Вознесенський міськрайонний суд Миколаївської області
'справа № 1407/2-0-143/11'
РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 жовтня 2011 року. Вознесенський міськрайонний суд Миколаївської області у

складі:

головуючої судді - ВОСТРІКОВОЇ Л В

при секретарі - КОЗАЧЕНКО О І.

з участю:

представника заявника- СМЕЛЯНЦЯ О В.,

заявника- ЛУЦЕНКО В Г.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м.Вознесенськ цивільну справу за заявою ОСОБА_1 про встановлення фактів що мають юридичне значення

ВСТАНОВИВ:

03.08.2011 року представник заявника звернувся до' суду з заявою про встановлення фактів що мають юридичне значення, в якій вказав що 25 03 1996 року померла ОСОБА_2. ОСОБА_1 є спадкоємцем ОСОБА_2 за заповітом, посвідченим 23.07.1993 року старшим державним нотаріусом 1-ї Вознесенської державної нотаріальної контори Миколаївської області і зареєстрованого в реєстрі за №1489. Інших спадкоємців після 'смерті ОСОБА_2 немає. ОСОБА_2 за заповітом заповіла ЛУЦЕНКО В Г квартиру АДРЕСА_1. в м Вознесенськ, Миколаївської області, яка належить їй на праві власності згідно свідоцтва на право власності на житло від

24.06.1993 року, виданого органом приватизації Вознесенської міської ради народних депутатів Миколаївської області від 24.06.1993 року. В реєстрі прав власності на нерухоме майно вищевказане свідоцтво внесено Вознесенським МБТІ 01.07.1993 р за реєстровим № 8169. В заяві представник заявника зазначив, що заявниця в серпні 2010 року звернулася до 1-ї Вознесенської Державної нотаріальної контори Миколаївського нотаріального округу з метою оформлення спадщини за заповітом. Але отримала відмову, та рекомендацію звернутися до суду, оскільки в заповіті посвідченому

23.07.1993 року прізвище заповідача записано як «КОЛЕСНІЧЕНКО», а в свідоцтві про смерть - «КОЛІСНІЧЕНКО» Тому, представник заявника просить суд 1)'. встановити факт належності ОСОБА_1 правовстановлюючого документу - заповіту виданого ОСОБА_3, посвідченого 23.07.1993 року старшим державним нотаріусом 1-ї Вознесенської державної нотаріальної контори Миколаївської області і зареєстрований в реєстрі за N9 1489 та складений на ім»я ОСОБА_3: 2) встановити факт належності ОСОБА_2 правовстановлюючого документу - свідоцтва на право власності на житло від 24.06.1993 року, виданого органом приватизації Вознесенської міської Ради народних депутатів Миколаївської області, згідно розпорядження № 726 Вознесенської міської Ради народних депутатів Миколаївської області від 24.06.1993 року та складеного на ім»я КОЛЕСНІЧЕНКО ОСОБА_4 того, виходячи з того що ОСОБА_2 проживала разом із заявником за адресою : м Вознесенськ, Миколаївської області, вул. Маяковського. буд № 94 з 24.06.1993 року по день своєї смерті 25.03.1996 року та заявник вчинив відповідні дії, які свідчать про прийняття нею спадщини, тому представник заявника просить суд встановити факт прийняття заявником спадщини після смерті спадкодавця.

В судовому засіданні представник заявника та заявник заяву підтримали в повному обсязі, просили суд її задовільнити.

Представник заінтересованої особи -представник Вознесенської міської ради в судове засідання не з»явився. Надіслав суду заяву, в якій просиЛ> суд розглядати справу у його відсутності, з заявою не згоден, надіслав суду письмові заперечення, в яких вказав, що вимоги про встановлення юридичних фактів є необгрунтованими та такими, що не відповідають законодавству України, а тому не підлягають задоволенню.

і ч

Заслухавши учасників цивільного процесу, свідків, дослідивши матеріали спраі суд приходить до слідуючого.

Відповідно до ч. 1 ст. 256 ЦПК України суд розглядає справи про встановлені фактів, що мають юридичне значення, у тому числі про встановлення фактів належної правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім»я, по батькові місце та ні

народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з ім»ям. по батької прізвищем, місцем та часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві п| народження або паспорті.

Із свідоцтва про смерть спадкодавця, виданого 26.03Н 996-року відділом реєстраї громадянського стану Вознесенського міськвиконкому Миколаївської області 26.03 199 року, актовий запис № 235, вбачається, що її прізвище, ім»я, по-батькові записане і «КОЛІСНІЧЕНКО ЛУКЕРІЯ ДМИТРІВНА» (а с 6) Проте в заповіті, який посвідчеі- 23.07.1993 року старшим державним нотаріусом 1-ї Вознесенської державні нотаріальної контори Миколаївської області і зареєстровано в реєстрі за № 148 прізвище спадкодавця записане як «КОЛЕСНІЧЕНКО» (а.с.7), що збігається свідоцтвом на право власності на житло, яке видане 24.06.1993 року органо приватизації Вознесенської міської ради народних депутатів, Миколаївської області н квартиру АДРЕСА_2. в м Вознесенську (а с 8).

Із технічного паспорту на квартиру, що знаходиться у власності громадянин« прізвище спадкодавця записане як «КОЛЕСНІЧЕНКО» (а.с. 9, 10).

В силу ст.256 ч.2 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені тако; інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнови прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення Відповідно до п.16 ч.2 Постанови № 7 Пленуму Верховного Суду України вц 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування», заповіт є праві чином, тому на нього поширюються загальні положення про лравочини, якщо ; книзі шостій ЦК немає відповідного правила.

З заповіту від 23.07.1993р. (а.с. 7) видно, що ОСОБА_3 заповіла однокімнатну квартиру №3 по вул.. Пушкінській №14 ОСОБА_1

В силу ст.549 ЦК УРСР визнається, що спадкоємець прийняв спадщину: якщо в) фактично вступив в управління або володіння спадковим майном . Із пояснень заявника, з також із довідки виданої головою вуличного комітету 24.02.1997 року вбачається, ще заявниця з 24.06.1993 року проживала з ОСОБА_5 за адресою м. Вознесенськ вул.Маяковського,94,(а.с.11).

Свідок ОСОБА_6 суду пояснила, що спадкодавець була її двоюрідною тіткою яка померла 25.03.1996 року, правильно її прізвище КОЛІСНІЧЕНКО. ОСОБА_4 того свідок вказала що ОСОБА_5 проживала з заявницею з 1993 року по день смерті Свідку відомо, що ще при житті ОСОБА_5 залишала заповіт на ім»я ОСОБА_1Г, Свідок стверджує, що інших спадкоємців у КолісниченкоЛ.Д.немає.

Свідок ХЛЕБНІКОВ І,О. суду пояснив, що знав покійну ОСОБА_2, оскільки вони жили по-сусідству, померла вона у 1996 році. ОСОБА_4 того, свідок пояснив, що з нею з 1993 р. жила ОСОБА_1. Свідок стверджує, що дітей та чоловіка у спадкодавця не було ОСОБА_1 ховала ОСОБА_5 - - ¦

Тому, виходячи з вищевикладеного. суд вважає, що оскільки юридичні факти породжують для заявника правові наслідки - отримання свідоцтва про право на спадщину, то на думку суду, є правові підстави згідно ст.ст. 256-258 ЦПК України для задоволення заяви.

Керуючись ст.ст. 10, 11, 209, 212-215, 259 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Заяву ОСОБА_1 про встановлення фактів що мають юридичне значення - задовільнити. *

Встановити факт належності ОСОБА_1 правовстановлюючого документу - заповіту виданого ОСОБА_2, посвідченого 23.07.1993 року старшим державним нотаріусом 1-ї

Г

Вознесенської державної нотаріальної контори Миколаївської області і зареєстрованим в реєстрі за № 1489 та складеного на ім»я ОСОБА_3,

Встановити факт належності ОСОБА_2, яка померла 25.03.1996 року в м. Вознесенську Миколаївської області, правовстановлюючого документу - свідоцтва на право власності на житло від 24.06. 1993 року, виданого органом приватизації Вознесенської міської Ради народних депутатів Миколаївської області, згідно розпорядження № 726 Вознесенської міської Ради народних депутатів Миколаївської області від 24.06.1993 року та складеного на ім»я ОСОБА_3.

Встановити факт прийняття ОСОБА_1 спадщини після смерті ОСОБА_2, яка померла 25.03 1996 року в м Вознесенську Миколаївської області.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Миколаївської області через Вознесенський міськрайонний суд протягом 10 днів з дня проголошення рішення

СУДДЯ : Л.В.Вострікова