Апеляційний суд Чернівецької області
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 жовтня 2011 року м. Чернівці

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Чернівецької області у складі:

головуючого Одинака О.О.

суддів: Кулянди М.І., Перепелюк Л.М.

секретар Тодоряк Г.Д.

за участю: ОСОБА_1, представника відділу культури та туризму Хотинської районної державної адміністрації Чернівецької області ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до відділу культури та туризму Хотинської районної державної адміністрації Чернівецької області про стягнення заборгованості по заробітній платі за апеляційної скаргою відділу культури та туризму Хотинської районної державної адміністрації Чернівецької області на рішення Хотинського районного суду Чернівецької області від 13 липня 2011 року,

встановила:

У червні 2011 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом.

Просив стягнути з відділу культури та туризму Хотинської районної державної адміністрації Чернівецької на його користь заборгованість із надбавки у розмірі двадцять відсотків посадового окладу за роботу в селі в сумі 10 280 гривень 95 копійок.

Посилався на те, що з 1 липня 2008 року він згідно трудового контракту працює у відділі культури та туризму Хотинської районної державної адміністрації Чернівецької області на посаді керівника районного будинку народної творчості та дозвілля. Згідно умов вказаного контракту позивачу повинна була нараховуватися заробітна плата із врахуванням надбавки у розмірі двадцять відсотків посадового окладу за роботу в селі. Однак, за період з січня 2009 року по травень 2011 року така надбавка ОСОБА_1 не виплачувалася.

Рішенням Хотинського районного суду Чернівецької області від 13 липня 2011 року позов задоволено.

Стягнуто з відділу культури та туризму Хотинської районної державної адміністрації Чернівецької області на користь керівника районного будинку народної творчості та дозвілля ОСОБА_1 10 280 гривень 85 копійок заборгованості по заробітній платі.

В апеляційній скарзі відділ культури та туризму Хотинської районної державної адміністрації Чернівецької області просить рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове рішення, яким у задоволенні позову відмовити.

Посилається на те, що суд першої інстанції ухвалив рішення з порушенням норм процесуального права.

Заслухавши доповідача, пояснення осіб, які беруть участь у розгляді справи, обговоривши доводи скарги та перевіривши матеріали справи, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційну скаргу слід задовольнити частково з таких підстав.

Ухвалюючи рішення про задоволення позов, суд першої інстанції виходив з того, що з 1 липня 2008 року ОСОБА_1 згідно трудового контракту працює у відділі культури та туризму Хотинської районної державної адміністрації Чернівецької області на посаді керівника районного будинку народної творчості та дозвілля.

Згідно умов вказаного контракту позивачу встановлено посадовий оклад в розмірі 1234 гривні та двадцять відсотків від посадового окладу за роботу в селі.

Починаючи з 1 січня 2009 року по травень 2011 року позивачу було нарахована заробітна плата в розмірі 51 404 гривень 77 копійок. Обумовлена контрактом надбавка в розмірі двадцять відсотків від посадового окладу виплачена відповідачем не була.

ОСОБА_1 виконував всі умови контракту.

Відповідач не довів того, що позивач не виконував умови контракту та він у звязку з цим не мав права на вищевказану надбавку.

Однак з такими висновками суду першої інстанції повністю погодитися не можна.

Так, відповідно до частини 3 статті 21 КЗпП України особливою формою трудового договору є контракт, в якому строк його дії, права, обовязки і відповідальність сторін (в тому числі матеріальна), умови матеріального забезпечення і організації праці працівника, умови розірвання договору, в тому числі дострокового, можуть встановлюватися угодою сторін. Сфера застосування контракту визначається законами України.

Статтею 94 КЗпП України та ст. 1 Закону України „ Про оплату праці визначено поняття заробітної плати.

Положеннями статті 98 КЗпП України та ст. 13 Закону України „Про оплату праці регулюються питання оплати праці працівників установ та організацій, що фінансуються з бюджету.

Відповідно до ч. 1 ст. 21 Закону України „Про культуру ( далі Закону) керівники закладів культури призначаються на посаду шляхом укладення з ними трудового договору (контракту). Укладення контракту регулюється виключно законами України.

Згідно ч. 2 ст. 23 Закону до базової мережі закладів культури місцевого рівня належать комунальні заклади культури (бібліотеки, музеї, галереї, заповідники, виставкові зали, театри, філармонії, концертні організації, мистецькі колективи, кінотеатри, кіновідеопрокатні підприємства, об'єднання, палаци і будинки культури, інші клубні заклади, заклади освіти сфери культури, початкові спеціалізовані мистецькі навчальні заклади (школи естетичного виховання та студії), парки культури та відпочинку тощо).

Відповідно до ч. 2 ст. 26 Закону заклади культури загальнодержавного та місцевого рівня базової мережі залежно від форми власності утримуються або отримують фінансову підтримку відповідно за рахунок коштів Державного бюджету України, бюджету Автономної Республіки Крим, інших місцевих бюджетів, а також коштів установ, організацій, громадян та їх об'єднань.

Згідно ч. 1 ст. 29 Закону заробітна плата працівника у сфері культури, педагогічного працівника закладу освіти сфери культури складається з посадового окладу (тарифної ставки), надбавки за почесне звання, доплат за науковий ступінь, вислугу років залежно від стажу роботи в державних і комунальних закладах культури, закладах освіти сфери культури, інших надбавок та доплат, премій, винагород за творчу діяльність, передбачених законодавством.

Умови оплати праці працівників у сфері культури державних і комунальних закладів культури, закладів освіти сфери культури визначаються Кабінетом Міністрів України.

НаказомМіністерства культури і туризму № 745 від 18 жовтня 2005 року„ Про впорядкування умов оплати праці працівників культури на основі Єдиної тарифної сітки (далі Наказ ) затверджені схеми тарифних розрядів посад (професій) керівних працівників, художнього, артистичного персоналу, професіоналів, фахівців, службовців, робітників бюджетних установ, закладів та організацій культури згідно з додатками 2-6.

Згідно п. 1 схеми тарифних розрядів посад керівних працівників клубних закладів, центрів культури і дозвілля, центрів дозвілля, парків культури і відпочинку, зоопарків, науково-методичних центрів, організаційно-методичних центрів, будинків народної творчості, яка затверджена Наказом, для працівників районних будинків культури з методичною службою, районних організаційно-методичних центрів або інших методичних служб, що працюють на село, можуть надаватися надбавки в розмірі до 20 відсотків від місячного посадового окладу за рахунок коштів місцевого бюджету.

Відповідно до ст. 17 Закону України „Про місцеве самоврядування в Україні (далі Закону) відносини органів місцевого самоврядування з підприємствами, установами та організаціями, що перебувають у комунальній власності відповідних територіальних громад, будуються на засадах їх підпорядкованості, підзвітності та підконтрольності органам місцевого самоврядування.

Згідно п. 20 ч. 1 ст. 43 Закону виключно на пленарних засіданнях районної, обласної ради вирішуються в установленому законом порядку питання щодо управління об'єктами спільної власності територіальних громад сіл, селищ, міст, районів у містах, що перебувають в управлінні районних і обласних рад; призначення і звільнення їх керівників;

Згідно частин 3, 4 статті 60 Закону України „Про місцеве самоврядування в Україні територіальні громади сіл, селищ, міст, районів у містах безпосередньо або через органи місцевого самоврядування можуть об'єднувати на договірних засадах на праві спільної власності об'єкти права комунальної власності, а також кошти місцевих бюджетів для виконання спільних проектів або для спільного фінансування (утримання) комунальних підприємств, установ та організацій і створювати для цього відповідні органи і служби.

Районні та обласні ради від імені територіальних громад сіл, селищ, міст здійснюють управління об'єктами їхньої спільної власності, що задовольняють спільні потреби територіальних громад.

Відповідно до п. 1 Типового положення про відділ культури районної, районної в містах Києві та Севастополі державної адміністрації, яке затверджене постановою Кабінету Міністрів України від 17 травня 2001 року N 529 (далі Положення) відділ культури районної, районної в містах Києві та Севастополі держадміністрації (далі - відділ) є структурним підрозділом районної, районної у містах Києві та Севастополі держадміністрації, що утворюється головою цієї держадміністрації, і підзвітний та підконтрольний голові відповідної держадміністрації та управлінню культури обласної, Севастопольської міської держадміністрації, Головному управлінню культури та мистецтв Київської міськдержадміністрації.

В п. 4 Положення визначені повноваження відділів.

Згідно п. 9 Положення відділ утримується за рахунок коштів державного бюджету.

Відповідно до пункту 1.1. контракту від 1 липня 2008 року керівник зобовязується безпосередньо і через адміністрацію установи здійснювати поточне управління (керівництво) ним, забезпечувати найбільш ефективне його профільне функціонування, розвиток його матеріальної і соціальної бази, високоприбуткову діяльність, раціональне використання і зберігання закріпленого майна.

Керівнику виплачується заробітна плата, грошова винагорода та надаються соціально-побутові блага згідно додатку до контракту (а.с.3).

Згідно пункту 1.2 контракту цей контракт є договором. На підставі контракту виникають трудові відносини між органом управління, і керівником з однієї сторони, та адміністрацією установи і керівником з другої сторони.

Згідно додатку до контракту за виконання обовязків, передбачений контрактом, корівнику нараховується заробітна плата виходячи з:

-встановленого йому посадового окладу в розмірі 1234 гривні і фактично відпрацьованого часу;

-надбавки у розмірі двадцяти відсотків посадового окладу за роботу в селі (а.с.7).

Статтею 4 ЦПК України передбачено, що здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб у спосіб, визначений законами України.

Згідно ч.1 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини на які вона посилається як на підставу своїх вимог.

Відповідно до вимог ст.ст. 213, 215 ЦПК України рішення суду повинно бути законним та обґрунтованим, а за змістом має містити встановлені судом факти і відповідні їм правовідносини. При встановленні фактів суд оцінює належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності.

Згідно ст. 214 ЦПК України суд ухвалюючи рішення повинен вирішити такі питання:

- чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються;

- які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин;

- яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин.

Як вбачається з матеріалів справи з 1 липня 2008 року ОСОБА_1 згідно трудового контракту від 1 липня 2008 року, який був укладений між позивачем та Хотинською районною радою Чернівецької області відповідно до положень ст. Закону України „Про культуру , ст. 43 Закону України „Про місцеве самоврядування в Україні працює на посаді керівника районного будинку народної творчості та дозвілля.

Згідно умов вказаного контракту позивачу встановлено посадовий оклад та двадцять відсотків від посадового окладу за роботу в селі (а.с.3-7).

За період з 1 січня 2009 року по травень 2011 року позивачу обумовлена контрактом надбавка в розмірі двадцять відсотків від посадового окладу за роботу на селі не виплачувалась.

Ухвалюючи рішення у справі суд першої інстанції не врахував, що відповідно до п. 1.2 контракту від 1 липня 2008 року цей контракт є трудовим договором. На його підстави виникли трудові відносини між ОСОБА_1 і Хитинською районною радою, як органом управління та ОСОБА_1 і Хотинським районним будинком народної творчості та дозвілля.

Таким чином відповідно до умов вищевказаного контракту позивач не перебуває в трудових відносинах з відділом культури та туризму Хотинської районної державної адміністрації Чернівецької області.

Згідно положень ст. 60 Закону України „Про місцеве самоврядування в Україні Хотинська районна рада здійснює управління Хотинським районним будинком народної творчості та дозвілля, забезпечує його фінансування та утримання. Надбавка до посадового окладу позивачу повинна виплачуватися за рахунок коштів місцевого бюджету.

За таких обставин суд безпідставно ухвалив рішення про стягнення з відповідача на користь позивача частини не нарахованої та невиплаченої заробітної плати.

Ухвалюючи рішення у справі суд помилково визначив суму невиплаченої позивачу заробітної плати.

Так, відповідно до довідки , яка видана 7 вересня 2011 року відділом культури і туризму Хотинської районної державної адміністрації ОСОБА_1 за період з січня 2009 року по травень 2011 року була нарахована та виплачена заробітна плата у вигляді посадових окладів в сумі 39660 гривень 19 копійок (а.с. 73).

Виходячи з наведеного позивачу за вказаний період не нарахували та не виплатили надбавку за роботу на селі, яка становить 20 відсотків від посадового окладу в сумі 7932 гривні 3 копійки.

Суд помилково застосував до спірних трудових правовідносин статті 509 ч. 1, 510 ч.2, 526 ЦК України, які не підлягають застосуванню.

Суд також не застосував до спірних правовідносин вищевказані норми матеріального права, які підлягають застосуванню, а саме ст.ст. 21, 94, 98 КЗпП України, ст.ст. 1, 13 Закону України „Про оплату праці ст.ст. 23, 26, 29 Закону України „Про культуру, ст.ст. 17, 43, 60 Закону України „Про місцеве самоврядування в Україні.

Враховуючи зазначені вище обставини колегія суддів вважає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з порушенням норм матеріального та процесуального права, а тому його слід скасувати та ухвалити нове рішення, яким в позові ОСОБА_1 відмовити.

Відповідно до положень ст. 88 ЦПК України у справі слід провести розподіл судових витрат.

Зокрема з ОСОБА_1 на користь відділу культури та туризму Хотинської районної державної адміністрації Чернівецької області слід стягнути 51 гривню в рахунок відшкодування витрат понесених на оплату судового збору та 120 гривень витрат з інформаційно-технічного забезпечення розгляду справи.

Керуючись ст.ст. 303, 304, 307, 309 ЦПК України, колегія суддів,

вирішила:

Апеляційну скаргу відділу культури та туризму Хотинської районної державної адміністрації Чернівецької області задовольнити.

Рішення Хотинського районного суду Чернівецької області від 13 липня 2011 року скасувати.

В позові ОСОБА_1 до відділу культури та туризму Хотинської районної державної адміністрації Чернівецької області про стягнення заборгованості по заробітній платі відмовити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь відділу культури та туризму Хотинської районної державної адміністрації Чернівецької області 51 гривню в рахунок відшкодування витрат понесених на оплату судового збору та 120 гривень витрат з інформаційно-технічного забезпечення розгляду справи.

Рішення набирає законної сили з моменту його проголошення.

На рішення може бути подана касаційна скарга до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з моменту його вступу в законну силу.

Головуючий

Судді: