АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________
Категорія: відшкодування збитків Доповідач: Овсяннікова А.І.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 серпня 2011 року колегія суддів судової палати з цивільних справ апеляційного суду Харківської області в складі:

головуючого- Овсяннікової А.І.,

суддів- Бездітко В.М., ОСОБА_1,

при секретарі Москаленко Е.А.

розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Харкові цивільну справу за апеляційною скаргою Приватного акціонерного товариства «СК АСКА» на рішення Червонозаводського районного суду м. Харкова від 13 квітня 2011 року по цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до Приватного акціонерного товариства «Українська страхова компанія АСКА» про стягнення пені та матеріальних збитків,-

ВСТАНОВИЛА:

В жовтні 2010 року ОСОБА_2 звернулась до суду з позовом до Приватного акціонерного товариства «Українська акціонерна страхова компанія АСКА» в особі Харківської філії Акціонерного товариства «Українська страхова компанія АСКА» (далі - ПАТ «СК АСКА») про стягнення на її користь матеріальних збитків, пені, витрат від інфляції, 3% річних.

В подальшому уточнила позовні вимоги та остаточно просила стягнути 70227,84 грн. матеріальних збитків, 138391,26 грн. пені, 53930,40 грн. витрат від інфляції, 11374,63 грн. -3% річних, 120 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу та 50000 грн. компенсації моральної шкоди за порушення грошового зобов'язання за договором страхування № 7099916 від 20 лютого 2007 року.

В обґрунтування позовних вимог вказала, що відповідно до договору страхування громадян від нещасного випадку № 7099916 від 20 лютого 2007 року, укладеного між нею та відповідачем за участю вигодонабувача - ЗАТ «ОТП Банк», страховик зобов'язався здійснити виплату страхової суми на користь вигодонабувача внаслідок настання страхових подій із відповідачем. Між позивачем та вигодонабувачем ЗАТ «ОТП Банк» 20 лютого 2007 року був укладений кредитний договір № МL -701/324/2007.

28 квітня 2009 року ОСОБА_2 була визнана інвалідом 2 групи міжрайонною травматологічною медико-соціальною експертною комісією за загальним захворюванням з діагнозом ураження опорно-рухового апарату як результат отриманої травми під час дорожньо-транспортної пригоди, яка мала місце 24 грудня 2008 року, тобто під час дії договору страхування від нещасного випадку №7099916 від 20 лютого 2007 року.

Відповідно п. 10.2.3. Договору вона своєчасно 29 квітня 2009 року надала відповідачу всі необхідні документи, які передбачені Договором, для здійснення виплати страхової суми. Відповідно до п. 10.2.1 Договору страхова виплата здійснюється на протязі 15 днів, однак Відповідач тільки 16 лютого 2010 року почав здійснювати часткову виплату страхового відшкодування в добровільному порядку, а решту частки - згідно рішення суду. Тобто страхова виплата була проведена в порушення умов договору, а саме: замість єдиноразової виплати повної страхової суми в розмірі 342369,8 грн., виплати проводились 47 платежами на протязі 6 місяців. Кінцева виплата відповідачем була здійснена тільки 16 липня 2010 року - лише через 16 місяців після того, як відповідач отримав усі необхідні документи.

Внаслідок порушення відповідачем зобов'язань за договором страхування у позивача виникла заборгованість перед банком. Згідно п. 10.2.4. Договору у разі якщо наданих документів недостатньо для підтвердження факту настання страхового випадку ... Страховик письмово повідомляє Страхувальника про необхідність додаткового розслідування. При цьому страховик направляє запити в компетентні органи про надання відповідних документів та інформації. Строк складання Страхового акта при цьому продовжується до моменту одержання такої інформації, але не більше ніж на 2 місяці від дати одержання Страховиком всіх необхідних документів, з числа зазначених в п. 10.2.3. Договору. 01 червня 2009 року відповідач повідомив її листом №2018-22/19 про направлення запитів до компетентних органів.

Позивач вважає, що Страховий акт мав бути складений Страховиком не пізніше 01.08.2009 р., і саме з 01.08.2009 р. відповідач прострочив виконання грошових зобов'язань перед позивачем, внаслідок чого відповідно до п. 10.2.5. договору страхування №7099916 від 20.02.2007 р. він повинен сплатити пеню в розмірі 0,1 % від суми страхової виплати за кожен день прострочки, а також з цієї дати повинні розраховуватися матеріальні збитки. Сума пені за договором страхування внаслідок несвоєчасної сплати страхової суми з вини відповідача за період з 1.08.2009 р. по 15.07.2010 р. склала 138391.26 грн.

Також, внаслідок несвоєчасного виконання відповідачем зобов'язань за договором страхування щомісячна переплата нею за кредитним договором № МL -701/324/2007 від 20.02.2007 р. становила 744,57 доларів США, загалом 8934,87 доларів США, що за офіційним курсом НБУ становить 70227.84 грн., відповідно до розрахунків, наданих позивачем. Таким чином сума її прямих збитків за період з 01.08.09 р. по 20.07.2010 р. склала 70227.84 грн., 3% річних від простроченої суми становить 11374,63 грн. та втрати внаслідок інфляції - 53930,40 грн.

Також, діями відповідача ій спричинена моральна шкода, яка відобразилася в тому, що вона відчуває моральні страждання у зв'язку з тим, що отримавши інвалідність, втративши працездатність та роботу, залишившись без джерела доходу окрім пенсії, за виною відповідача отримала прямі збитки за кредитом, вимушена витрачати час на спонукання відповідача до виконання обов'язків, що передбачені договором та законом, які він мав виконати в добровільному порядку. Також вона страждає від того, що порушено її життєві плани, вона має витрачати гроші та час (16 місяців поспіль) на захист своїх законних інтересів та на судову тяганину. Внаслідок її страждань погіршується стан її здоров'я з вини відповідача. Моральну шкоду вона оцінила в 50000 грн.

Представник відповідача позов не визнав, просив відмовити в задоволенні позову в повному обсязі, вказавши, що вимоги є безпідставними. Не визнаючи вимоги позивача щодо сплати пені, 3 % річних та інфляційних втрат відповідач вказав, що п. 10.2.5 договору страхування передбачено обов'язок страховика сплатити пеню, однак не визначено на чию користь. Вважає, що банк, як одержувач страхової суми за договором не звертався з вимогою про сплату пені, 3% річних та інфляційних втрат, а саме він має право на заявления вимоги щодо сплати страховиком вказаних платежів. Також згідно до умов договору страхування відшкодування мало бути здійснено в строк до 05.02.2010 р., оскільки він отримав від вигодонабувача 18.01.2010 р. документ в письмовому вигляді про розмір фактичної заборгованості. Саме з 05.02.2010 р. має обчислюватись пеня. Також розмір пені не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України відповідно до Закону України «Про відповідальність за невиконання грошових зобов'язань». Розрахована відповідно до законодавства сума пені, якщо б вимога була заявлена правомочною особою, склала б 24081,74 грн. Щодо вимоги про стягнення суми збитків представник відповідача пояснив, що вона не належить до стягнення, оскільки відповідач не є Стороною за кредитною угодою.

Рішенням Червонозаводського районного суду м. Харкова від 13 квітня 2011 року позовні вимоги ОСОБА_2 задоволено частково.

Стягнуто з Приватного акціонерного товариства «Українська акціонерна страхова компанія «АСКА» в особі Харківської філії Приватного акціонерного товариства «Українська акціонерна страхова компанія АСКА» на її користь 70 227 гривень матеріальних збитків, 138391, 26 гривень - пені, 53930, 40 гривень - витрат від інфляції, 11374, 63 грн. - 3 % річних та 30 000 гривень - моральної шкоди, а всього 300 924 гривень 13 копійок. В іншій частині вимог відмовлено.

