Апеляційний суд Харківської області
Справа № 22-ц-1360/ 2011 р.
Категорія: відшкодування шкоди
Головуючий 1 інст. - Шульга Н.В.
Доповідач - Яцина В.Б.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 березня 2011 року судова колегія судової палати у цивільних справах апеляційного суду Харківської області в складі:

Головуючого - судді Яцини В.Б.

суддів колегії - ОСОБА_1, ОСОБА_2

при секретарі Коршун І.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Харкові цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_3 та ОСОБА_4 на рішення Жовтневого районного суду м. Харкова від 13 грудня 2010 року по справі за позовом ОСОБА_5 до ОСОБА_3, треті особи ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_4 про відшкодування шкоди, завданої залиттям квартири, -

ВСТАНОВИЛА

В травні 2007 року ОСОБА_5 звернулась до суду з позовом, в якому просила стягнути з ОСОБА_3 матеріальну шкоду, спричинену залиттям квартири, яке сталося 26.12.2006 року, в сумі 1715 грн., також визначити за допомогою експертизи і стягнути матеріальну шкоду за другим залиттям квартири, яке сталося 16.02.2007 року, а також стягнути з відповідача і моральну шкоду в сумі 5000 грн. та судові витрати.

На обґрунтування позову зазначила, що з вини відповідача, яка проживає на 7 поверсі над позивачем, з незрозумілих причин 26.12.2006 року відбулось залиття квартири позивача, в результаті чого пошкоджено штукатурку на стелі та стінах, відпали шпалери, плитка, пошкоджені двері, повітряочищувач, меблі кухонного гарнітуру та покриття підлоги. Крім того, 16.02.2007 року знову відбулось з вини відповідача залиття квартири позивача. На прохання позивача відшкодувати шкоду та оплатити ремонт відповідачем було відмовлено.

Позивач вказує, що неодноразові залиття квартири призвели до розладу її здоровя та членів її родини, порушили нормальні життєві стосунки, що призвело до моральних страждань. Для поновлення звичайних життєвих стосунків їй та її родині потрібні додаткові моральні зусилля, у звязку з чим нею заявлені вимоги про відшкодування моральної шкоди.

Після проведення судових експертиз позивач змінила позовні вимоги, просила стягнути витрати на відновлення корпусних меблів в розмірі 952,20 грн. за експертним висновком №11963, витрати на відновлювальні будівельні роботи в розмірі 3624 грн., судові витрати в сумі 81 грн., послуги Ощадбанку 4 грн., витрати на відправлення телеграми в сумі 8,82 грн.,

витрати на проведення експертиз в сумі 569,09 грн. та 1517,58 грн. Всього позивач просила стягнути загальну суму витрат в сумі 6756,69 грн. та моральну шкоду в сумі 2000 грн.

В судовому засіданні позивачка підтримала заявлені позовні вимоги.

При цьому зазначила, що, можливо, але точно вона не памятає, залиття відбулось вперше гарячою водою, а після цього - холодною водою, а не каналізацією, оскільки неприємного запаху не було.

Третя особа на строні позивача ОСОБА_7 підтвердив викладені в позові обставини щодо пошкоджень в квартирі, однак вказав, що під час залиття присутнім не був, тільки бачив його наслідки.

Треті особи ОСОБА_6, ОСОБА_6 Т І. в судове засідання не зявились, надали заяви про розгляд справи у їх відсутність.

В судовому засіданні відповідач та її представник заперечували проти позову.

Спочатку вказували на відсутність вини ОСОБА_3 у виникненні залиття і посилались на те, що залиття сталося з причини аварії каналізаційної мережі.

В подальшому наполягали на тому, що взагалі води в квартирі АДРЕСА_1 ніхто не бачив, тому доказів, що залиття відбулось саме з цієї квартири немає, зазначивши також, що, можливо, залиття відбулось з 6-го поверху, а твердження позивача про залиття гарячою водою є хибними, оскільки в квартирі 28 труби гарячої води в санвузлах та на кухні відрізані та опломбовані.

Третя особа на стороні відповідача ОСОБА_9, який є чоловіком ОСОБА_3, проти позову заперечував.

Рішенням Жовтневого районного суду м. Харкова від 13 грудня 2010 року позовні вимоги ОСОБА_5 задоволено частково. Стягнуто з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_5 на відшкодування матеріальної шкоди 4576,20 грн., на відшкодування моральної шкоди 500 грн., та судові витрати в сумі 2167,67 грн.

В апеляційній скарзі ОСОБА_3 просить рішення суду першої інстанції скасувати як незаконне, необгрунтоване, постановлене з порушенням норм матеріального та процесуального права, без встановлення дійсних обставин справи, та ухвалити нове рішення, яким в задоволенні позовних вимог відмовити в повному обсязі.

Судова колегія, заслухавши суддю-доповідача, пояснення осіб, що зявились у судове засідання, відповідно до ст. 303 ЦГЖ України перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах; доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, обговоривши доводи апеляційної скарги, вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню.

Відповідно до ст. 213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Стаття 22 ЦК України передбачає право особи на відшкодування збитків, якій їй завдано у результаті порушення її цивільного права. При цьому збитками є втрати, яких особа зазнала у звязку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки). А ст.. 1166 ЦК України визначає правило відшкодування майнової шкоди, завданої неправомірними діями майну фізичної особи, у повному обсязі особою, яка її завдала.

Всупереч вказаній нормі цивільного-процесуального права суд першої інстанції задовольняючи позов в частині відшкодування майнової шкоди на суму 952,20 грн., завданої ушкодженням меблів позивачки внаслідок залиття, яке сталося 26.12.2006 року, не взяв до уваги, що у справі відсутні належні та допустимі докази, які б підтверджували причинний звязок між цими обставинами, а також - безпідставно вважав доведеним розмір майнової шкоди від залиття квартири позивачки 16.02.2007 року.

Так, судом встановлено, що позивачка разом із іншими членами своєї сімї є співвласницею квартири 20, яка розташована на 5-му поверсі буд. 9 по вул. Власенка у м. Харкові. Відповідачка ОСОБА_3 мешкає у квартирі № 28, на 6-му поверсі цього ж будинку, яка розташована над квартирою позивачки. Згідно комісійного акту від 26.12.2006 року, затвердженого начальником КЖЕП № 95 Жовтневого району м. Харкова, з квартири № 28, де мешкає відповідачка, було залиття квартири № 20 позивачки, внаслідок чого була залита стеля площею 8 кв.м., стіна площею 8 кв.м. та підлога площею 8 кв.м., а також - стеля

комори площею 1 кв.м. За комісійним актом від 21.02.2007 року, затвердженим начальником КЖЕП№ 95 Жовтневого району м. Харкова, 16.02.2007 року у 1.50 ночі квартирі цього ж будинку було встановлено залиття стелі та підлоги площею 8 кв.м. у кухні позивачки, яке відбулося з квартири № 28, яка винною себе не визнає. За висновком судово-товарознавчої експертизи № 11953 від 31.03.2008 року в результаті огляду квартири позивачки встановлені ушкодження на наборі корпусних кухонних меблів, які виникли під впливом вологи. Вартість необхідних матеріалів та ремонтно-відновлювальних робіт по усуненню ушкоджень, зазначених у дослідницькій частині висновку на 16.01.2008 року склала 952,20 грн. Відповідно до висновку судової будівельно-технічної експертизи № 8362 від 30.11.2008 року зазначено, що встановити причину залиття та їх час неможливо, на момент обстеження виявлені ушкодження: кухня - залита стеля, відставання плитки, лінолеуму на підлозі; комора - залита стеля. Для усунення наслідків залиття необхідно провести ремонт приміщення, виконавши види і обсяги робіт, що

вказані в локальному кошторисі, який наведено у додатку до даного висновку дослідження. Вірогідна вартість будівельно-відновлювальних робіт квартири позивачки у звязку з її залиттям складає 3624 грн.

Однак за відсутності в комісійних актах про залиття квартири позивачки відомостей про ушкодження її меблів, висновок експерта-товарознавця з цього приводу не є допустимим доказом факту завдання позивачці такої майнової шкоди.

Окрім того, всупереч наведеним нормам матеріального права, суд першої інстанції не взяв до уваги, що за поясненнями позивачки, ремонт своєї ушкодженої внаслідок залиття квартири не був проведений, що свідчить про безпідставність врахування у складі вирогідних витрат податок на додану вартість у сумі 604 грн., який підлягає сплаті лише у разі виконання ремонту організацією - платником такого податку (а.с. 109).

Таким чином, оскільки такі збитки позивачем належним чином не доведені і носять вірогідний, а не реальний характер, сума завданих позивачці збитків повинна складати: 4576,20 - (952,20 +604 = 1556,20) = 3020 грн. У задоволенні позову про відшкодування матеріальної шкоди в іншій частині необхідно відмовити, за його недоведеністю.

Судова колегія відхиляє доводи скарги про невідповідність формі актів про залиття, оскільки ці акти складені комісійно, мають підпис належної посадової особи та посвідчені печаткою, а їх зміст надає можливість встановити обставини, необхідні для висновку неспростовність вини відповідача у завданні шкоди позивачці у доведеному обсязі. Заперечення відповідачки про некомпетентний склад комісії нічим не доведені. Той факт, що суд не встановив точну причину залиття квартири позивачки не спростовує наявність правопорушення, внаслідок якого з вини відповідачки позивачці було завдано майнової та моральної шкоди.

Висновки суду першої інстанції з приводу відшкодування моральної шкоди обгрунтовані, належним чином вмотивовані та відповідають нормам ст.ст. 23, 1167 ЦК України, а доводи скарги їх не спростовують.

Таким чином, оскільки суд першої інстанції ухвалив своє рішення при недоведеності обставин, що мають значення для справи, які суд вважав встановленими, з порушенням та неправильним застосуванням норм матеріального та процесуального права, то з підстав, передбачених п.п. 2, 4 ч. 1 ст. 309 ЦПК України рішення суду підлягає відповідній зміні, а скарга - частковому задоволенню.

У зв'язку з наведеним та відповідно до ст.. 88 ЦПК України за рахунок вартості судово- товарознавчої експертизи шкоди, завданої меблям позивачки, підлягають зменшенню суми відшкодування понесених нею судових витрат.

Керуючись ст.ст. 303, 304, 308, п. З ч. 1 ст. 307, п.п. З, 4 ч. 1 ст. 309, ст.ст. 313, 316, 319, 323-325, 327 ЦПК України, судова колегія, -

ВИРІШИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 та ОСОБА_4 задовольнити частково.

Рішення Жовтневого районного суду м. Харкова від 13 грудня 2010 року змінити, зменшивши розмір відшкодування матеріальної шкоди до суми 3 020 грн. та судові витрати до суми 1598,58 грн.

В іншій частині рішення районного суду залишити без змін.

Рішення апеляційного суду набирає законної сили з моменту його проголошення, однак протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили може бути оскаржено у касаційномупорядку безпосередньо до Вищого спеціалзованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Головуючий суддя:

Судді колегії: