РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 2-1930/11

Провадження №

14.02.2011

14 лютого 2011 року м. Харків

Московський районний суд м. Харкова в складі:

головуючого судді Сугачовій О.О.,

за участю секретаря Нечаєвої К.О.,

у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Харкові розглянувши цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, третя особа відділ у справах громадянства, імміграції та реєстрації фізичних осіб Московського РВ ХМУ ГУМВС України в Харківської області, -

в с т а н о в и в:

Позивач звернулась до суду з позовом до відповідачів, яким просить усунути перешкоди у проживанні ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1, шляхом зняття з реєстраційного обліку місця проживання ОСОБА_2 та ОСОБА_3 за адресою: АДРЕСА_1; виселити відповідачів із вказаної квартири без надання іншого житлового приміщення.

В обґрунтуванні вимог позову, позивач зазначає, що 26.08.2010р. придбала з прилюдних торгів трикімнатну квартиру № 78, загальною площею 62,9 кв.м., що знаходиться за адресою: м. Харків, вул. Героїв Праці, 68-«а», яка раніше належала на праві власності відповідачам по справі, та яку згідно іпотечного договору від 12.08.2008р. передано в іпотеку з метою забезпечення виконання зобовязань ОСОБА_2 за кредитним договором, укладеним між останньою та ЗАТ «Перший Український міжнародний банк». Оскільки ОСОБА_2 своїх зобовязань перед банком не виконала, приватним нотаріусом ХМНО ОСОБА_4 09.02.2010р. вчинений виконавчий напис, відповідно до якого, за рахунок коштів, отриманих від реалізації квартири запропоновано задовольнити вимоги банку. Факт придбання позивачем з прилюдних торгів вказаної квартири підтверджується протоколом від 26.08.2010р. проведення прилюдних торгів з реалізації арештованого майна, відповідно до кого ОСОБА_1 стала переможцем торгів і повністю сплатила запропоновану на торгах ціну квартири. 07.09.2010р., державним виконавцем складений акт про реалізацію предмета іпотеки, на підставі якого позивачу видане свідоцтво про право власності від 20.10.2010р. на квартиру, яке зареєстроване на імя ОСОБА_1 Оскільки відповідачі, зареєстровані і сумісно проживають у квартирі, яка належить позивачу, остання рекомендованим листом надіслала відповідачам вимогу щодо звільнення квартири, однак з боку останніх вимоги ОСОБА_1 проігноровані. Позивач на теперішній час має бажання скористуватися своїм правом власника і вселитися в належну неї квартиру з метою проживання.

Представник позивача, що діє на підставі довіреності, вимоги позову підтримав у повному обсязі.

Представник відповідачів вимоги позову не визнав повністю, зазначивши, що ОСОБА_3 не є стороною кредитного договору, в якому не ставилося питання щодо виселення, а також, що з боку позивача не приведено доказів того, що її право власності порушується відповідачами.

Представник третьої особи в судове засідання не зявився, надавши до суду заяву щодо слухання справи за його відсутністю.

Суд вивчивши доводи позивача, вислухавши його представника, заперечення представника відповідачів, дослідивши матеріали справи та надані докази, вважає вимоги позову такими, що підлягають задоволенню, виходячи із наступного.

Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Так, судом встановлено, що за ОСОБА_1 зареєстроване право власності на квартиру АДРЕСА_2 на підставі свідоцтва про право власності від 20.10.2010р., посвідченого приватним нотаріусом ХМНО ОСОБА_5, реєстраційний № 932 (а.с.18).

Отже, ОСОБА_1 набула право власності на квартиру АДРЕСА_2.

Із загальних Положень про право власності на підставі діючого цивільного законодавства випливає, що власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону, що зазначено у ст.ст. 317,319 ЦК України.

Із довідки КП «Жилкомсервіс», дільниці № 32 за № 3028 від 26.10.2010р. вбачається, що за адресою: АДРЕСА_1 з 30.08.2007р. зареєстровані ОСОБА_2 та ОСОБА_3 (а.с.22).

Постановою про відмову в порушені кримінальної справи від 05.02.2001р. встановлено, що в спірній квартирі мешкає колишня власниця квартири ОСОБА_2 разом з чоловіком ОСОБА_3 Вказані особи дійсно відмовляються звільнити квартиру, від спілкування ухиляються (а.с.38).

На а.с. 19-21 міститься копія вимоги ОСОБА_1 на адресу відповідачів від 10.11.2010р. про добровільне звільнення квартири № 78, що знаходиться за адресою: м. Харків, вул. Героїв Праці, 68-«а» з поштовими повідомленнями про вручення

Отже, суд вважає доведеними вимоги позову щодо наявності здійснення з боку відповідачів перешкод у реалізації права власності майна, у користуванні жилим приміщенням у вигляді спірної квартири, ОСОБА_1

Таким чином, суд надійшов до висновку, що порушуються права власності т.я. право особи на майно, яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб, що передбачено нормами ст. 316 ЦК України, окрім цього, згідно ст. 150 ЖК України громадяни, які мають у приватній власності квартиру, користуються нею для особистого проживання і проживання членів їх сімей і мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд: продавати, дарувати, заповідати тощо.

Судом також встановлено , що добровільно звільнити займане приміщення квартири АДРЕСА_3 не бажають.

Доводи представника відповідачів, якими обґрунтовуються його заперечення, суд вважає неспроможними та голослівними, оскільки з боку позивача чітко доведені вимоги позову, які є відповідними до чинного законодавства.

Так, у відповідності до ст. 40 ЗУ «Про іпотеку» звернення стягнення на передане в іпотеку житлове приміщення є підставою для виселення всіх мешканців. Після прийняття рішення про звернення стягнення на передане в іпотеку житлове приміщення всі мешканці зобовязані на письмову вимогу іпотеко держателя або нового власника добровільно звільнити житлове приміщення протягом одного місяця з дня отримання цієї вимоги. Якщо мешканці не звільняють житлове приміщення у встановлений або іншій погоджений сторонами строк добровільно, їх примусове виселення здійснюється на підставі рішення суду.

Вимоги позивача є обґрунтованими і належним чином підтверджені, оскільки в матеріалах справи містяться іпотечний договір 6685854 від 12.08.2008р., посвідчений приватним нотаріусом ХМНО ОСОБА_4, виконавчий напис від 09.02.2010р., вчинений приватним нотаріусом ХМНО ОСОБА_4, відповідно до якого, за рахунок коштів, отриманих від реалізації квартири АДРЕСА_3, запропоновано задовольнити вимоги ЗАТ «Перший Український банк», протокол № 126-02/195/10/і від 26.08.2010р. проведення прилюдних торгів реалізації арештованого нерухомого майна, відповідно до кого ОСОБА_1 стала переможцем торгів, квитанції від 26.08.2010р. та від 02.09.2010р., відповідно до яких вбачається, що ОСОБА_1 повністю сплатила запропоновану ціну за квартиру на торгах та акт № 11647302, складений державним виконавцем, про реалізацію предмета іпотеки, а самеАДРЕСА_4, що розташована за адресою: м. Харків, вул. Героїв Праці, 68-«а» (а.с.6-16).

Судом також встановлено, що з боку відповідачів не оскаржувались і визнавались публічні торги з реалізації спірної квартири недійсними.

Відповідно до ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійснені.

Відповідно до правил ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійснені ним права користування та розпорядження своїм майном.

Відповідно до вимог ст. 109 ЖК України виселення із займаного жилого приміщення допускається з підстав встановлених законом. Виселення проводиться добровільно або в судовому порядку.

Керуючись ст.ст. 4, 10, 60, 209, 212-215 Цивільно-процесуального Кодексу України, ст.ст. 316, 317, 319, 321, 391 Цивільного Кодексу України, ст.ст. 109, 150 Житлового Кодексу, ст.. 40 Закону України «Про іпотеку», суд, -

в и р і ш и в:

Позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити.

Усунути перешкоди у проживання ОСОБА_1 в квартирі № 78 за адресою: м. Харків, вул. Героїв Праці, 68-«а», шляхом зняття з реєстраційного обліку місця проживання ОСОБА_2 та ОСОБА_3 за адресою: АДРЕСА_1.

ОСОБА_2 та ОСОБА_3 виселити із квартири АДРЕСА_5 без надання іншого житлового приміщення.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Харківського апеляційного суду через Московський районний суд м. Харкова, шляхом подачі протягом десяти днів з дня оголошення рішення апеляційної скарги. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отамання копії цього рішення.

Суддя