АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 22-ц/490/1105/11 Справа № 22ц-9321/11 Головуючий у 1 й інстанції - ОСОБА_1 Доповідач - Рудь В.В.
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 серпня 2011 року колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Дніпропетровської області в складі:

Головуючого судді: Рудь В.В.

суддів: Куценко Т.Р., Повєткіна В.В.

при секретарі: Куць О.О.

Розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Дніпропетровську цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2, до якої приєднався ОСОБА_3, на заочне рішення Індустріального районного суду м.Дніпропетровська від 29 грудня 2010 року за позовом Публічного акціонерного товариства ОСОБА_4 «Приватбанк» до Публічного акціонерного товариства «Акцент-Банк», ОСОБА_2, ОСОБА_3 про стягнення заборгованості, -

В с т а н о в и л а :

У грудні 2010року Публічне акціонерне товариство ОСОБА_4 «Приватбанк» звернулось з позовом до Публічного акціонерного товариства «Акцент-Банк», ОСОБА_2, ОСОБА_3 про стягнення заборгованості.

Позивач зазначав, що відповідно до укладеного договору №2008-012 від 29.01.2007року ОСОБА_2 отримала 29.01.2007року кредит у розмірі 150000,00 доларів США зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 16,00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення 27.01.2013року.

Зобовязання за вказаним договором забезпечено договором поруки №167 від 20.10.2010року, укладеним з поручителем ПАТ «А-БАНК» у розмірі 200грн. та договором поруки, укладеним з ОСОБА_3

У звязку з порушеннями зобовязання за Кредитним договором, ОСОБА_2 має заборгованість, яка станом на 15.12.2010року становить:

- заборгованість за кредитом 142884,43дол.США;

- заборгованість за процентами за користування кредитом 56788,56дол.США;

- пеня за несвоєчасне виконання зобовязань за договором 20706,42дол.США;

- штраф(Фіксована частина) 62,81дол.США;

- штраф(процентна складова) 11018,97дол.США,

Вимога, яка предявлена до поручителів щодо виконання забезпеченого зобовязання, залишена без задоволення.

Посилаючись на викладені обставини, позивач просив:

- стягнути солідарно з ОСОБА_2 та ОСОБА_3 заборгованість у розмірі 231436,06дол.США, що за курсом 7,96 відповідно до службового розпорядження НБУ №417/485 від 14 грудня 2010року складає 1842231,11грн. за кредитним договором №2008-012 від 29.01.2007року;

- стягнути солідарно з ПАТ «АКЦЕНТ-БАНК», ОСОБА_2 та ОСОБА_3 200грн.;

- з ОСОБА_2 та ОСОБА_3 стягнути 1950грн. за надання юридичних послуг та витрат, повязаних з оплатою правової допомоги адвоката та інших фахівців в галузі права(а.с.2-3).

Заочним рішенням Індустріального районного суду м.Дніпропетровська від 29 грудня 2010 року позов задоволено.

Стягнуто солідарно з ОСОБА_2 та ОСОБА_3 на користь ПАТ ОСОБА_4 «Приватбанк» заборгованість у розмірі 1 842 431,11грн., судовий збір у розмірі 1 700грн. та витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи у сумі 120,00грн., за надання юридичних послуг та витрат, повязаних з оплатою правової допомоги адвоката та інших фахівців в галузі права 1 950грн.

Стягнуто солідарно ПАТ «АКЦЕНТ-БАНК», ОСОБА_2 та ОСОБА_3 на користь ПАТ ОСОБА_4 «Приватбанк» 200грн.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2, до якої приєднався ОСОБА_3, просить заочне рішення суду скасувати як незаконне, посилаючись на порушення судом норм процесуального та матеріального права.

Перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції у межах доводів апеляційної скарги і вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з таких підстав.

Згідно ст.526 ЦК України зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу.

Відповідно до ст.527 ЦК України боржник зобовязаний виконати свій обовязок, а кредитор прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом.

Правові наслідки порушення зобовязання, забезпеченого порукою, передбачені ст.554 ЦК України, згідно якої у разі порушення боржником зобовязання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну)відповідальність поручителя.

Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки.

В ст.610 ЦК України зазначено, що порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання(неналежне виконання0.

Статтею 1054 ЦК України передбачено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

По справі встановлено, що 29 січня 2007року між Публічним акціонерним товариством ОСОБА_4 «Приватбанк» та ОСОБА_2 укладено кредитний договір №2008-012, за умовами якого ОСОБА_4 надав Позичальнику кредитні кошти в іноземній валюті в розмірі 150 000,00доларів США для придбання основних фондів зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 16,00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення 27.01.2013року(а.с.13-16).

Додатком №1 до кредитного договору передбачено графік повернення кредиту та сплати процентів за користування кредитом(а.с.17).

В рахунок забезпечення виконання боргових зобовязань за Кредитним договором між ПАТ ОСОБА_4 «Приватбанк» та ОСОБА_3 укладено договір поруки № 2008/012 від 29 січня 2008року, згідно умов якого останній зобовязався відповідати за повне та своєчасне виконання позичальником боргових зобовязань за кредитним договором(а.с.21).

