РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27.04.2011

Славутський міськрайонний суд Хмельницької області в складі:

головуючої - судді Маршал І.М.,

при секретарі Мелашенко О.В.,

розглянувши в відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Славута цивільну справу за позовом Публічного акціонерного товариства Банк Фінанси та Кредит до ОСОБА_1, ОСОБА_2 про стягнення заборгованості,-

ВСТАНОВИВ:

Публічне акціонерне товариство Банк Фінанси та Кредитзвернулось до суду з позовом до ОСОБА_1 та ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором № 25-224/16 від 6 листопада 2007 року в розмірі 82 827, 56 гривень та витрати понесені у звязку із сплато державного мита в розмірі 828,28 гривень та витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи у розмірі 120 гривень гривень.

На обґрунтування своїх вимог позивач зазначає, що 6 листопада 2007 року між Відкритим акціонерним товариством Банк Фінанси та Кредит, правонаступником якого є публічне акціонерне товариство Банк Фінанси та Кредит, та відповідачкою ОСОБА_1 був укладений кредитний договір № 25-224/16. відповідно до у мов договору банк надав ОСОБА_1 у тимчасове користування на умовах повернення, строковості та платності кредит в сумі 38 564 гривні зі сплатою відсотків за процентними ставками, визначеними у п. 4.1 договору за користування кредитними коштами з кінцевим терміном погашення кредиту до 5 листопада 2012 року.

У відповідності до п. 3.3 договору позичальник зобовязаний щомісячно, в строк з 1 по 10 число кожного місяця повертати кредит шляхом сплати щомісячного необхідного платежу у розмірі 642, 73 грн. для зниження позичкової заборгованості та нараховані відсотки відповідно до графіка погашення кредиту. Проте позичальником дані умови договору порушуються, не сплачуються обовязкові платежі.

Відповідно до п. 3.8 договору банк має право вимагати від позичальника дострокового виконання зобовязань щодо повернення кредиту, сплати нарахованих відсотків та інших платежів, передбачених договором, можливих штрафних санкцій, якщо позичальник не вніс чергові мінімально необхідні платежі у термін, визначений п. 3.3 договору.

Заборгованість по кредитному договору ОСОБА_1 перед банком станом на 19 січня 2011 року складає 82 827,56 грн., з яких : заборгованість за тілом кредиту 13 588,75 грн., сума заборгованості за простроченим тілом кредиту 12 584,23 грн., заборгованість за простроченими відсотками 5 945,25 грн., сума нарахованих відсотків 224,80 грн., пеня за простроченою заборгованістю 50 484,53 грн.

В якості забезпечення виконання за кредитним договором 6 листопада 2007 року між ОСОБА_2 та позивачем був укладений договір поруки, відповідно до п. 1.1 якого відповідач ОСОБА_2 поручився перед банком за належне виконання позичальником ОСОБА_1 взятих на себе зобовязань.

Відповідно до п.2.1, 2.2 договору поруки поручитель відповідає перед кредитором у повному обсязі. Позичальник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники.

Представниками позивача неодноразово проводилися бесіди із відповідачами на предмет погашення заборгованості, однак відповідачами не здійснено дій до виконання своїх зобовязань перед позивачем.

В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав.

Відповідач ОСОБА_1 позовні вимоги не визнала, суду пояснила, що кредитний договір та договір поруки укладалися, коли вони із відповідачем ОСОБА_2 були подружжям. У минулому році подружжя розлучилося і ними добровільно було поділено майно - автомобіль, на купівлю якого брався кредит було залишено відповідачу ОСОБА_2 Про вказане вона повідомляла банк. Вважає, що оскільки вона не користується автомобілем, то не може нести зобовязання й по сплаті кредиту, який було отримано на придбання автомобіля ВАЗ 21121.

Відповідач ОСОБА_2 позов визнав частково в частині вимог позивача щодо стягнення заборгованості за кредитом, крім суми пені у розмірі 50 484,53 грн. Вказав, що автомобілем користувався він, висловив пропозицію укласти із банком додаткову угоду на погашення заборгованості за кредитом за рахунок продажу автомобіля.

Заслухавши учасників процесу, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню частково, виходячи із наступних підстав.

Судом встановлено, що 6 листопада 2007 року між Відкритим акціонерним товариством Банк Фінанси та Кредит, правонаступником якого є публічне акціонерне товариство Банк Фінанси та Кредит, та відповідачкою ОСОБА_1 був укладений кредитний договір № 25-224/16. За даним договором банк надав ОСОБА_1 у тимчасове користування на умовах повернення, строковості та платності кредит в сумі 38 564 гривні зі сплатою відсотків за процентними ставками, визначеними у п. 4.1 договору за користування кредитними коштами з кінцевим терміном погашення кредиту до 5 листопада 2012 року. Кошти отримані за вказаним договором використовуються за цільовим призначенням для придбання автомобіля VAZ 21121.

ОСОБА_1 отримала кошти у кредит у сумі 38 564 грн., що засвідчується меморіальним ордером № 2103250 від 6 листопада 2007 року.

У відповідності до п. 3.3 договору позичальник зобовязаний щомісячно, в строк з 1 по 10 число кожного місяця здійснювати погашення позичкової заборгованості за кредитними ресурсами в розмірі 642, 73 грн. та нараховані відсотки відповідно до графіка погашення кредиту ( додаток №1 кредитного договору).

Відповідачкою ОСОБА_1 порушуються умови договору і не сплачуються обовязкові платежі.

Відповідно до п. 3.8 кредитного договору банк має право вимагати від позичальника дострокового виконання зобовязань щодо повернення кредиту, сплати нарахованих відсотків та інших платежів, передбачених договором, можливих штрафних санкцій, якщо позичальник не вніс чергові мінімально необхідні платежі у термін, визначений п. 3.3 договору.

Пунктом 6.1 договору встановлено, що у випадку прострочення виконання зобовязань позичальника щодо повернення кредиту, сплати всіх нарахованих відсотків, комісій та можливих штрафних санкцій позичальник сплачує банку пеню в розмірі 1% від простроченої суми за кожен день прострочення.

Відповідачка ОСОБА_1 не виконує взяті на себе зобов'язання з повернення грошових коштів, внаслідок чого станом на 19 січня 2011 року заборгованість за кредитним договором склала 82 827,56 грн., з яких : заборгованість за тілом кредиту 13 588,75 грн., сума заборгованості за простроченим тілом кредиту 12 584,23 грн., заборгованість за простроченими відсотками 5 945,25 грн., сума нарахованих відсотків 224,80 грн., пеня за простроченою заборгованістю 50 484,53 грн.

За договором поруки від 6 листопада 2007 року, укладеним між ОСОБА_2 та позивачем, відповідач ОСОБА_2 поручився перед банком за належне виконання позичальником ОСОБА_1 взятих на себе зобовязань у повному обсязі.

Відповідно до п.2.1, 2.2 договору поруки у випадку невиконання боржником зобовязань за кредитним договором боржник та поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що й боржник.

Ці обставини підтверджуються: кредитним договором № 25-224/16 від 6 листопада 2007, укладеним між ВАТ(ПАТ) "Банк "Фінанси та Кредит" та ОСОБА_1; довідкою-розрахунком заборгованості відповідача за цим договором; заявою позичальника ОСОБА_1 на отримання кредиту; меморіальним ордером про видачу готівки № 2103250 від 6 листопада 2007 року; договором поруки № 25-224/16 від 6 листопада 2007 року, укладеним між ВАТ ( ПАТ) Банк Фінанси та Кредит та ОСОБА_2; статутом та свідоцтвом про державну реєстрацію ПАТ "Банк "Фінанси та Кредит".

Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

В силу ч. 1 ст. 1048 цього Кодексу позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором.

Статтею 526 ЦК України визначено, що зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

За договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов'язку( ст. 552 ЦК України).

Відповідно до ст. 554 ЦК України у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя.

Порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання)( ст. 610 ЦК України).

Відповідно до ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

З огляду на викладене суд приходить до висновку, що ОСОБА_1 та ОСОБА_2 не виконують належним чином зобов'язання з повернення грошових коштів ПАТ "Банк "Фінанси та Кредит", яке вправі вимагати повернення кредиту та сплати процентів за користування ним і штрафних санкцій.

У відповідності до ч. 3 ст. 551 ЦК України розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення.

На думку суду розмір нарахованої пені значно перевищує розмір завданих збитків, тому суд приходить до висновку про необхідність зменшення розміру пені до 15 000 грн.

Таким чином, з відповідачів на користь позивача підлягає стягненню заборгованість по кредитному договору, яка виникла станом на 19 січня 2011 року у сумі 32 343 гривні 03 копійки та пеня у розмірі 15 000 гривень.

Керуючись ст.ст. 10, 11, 60, 88, 212-215, 226 ЦПК України, ст.ст. 526, 551, 552, 554, 610,611, 1054, 1048 ЦК України, суд

ВИРІШИВ:

Позовну заяву задоволити частково.

Стягнути солідарно з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на користь Публічного акціонерного товариства Банк Фінанси та Кредит ( м. Київ, вул. Артема, 60, к/р 0980, ) заборгованість по кредиту та відсотках у сумі 32 343 гривні 03 копійки, пеню у розмірі 15 000 гривень, судовий збір у розмірі 828 гривень 28 копійок та витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду цивільної справи у розмірі 120 гривень.

В решті позовних вимог відмовити.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Хмельницької області через суд першої інстанції шляхом подачі в 10-денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги.

Суддя Маршал І. М.