Справа № 22-ц-1026/11 Головуючий у І інстанції Мартинов Є.О.
Провадження № Доповідач у 2 інстанції ОСОБА_1
Категорія 26 03.02.2011
РІШЕННЯ

Іменем України

03 лютого 2011 року колегія суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду Київської області у складі:

головуючого судді Суханової Є.М., суддів: Данілова О.М., Мельника Я.C., при секретарі Ходаковській А.Б.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за апеляційною скаргою Бориспільського міжрайонного прокурора Київської області в інтересах держави в особі Київської обласної ради, Головного управління Держкомзему в Київській області на рішення Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 14 вересня 2007 року в справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Гео-Сервіс» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості,

ВСТАНОВИЛА:

В серпні 2007 року позивач звернувся до суду із зазначеним позовом, посилаючись на те, що між відповідачем та позивачем був укладений договір позики, згідно якого позивач позичив відповідачу грошові кошти у розмірі 834 765 грн. до ЗО квітня 2007 року. Відповідач у порушення прийнятих на себе обовязків борг не повернув, тому позивач просив суд звернути стягнення на земельну ділянку належну відповідачу та визнати його власником і встановити порядок виконання рішення суду шляхом заборони компетентними органами відмовляти у виготовленні Державного акту на право приватної власності на земельну ділянку, який буде виготовлятися на його імя.

Рішенням Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 14 вересня 2007 року позовні вимоги ТОВ «Гео-Сервіс» задоволено

Не погодившись з висновками, наведеними в рішенні суду, Бориспільський міжрайонний прокурор Київської області в інтересах держави в особі Київської обласної ради, Головного управління Держкомзему в Київській області звернувся з апеляційною скаргою, в якій просить рішення суду скасувати з підстав неповного зясування обставин, що мають значення для справи, недоведеності висновків суду обставинам справи, порушення та неправильного застосування норм матеріального і процесуального права та ухвалити нове рішення, яким відмовити у задоволенні позову в повному обсязі.

Апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст. 213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих

обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Як вбачається з матеріалів справи, Бориспільською міжрайонною прокуратурою, на виконання вимог ст.ст. 8, 20, 36-1 Закону України «Про прокуратуру» проведено перевірку щодо законності вказаного судового рішення, за наслідками якої встановлено, що дане рішення є протиправним через те, що грубо суперечить вимогам норм матеріального і процесуального права.

Згідно зі ст. 8 Земельного кодексу України забезпечення реалізації державної політики у сфері земельних відносин в межах областей покладається на ооласні ради.

У відповідності до вимог ст. 188 Земельного кодексу України державний контроль за використанням та охороною земель здійснюється уповноваженими органами виконавчої влади по земельних ресурсах, яким на території Київської області є Головне управління Держкомзему в Київській області.

Конституція України в ст. 14 передбачає, що земля є основним національним багатством, що перебуває під особливою охороною держави. Право власності на землю гарантується. Це право набувається і реалізується громадянами, юридичними особами та державою виключно відповідно до закону.

Як вбачається з оскаржуваного рішення Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 14 вересня 2007 року, між позивачем ТОВ «Гео-Сервіс» та ОСОБА_2 Юхимовичем ЗО жовтня 2006 року укладено договір позики за № 30/10. Відповідно до умов вказаного договору, позивач передав у власність відповідачу грошові кошти у сумі 834 765 грн., а у відповідача виник обов'язок повернути позивачу вказані кошти. В зв'язку із ймовірною неможливістю стягнення боргу в сумі 834 765 грн. з відповідача ОСОБА_2 на користь позивача ТОВ «Гео-Сервіс» за рахунок іншого майна, судом звернено стягнення на наступні земельні ділянки: перша - 4,3508 га; друга - 0,0108 га; третя - 0,1659 га за цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, які розташовані в адміністративних межах Вороньківської сільської ради Бориспільського району Київської області що належать ОСОБА_2 на праві приватної власності на підставі Державного акту на право власності на земельну ділянку серії КВ № 13733 від 27 лютого 2004 року.

Приймаючи вказане рішення, суд порушив вимоги ст. 139 Земельного кодексу України, якою встановлено імперативний припис, згідно якого при зверненні стягнення на земельну ділянку, що перебуває у власності громадянина чи юридичної особи земельна ділянка підлягає продажу на земельних торгах, що проводяться у формі аукціону. Враховуючи вказані вимоги земельного законодавства, у суду відсутні повноваження своїм рішенням припиняти право власності відповідача у справі № 2-2689/2007 на земельні ділянки та визнавати його за позивачем, внаслідок чого земельні ділянки, на які звернено стягнення, повинні були реалізуватись через земельні торги.

При вирішенні спору судом також не враховано те, що рішення суду про звернення стягнення на земельні ділянки в порядку, передбаченому ст. 139 Земельного кодексу України, на даний час не може бути виконане у відповідності

до вимог п.п. б) п. 15 «Перехідних положень» Земельного кодексу України, згідно якого до 01 січня 2008 року не допускається: - купівля-продаж або іншим способом відчуження земельних ділянок і зміна цільового призначення (використання) земельних ділянок, які перебувають у власності громадян та

юридичних осіб для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, земельних ділянок, виділених в натурі (на місцевості) власникам земельних часток (паїв) для ведення особистого селянського господарства, а також земельних часток (паїв), крім передачі їх у спадщину, обміну земельної ділянки на іншу земельну ділянку відповідно до закону та вилучення (викупу) земельних ділянок для суспільних потреб, оскільки продаж земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства на земельних торгах підпадає під дію вказаного мораторію.

Також, при вирішенні спору, суд заборонив органам виконавчої влади відмовляти у вчиненні певних дій, чим порушено ст. 15 ЦП К України, згідно якої суди розглядають в порядку цивільного судочинства справи про захист порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод і інтересів, що виникають із цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин, а також з інших правовідносин, крім випадків, коли розгляд таких справ проводиться за правилами іншого судочинства.

Згідно з вимогами п. 1 ч. 1 ст. З Кодексу адміністративного судочинства України, справа адміністративної юрисдикції (далі - адміністративна справа) - переданий на вирішення адміністративного суду публічно-правовий спір, у якому хоча б однією із сторін є орган виконавчої влади, орган місцевого самоврядування, їхня посадова чи службова особа або інший суб'єкт, який здійснює владні управлінські функції на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

Цей же Кодекс у ст. 162 передбачає, що в разі задоволення адміністративного позову суд може прийняти постанову про зобов'язання відповідача утриматися від вчинення певних дій.

Таким чином, з врахуванням ст. 17 КАС України, спір про заборону вчинення певних дій органам виконавчої влади не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства в зв'язку з тим, що відноситься до компетенції адміністративних судів.

Одночасно встановлено, що вищевказане судове рішення є протиправним, у зв'язку з тим, що в ньому вирішено питання про права та обов'язки осіб, які не брали участі у справі, зокрема заборонено вчиняти дії: відділу містобудування та архітектури Бориспільської районної державної адміністрації, Бориспільського районного відділу земельних ресурсів. Київському обласному головному управлінню земельних ресурсів, Бориспільській районній державній адміністрації, Київському обласному відділу Київської регіональної філії Державного підприємства «Центр Державного земельного кадастру при Держкомземі України» та Бориспільського районного відділу Київської регіональної філії Державного підприємства «Центр Державного земельного кадастру при Держкомземі України».

Беручи до уваги викладене необхідно зазначити, що державна політика у сфері земельних відносин, в частині відчуження земельних ділянок за рішенням суду, полягає у дотриманні громадянами та юридичними особами вищезгаданих норм СТ. 139 та П.П. б) П. 15 «Перехідним положень» Земельного кодексу України, а незастосування судом цих норм свідчить про порушення державних інтересів, які полягають в забезпеченні дотримання принципів регулювання суспільних відносин у вказаній галузі.

З вищезазначених підстав рішення Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 14 вересня 2007 року у цивільній справі № 2-2689/2007 суперечить державній політиці у сфері земельних відносин та порушує державні інтереси в цій галузі, забезпечення реалізації яких покладено на Київську обласну раду та Головне управління Держкомзему в Київській області.

Закон України «Про прокуратуру» в ч. 1 ст. 35 передбачає, що прокурор може вступити у справу в будь-якій стадії процесу, якщо цього вимагає захист конституційних прав громадян, інтересів держави та суспільства, і зобов'язаний своєчасно вжити передбачених законом заходів до усунення порушень закону, хоч би від кого вони виходили. Прокурор має рівні права з іншими учасниками судового засідання.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 45 ЦПК України прокурор здійснює в суді представництво інтересів громадянина та держави в порядку, встановленому цим Кодексом та іншими законами, і може здійснювати представництво на будь-якій стадії судового процесу.

За таких обставин, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, оскільки рішення суду не відповідає обставинам справи, ухвалене з порушенням норм матеріального та процесуального права, з підстав викладених в апеляційній скарзі, з ухваленням нового рішення про відмову в задоволенні позову Товариства з обмеженою відповідальністю «Гео-Сервіс» про стягнення заборгованості, відповідно до вимог ст. 309 ЦПК України.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 309, 313, 314,316 ЦПК України, колегія суддів, -

ВИРІШИЛА:

Апеляційну скаргу Бориспільського міжрайонного прокурора Київської області в інтересах держави в особі Київської обласної ради, Головного управління Держкомзему в Київській області задовольнити.

Рішення Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 14 вересня 2007 року скасувати і ухвалити нове рішення, яким відмовити в задоволенні позову Товариства з обмеженою відповідальністю «Гео-Сервіс» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості.

Рішення набирає законної сили з моменту його проголошення і може бути оскаржено в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий

Судді