Апеляційний суд Івано-Франківської області
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 січня 2011 року м. Івано-Франківськ

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ апеляційного суду Івано-Франківської області в складі:

головуючого Матківського Р.Й.

суддів Девляшевського В.А., Соколовського В.А.

секретаря Довжинської Н.Б.

з участю апелянта ОСОБА_1 та його представника ОСОБА_2, позивачів ОСОБА_3 та ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_3 та ОСОБА_4 до ОСОБА_1 про виселення без надання іншого житлового приміщення, з апеляційною скаргою ОСОБА_1 на заочне рішення Калуського міськрайонного суду від 21 вересня 2010 року, -

в с т а н о в и л а:

У липні 2010 року ОСОБА_3 та ОСОБА_4 звернулися в суд із зазначеним позовом, обґрунтовуючи його тим, що відповідач чинить перешкоди у користуванні житлом, в якому вони проживають, зловживає спиртними напоями, вчиняє бійки, порушує правила співжиття, за що неодноразово притягався до відповідальності.

Просили ухвалити рішення, про виселення відповідача з власного будинку без надання йому іншого житла.

Заочним рішенням Калуського міськрайонного суду від 21 вересня 2010 року позов задоволено.

На дане рішення ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати його та ухвалити нове рішення про відмову в задоволенні позову.

Апелянт зазначає в скарзі, що рішення є незаконним, таким, що порушує норми матеріального та процесуального права та підлягає до скасування. Вважає, що судом незаконно ухвалено рішення за його відсутності. Не враховано, що в будинку проживає з 1991 року, зробив капітальний ремонт, а обставини порушення ним правил співжиття судом не досліджувалася, матеріали, що свідчили б про протиправну поведінку в судовому засіданні не розглядалися, а тому суд безпідставно дійшов висновку про систематичне порушення ним правил співжиття і застосування заходів впливу, які не дали результатів.

_______________________________________________________________________________

Справа № 22-ц-164/2011 р. Головуючий у 1 інстанції Федик Л.І.

Категорія 42 Суддя-доповідач ОСОБА_5

Вислухавши суддю-доповідача, апелянта та його представника, які вимоги скарги підтримали, позивачів, які вимоги скарги не визнали, перевіривши матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення з наступних підстав.

Судом встановлено, що власником будинковолодіння № 51 по вул. Хмельницького в с. Тужилів Калуського району є позивач ОСОБА_4 на підставі свідоцтва про право власності (а.с. 5). В будинку крім позивачів проживає відповідач та двоє дітей. ОСОБА_3 та ОСОБА_1 з 2005 року перебувають в розірваному шлюбі.

За змістом ч.1 ст. 116 ЖК , якщо наймач, члени його сімї або інші особи, які проживають разом з ним, порушують правила співжиття роблять неможливим для інших проживання із ними в одній квартирі чи в одному будинку, а заходи запобігання і громадського впливу виявились безрезультатними, виселення винних на вимогу наймодавця або інших заінтересованих осіб провадиться без надання іншого жилого приміщення.

З матеріалів справи вбачається, що апелянт систематично порушував правила співжиття. Постановами дільничного інспектора міліції від 8 жовтня 2009 року та 14 лютого 2010 року відповідачу ОСОБА_1 оголошувались офіційні застереження за насилля в сім»ї та вчинення антигромадської поведінки. Кожного разу відповідач в нетверезому стані порушував права обидвох позивачів на користування житлом та особистий спокій.

Доводи апелянта, що проживає в будинку з 1991 року та провів в будинку капітальний ремонт не можуть бути підставою для відмови в задоволенні позову, коли доведено його протиправну поведінку щодо власника будинку ОСОБА_4, бувшої дружини ОСОБА_3 та дітей, систематичне порушення правил співжиття, що стало неможливим для спільного проживання в будинку.

Апелянт не подав жодних доказів, щодо участі у ремонті будинку, а навпаки підтвердив в засіданні, що всі роботи проводились за кошти власника та його дочки.

Статтею 157 ЖК передбачено, що члена сім»ї власника жилого будинку може бути виселено у випадках передбачених частиною 1 статті 116 цього Кодексу в судовому порядку без надання іншого жилого приміщення.

Безпідставними є доводи апелянта, що суд не досліджував, обставини вчиненого скандалу в сім»ї та що вони не стосуються житлових прав сторін.

Відповідно до прийнятих постанов ОСОБА_1 особисто пояснював, що в нетверезому стані під час сварки рукою розбив скло міжкімнатних дверей, а у іншому разі прийшовши додому виражався до членів сім»ї нецензурними словами, що й продовжувалось наступного дня.

Розгляд справи у відсутності відповідача не призвело до неправильного вирішення спору по суті.

Суд першої інстанції постановив рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права, а доводи апеляційної скарги його законності не спростовують.

Керуючись ст. ст. 218, 307, 308, 313-315 ЦПК України, колегія суддів,-

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 відхилити.

Рішення Калуського міськрайонного суду від 21 вересня 2010 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення, однак може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили.

Головуючий Р.Й. Матківський

Судді В.А. Девляшевський

ОСОБА_6