20 жовтня 2010року між ПАТ ОСОБА_4 «Приватбанк» та ПАТ «АКЦЕНТ-БАНК» укладено договір поруки №167 за умовами якого та згідно Додатку 1 до договору поруки останнє зобовязалось відповідати перед позивачем за виконання відповідачем ОСОБА_2 в межах суми 200грн.(а.с.7-8).

Як видно із справи, згідно розрахунку заборгованості ПАТ КБ «Приватбанк» заборгованість за вказаним кредитним договором у боржника ОСОБА_2 станом на 15.12.2010року становить 231461,19дол.США, а саме:

- заборгованість за кредитом 142884,43дол.США;

- заборгованість за процентами за користування кредитом 56788,56дол.США;

- пеня за несвоєчасне виконання зобовязань за договором 20706,42дол.США;

- штраф(Фіксована частина) 62,81дол.США;

- штраф(процентна складова) 11018,97дол.США,

Встановивши вказані обставини та докази в їх підтвердження, суд, з урахуванням зазначених вимог закону, що регулюють встановлені правовідносини, прийшов до правильного висновку про солідарне стягнення з ОСОБА_2 та ОСОБА_3 на користь ПАТ ОСОБА_4 «Приватбанк» заборгованості за кредитним договором у розмірі 1 842 431,11грн.

Посилання ОСОБА_2 в скарзі на те, що суд розглянув справу у її відсутність без належного повідомлення, не можуть бути взяті до уваги, оскільки суд розглянув справу в порядку глави 8 ЦПК України(заочний розгляд справи). Доказів, які б спростовували визначену суму заборгованості за кредитним договором ОСОБА_2, як це передбачено ст.60 ЦПК України, в апеляційній інстанції не надала.

Доводи апеляційної скарги про те, що суд не врахував рішення суду від 14.12.2010року по справі №2-4754/2010 та фактично стягнув суму кредиту у подвійному розмірі, не можуть бути взяті до уваги, оскільки останнє ухвалено відносно предмета застави, тобто іншого предмета спору, боржником та сторонами у вказаній справі також зазначені інші особи(а.с.56-58).

Крім того, сам по собі факт звернення на предмет застави не є підставою для звільнення боржника від відповідальності за невиконання грошового зобовязання і не позбавляє кредитора права на отримання відповідних сум за кредитним договором.

Таким чином, рішення суду першої інстанції в частині солідарного стягнення з ОСОБА_2 та ОСОБА_3 на користь ПАТ ОСОБА_4 «Приватбанк» заборгованості за кредитним договором у розмірі 1 842 431,11грн., судового збору у розмірі 1 700грн., витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи у сумі 120,00грн. відповідає матеріалам справи та вимогам закону, що регулює встановлені правовідносини, підстав для його скасування в зазначеній частині не встановлено.

Разом з тим, рішення суду в частині стягнення з ОСОБА_2 та ОСОБА_3 1 950грн. за надання юридичних послуг та витрат, повязаних з оплатою правової допомоги адвоката та інших фахівців в галузі права підлягає скасуванню з огляду на таке.

Згідно ст.84 ЦПК України витрати, повязані з оплатою правової допомоги адвоката або іншого фахівця в галузі права, несуть сторони. Граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу встановлюється законом.

Із справи вбачається, що 02.07.2009року між ТОВ «ЕЛ ТІ ГРУП» та ПАТ КБ «Приватбанк» укладено договір №13/11 про надання правової допомоги(а.с.9).

В п.3 Додатку №1 до договору зазначено, що плата за юридичні послуги становить 40% від розміру мінімальної заробітної плати за годину роботи фахівця у галузі права(а.с.10).

Як видно із справи, остання не містить доказів, у тому числі відповідних розрахунків, які б свідчили про те, що розмір правової допомоги фахівця у галузі права по даній справі становить 1 950грн. та що цей розмір визначено у відповідності до вимог закону.

У звязку з наведеним, рішення суду в зазначеній частині на підставі п.3,4 ст.309 ЦПК України підлягає скасуванню, з ухваленням рішення про відмову ПАТ ОСОБА_4 «Приватбанк» в задоволенні вимог про солідарне стягнення 1 950грн. з ОСОБА_2 та ОСОБА_3 за надання юридичних послуг та витрат, повязаних з оплатою правової допомоги адвоката та інших фахівців в галузі права.

З наведених мотивів апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню.

Керуючись ст.ст.303,307,308,309,316 ЦПК України колегія суддів,-

В И Р І Ш И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2, до якої приєднався ОСОБА_3, задовольнити частково.

Заочне рішення Індустріального районного суду м.Дніпропетровська від 29 грудня 2010 року в частині солідарного стягнення 1 950грн. з ОСОБА_2 та ОСОБА_3 на користь Публічного акціонерного товариства ОСОБА_4 «Приватбанк» за надання юридичних послуг та витрат, повязаних з оплатою правової допомоги адвоката та інших фахівців в галузі права, скасувати.

Публічному акціонерному товариству ОСОБА_4 «Приватбанк» в задоволенні зазначених вимог відмовити.

В іншій частині рішення суду залишити без змін.

Рішення апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржено в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий -

Судді -