Ленінський районний суд м. Миколаєва
Справа № 2-3609/2011 р.
РІШЕННЯ

іменем України

06 грудня 2011 року Ленінський районний суд м. Миколаєва у складі судді - Костюченко Г.С., при секретарі - Ордановій М.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання договору купівлі - продажу недійсним,

ВСТАНОВИВ:

В вересні 2011р. ОСОБА_1 звернулася до суду з вказаним позовом до ОСОБА_2 про визнання договору купівлі - продажу недійсним. Вимоги мотивувала тим, що 28.01.1998р. між сторонами по справі був укладений договір купівлі - продажу дачі під № 40, що знаходиться в м. Миколаєві, СВТ ім.. 61 Комунара.

Також на час укладення вказаної угоди позивачки відповідно до державного акту на право власності на земельну ділянку від 11.01.1996р. також за цією ж адресою належала земельна ділянка площею 0,0596 га.

При укладенні договору купівлі - продажу дачі на земельної ділянки якій розташований садовий будиночок загальною площею 14, 2 кв.м. зі слів позивачки ОСОБА_2 пообіцяв їй в подальшому придбати також зазначену земельну ділянку, але обіцянки не виконав чим ввів ОСОБА_1 в оману.

В звязку з чим просила суд визнати договір купівлі - продажу від 28.01.1998р. дачі № 40, що знаходиться в м. Миколаєві, СВТ ім.. 61 Комунара з підстав передбачених ст. 230 ЦК України.

В судовому засіданні позивачка, її представник позовні вимоги підтримали.

Представник відповідача в судовому засіданні позов не визнав в звязку з безпідставністю.

Вислухавши сторін, дослідивши письмові докази, суд встановив наступне.

28.01.1998р. між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 був укладений договір купівлі - продажу дачі під № 40, що знаходиться в м. Миколаєві, СВТ ім.. 61 Комунара, посвідчений приватним нотаріусом Миколаївського міського нотаріального округу ОСОБА_3

При цьому позивачка вказувала, що всі істотні умови договору сторонами були виконані - отримані грошові кошти у повному обсязі у розмірі 2600 грн. до підписання договору та передана дача № 40 у вигляді садового будиночку загальною площею 14, 2 кв.м., сараю, вбиральні та огородження в СВТ ім.. 61 Комунара.

Крім того, позивачки належить земельна ділянка площею 0,0596 га. за цією ж адресою на підставі Державного акту на право приватної власності на землю від 11.01.1996р.

Договору щодо відчуження вказаної земельної ділянки між сторонами не укладалось.

Позивачка стверджувала, що відповідач ввів її в оману, а саме пообіцяв придбати належну їй земельну ділянку, але не придбав.

Правочин, здійснений під впливом омани, на підставі ст.. 230 ЦК України може бути визнаний судом недійсним. Вбачається, що саме позивач, як сторона, до діяла дід впливом оману, повинен довести наявність умислу зі сторони відповідача, істотність значення обставин, щодо яких її введено в оману і сам факт оману.

Також, правочин може бути визнаний вчиненим під впливом оману у видадку навмисного цілеспрямованого введення іншої сторони в оману щодо фактів, як: впливають на укладення правочину. На відміну від помилки, ознакою оману є умисел особа знає про наявність чи відсутність певних обставин і про те, що друга сторона, якби вона володіла цією інформацією , не вступила би у правовідносини, невигідні для неї.

Оман також має місце, якщо сторона заперечує наявність обставин, які можуть перешкодити вчиненню правочину, або якщо вона замовчує їх існування.

З урахуванням вищенаведеного, суд вважає необхідним відмовити в задоволенні позову, оскільки суду не надано доказів введення позивачки в оману з боку ОСОБА_2. наявність умислу чи інші підстави для визнання договору купівлі - продажу недійсним саме з підстав передбачених ст.. 230 ЦК України.

Керуючись ст.ст. 215, 216, 230 ЦКУкраїни,

ст.ст.10, 14,30,59,60,88,121,213,215,218 ЦПК України, суд,-

ВИРІШИВ:

В задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання договору купівлі - продажу недійсним відмовити.

Рішення може бути оскржене до апеляційного суду Миколаївської області в порядку ст. 294 ЦПК України.

Суддя: