АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 22-ц/490/2325/11 Справа № 22ц-5951/11 Головуючий у 1 й інстанції - ОСОБА_1 Доповідач - Рудь В.В.
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 липня 2011 року колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Дніпропетровської області в складі:

Головуючого судді: Рудь В.В.

суддів: Куценко Т.Р., Повєткіна В.В.

при секретарі: Гребенкіній Г.М.

Розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Дніпропетровську цивільну справу за апеляційною скаргою заступника прокурора Дніпропетровської області на рішення Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 29 грудня 2007року за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю науково-виробниче підприємство «Поле» до ОСОБА_2 про визнання договору міни дійсним та визнання права власності, -

В с т а н о в и л а :

У листопаді 2007року ТОВ НВП «Поле» звернулося з позовом до ОСОБА_2 про визнання договору міни дійсним та визнання права власності.

Позивач зазначав, що 21 червня 2003року між ТОВ НВП «Поле» та відповідачем укладено договір міни земельної ділянки на 50 тон зерна пшениці 3-го класу, за умовами якого позивач передав ОСОБА_2 зерно пшениці, а останній передав ТОВ НВП «Поле» у власність земельну ділянку пай, площею 4,660га, яка розташована на території Новоолександрівської сільської ради Дніпропетровського району Дніпропетровської області, що належала йому на праві особистої приватної власності на підставі державного акта про право приватної власності на землю ІУ-ДП №081449, зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за №514.

Договір міни укладено в простій письмовій формі, нотаріально не посвідчувався.

Вказуючи на те, що в теперішній час не може отримати державний акт про право приватної власності на земельну ділянку в звязку з тим, що в Земельний Кодекс України внесені зміни стосовно відчуження земельних паїв, а на час укладення угоди такої заборони не було, позивач просив визнати дійсним договір міни, укладений 21.06.2003року між ТОВ НВП «Поле» та ОСОБА_2, визнати за ТОВ НВП «Поле» право власності на земельну ділянку пай 48-9, площею 4,660га, яка знаходиться на території Новоолександрівської сільської ради Дніпропетровського району Дніпропетровської області, що належала ОСОБА_2І.(а.с.4-5).

Рішенням Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 29 грудня 2007року визнано дійсним договір міни, укладений між Товариством з обмеженою відповідальністю науково-виробничим підприємством «Поле» та ОСОБА_2 від 21 червня 2003року.

Визнано за Товариством з обмеженою відповідальністю науково-виробничим підприємством «Поле» право власності на земельну ділянку пай 48-9, площею 4,660га, яка знаходиться на території Новоолександрівської сільської ради Дніпропетровського району Дніпропетровської області та раніш належала ОСОБА_2.

В апеляційній скарзі заступник прокурора Дніпропетровської області просить рішення суду скасувати, ухвалити нове рішення про відмову в задоволенні позову, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права.

Перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції у межах доводів апеляційної скарги і вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з таких підстав.

Згідно ст.ст.3,11 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Задовольняючи позов ТОВ НВП «Поле», суд виходив з того, що сторонами під час укладення договору досягнуто усіх істотних умов за договором, дії сторін є цілком законними, умови договору в частині міни земельної ділянки відповідають вимогам ст.ст.131,132 Земельного Кодексу України, які предявляються до угод про відчуження земельних ділянок.

Такі висновки суду про задоволення позову не можна визнати обґрунтованими з огляду на таке.

Згідно ст.716 ЦК України до договору міни застосовуються загальні положення про купівлю-продаж.

Відповідно до ч.2 ст.220 ЦК України якщо сторони домовилися щодо усіх істотних умов договору, що підтверджується письмовими доказами, і відбулося повне або часткове виконання договору, але одна із сторін ухилилася від його нотаріального посвідчення, суд може визнати такий договір дійсним. У цьому разі наступне нотаріальне посвідчення договору не вимагається.

Із справи видно, що згідно державного акта на право приватної власності на землю ІУ-ДП №081449, виданого на підставі рішення Новоолександрівської сільської ради №14/23 від 26 червня 2000року, зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за №514, ОСОБА_2 є власником земельної ділянки площею 4,660га, яка розташована на території пай 48-9 Новоолександрівської сільської ради Дніпропетровської області та передана для ведення товарного сільськогосподарського виробництва(а.с.8).

Ст.ст.131,132 ЗК України, на які послався суд, передбачають набуття права власності на земельні ділянки на підставі цивільно-правових угод, у тому числі на підставі міни.

Відповідно до вимог ст.ст.210, 640 ЦК правочини щодо відчуження земельної ділянки підлягають як нотаріальному посвідченню так і державній реєстрації, оскільки момент вчинення таких правочинів згідно вказаних норм закону повязується з державною реєстрацією.

Із договору міни на а.с.6 вбачається, що між ОСОБА_2 та ТОВ НВП «Поле» укладено договір міни вказаної земельної ділянки на 50 тон зерна пшениці у простій письмовій формі. Дати укладення зазначений договір не містить(а.с.6).

Доказів, як це передбачено ст.60 ЦПК України, про ухилення відповідача від нотаріального посвідчення договору, позивач не надав.

Відповідно до ч.1 ст.220 ЦК України у разі недодержання сторонами вимоги закону про нотаріальне посвідчення договору такий договір є нікчемним.

Таким чином, наведені обставини свідчать, що сторонами не були дотримані вимоги закону, що регулюють встановлені правовідносини, а тому договір міни на а.с.6 не є укладеним і не може бути визнаний дійсним, а норма ч.2 ст.220 ЦК з наведених підстав не може бути застосована до зазначеного правочину, у звязку з чим останній не є укладеним і не створює прав та обовязків для сторін.

Посилання представника позивача на те, що спірний договір міни було укладено 21 червня 2003року, а тому норми ЦК України, які діють з 2004року, на правовідносини, що склались між сторонами у 2003році не поширюються, безпідставні та протирічать вимогам закону, що регулює правовідносини щодо відчуження земельної ділянки. Крім того, як видно із справи, вказаний договір, який надано позивачем в підтвердження позову, не містить дати його укладення(а.с.6).

Оскільки суд першої інстанції не взяв до уваги фактичні обставини справи та зазначені норми матеріального права, судове рішення на підставі п.2,4 ст.309 ЦПК України підлягає скасуванню, з ухваленням нового рішення про відмову ТОВ НВП «Поле» в задоволенні позову до ОСОБА_2 про визнання договору міни дійсним та визнання права власності.

Керуючись ст.ст.303,307,309,316 ЦПК України колегія суддів,-

В И Р І Ш И Л А:

Апеляційну скаргу заступника прокурора Дніпропетровської області задовольнити.

Рішення Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 29 грудня 2007року скасувати.

Товариству з обмеженою відповідальністю науково-виробниче підприємство «Поле» в задоволенні позову до ОСОБА_2 про визнання договору міни дійсним та визнання права власності, відмовити.

Рішення апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржено в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий -

Судді -