Справа № 22-ц-1596/11 Головуючий у І інстанції Саган В.М.
Провадження № Доповідач у 2 інстанції ОСОБА_1
Категорія 26 10.02.2011
УХВАЛА

Іменем України

10 лютого 2011 року колегія суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду Київської області у складі:

головуючого судді Су ханової Є.М., суддів: Данілова G.M., ОСОБА_2, при секретарі Ходаковській А.Б.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_3 на рішення Бориспільського міськрайонного суду Київської області від ЗО листопада 2010 року в справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Кредит ОСОБА_4» до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за договором овердрафту,

ВСТАНОВИЛА:

У квітні 2010 року позивач звернувся до суду з зазначеним позовом, посилаючись на те, що відповідач за кредитним договором не сплачує кошти, тому просить стягнути заборгованість в сумі 35625,38 гривень.

Рішенням Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 30 листопада 2010 року позов ТОВ «Кредит ОСОБА_4» задоволено.

Стягнуто з ОСОБА_3 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Кредит ОСОБА_4» заборгованість за кредитом в розмірі 35625,38 гривень та судові витрати, а всього 36101,63 гривень.

В апеляційній скарзі ОСОБА_3 просить скасувати рішення суду, з підстав неповного з'ясування обставин, що мають значення для справи, невідповідності висновків суду обставинам справи, порушення норм матеріального і процесуального права та ухвалити нове рішення, яким відмовити в задоволенні позову.

Апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Законним відповідно до ст. 213 ЦПК України є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства вирішив справу згідно із законом.

Обгрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно зясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були дослідженні в судовому засіданні.

Згідно ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Задовольняючи позов суд виходив з того, що оскільки АБ «ОСОБА_5 Україна »

відпустив ГОВ «Кредит ОСОБА_4» право грошової вимоги до відповідача ОСОБА_3

С.М., тому він повинен сплатити всю заборгованість протягом 90 днів, що відповідач не зробив.

Проте з такими висновками суду повністю погодитись не можна, оскільки вони не ґрунтуються на матеріалах справи та вимогах закону.

Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_3 являється клієнтом Акціонерного Банку «ОСОБА_5 Україна » відповідно до умов додаткового договору про встановлення овердрафту за картковим рахунком до договору приєднання, укладеного шляхом приєднання клієнтом ДО загальних умов надання банківських послуг АБ «ОСОБА_5 Україна » від 26 лютого 2009 року. Даний договір був укладений між сторонами на один

рік, згідно якого на відповідача було покладено обовязок сплачувати відсотки за' користування грошовими коштами, наданими банком, та повернути суму позики до закінчення строку дії договору, а саме до 26.02.2010 року. Протягом року ОСОБА_3 сплачував на рахунок банку всі відсотки за користування грошима і лише 27 лютого 2010 року став боржником перед банком.

Відповідно до вимог ст. 16 ЦПК України не допускається обєднання в одне провадження вимог, які підлягають розгляду за правилами різних видів судочинства, якщо інше не встановлено законом.

За вимогами ч. 1 ст. 15 ЦПК України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи про захист порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають із цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин, а також з інших правовідносин, крім випадків, коли розгляд таких справ проводиться за правилами іншого судочинства.

Згідно із ч. 1 ст. 1 ст.ст. 2, 12 Господарського процесуального кодексу України справи, у яких сторонами є юридичні особи та громадяни, які здійснюють підприємницьку діяльність без створення юридичної особи і в установленому порядку набули статусу субєкта підприємницької діяльності, розглядаються господарськими судами.

Відповідач являється фізичною особою - підприємцем, що стверджується копією свідоцтва про державну реєстрацію фізичної особи-підприємця.

За таких обставин, колегія суддів прийшла до висновку, що рішення суду не відповідає обставинам справи, ухвалене з порушенням норм матеріального і процесуального права та підлягає скасуванню відповідно до вимог ст. 307 ч. 1 п. 4 ст. 310 ч. 1 ЦПК України із закриттям провадження у справі, оскільки даний позов повинен бути розглянутий в іншому судочинстві.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 310, 313, 314, 315 ЦПК України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 задовольнити частково.

Рішення Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 30 листопада 2010 року скасувати.

Провадження по справі закрити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних спраюдЬотягом двадцяти днів.

Головуючий

Судді