Справа №2-840/2011 р.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 вересня 2011 року м.Долина

Долинський районний суд Івано-Франківської області в складі:

головуючого - судді Лицура І.М.,

секретаря - Бойків В.П.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м.Долині справу за позовом публічного акціонерного товариства комерційний банк "ПриватБанк" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості по кредитному договору,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач просить стягнути з відповідача на свою користь борг по кредитному договору в сумі 11850,20 доларів СІЛА, що в перерахунку становить 94327,56 грн. та всі судові витрати по справі. Свої вимоги мотивує тим, що сторони по справі 19.06.2008 року уклали кредитний договір № IFDWAN51883841. Згідно вказаного договору банк зобов'язався надати відповідачу кредит у розмірі 13356,80 доларів США на термін до 18.06.2015 p., а відповідач зобов'язався повернути кредит та сплатити відсотки за користування кредитними коштами в строки та в порядку, встановленому кредитним договором. В порушення умов кредитного договору відповідач свої зобов'язання виконав частково, в зв'язку з чим станом на 01.04.2011 року у нього наявна заборгованість в розмірі 11850,20 доларів США, яка складається з наступного: 10269,67 доларів США - заборгованість за кредитом; 713,21 доларів США - заборгованість по процентах за користування кредитом; 178, 95 доларів США - заборгованість по комісії за користуванням кредитом; 94,16 долари США - пеня за несвоєчасність виконання зобов'язань за договором; а також штрафи відповідно до Договору: 31,41 долар США - штраф (фіксована частина) та 562,80 долари США - штраф (процентна складова). Такі його дії свідчать про відмову від добровільного повернення боргу, в зв'язку з чим виникла необхідність у зверненні до суду з даним позовом.

Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав, зіславшись на обставини, викладені у позовній заяві.

Представники відповідача ОСОБА_1 за дорученням від 11.02.2011 року ОСОБА_2 та ОСОБА_3 позов визнали частково, пояснивши, що 19 червня 2008 року між сторонами по справі було укладено кредитно-заставний договір № IFDWAN51883841 на суму 13356,80 доларів США. В забезпечення виконання зобов'язань по даному договору відповідач надав в заставу автомобіль марки «ВАЗ-21114», 2008 року випуску, який на вимогу банку кожного року застраховувався. Відповідач постійно сплачував своєчасно в строки, визначені договором, проценти за користування кредитом та погашав сам кредит. 19.02.2010 року відбулася невелика дорожньо-транспортна пригода. На той час заборгованість по тілу кредиту складала 11332,83 долари США. Згідно умов договору страхування № 06/0607124/0903/09 від 19.06.2009 року страховик відшкодував страхову виплату по цьому ДТП шляхом перерахування 2487,44 грн. на рахунок банку. Згідно п. 6.1.4 кредитного договору, кредитор зобовязався перерахувати кошти, що поступають на рахунок, на погашення кредиту, але незважаючи на неодноразові звернення відповідача з цього приводу, поступлені від страхової компанії кошти були зараховані на погашення кредиту тільки 06.10.2011 p., а тому на суму страхового відшкодування протягом 7 місяців банк нараховував йому штрафні санкції. Таким чином, в разі своєчасного зарахування позивачем грошей на його рахунок для покриття кредитною договору, заборгованість по тілу кредиту мала складати 11018,76 доларів США. 3 того часу в нього почала утворюватися заборгованість по сплаті кредиту, сплачені кошти банк погашав в порядку черговості. У зв'язку з виниклою заборгованістю позивач вилучив в нього автомобіль, оціночною вартістю 58530,00грн. та реалізував його 07.10.2010 р. за ціною 47000,00 грн. Тобто автомобіль продано за 5949,37 доларів США. Таким чином, станом на 07.10.2010 р. заборгованість по тілу кредиту мала складати 5069,39 доларів США. Окрім того, автомобіль був оснащений газовою установкою, яку банк відчужив окремо за 6000,00 гривень. 2000,00 гривень працівники банку віддали йому, а решта (506,33 доларів СІЛА) сказали, що віддадуть, але гроші до цього часу не повернули. Враховуючи вартість цієї установки, заборгованість по тілу кредиту повинна складати 4563,06 доларів СЛІА, що на день подання позовної заяви позивачем становить 36321,96 гривень. У відповідності до вимог ст. 528 ЦК України страхова компанія частково виконала його зобовязання перед кредитором та направила кошти на рахунок позивача, який не прийняв це виконання, чим істотно порушив і умови договору, і законодавство України, так як це призвело до позбавлення його в значній мірі того, на що він розраховував при укладенні договору, тобто він втратив автомобіль. Крім того, кредитор прострочив виконання зобовязання, так як не приймав одне належне виконання протягом 7 місяців, а друге не виконано до цього часу, тому нараховані проценти за час прострочення мають бути скасовані. Таким чином, кредитор своєю бездіяльністю сприяв збільшенню розміру збитків та не вжив заходів щодо їх зменшення. Позовні вимоги визнають в сумі 36321,96 грн., а в решті позову просять відмовити.

Дослідивши та оцінивши всі здобуті й перевірені в судовому засіданні докази в їх сукупності, суд вважає, що позов підлягає до часткового задоволення, виходячи з наступного:

Згідно зі ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

Статтею 1050 ч.2 даного кодексу передбачено, якщо договором встановлений обов'язок повернути позику частинами, то в разі прострочення повернення чергової частини позики, позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася та належних йому процентів.

Відповідно до ч. 1 ст. 613 ЦК України кредитор вважається таким, ще прострочив, якщо він відмовився прийняти належне виконання, запропоноване боржником, або не вчинив дій, що встановлені договором, актами цивільного законодавства чи випливають із суті зобов'язання або звичаїв ділового у обороту, до вчинення яких боржник не міг виконати свого обов'язку.

Згідно ч. 2 ст. 616 даного кодексу суд має право зменшити розмір збитків та неустойки, які стягуються з боржника, якщо кредитор умисно або з необережності сприяв збільшенню розміру збитків, завданих порушенням зобов'язання, або не вжив заходів щодо їх зменшення.

Про те, що між ПАТ комерційний банк «ПриватБанк» та ОСОБА_1 було укладено кредитно-заставний договір, згідно якого позивач надав відповідачу кредит в сумі 13356, 82 доларів США терміном до 18.06.2015 року з щомісячною сплатою відсотків за користування ним з розрахунку 15 % річних та погашенням основної суми позики, свідчить копія кредитно-заставного договору № IFDWAN51883841 від 19.06.2008 року.

Як вбачається з виданої позивачем виписки з рахунку відповідача ОСОБА_1 за період з 01.01.2006 року по 26.02.2009 року та з 01.01.2009 року по 25.05.2010 року, до моменту вчинення ДТП відповідачем було погашене тіло кредиту в загальному розмірі 2023,97 долари США, тобто заборгованості за договором у нього не було.

Згідно повідомлення про виплату № 17-05/6287 від 11.05.2010 року,

ПАТ страхова компанія «Провідна» зобов'язалася протягом 15 днів з дня відправлення цього листа здійснити страхову виплату по події від 19.02.2010 року, в якій пошкоджено автомобіль НОМЕР_1, зп договором страхування № 06/0607124/0903/09 від 19.06.2009 року в

сумі 2487,44 гривень на рахунок ПАТ КБ «ПриватБанк». Як вбачається з пояснень сторін, у вказаний у повідомлені період страхова компанія провела страхову виплату, проте банк в порушення норм чинного законодавства провів зарахування даної суми тільки 06.01.2011 року, чим штучно створив заборгованість позичальника перед банком.

Крім того, з пояснень представників відповідача судом встановлено, що ПАТ КБ «ПриватБанк» вилучив у відповідача автомобіль марки «ВАЗ-21114», який 07.10.2010 року був реалізований позивачем за 47000,00 грн., що за курсом НБУ станом на вказане число становило 5069,39 доларів США.

Дані пояснення представників відповідача в судовому засіданні не були спростовані ні поясненнями представника позивача, ні письмовими доказами, наявними у матеріалах справи. Таким чином станом на 07.10.2010 року заборгованість по тілу кредиту повинна була складати 5069,39 доларів США.

При таких обставинах суд приходить до переконання, що слід зменшити суму нарахованих збитків за договором, та з урахуванням суми страхового відшкодування і коштів, отриманих від продажу автомобіля, стягнути з відповідача заборгованість в сумі 5069,39 доларів США, що на день подання позовної заяви складає 40352,34 гривні.

Суд не вважає належним доказом представлений позивачем розрахунок заборгованості ОСОБА_1 перед ПАТ КБ «ПриватБанк» (а.с. 4-5) та не може прийняти його на обґрунтування позовних вимог в частині суми заборгованості, та не оскільки у ньому не відображено коли, в якому розмірі та на що були спрямовані сплачені відповідачем кошти. Будь-яких пояснень з цього приводу не надав в судовому засіданні і представник банку.

Щодо пояснень відповідача в частині наявності газової установки, яка представниками банку була відчужена та 4000,00 гривень від продажу якої повинні були бути спрямовані на погашення тіла кредиту, то суду не було представлено жодного доказу на обґрунтування даної обставини, а тому ця сума не може бути прийнята в рахунок зменшення суми боргу відповідача перед позивачем.

При таких обставинах суд приходить до висновку, що відповідач ОСОБА_1 порушив умови укладеного з позивачем кредитного договору, не в повному обсязі виконував свої зобов'язання по даному договору, а позивач своїми діями та бездіяльністю сприяв збільшенню розміру збитків, завданих відповідачем, та вчасно не вжив заходів щодо їх зменшення, тому заявлений позов підлягає до часткового задоволення і з відповідача слід стягнути на користь позивача 40352,34 гривні заборгованості по кредитно-заставному договору № IFDWAN51883841 від 19.06.2008 року.

Питання судових витрат суд вирішує у відповідності до вимог ст. 88 ЦПК України.

На підставі викладеного, ст.ст. 526, 536, 625, 651, 1050, 1054 ЦК України, керуючись ст.ст. 213-215 ЦПК України, суд,-

ВИРІШИВ:

Позов задоволити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь ПАТ комерційний банк «ПриватБанк» 5069,39 доларів США (п'ять тисяч шістдесят дев'ять доларів 39 центів США) заборгованості за кредитно-заставним договором № IFDWAN51883841 від 19.06.2008 року, що в гривневому еквіваленті становить 40352,34 гривні (сорок тисяч триста п'ятдесят дві гривні 34 копійок), 403,52 гривні (чотириста три гривні 52 копійки) сплаченого судового збору та 120,00 (сто двадцять) гривень витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подачі апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення до апеляційного суду Івано-Франківської області через Долинський районний суд.

Суддя: