Міжгірський районний суд Закарпатської області
Справа № 2-106/11
Р І Ш Е Н Н Я

І М 'Я М У К Р А Ї Н И

"31" травня 2011 р. смт.Міжгір'я

Міжгірський районний суд Закарпатської області в

особі головуючого судді Кривка В. П

при секретарі Гажук Н.В.,

з участю: позивач ОСОБА_1,

прокурор Самолюк М.В.,

відповідач ОСОБА_2,

представників позивача ОСОБА_3, ОСОБА_4,

представників: Негровецької ЗОШ І-ІІ ст.. ОСОБА_5,

Міжгірської РДА ОСОБА_6,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні райсуду в смт.Міжгір'ї справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визначення місця проживання дитини ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_1 за місцем проживання батька ОСОБА_1 у с.Синевир, № б. 1551 Міжгірського району, -

В С Т А Н О В И В:

01.03.2011 р. позивач подав у суд зазначений позов, який умотивовано так.

З відповідачкою проживав у шлюбі з 22.01.2000 р. до 09.09.2003 р. Від шлюбу мають сина ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_2 Шлюб розірвано за рішенням суду. Аліменти на утримання дитини сплачує за рішенням суду. Відповідачка з 2005 р. проживає в с.Негровець, 525 з своєю мамою ОСОБА_9 З цього часу позивач неодноразово намагався побачитись з сином однак цьому перешкоджає ОСОБА_9 (бабуся дитини). Натомість відповідачка не займається вихованням дитини, постійно мешкає в Чехії, однак не дає дозволу на проживання сина з батьком. У січні 2011 р. в Негровецькій ЗОШ, де навчається син він дізнався про те, що дитина постійно пропускає навчальні заняття в школі безпричинно. Міжгірська райдержадміністрація зафіксувала факт неналежного виховання сина бабою ОСОБА_9 і відповідачкою.

Позивач вимоги підтримав, і додатково він і його представники пояснили, що дитині буде краще проживати з батьком, який на даний час створив нову сімю, постійно перебуває вдома. Натомість мати дитини постійно працює в Чехії, а баба, з якою проживає дитина негативно впливає на неї, налаштовує проти батька, забороняє відвідувати шкоду, не дозволяє побачення батькові з сином.

Відповідачка позов заперечила, а позицію обґрунтувала так. З позивачем припинили спільне шлюбне проживання коли їх сину не виповнилось одного року. Шлюб розірвано з ініціативи позивача за рішенням суду у 2004 р. З того часу позивач не цікавився життям і вихованням сина, неналежно сплачував аліменти на утримання дитини, допускав заборгованість на великі суми, хоча заробляв достатньо грошей, працюючи в Чехії. Позивач також не цікавився навчанням сина і проявив до цього інтерес тільки з січня 2011 р. , готуючи документи для звернення в суд, оскільки її мати ОСОБА_9 скаржилась на несплату позивачем аліментів у належному розмірі. Відповідачка також пояснила, що змушена виїжджати на заробітки в Чехію щоб утримувати себе і сина належно. Натомість дитина перебуває під наглядом бабусі. Окрім цього, вона періодично відвідує школу, спілкується з класоводом і цікавиться навчанням сина.

За висновком органу опіки і піклування Міжгірської РДА малолітньому ОСОБА_7 доцільно проживати з батьком. Однак представник цього органу пояснив, що таке рішення прийнято комісією більшістю голосів, у звязку з тим, що бабуся дитини ОСОБА_9 допускала негативні висловлювання в адресу позивача і не дозволяла бачитись з сином.

За висновком прокурора в позові слід відмовити, бо проживання малолітнього ОСОБА_7 з бабусею і мамою відповідає його інтересам.

Оцінивши позиції сторін, прокурора, доводи і міркування представників, пояснення і висновок органу опіки і піклування, подані в справу докази, суд дійшов такого висновку, встановивши наступні обставини.

Малолітній ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_1, батьками якого є сторони, після розірвання шлюбу батьків, з 2003 р. постійно проживає в ІНФОРМАЦІЯ_3, тобто за місцем реєстрації і проживання його матері (відповідачки) і бабусі ОСОБА_9 Батько дитини, (позивач) проживає постійно в с.Синевир, 1551 Міжгірського району. Позивач створив нову сімю, зареєструвавши шлюб з іншою жінкою, з якою мають спільну малолітню дитину, а також з ними проживає дочка дружини 15 річного віку від першого шлюбу дружини. Умови проживання житлово-побутового характеру є нормальними як за місцем проживання позивача так і за місцем проживання відповідачки. Батьки дитини характеризуються за місцем проживання позитивно, мають самостійний дохід і беруть участь в утриманні дитини.

Згідно з ст.. 160 ч. 1 СК України місце проживання дитини, яка не досягла 10 років, визначається за згодою батьків. Ст. 161 ч. 1 СК України передбачає, якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватися органом опіки і піклування або судом. Під час вирішення спору щодо місця проживання малолітньої дитини беруться до уваги ставлення батьків до виконання своїх батьківських обовязків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоровя та інші обставини, що мають істотне значення.

Суд вважає, що орган опіки і піклування помилково дійшов висновку щодо місця проживання дитини з батьком.

Зокрема, цим органом не взято до уваги те, що малолітній ОСОБА_7 має вік 8 років. З часу народження постійно проживав з мамою і бабусею в с.Негровець Міжгірського району. У цьому ж селі навчається в школі. Отже, зміна місця проживання вплине і на зміну місця навчання дитини, оскільки батько мешкає в с.Синевир Міжгірського району. Окрім цього, дитина висловила бажання проживати з мамою і бабусею і підтвердила це під час опитування в суді. Орган опіки і піклування не перевірив чи зможе малолітня дитина нормально психологічно сприйняти нову сімю батька, члени сімї не опитані з цього приводу. З обставин справи видно , що дитина більш прихильна до матері, не зважаючи на те, що вона працює в Чехії і з сином бачиться не часто. По суті, дитиною більше опікується бабуся (мати відповідачки). Педагогічні працівники з Негровецької ЗОШ підтвердили, що батько дитини зацікавився навчанням сина тільки з січня лютого 2011 р. Натомість пропущення дитиною кількох навчальних днів (4 дні без підтвердження причин) не вплинули на успішність навчання, зниження розвитку тощо.

Суд також відхиляє позицію батька, що відповідачка не цікавиться вихованням і навчанням дитини, бо працює в Чехії, оскільки це не підтверджено. Так, за повідомленням директора школи і класовода обидвоє батьків відвідували школу майже однакову кількість разів. Позивач постійного місця праці не має, раніше також виїжджав на заробітки в Чехію та за межі області. В судовому засіданні висловився, що змушений так заробляти не виключено і в майбутньому.

Виходячи з вищенаведеного, суд переконаний, що зміна проживання дитини не відповідатиме її інтересам.

Керуючись ст.ст. 212-215, 218 ЦПК України, суд , -

В И Р І Ш И В:

У задовольнянні позову відмовити повністю.

Апеляційну скаргу на рішення суду може бути подано в апеляційний суд Закарпатської області через райсуд протягом десяти днів з дня проголошення, а особами, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, - протягом десяти днів з дня отримання копії рішення.

Рішення набирає законної сили згідно з ст. 223 ЦПК України.

Суддя: ОСОБА_10