Справа № 2-1486/11 р.
УХВАЛА

27.08.2011р. суддя Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області Літвіненко Т.Я. розглянувши заяву публічного акціонерного товариства комерційний банк Приватбанк" про забезпечення позову публічного акціонерного товариства комерційний банк Приватбанк" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, -

ВСТАНОВИВ:

Публічне акціонерне товариство комерційний банк ПриватБанкзвернувся до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором в сумі 15374,21 грн.

До позовної заяви позивач надав заяву, в якій з метою забезпечення позову просить накласти арешт на грошові кошти, рухоме та нерухоме майно, яке належить відповідачу шляхом заборони будь-яким особам укладати угоди стосовно цього майна, проводити його реєстрацію та перереєстрацію, здійснювати його відчуження; обмежити відповідача у праві виїзду за межі України до виконання ним своїх зобов'язань, заборонити відділ у справах громадянства, міграції та реєстрації фізичних осіб МВ УМВС України в Миколаївській області видачу відповідачу паспорта/проїзного документу, Адміністрацію Державної прикордонної служби України вжити заходів щодо тимчасового затримання та вилучення у відповідача паспортів/проїзних документів.

Ознайомившись із зазначеним позовом та заявою про забезпечення позову приходжу до слідуючого.

Відповідно до ст. 151 ЦПК України суд за заявою осіб, які беруть участь у справі, може вжити заходи забезпечення позову. У заяві про забезпечення позову повинно бути зазначено: причини, у звязку з якими потрібно забезпечити позов; вид забезпечення позову, який належить застосувати, з обґрунтуванням його необхідності; інші відомості, потрібні для забезпечення позову.

Згідно з ч.1 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі.

Згідно з ч.3. ст. 152 ЦПК України види забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Позивач не конкретизував, на яке саме майно (рухоме або нерухоме) слід накласти арешт, яка його вартість та де воно знаходиться, якщо це грошові кошти не зазначено розрахункові рахунки у відповідних установах, і таке інше.

Заявлені позивачем вимоги про тимчасове обмеження відповідача виїзду за межі України та заборони видачі паспорту/проїзного документу не співмірні із заявленими позивачем вимогами. Крім того, відповідно до ст. 377-1 ЦПК України питання про тимчасове обмеження виїзду за межі України вирішується в порядку виконання рішення суду.

На підставі вище викладеного, приходжу до висновку, що відповідно до ч.1 ст. 153 ЦПК України з урахуванням роз'яснень, які містяться в Постанові Пленуму Верховного Суду України №6 від 22 грудня 2006 року "Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову", в задоволенні заяви про забезпечення позову слід відмовити

Керуючись ст. 153, 208, 209, 210 ЦПК України, -

УХВАЛИЛА:

В задоволенні заяви публічного акціонерного товариства комерційний банк ПриватБанк про забезпечення позову публічного акціонерного товариства комерційний банк Приватбанк" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором - відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

СУДДЯ: