Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

Справа №2-318/11

Провадження №2/1023/5260/11

02 серпня 2011 року Славутицький міський суд Київської області у складі: головуючого Малишенко Т.О. при секретарі Прохоровій О.О.,

за участі сторін:

прокурора Косенко О.В.,

представника позивача ОСОБА_1,

відповідача ОСОБА_2

Розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовною заявою Органу опіки та піклування виконавчого комітету Славутицької міської Ради Київської області до ОСОБА_2, зацікавлена особа прокурор м. Славутича - про позбавлення батьківських прав,

встановив:

Орган опіки та піклування виконавчого комітету Славутицької міської Ради Київської області звернувся до суду із позовною заявою про позбавлення ОСОБА_2 батьківських прав відносно її малолітньої дитини - доньки ОСОБА_3. Вимоги позовної заяви мотивуються тим, що відповідачка не виконує обов'язків, покладених на неї ч.2 ст. 150 Сімейного Кодексу України.

В судовому засіданні представник позивача ОСОБА_1 позовні вимоги підтримала в повному об'ємі і просила їх задовольнити. Суду пояснила, що у 2005 році відповідачка була засуджена вироком Славутицького міського суду до семи років позбавлення волі за вчинення злочину, передбаченого ч.2 ст. 121 КК України, при цьому злочин нею було вчинено щодо своєї дитини. Рішенням Славутицького міського суду від 19.02.2007 року малолітню ОСОБА_3 було відібрано від матері без позбавлення батьківських прав. Рішенням виконавчого комітету Славутицької міської Ради від 11.05.2005 року дитина була направлена на утримання та виховання до дитячого будинку сімейного типу ОСОБА_4 08.02.2010 року відповідачка звернулася до органу опіки та піклування із заявою про надання висновку про доцільність повернення малолітньої ОСОБА_3. З 01 березня 2010 року відповідачка перебувала під соціальним супроводженням, умови договору у повному обсязі не виконувала. Аліменти на дитину, призначені рішенням суду, не сплачує, за період з 26.02.2010 року по 26.05.2011 року заборгованість по аліментам складає 3750,00 грн. ОСОБА_1 антисуспільний спосіб життя, у квартирі часто збираються люди для розпиття спиртних напоїв. Станом на 24.05.2011 року заборгованість за комунальні послуги складає 48 155 грн. ЗО травня 2011 року на засіданні Комісії з питань захисту прав дитини було розглянуто питання про доцільність позбавлення ОСОБА_2 батьківських прав відносно її малолітньої дитини ОСОБА_3, в результаті чого орган опіки та піклування Славутицького міськвиконкому дійшов висновку про те, що відповідачка ухиляється від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини, не піклується про її здоров'я, фізичний, моральний та духовний розвиток, тому позбавлення батьківських прав є доцільним і відповідає інтересам дитини.

Відповідачка ОСОБА_2 позовні вимоги не визнала, заперечує проти того, щоб її позбавили батьківських прав відносно малолітньої дочки ОСОБА_5, проте не заперечувала того, що проблемами дитини та її вихованням вона не займається.

Заслухавши пояснення сторін, думку прокурора стосовно доцільності позбавлення батьківських прав ОСОБА_2, проаналізувавши покази свідків та вивчивши матеріали справи суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.

В судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_2 є матір'ю малолітньої дитини ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, що підтверджується свідоцтвом про народження, серія І-ОК № 020863 /а.с.5/.

Відповідно до довідки від 17.09.2008 року за №92, виданої Відділом реєстрації актів цивільного стану Славутицького МУЮ Київської області /а.с.8/, в книзі реєстрації актів про народження 24.11.2004 року проведено запис за №196 про народження ОСОБА_3, дата народження 16 жовтня 2004 року, матір'ю дитини записана відповідачка по справі - ОСОБА_2. Відомості про батька записані за вказівкою матері відповідно до частини першої статті 135 Сімейного Кодексу України.

Рішенням виконавчого комітету Славутицької міської Ради Київської області № 233 від 11.05.2005 року /а.с.14/ вирішено направити до дитячого будинку сімейного типу ОСОБА_4 малолітню дитину ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, у зв'язку з тим, що її мати ОСОБА_2 перебувала під слідством, а батько дитини записаний зі слів матері. Цим же рішенням ОСОБА_4 призначено матір'ю-вихователем малолітньої дитини ОСОБА_3

Вироком Славутицького міського суду Київської області від 03.06.2005 року /а.с.10-11/, який набрав законної сили, відповідачка ОСОБА_2 визнана винною у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.121 КК України і засуджена до семи років позбавлення волі. Даним вироком встановлено, що ОСОБА_2, перебуваючи у стані алкогольного сп'яніння, умисно завдала своєму трьохмісячному сину ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1, тяжкі тілесні ушкодження у виді крововиливів на волосяній частині голови, обширного крововиливу під м'які покриви голови, численних переломів кісток склепіння черепа, крововиливів під оболонки головного мозку, забиття головного мозку, від яких він помер у лікарні 14.02.2005 року.

Заочним рішенням Славутицького міського суду Київської області від 21.10.2008 року по справі №2-515/2008 /а.с.9/ з відповідачки на користь ОСОБА_4 стягнуто аліменти на утримання її доньки ОСОБА_3 у твердій грошовій сумі 250 грн. щомісяця, починаючи з 18.09.2008 р. до досягнення дитиною повноліття.

Згідно довідки ВДВС Славутицького МУЮ від 26.05.2011 року №4121/3р /а.с.28/ у них на примусовому виконанні перебуває виконавчий лист Славутицького міського суду №2-515/08 від 21.10.2008 р. про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_4 аліментів на утримання неповнолітньої ОСОБА_3. За період з 26.02.2010 року по 26.05.2011 року заборгованість складає 3750,00 грн.

Матеріали справи свідчать про те, що 08.02.2010 року ОСОБА_2 зверталася до виконавчого комітету Славутицької міської Ради із заявою про надання висновку щодо доцільності повернення їй дочки ОСОБА_3 /а.с.16/. 17.03.2010 року на підставі вищевказаної заяви було проведено обстеження умов проживання ОСОБА_2, в результаті якого було встановлено, що члени сім'ї відповідачки позитивно ставляться до повернення ОСОБА_3 в сім'ю до її матері, проте на час обстеження для виховання, розвитку та проживання дитини в сім'ї ОСОБА_2 умови не створені, а саме - не облаштована кімната для дівчинки або навіть спальне місце, дитячий куточок/а.с. 18/.

Згідно акту обстеження умов проживання від 30.06.2010 року за №23 /а.с.19/, ОСОБА_2 не створила належних умов для проживання, виховання, розвитку доньки ОСОБА_3, яка перебуває у ДБСТ ОСОБА_4

Заява ОСОБА_2 про повернення їй дитини була розглянута 09.09.2010 року на засіданні комісії з питань захисту прав дитини виконавчого комітету Славутицької міської Ради, на якій було вирішено, що умови для повернення ОСОБА_3 в сім'ю не створені /а.с.21/.

Згідно побутової характеристики від 31.03.2011 року, наданої КП «ЖКЦ», зі слів сусідів відповідачка по справі ОСОБА_2 не займається вихованням своєї доньки ОСОБА_3, веде розгульний спосіб життя, у квартирі часто збираються компанії, які влаштовують шумне розпиття спиртних напоїв, на зауваження сусідів не реагує. Борг по квартирній платі та комунальним послугам станом на 01.04.2011 року складає 48 155 грн. /а.с.24/.

Про відсутність зацікавленості у вихованні неповнолітньої ОСОБА_3 з боку відповідачки свідчить характеристика ДНЗ (Ясла-садок) №6 «Крунк» комбінованого типу /а.с.25/, згідно якої дитина проживає у дитячому будинку сімейного типу ОСОБА_4, де створені належні умови для її розвитку та виховання, опікун дитини, ОСОБА_4, організовує для ОСОБА_3 відвідування творчих гуртків міста тощо. Мати ОСОБА_2 жодного разу не з'являлась в дошкільному закладі, у вихованні дитини участі не приймає.

Допитані у судовому засіданні у якості свідків ОСОБА_4, ОСОБА_7, ОСОБА_8 та ОСОБА_9 підтвердили, що відповідачка не переймається проблемами дочки ОСОБА_5, не проявляє увагу до її здоров'я, фізичного духовного та морального розвитку, дитина на даний час знаходиться в дитячому будинку сімейного типу.

Так, свідок ОСОБА_4 суду пояснила, що рішенням виконавчого комітету Славутицької міської Ради вона призначена матір'ю-вихователем малолітньої дитини ОСОБА_3, яка проживає у її дитячому будинку сімейного типу. ОСОБА_5 іноді забирає до себе бабуся, мати ж з нею практично не спілкується, зустрівши її на вулиці обіцяє забрати, але своїх обіцянок не дотримує, здоров'ям дівчинки мати не цікавиться, хоча вона часто хворіє. Аліменти, призначені рішенням суду, ОСОБА_2 не сплачує, підтримки не надає. Надійка вважає своїм домом саме дитячий будинок.

Допитана у якості свідка по справі ОСОБА_7 пояснила суду , що працює практичним психологом у міському відділі освіти. Малолітня дитина ОСОБА_3 позбавлена батьківського піклування і проживає в дитячому будинку сімейного типу ОСОБА_4, де створені належні умови для її розвитку та виховання. Дитина добре доглянута, охайна, її опікун ОСОБА_4 про неї піклується, організовує для неї відвідування творчих гуртків, зокрема танців, акробатики. ОСОБА_5 ОСОБА_2 жодного разу не з'являлась в дошкільному закладі, не приймає участі у вихованні дитини. З 06.11.2007 року ОСОБА_3 відвідує дитячий садок №6 «Крунк», в колективі дітей поводить себе дружньо. Дитина життєрадісна, активна, проте часто хворіє. Про свого опікуна ОСОБА_4 та діток з дитячого будинку ОСОБА_3 говорить з любов'ю.

Допитаний у якості свідка по справі ОСОБА_9 суду пояснив, що він проживає по сусідству з сім'єю ОСОБА_2, у її квартирі відбуваються постійні скандали, збираються компанії і регулярно мають місце п'янки після 22-ї години, неодноразово через шум з їх квартири він викликав міліцію, оскілки на зауваження сусідів ніякої реакції не слідує. ОСОБА_2 веде антисуспільний спосіб життя.

Директор центру соціальних служб для сім'ї, дітей та молоді ОСОБА_8, допитана в судовому засіданні як свідок, також підтвердила, що ОСОБА_2 не переймається своєю малолітньою донькою ОСОБА_8. З 01.03.2010 року відповідачка перебувала під соціальним супроводом, умови договору виконувала не в повній мірі. Аліменти на утримання ОСОБА_8 не сплачує, не допомагає, дуже рідко спілкується з дитиною, не сплачує за комунальні послуги. У лютому 2010 року ОСОБА_2 зверталася до виконавчого комітету із заявою про надання висновку щодо доцільності повернення їй дочки ОСОБА_5, проте для виховання, розвитку та проживання дитини ОСОБА_2 умови не створила. Працівниками центру з ОСОБА_2 постійно проводиться робота, проте вона ігнорує рекомендації центру, не проявляє ніякої зацікавленості та ініціативи, до дитини приходить рідко, хоча вона чекає її. Дитину іноді забирають бабуся та тітка.

З матеріалів справи вбачається, що з ОСОБА_2 систематично проводиться робота центром соціальних служб для сім'ї, дітей та молоді, рекомендації центру відповідачка ігнорує, обіцянки не виконує, не відповідає на телефонні дзвінки, з рекомендаціями спеціалістів погоджується, але ініціативи не проявляє /а.с.22, 26-27/.

Згідно висновку органу опіки та піклування виконкому Славутицької міської Ради від 30.06.2011р. № 12-05-16 /а.с.29/ ОСОБА_2 з донькою спілкується періодично, проживає окремо від неї, постійного місця роботи не має, утриманням не займається, аліменти не сплачує, участі у вихованні дитини не бере, станом здоров'я не цікавиться, не дбає про фізичний, духовний, моральний її розвиток. Орган опіки і піклування прийшов до висновку, що сама ОСОБА_2 ухиляється від виконання батьківських обов'язків і позбавлення її батьківських прав відносно малолітньої дитини ОСОБА_3 є доцільним та відповідає інтересам дитини.

Згідно ч. 2 ст. 150 Сімейного Кодексу України батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток.

У відповідності до ч.4 ст. 155 СК України ухилення батьків від виконання батьківських обов'язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом.

Частино 5 ст. 150 СК України передбачено , що передача дитини на виховання іншим особам не звільняє батьків від обов'язку батьківського піклування щодо неї.

Згідно ч.1 ст. 164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він: 1) не забрали дитину з пологового будинку або з іншого закладу охорони здоров'я без поважної причини і протягом шести місяців не виявляли щодо неї батьківського піклування; 2) ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини; 3) жорстоко поводяться з дитиною; 4) є хронічними алкоголіками або наркоманами; 5) вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини, примушують її до жебракування та бродяжництва; 6) засуджені за вчинення умисного злочину щодо дитини.

З урахуванням досліджених в судовому засіданні доказів прокурор висловив думку про доцільність позбавлення відповідачки ОСОБА_2 батьківських прав щодо її доньки ОСОБА_3

Проаналізувавши досліджені в судовому засіданні докази та надавши їм правову оцінку суд дійшов висновку про те, що відповідачка дійсно не дбає про свою дитину, її фізичний, психічний, духовний та моральний розвиток і позбавлення її батьківських прав буде доцільним та відповідатиме інтересам дитини, а відтак позов підлягає задоволенню.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст.10,11,12,212-214,215,218 ЦПК України ст.ст. 150, 155, 164,166 Сімейного кодексу України, суд

вирішив:

Позов задовольнити повністю.

Позбавити ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, зареєстровану за адресою ІНФОРМАЦІЯ_4 6.16 кв.35, непрацюючу, батьківських прав відносно її доньки ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженки ІНФОРМАЦІЯ_5, Україна.

Стягнути з ОСОБА_2 судовий збір у сумі 8 гривень 50 копійок.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь виконавчого комітету Славутицької міської Ради понесені судові витрати у сумі 37 гривень.

Рішення суду може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Київської області через Славутицький міський суд шляхом подачі в 10-денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги з подачею її копії до апеляційної інстанції.

Повне рішення виготовлено 06.08.2011 року.

Суддя Т. О. Малишенко