Апеляційний суд Житомирської області
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
31 травня 2011 року колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Житомирської області в складі:
головуючого - судді Кочетова Л.Г.,
суддів Широкової Л.В., Худякова А.М.,
з участю секретаря Пюра Г.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Житомирі апеляційну скаргу військової частини НОМЕР_1 на рішення Новоград-Волинського міськрайонного суду Житомирської області від 05.04.2011 року по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до військової частини НОМЕР_1 про поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу та відшкодування моральної шкоди, -
встановила:

В лютому 2011 року ОСОБА_1 звернулася до суду з вказаним позовом та в обгрунтування вимог зазначила, що вона працювала у відповідача на посаді начальника фінансово-економічного відділення - головного бухгалтера. З 30.01.2008 року по
30.01.2011 року перебувала у відпусці по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку. 31.01.2011 року була звільнена за скороченням штатів. Звільнення вважає незаконним, оскільки скорочення штатів не мало місця, її посаду обіймає інша особа, вона не була попереджена про наступне звільнення за два місяці, як це вимагає закон.
Рішенням Новоград-Волинського міськрайонного суду Житомирської області від
05.04.2011року позов задоволено частково: змінено дату звільнення відповідача на
31.03.2011року, стягнуто середній заробіток за цей період та 250 грн. на відшкодування моральної шкоди.
В апеляційній скарзі представник військової частини просить рішення суду скасувати та постановити нове рішення, яким відмовити в задоволенні позову, посилаючись на те, що позивач належним чином була повідомлена про наступне звільнення, моральна шкода є недоведеною, судом невірно стягнуто судові витрати.
Вислухавши доводи представника апелянта, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах, передбачених ст. 303 ЦПК України, колегія судців приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню виходячи з наступного.
У відповідності до вимог ст. 49-2 КЗпП України, про наступне вивільнення працівників персонально попереджають не пізніше ніж за два місяці.
У відповідності до вимог ст. 60 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.
З матеріалів справи вбачається, що позивач повідомлялася про наступне вивільнення згідно списку особового складу в/ч НОМЕР_1 попереджених про розформирування частини 01.03.2007 року (а.с. 20). З даного списку вбачається, що вказане попередження не було персональним. Після настання терміну, про звільнення з якого попереджалася позивач, звільнення проведено не було і вона продовжувала працювати.
Як вбачається з персонального попередження про наступне вивільнення від 30.11.2010 року, в ньому відсутні будь-які відмітки про те, що воно було доведене до позивача або про її відмову від його отримання.
При таких обставинах суд дійшов до привильного висновку, що обставини, на які відповідач посилається як на підставу своїх вимог суду, а саме, що позивач персонально повідомлялася про наступне звільнення не доведені.
Не можуть бути прийняті судом до уваги твердження відповідача про те що недоведено існування обставин, що свідчать про спричинення позивачу моральної шкоди, оскільки саме порушення порядку її звільнення, вимагало від неї додаткових зусиль для організації свого життя.
Наведені в апеляційній скарзі доводи, висновків суду першої' інстанції не спростовують, а тому на підставі ст. 308 ЦПК України, колегія суддів приходить до висновку, що підстави для скасування рішення відсутні.
Керуючись ст. ст. 209, 218, 303, 304 307, 308, 313-315, 317, 319, 324, 325 ЦПК України, колегія суддів, -
ухвалила:

В задоволенні апеляційної скарги військової частини НОМЕР_1 відмовити.
Рішення Новоград-Волинського міськрайонного суду Житомирської області від
05.04.2011року залишити без змін. ,
Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржено до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили.
Головуючий
Суддя: