Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 серпня 2011 року Бабушкінський районний суд

м. Дніпропетровська

У складі:

Головуючого судді Циганкова В.О.

При секретарі Лісоволенко Р.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Дніпропетровську цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про стягнення грошових коштів та зустрічну позовну заяву ОСОБА_3 до ОСОБА_1, третя особа ОСОБА_2 про визнання права власності, -

ВСТАНОВИВ :

Позивач звернувся до суду з вищевказаною позовною заявою, в обґрунтування позовних вимог посилається на те, що між ним (виконавець за договором) та ОСОБА_3 (замовник за договором) 07 лютого 2011 року укладено договір про надання послуг щодо реєстрації права власності ОСОБА_3 на обєкт нерухомого майна, а саме, на першому поверсі житлового будинку літ.А-2 нежитлове приміщення №1 під підприємство ресторанного господарства, загальною площею 140,4 кв.м., підвал літ.під А-2, житлова прибудова літ.А1-2, вхід до підвалу літ.а, ганки літ.а1,а2, сходи літ.а3, балкони, навіс над сходами, вбиральня, вбиральня літ.З, навіси літ.Д,Е,Ж,И, споруди, вимощення №1-10,І,ІІ, які розташовані за адресою: м. Дніпропетровськ, вул.О.Гончара,18. Згідно умов договору ОСОБА_3 зобов'язалася на протязі 5 банківських днів з дати підписання Договору сплатити грошові кошти. Для забезпечення сплати цих коштів, між ОСОБА_1 (кредитор за договором), ОСОБА_2 (поручителем за договором) та ОСОБА_3 (боржник за договором) був укладений договір поруки. Свої зобов'язання за договором про надання послуг ОСОБА_3 не виконала. Позивач вимагає стягнення солідарно з відповідачів грошових коштів в розмірі 10 000,00 грн.

Представник позивача позовні вимоги підтримав в повному обсязі та послався на обставини викладені в позовній заяві. Просив позов задовольнити.

Відповідач заперечував проти позовних вимог, посилаючись на те, що договір поруки припинив свою дію. Представник відповідача також не підтримав позовних вимог, в заперечення надав зустрічний позов, в якому просить визнати за ним право власності на спірне майно.

В судовому засіданні представник відповідача підтримав у повному обсязі зустрічні позовні вимоги, пославшись на обставини, викладені в зустрічному позові.

Відповідач за зустрічним позовом ОСОБА_1 просив прийняти рішення щодо зустрічного позову на розсуд суду згідно норм діючого законодавства.

Третя особа за зустрічним позовом ОСОБА_2, проти задоволення зустрічного позову не заперечував.

Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що первісний позов задоволенню не підлягає, а вимоги, викладені у зустрічному позові підлягають задоволенню в повному обсязі з наступних підстав.

Як встановлено в судовому засідання між ОСОБА_1 та ОСОБА_3 07 лютого 2011 року укладено договір про надання послуг щодо реєстрації права власності ОСОБА_3 на обєкти нерухомого майна, а саме, на першому поверсі житлового будинку літ.А-2 нежитлове приміщення №1 під підприємство ресторанного господарства, загальною площею 140,4 кв.м., підвал літ.під А-2, житлова прибудова літ.А1-2, вхід до підвалу літ.а, ганки літ.а1,а2, сходи літ.а3, балкони, навіс над сходами, вбиральня, вбиральня літ.З, навіси літ.Д,Е,Ж,И, споруди, вимощення №1-10,І,ІІ, які розташовані за адресою: м. Дніпропетровськ, вул.О.Гончара,18.

Згідно Договору про надання послуг ОСОБА_3 зобовязалася на протязі 5 банківських днів з дати підписання Договору сплатити ОСОБА_1 грошові кошти у розмірі 10 000, 00 гривень. Для забезпечення сплати цих коштів, між ОСОБА_1, ОСОБА_2 та ОСОБА_3 був укладений договір поруки.

Відповідно Договору поруки, Поручитель приймав на себе зобовязання перед Кредитором солідарно відповідати за виконання Боржником зобов'язань по сплаті Кредитору грошових коштів у сумі 10 000,00 гривень.

З метою виконання умов Договору про надання послуг ОСОБА_3 передала ОСОБА_1 технічну документацію на нежитлове приміщення.

Згідно технічного паспорту від 16.09.2010р. встановлено самовільне переобладнання нерухомого майна, а саме, загальне переобладнання квартир №1,3,3а у нежитлове приміщення №1 під підприємство ресторанного господарства. Зазначений обєкт підлягає введенню в експлуатацію та узаконенню.

Відповідно до ст.526 Цивільного кодексу України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно ст. 629 Цивільного кодексу України договір є обовязковим для виконання сторонами.

Статтею 525 Цивільного кодексу України передбачено, що одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Умовами договору про надання послуг передбачено, що замовник виплачує виконавцю винагороду на протязі 5-ти днів з моменту підписання договору за здійснення виконавцем реєстрації нерухомого майна.

Відповідно Договору поруки, Поручитель приймав на себе зобовязання перед Кредитором солідарно відповідати за виконання Боржником зобов'язань по сплаті Кредитору грошових коштів.

В судовому засіданні ОСОБА_1 підтвердив відмову від виконання договору про надання послуг. ОСОБА_2 пояснив свою відмову щодо виконання обовязків за договором поруки, припиненням дії договору поруки. Представник ОСОБА_3 пояснила несплату грошових коштів за договором про надання послуг відмовою позивача виконати свої обовязки по договору та провести реєстрацію прав власності нерухомого майна.

В порушення зазначених норм права та умов договору про надання послуг, позивач за первісним позовом відмовився від виконання своїх обовязків за цим договором. Посилання позивача на відсутність у відповідача за первісним позовом документів, що свідчать про введення спірного приміщення в експлуатацію як на підставу невиконання своїх обовязків є неправомірними.

На підставі наведеного суд дійшов висновку про неправомірності вимог позивача за первісним позовом щодо стягнення заборгованості за договором про надання послуг від 07.02.2011р. та договором поруки від 07.02.2011 р.

Стосовно права власності позивача за зустрічним позовом на спірні приміщення судом встановлено.

Згідно акту на право власності на земельну ділянку серія ЯГ №568676 ОСОБА_3 є власником земельної ділянки площею 0,0778га в м. Дніпропетровську, вул. Олеся Гончара, 18.

Згідно договору купівлі-продажу від 09.12.2005 р. (посвідчений приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу ОСОБА_4 та зареєстрованим в реєстрі за № 6744) позивач є власником житлового будинку №18, що розташований у м. Дніпропетровську, вул. О.Гончара. Договір зареєстровано в КП ДМБТІ, що підтверджується витягом про реєстрацію від 16.12.2005, реєстраційний номер 12905145.

Як законний власник нерухомого майна, ОСОБА_3 переобладнала житлові приміщення №1,3,3а , які розташовані на першому поверсі житлового будинку літ. А-2 у нежиле приміщення, збудувавши навіси літ.Д, Е, Ж, И, вбиральні літ. З, без отримання на це належного дозволу.

У відповідності до ч.1 ст.376 Цивільного кодексу України житловий будинок, будівля, споруда, інше нерухоме майно вважаються самочинним будівництвом, якщо вони збудовані або будуються без належного дозволу або певним чином затвердженого проекту.

Відповідно технічного висновку ТОВ „ІНЖИНІРИНГ ПРАВОПРОЕКТ (ліцензія серія АВ №316949, дата видачі 20 червня 2007 р. №9-Л, строк дії ліцензії з 20 червня 2007 р. по 20 червня 2012р.) щодо обслідування та оцінки технічного стану несучих будівельних конструкцій двоповерхового жилого будинку з підвалом та прибудовами, з нежилим приміщенням №1 під підприємство ресторанного господарства по вул. Олеся Гончара, 18, в м. Дніпропетровську, встановлено, що основні несучі будівельні конструкції будівлі з підвалом, прибудовами, з нежилим приміщенням №1 під підприємство ресторанного господарства, дворовими спорудами, знаходяться в нормальному і задовільному стані, придатні для подальшої експлуатації за функціональним призначенням та відповідають категорії К-2.

Жодних звернень, нарікань чи скарг з приводу самовільно переобладнаних квартир у нежиле приміщення від будь - яких осіб не надходило.

Згідно статті 331 Цивільного кодексу України, право власності на нову річ, яка виготовлена (створена) особою, набувається нею, якщо інше не встановлено договором або законом.

Ст.328 ЦК України передбачено, що право власності на майно вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття не встановлена судом.

У відповідності до ч.5 ст. 376 ЦК України передбачено, що на вимогу власника (користувача) земельної ділянки суд може визнати за ним право власності на нерухоме майно, яке самочинно збудоване на ній, якщо це не порушує права інших осіб.

У відповідності до ст. 392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою.

Таким чином, вимоги позивача за зустрічним позовом щодо визнання його права власності на спірний обєкт підлягають задоволенню.

Відповідно до ст. 2 Закону України „Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обмежень під державною реєстрацією речових прав розуміється офіційне визнання і підтвердження державою фактів виникнення, переходу або припинення речових прав на нерухоме майно та їх обмежень, що супроводжується внесенням даних до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та їх обмежень.

Відповідно до ст. 4 Закону право власності на нерухоме майно підлягає обовязковій державній реєстрації.

Відповідно до ст. 19 Закону підставою для державної реєстрації прав, що посвідчують виникнення, перехід, припинення речових прав на нерухоме майно, обмежень цих прав є, в тому числі, рішення суду стосовно речових прав на нерухоме майно, що набрало законної сили.

Відповідно до ст. 20 Закону документи, що встановлюють виникнення, припинення, перехід прав на нерухоме майно і подаються для державної реєстрації прав на нерухоме майно, повинні відповідати вимогам, встановленим цим Законом, Цивільним кодексом України та іншими нормативно-правовими актами.

При урахуванні судом технічного висновку за результатами обстеження вищевказаних будівельних конструкцій та на підставі ч.2 ст. 8 Цивільного кодексу України у відповідності до загальних засад цивільного законодавства встановлено, що прийняття в експлуатацію об'єкта полягає у визначенні готовності об'єкта, закінченого будівництвом, будівельним і іншим нормам і правилам, необхідним при прийнятті в експлуатацію. Готовність приміщень до експлуатації у всіх аспектах визначена будівельно-технічним висновком. Таким чином, дані приміщення з усіма їх складовими частинами є прийнятими до експлуатації та не потребують складання актів прийняття до експлуатації.

Судові витрати, відповідно до вимог ст. 88 Цивільного процесуального кодексу України підлягають покладенню на позивача за первісним позовом.

Керуючись ст.ст. 10, 88, 212, 213, 214, 215 ЦПК України, суд,

ВИРІШИВ :

В задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 Миколайовмча до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про стягнення грошових коштів - відмовити.

Зустрічні позовні вимоги ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про визнання права власності задовольнити.

Визнати право власності ОСОБА_3 (адрес реєстрації: 49000, АДРЕСА_1, паспорт серії АЕ304102, виданий Кіровським РВ ДМУ УМВС України в Дніпропетровський обл. 13.06.1996 р.) на нерухоме майно, а саме, на першому поверсі житлового будинку літ.А-2 нежитлове приміщення №1 під підприємство ресторанного господарства, загальною площею 140,4 кв.м., підвал літ.під А-2, житлова прибудова літ.А1-2, вхід до підвалу літ.а, ганки літ.а1,а2, сходи літ.а3, балкони, навіс над сходами, вбиральня, вбиральня літ.З, навіси літ.Д,Е,Ж,И, споруди, вимощення №1-10,І,ІІ, які розташовані за адресою: м. Дніпропетровськ, вул.О.Гончара,18.

Визнати право власності ОСОБА_3 (адрес реєстрації: 49000, АДРЕСА_1, паспорт серії АЕ304102, виданий Кіровським РВ ДМУ УМВС України в Дніпропетровський обл. 13.06.1996 р.) на нерухоме майно, а саме, на першому поверсі житлового будинку літ.А-2 нежитлове приміщення №1 під підприємство ресторанного господарства, загальною площею 140,4 кв.м., підвал літ.під А-2, житлова прибудова літ.А1-2, вхід до підвалу літ.а, ганки літ.а1,а2, сходи літ.а3, балкони, навіс над сходами, вбиральня, вбиральня літ.З, навіси літ.Д,Е,Ж,И, споруди, вимощення №1-10,І,ІІ, які розташовані за адресою: м. Дніпропетровськ, вул.О.Гончара,18 таким, що підлягає державній реєстрації уповноваженим на те органом без додаткових актів введення об'єктів в експлуатацію.

Рішення може бути оскаржене протягом десяти днів, починаючи з наступного за днем його проголошення, а така само відсутніми в судовому засіданні особами за днем вручення копії цього рішення, шляхом подання апеляційної скарги до Судової палати у цивільних справах апеляційного суду Дніпропетровської області через Бабушкінський районний суд м. Дніпропетровська.

Суддя: В.О.Циганков