їх представник позов не визнали. ОСОБА_2 пояснив, що позивач є його нерідним сином. Після одруження у 1989 році позивач та його дружина проживали у спірній квартирі не більш півроку,а потім позивач із сім»єю добровільно виселися в інше місце в цьому ж населеному пункті. Після цього позивач у квартирі жодного дня не проживав, а лише приходив навідати матір. Отже з часу обрання іншого житла, позивач втратив право на користування спірним житлом незалежно від пред»явлення до нього позову з цього приводу. Після смерті матері позивач став поводити себе зухвало, ображав відповідачів, вимагав від них значних коштів за те, що, буцімто, він має свою частку у спірній квартирі, а після відмови звернувся із позовом. Вважає, що виділити позивачеві кімнату неможливо, оскільки в квартирі проживає ОСОБА_4 Просив відмовити у задоволенні позову з наведених підстав та ще й тому, що сумісне проживання у спірному житлі з позивачем є неможливим.

Представники комісії та БУ№3 позов не визнали, вважають, що вони не можуть бути відповідачами, оскільки законних прав позивача не порушували. Розподіл спірного житла можливий лише за висновком експертизи та рішенням ради.

Суд розглядає справу у межах заявлених вимог на засадах змагальності та диспозитивності.

Беручи до уваги пояснення учасників процесу, свідків, дослідивши матеріали справи, судом встановлені обставини, які відвідають житловим правовідносинам.

Предметом спору є квартира державного фонду №15 по вул. Авіаційна, 56 в смт. Озерне Житомирського району, яка складається з трьох кімнат (9,4 кв.м, 17,9 кв.м, 13,2 кв.м.), загальною площею 66,84 кв.м., жилою - 40,50 кв.м. (а.с.9). ОСОБА_2 є

ии.ио.іУй^, у тому числі і позивач (на той час ОСОБА_5П.). Позивач зареєстрований в ній

тепер, (а.с.7,19).

Відповідно до ст. ст. 64, 65 Житлового кодексу України (далі - ЖК України) чле

сім'ї наймача, які проживають разом з ним, користуються нарівні з наймачем усіма правами

несуть усі обов'язки, що випливають з договору найму жилого приміщення. До членів сім

наймача належать дружина наймача, їх діти і батьки. Членами сім'ї наймача може бути

визнано й інших осіб, якщо вони постійно проживають разом з наймачем і ведуть з ним

спільне господарство. Особи, що вселилися в жиле приміщення як члени сім'ї наймача,

набувають рівного з іншими членами сім'ї права користування жилим приміщенням, якщо

при вселенні між цими особами, наймачем та членами його сім'ї, які проживають з ним, не

було іншої угоди про порядок користування жилим приміщенням. Доказів того, що з

позивачем укладалася угода відповідачі суду не надали. З позовом про визнання позивача

втратившим права на користування спірним жилим приміщенням взагалі не зверталися.

Разом з тим відповідачі не заперечували, що не пускають позивача у спірне жиле

приміщення. А тому суд вважає, що позов в частині вселення підлягає до задоволення.

Згідно зі ст. 104 ЖК України член сімї наймача вправі вимагати, за згодою інших

членів сім'ї, які проживають разом з ним, укладення з ним окремого договору найму, якщо

жилу площу, що припадає на нього, може бути виділено у вигляді приміщення, що

відповідає вимогам ст. 63 ЖК України. Отже разом із встановленням порядку користування

спірною квартирою суд може вирішувати питання про укладання окремого договору найма.

Разом з тим, ч. 2 ст. 63 ЖК України передбачено, що не можуть бути самостійним

предметом договору найму; жиле приміщення, яке хоч і є ізольованим, проте за розміром

менш від встановленого для надання одній особі (ч. 1 ст.48 ЖК ), частина кімнати або

кімната зв»язана з іншою спільним входом, а також підсобні приміщення.

З матеріалів справи вбачається, що у квартирі прописаний та проживає відповідач

ОСОБА_3, також колишній член сім»ї наймача, окрім цього, кімната, яку вимагає

позивач передати йому в користування є меншою за встановленою нормою, зв»язана з

виходом до підсобного приміщення - балкону. Ці обставини дають підстави для висновку

суду про відмову в решті вимог позивача.

Керуючись; ст.ст. 9, 47, 48, 61, 63, 64, 103, 104, 191 ЖК України, ст. 16 ЦК України, ст. ст.

Вирішив:

Позов задовольнити частково.

Вселити ОСОБА_1 в квартиру АДРЕСА_2.

Зобов»язати ОСОБА_2, ОСОБА_3 усунути перешкоди в користуванні ОСОБА_1 квартирою № 15 по вул. Авіаційна, 56 в смт. Озерне Житомирського району.

В решті позову відмовити.

Стягнути з ОСОБА_2, ОСОБА_3 на користь позивача по 22 грн. 75 коп. судових витрат, з кожного відповідача.

Рішення суду вступає в законну силу після закінчення строку на апеляційне оскарження.

На рішефя суду може бути подана апеляційна скарга до апеляційного суду Житомирської с бласті через Житомирський районний суд протягом десяти днів з дня його

ОСОБА_6