Не погодившись з вказаним рішенням суду першої інстанції Приватне акціонерне товариство «Українська акціонерна страхова компанія АСКА» подало апеляційну скаргу, в якій просить рішення скасувати та ухвалити нове, яким в задоволенні позовних вимог ОСОБА_2 про стягнення пені та матеріальних збитків відмовити в повному обсязі, посилаючись на ті обставини, що судом при ухваленні рішення порушенні норми матеріального та процесуального права.

Колегія суддів, вислухавши суддю-доповідача, пояснення зявившихся осіб, дослідивши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної скарги, вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Як встановлено судом і підтверджується матеріалами справи, 20 лютого 2007 року між ОСОБА_2 та Закритим акціонерним товариством «Українська акціонерна страхова компанія АСКА» (в подальшому - Приватне акціонерне товариство «Українська акціонерна страхова компанія АСКА» - а.с.149, 150) за участю вигодонабувача ЗАТ «ОТП Банк» був укладений договір № 7099916 страхування громадян від нещасного випадку, згідно якого страховик зобов'язався здійснити виплату страхової суми на користь вигодонабувача внаслідок настання страхових подій із страхувальником (а.с.6-10).

Пунктом 5.1. договору страхова сума визначена в розмірі 427962,25 грн.

Відповідно до п.4.1. договору страховими випадками, при настанні яких страховик здійснює страхові виплати є стійка втрата застрахованим працездатності (інвалідність 1,2 групи) та смерть застрахованого, що наступили внаслідок нещасного випадку, який відбувся в період дії цього договору.

Відповідно до п.8.1. договору договір набирає сили з моменту оплати страхувальником першого страхового платежу і діє до 20 лютого 2024 року.

24 грудня 2008 року сталася дорожньо-транспортна пригода, внаслідок якої ОСОБА_2 отримала травму з діагнозом ураження опорно-рухового апарату та була визнана інвалідом 2 групи міжрайонною травматологічною медико-соціальною експертною комісією за загальним захворюванням, тобто, в період дії вказаного договору страхування громадян від нещасного випадку з відповідачем відбулась подія, яка за цим договором мала ознаки страхової.

Відповідно до п. 10.2.2. страховий акт оформлюється страховиком на підставі письмової заяви Страхувальника (Застрахованого) (Вигодонабувача) і документів, зазначених у п. 10.2.3. цього договору. Строк складання Страхового акта - один робочий день після одержання всіх необхідних документів.

Згідно п. 10.2.4. Договору у разі якщо наданих документів недостатньо для підтвердження факту настання страхового випадку. Страховик письмово повідомляє Страхувальника про необхідність додаткового розслідування. При цьому страховик направляє запити в компетентні органи про. надання відповідних документів та інформації. Строк складання Страхового акта при цьому продовжується до моменту одержання такої інформації, але не більше ніж на 2 місяці від дати одержання Страховиком всіх необхідних документів, з числа зазначених в п. 10.2.3. Договору.

Судом першої інстанції встановлено, що позивач дійсно 29 квітня 2009 року надала відповідачеві всі необхідні документи, що підтверджують факт настання страхової події, відповідно до переліку документів, встановленому п. 10.2.3. Договору.

01 червня 2009 року відповідач повідомив позивача листом №2018-22/19 про направлення запитів до компетентних органів.

Суд першої інстанції обґрунтовано дійшов до висновку, що відповідач повинен був не пізніше 01 серпня 2009 року скласти Страховий акт та протягом наступних 15 робочих діб з моменту складення акту здійснити виплату. Відповідач у вказаний термін таких виплат не здійснив.

Посилання апелянта щодо відсутності довідки вигодонабувача про фактичну заборгованість страхувальника за договором кредиту, з отриманням якої відповідач повязує перерахування страхової виплати судовою колегією до уваги не приймаються, оскільки обовязкова наявність такої довідки не передбачена переліком документів, що підтверджує настання страхової події.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, про те що відповідач не виконав своєчасно грошові зобов'язання за договором страхування від нещасного випадку, а тому ОСОБА_2 обґрунтовано могла очікувати на відшкодування матеріальних збитків завданих неправомірними діями відповідача, пені, витрат від інфляції, 3% річних, а також компенсації моральної шкоди за порушення вказаного грошового зобов'язання.

Згідно з п. 10.2.5 Договору страхування № 7099916 від 20 лютого 2007 року страховик несе відповідальність за порушення строку здійснення страхової виплати шляхом сплати пені в розмірі 0,1 % від суми страхової виплати за кожний день прострочення, тобто, розмір пені визначений самим відповідачем і підписаний усіма сторонами, а тому вважати що це суперечить вимогам чинного законодавства не можна.

Що стосується доводів апеляційної скарги про те, що виключним правом на заявлення вимог по сплаті пені, витрат від інфляції та 3% річних наділений вигодо набувач, тобто, тільки ЗАТ «ОТП Банк», то колегія судців не приймає їх до уваги, оскільки ані договором страхування від нещасного випадку, ані вимогами Закону, на які посилається апелянт, не передбачено, що саме ЗАТ «ОТП Банк» повинен звернутись до Приватного акціонерного товариства «Українська акціонерна страхова компанія АСКА» з такими вимогами.

Пунктом 1 Договору страхування визначено, що ЗАТ «ОТП Банк» є єдиним вигодонабувачем крім страхувальника або законних спадкоємців. При цьому пунктом 2.2. зазначено, що обєктом страхування є майновий інтерес, пов'язаний з життям і здоровям застрахованого.

Відповідно до вимог ст. 979 ЦК України - за договором страхування одна сторона (страховик) зобовязується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобовязується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору. Таким чином, відповідно до умов Договору страхування і чинного законодавства страхувальник є стороною договору, якій належать права та обовязки вигодонабувача, при цьому страхувальник є первинною стороною, на якій лежить обовязок сплачувати страхові платежі і вона має право самостійно обирати третю особу на користь якої може бути сплачена страхова виплата. ОСОБА_2 належним чином виконувала свої обовязки за Договором, своєчасно і в повному обсязі сплачувала страхові платежі. Отже, оплата пені за порушення строку здійснення страхової виплати повинна бути перерахована саме на користь страхувальника.

Посилання апелянта на Закон України «Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобовязань» судовою колегією не приймаються, оскільки цей Закон регулює договірні відносини між юридичними особами.

Судова колегія не приймає до уваги і посилання апелянта на те, що відповідач не брав на себе будь-яких зобовязань по сплаті кредиту, відсотків по ньому чи такого іншого, оскільки саме з вини страховика, внаслідок несвоєчасного виконання своїх зобов'язань за договором страхування, у ОСОБА_2 виникла заборгованість перед банком за кредитним договором № МІ. -701/324/2007 від 20 лютого 2007 року. Вимогами ч. 1 ст. 303 ЦПК України передбачено, що під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги.

Апеляційна скарга не містить будь-яких вимог щодо скасування рішення суду першої інстанції в частині задоволення позовних вимог про відшкодування моральної шкоди ні в самому тексті апеляційної скарги, ні в його резолютивній частині, а тому рішення суду в цій частині не переглядається.

Отже, доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують.

Рішення постановлено з дотриманням вимог матеріального та процесуального права. Підстав для його скасування не вбачається.

Керуючись ст.ст. 303, 304, 307 ч.1 п.1, 308, 313, 315, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства «СК АСКА» - відхилити.

Рішення Червонозаводського районного суду м. Харкова від 13 квітня 2011 року залишити без зміни.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення, однак може бути оскаржена безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий

Судді