Чернігівський районний суд Чернігівської області
Справа № 2-92/2011
15 березня 2011 року м. Чернігів
Чернігівський районний суд Чернігівської області ускладі:
головуючої - судді Шитченко Н. В..
при секретарі - Борисенко О.І..
з участю представника позивача - ОСОБА_1,
відповідачів - ОСОБА_2. ОСОБА_3.
розглянувши в у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Чернігові цивільну справу за позовом державного підприємства ..Чернігівторф" до ОСОБА_4, ОСОБА_3 про визнання недійсною довіреності, -
Державне підприємство «Чернігівторф" звернулось до суду з позовом, в якому просить визнати недійсним довіреність від 1 травня 2009 року, № 186. що видана в.о. обов'язки директора підприємства ОСОБА_3 на ім'я ОСОБА_2. мотивуючи свої вимоги тим, що дата, яка вказана в правочині, не співпадає з датою видачі довіреності, що зазначена в журналі реєстрації вихідної кореспонденції.
В судовому засіданні представник позивача заявлені вимоги підтримала, просила їх задовольнити, посилаючись на обставини, викладені в позовній заяві. В останні два судові засідання, призначені на 21 лютого 2011 року та 14 березня 201 і року, представник позивача, належним чином повідомлена про час та місце розгляду справи, в судове засідання не з'явилась, про причини неявки суд не повідомила, тому розгляд справи продовжено у її відсутність.
Відповідач ОСОБА_2 проти задоволення позов заперечував, пояснюючи, що оспорюваний правочин він не видавав, тому прав позивача не порушував. Вказував також, що на час розгляду справи термін дії довіреності закінчився.
Відповідач ОСОБА_3 не заперечував проти задоволення позову, посилаючись на те. що дійсно видавав на ім'я ОСОБА_2 та інших керівників філій довіреності па представлення інтересів ДП ..Чернігівторф'", але не такого змісту, яка міститься в
матеріалах цивільної справи і яку оспорює позивач.
Заслухавши сторін, дослідивши письмові докази у справі, розглянувши справу в межах заявлених вимог, суд вважає, що позов задоволенню не підлягає, виходячи з наступної о.
Як вбачається з пояснень сторін та досліджених судом матеріалів справи, ними не оспорюється те, що ОСОБА_3. який на час видачі довіреності виконував обов'язки директора «ДП Чернігівторф", видано довіреності п'яти особам, в тому числі і ОСОБА_2. довіреності на здійснення повноважень директора філії (а.с. 27). що були зареєстровані в журналі реєстрації вихідної кореспонденції 24 квітня 2010 року.
Разом з тим. ОСОБА_3 суду пояснював, що видавав відповідачу довіреність на час своєї відсутності саме такого зразка, ксерокопія якого міститься на аркушах 17-18 даної цивільної справи. Оспорювану стороною позивача довіреність (а.с. 5-6) він не підписував і не видавав Стороною позивача на вимогу суду оригіналів ні одного, ні іншого правочинів не надано.
Відповідач ОСОБА_5 пояснював, що в довіреності вказана дата ..1 травня 2002 року", оскільки вона починала діяти саме з цього числа, тобто він мав право представляти інтереси філії ДП ..Чернігівторф" лише за відсутності в.о. керівника ОСОБА_3
Ст.ст. 215. 216 Цивільного кодексу України, на які посилається позивач в обгрунтування заявлених вимог, визначено можливість визнання недійсним правочину у зв'язку з недодержанням сторонами у момент його вчинення загальних вимог, які необхідні для чинності правочину, передбачених у ст. 203 Цивільного кодексу України. На думку суду, стороною позивача не наведено обставин, які б дозволили зробити висновок про порушення вимог ст. 230 Цивільного кодексу України при видачі оспорюваної довіреності. Доводи позову зводяться фактично лише до розбіжностях у датах реєстрації та видачі правочину. Разом з тим, позивач не вказує на те. що ОСОБА_5 вчинив певні дії від імені ДП „Чернігівторф" в період з 24 квітня по 1 травня 2009 року, а тому ці викладені в позові обставини являються лише формальними міркуваннями, які не тягнуть за собою недійсність правочину.
Інші встановлені ст.ст. 245. 246 Цивільного кодексу України вимоги щодо форми довіреності дотримані.
При цьому, суд погоджується з викладеними ОСОБА_2 запереченнями, які зводяться до того, що він особисто довіреність не видавав, а отже будь-яких прав позивача не порушував. Крім цього, суд зважає на те. що термін дії оспорюваного правочину припинився, а оригінали довіреності від 1 травня 2009 року, № 186 суду не надано, а отже, належних доказів на обгрунтування доводів позову відповідно до положень ст.ст. 58. 60 ЦПК України, не представлено.
З урахуванням наведеного, відсутні правові підстави для визнання оспорюваною правочину недійсним.
Керуючись ст.ст. 10. 11, 60. 79. 88. 209. 212, 213-215 ЦПК України, ст.ст. 203, 215. 216, 244, 246 Цивільного кодексу України, -
В задоволенні позову державного підприємства „Чернігівторф" до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про визнання недійсною довіреності відмовити.
Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до апеляційного суду Чернігівської області через Чернігівський районний суд протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому, засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.
Суддя Н.В. Шитченко