Справа № 2-2233/11
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26.12.2011

Сихівський районний суд м.Львова

в складі: головуючої-судді ОСОБА_1

при секретарі Гулі А.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Львові цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до кредитної спілки «Надія»про стягнення сум пайового внеску, інфляції та трьох відсотків річних -

в с т а н о в и в :

позивач звернувся до суду з позовом, в якому просить стягнути з відповідача на свою користь суму пайового внеску в розмірі 10000,00 грн., інфляційні втрати в сумі 2220,00 грн., 3% річних в сумі 777,53 грн. та понесені судові витрати в розмірі 120 грн. В обгрунтування позовних вимог покликається на те, що 20.02.2008р. уклав з відповідачем в особі голови правління ОСОБА_3 договір №26 про внесення додаткового пайового внеску, у відповідності з яким, позивач, як член кредитної спілки «Надія», вніс додатковий пайовий внесок на свій рахунок на умовах зворотності в розмірі 10000,00 грн. на строк 12 місяців до 20.02.2009р. з виплатою 25% річних щоквартально. Після закінчення дії договору, позивач звернувся 23.02.2009р. до відповідача з вимогою отримання суми внесеного пайового внеску з нарахованими відсотками, однак одержав лише нараховані відсотки, нараховані на внесок в розмірі 2157,54 грн. Основну суму вкладу відповідач по даний час не повернув, у звязку з чим просить стягнути вказану суму пайового внеску з врахуванням індексу інфляції та 3% річних за прострочення відповідачем грошового зобовязання.

Позивача в судове засідання не зявився, подав заяву, у якій позов підтримав, просить розглядати справу у його відсутності, а позов задоволити. Проти заочного розгляду справи не заперечив.

Відповідач в судове засідання не зявився, хоча належним чином був повідомлений про час та місце розгляду справи, а тому відповідно до ст.224 ЦПК України, суд вважає за можливе розглядати справу заочно, у його відсутності на підставі наявних у справі доказів.

Зясувавши дійсні обставини справи та перевіривши їх доказами, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав.

Судом встановлено, що 20.02.2008р. між позивачем та відповідачем був укладений договір № 26 про внесення додаткового пайового внеску, у відповідності до якого, позивач, як член кредитної спілки «Надія», вніс додатковий пайовий внесок на свій рахунок на умовах зворотності в розмірі 10000,00 грн. на строк 12 місяців до 20.02.2009р. з виплатою 25% річних щоквартально. Позивачем виконані умови договору, щодо внесення коштів в сумі 10000,00 грн. на рахунок відповідача, що підтверджується членською книжкою з номером особового рахунку 0041 виданою 20.02.2008р. та квитанцією № 124 до прибуткового касового ордера серії 02АААЖ №075477.

Так, пунктом 1 ч.2 ст.11 ЦК України передбачено, що підставою виникнення цивільних прав та обовязків є договір. У ч 2 ст.509 ЦК України зазначено, що зобовязання виникають з підстав, встановлених ст.11 ЦК України. Тобто, з моменту укладення даного договору у сторін виникли взаємні права і обовязки. Згідно із ст.629 ЦК України, договір є обовязковим для виконання сторонами.

Відповідно до п.2.2 договору, спілка зобовязується повернути члену кредитної спілки вказану суму внеску.

Згідно п.4.3 договору, цей договір вступає в силу з моменту внесення повної суми вказаної в п.1.1 договору і діє до 20 лютого 2009р.

23.02.2009р., з причин спливу строків на які були внесені внески, позивач звернувся до відповідача з вимогою про повернення внеску в розмірі 10000,00 грн. з нарахованими за час дії договору відсотками, однак відповідач умов договору не виконав, повернувши позивачу лише кошти нарахованих відсотків в сумі 2157,54 грн.

Згідно з ст.526 ЦК України зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ст.1060 ЦК України за договором банківського вкладу незалежно від його виду банк зобовязаний видати вклад або його частину на першу вимогу вкладника, крім вкладів, зроблених юридичними особами на інших умовах повернення, які встановлені договором. Умова договору про відмову від права на одержання вкладу на першу вимогу є нікчемною.

Згідно ч.1 ст.23 Закону України «Про кредитні спілки», внески (вклади) членів кредитної спілки на депозитні рахунки, а також нарахована на такі кошти та пайові внески плата (проценти) належать членам кредитної спілки на праві приватної власності. У відповідності до ч.3 ст.23 Закону України «Про кредитні спілки»кожний член кредитної спілки має право одержати належні йому кошти, зазначені в частині першій цієї статті, у порядку і строки, які визначені відповідно до частини сьомої статті 10 цього Закону, статуту кредитної спілки або укладеними з членом кредитної спілки договорами.

Як вбачається з договору №26 від 20.02.2008р. укладеного між кредитною спілкою «Надія»та позивачем, останній є членом кредитної спілки та вніс членський внесок в розмірі 10000,00 грн., з процентною ставкою 25% річних. Тому відповідач зобовязаний повернути позивачу суму пайового вкладу в розмірі 10000,00 грн. та нараховані відсотки за 12 місяців дії договору.

Крім того, відповідно до ст.625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобовязання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобовязання, на вимогу кредитора зобовязаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Так, згідно наданого позивачем розрахунку та рекомендацій ВСУ №62-97р від 03.04.1997р. відносно порядку застосування індексів інфляції при розгляді судових справ, вбачається, що розмір сум індексації основного боргу становить 2220,00 грн., а розмір трьох відсотків річних за період з 20.02.2009р. по 23.09.2011р. складає 777,53 грн.

З огляду на наведене, суд приходить до висновку, що вимоги позивача повністю знайшли своє підтвердження та є обгрунтованими, такими що підлягають задоволенню, а тому з відповідача в користь позивача підлягає стягненню сума пайового внеску в розмірі 10000,00 грн., інфляційні втрати в сумі 2220,00 грн., 3% річних в сумі 777,53 грн.

Також, відповідно до ст.88 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню понесені позивачем судові витрати по сплаті витрат на інформаційно-технічне забезпечення в розмірі 120,00 гривень.

На підставі ст.ст.11, 509, 526, 610, 625, 629, 651 ЦК України, Закону України «Про кредитні спілки»та керуючись ст.ст. 10, 58-60, 88, 212-215, 224-228 ЦПК України, суд, -

в и р і ш и в :

позов задоволити. Стягнути з кредитної спілки «Надія»на користь ОСОБА_2 сума пайового внеску в розмірі 10 000 гривень, інфляційні втрати в сумі 2 220 гривень, три відсотки річних в сумі 777 гривень 53 коп. та 120 гривень судових витрат.

Рішення суду може бути переглянуте за заявою відповідача про перегляд заочного рішення, поданою протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Апеляційна скарга на рішення може бути подана позивачем до апеляційного суду Львівської області через Сихівський районний суд м.Львова протягом 10 днів після його проголошення.

Головуюча: