АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________
Справа №22-ц-3/2011 Головуючий 1 інст. - Вовк Л.В.
Категорія: поновлення порушеного Суддя-доповідач - ОСОБА_1
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 квітня 2011 року судова колегія судової палати з цивільних справ апеляційного суду Харківської області у складі:

головуючого - судді: Пилипчук Н.П.,

суддів: Кірсанової Л.І., Трішкової І.Ю.,

при секретарі - БелоброваВ.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Харкові апеляційну скаргу ОСОБА_2

на рішення Краснокутського районного суду Харківської області від 22 квітня 2009 року

по цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3, Краснокутської селищної ради, 3-тя особа: ОСОБА_4 про поновлення порушеного права користування земельною ділянкою, скасування рішень виконкому Краснокутської селищної ради, та про визнання за ним право власності на земельну ділянку, -

ВСТАНОВИЛА:

У 2004 році ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_3, посилаючись на те, що рішенням виконкому Краснокутської селищної ради від 6 лютого 1980 року № 40 йому надана земельна ділянка розміром 0,08 га для будівництва будинку, однак відповідач захопив частину його земельної ділянки та самовільно побудував будинок. Виконком Краснокутської селищної ради рішенням від 13 березня 1984 року № 57 дозволив ОСОБА_3 оформити право власності на цей будинок і видав свідоцтво про право власності на будинок, а рішення № 86 від 10 квітня 1984 року узаконив самовільне будівництво. Вважає такі дії виконкому неправомірними, тому що, на його думку, виконкомом порушена черговість прийняття рішень Позивач неодноразово уточнював свої позовні вимоги, остаточно просить поновити його порушене право, скасувати зазначені вище рішення виконкому Краснокутської селищної ради, визнати за ним право власності на земельну ділянку розміром 145 кв.м., яка належить Краснокутській селищній раді, а також витребувати від ОСОБА_3 земельну ділянку розміром 155 кв.м. і повернути йому.

У судовому засіданні ОСОБА_2 та його представник позов підтримали, просили його задовольнити.

Представник виконкому Краснокутської селищної ради позов не визнав , пояснивши, що ОСОБА_3 побудував будинок на земельній ділянці, яка була надана ще у 1972 року ОСОБА_5 для будівництва літньої кухні, а він дозволив своєму родичеві ОСОБА_3 побудувати на цій ділянці будинок. Рішення виконкому про узаконення самовільного будівництва і про видачу документа про право власності на будинок ОСОБА_3 вважає правильним. Стосовно визнання права власності на земельну ділянку розміром 145 кв.м. пояснив, що ця ділянка ОСОБА_2 не надавалася і питання про неї повинно вирішуватися у встановленому законом порядку позасудовим порядком.

Представник ОСОБА_3 позов не визнала, пояснивши, що ОСОБА_3 побудував будинок на земельній ділянці, яка у 1972 році надана ОСОБА_5 для

будівництва літньої кухні, він дозволив ОСОБА_3 побудувати там будинок, претензій до нього не має. Земельну ділянку позивача, ОСОБА_3 не займав. Рішення № 57 від 13.03.1984 року та № 86 від 10.04.1984 року виконкому Краснокутської селищної ради вважає правильними та просить у задоволенні позову відмовити.

Третя особа ОСОБА_4 у судове засідання не з'явився, просив суд розглянути справу за його відсутністю, позов ОСОБА_2 не визнав.

Рішенням Краснокутського районного суду Харківської області від 22 квітня 2009 року в задоволенні позовних вимог ОСОБА_2 відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 просить рішення суду скасувати, та ухвалите нове, яким задовольнити його позовні вимоги. Обґрунтовуючи апеляційну скаргу посилається на неповне з*ясування судом обставин справи, на порушення судом норм матеріального та процесуального права. Посилається на ті самі доводи, якими обґрунтовував позовні вимоги.

У відповідності до статті 303 ЦПК України апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги.

Судова колегія, заслухавши доповідь судді, пояснення сторін, що з'явилися, перевіривши матеріали справи, обговоривши підстави апеляційної скарги, вважає за необхідне апеляційну скаргу задовольнити частково з наступних підстав.

Відмовляючи у задоволенні позову ОСОБА_2 суд першої інстанції виходив з того, що будинок відповідача ОСОБА_3 побудований не на земельній ділянці виділеній в користування позивачу, а на ділянці яка була надана рішенням виконкому Краснокутської селищної ради від 22 березня 1972 року ОСОБА_5А для будівництва літньої кухні. Однак ці обставини, які суд вважав встановленими, залишились недоведеними.

Відповідно до ч. З ст. 10, ч. 1 ст. 60 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Судом апеляційної інстанції встановлено, що рішенням виконкому Краснокутської селищної ради від 6 лютого 1980 року № 40 ОСОБА_2, в безстрокове користування була надана земельна ділянка по вул. Мопрівській № 15-а (тепер № 19) у смт Краснокутськ Краснокутського району Харківської області розміром 0,08 га для будівництва житлового будинку на праві особистої власності. У встановленому законом порядку зазначена земельна ділянка була відведена в натурі, закріплена геотехнічними знаками про що складений відповідний акт від 11 лютого 1980 року (том 1 а.с. 130), був узгоджений проект забудови (том 1 а.с. 131), наданий дозвіл на проведення робіт по індивідуальному будівництву. На зазначеній земельній ділянці ОСОБА_2 побудував житловий будинок. З акту про закінчення будівництва та введення в експлуатацію від 21.04.1998 року вбачається, що будівництво зазначеного будинку розпочато у лютому 1980 року, закінчено у березні 1989 року.

У 1984 році самочинно, на земельній ділянці, що не була відведена йому для цієї мети, без належного дозволу та належно затвердженого проекту ОСОБА_3 побудував будинок, який згодом був узаконений виконкомом Краснокутської селищної ради. Так, рішенням виконкому Краснокутської селищної ради № 57 від 13.03.1984 року, вирішено оформити право особистої власності на житловий будинок за адресою вул. Мопрівська № 15-а (тепер будинок № 17) у смт Краснокутськ Краснокутського району Харківської області, та видати свідоцтво про право власності на ім*я ОСОБА_3 Рішенням виконкому Краснокутської селищної ради та № 86 від 10.04.1984 року узаконено самовільне будівництво зазначеного житлового будинку.

ОСОБА_3 наполягає, що побудував будинок на земельній ділянці яка рішенням виконкому Краснокутської селищної ради від 22.03.1972 року була закріплена за ОСОБА_5 З рішення виконкому Краснокутської селищної ради від 22.03.1972 року вбачається, що за ОСОБА_5 в постійне користування при частині домоволодіння по пров. Піонер, 12 у смт Краснокутськ Краснокутського району Харківської області

закріплена земельна ділянка 300 кв.м. Однак зазначені доводи відповідача не підтверджені належними та допустимим доказами, матеріали справи не містять даних, що зазначена земельна ділянка була відведена в натурі. Відповідно до висновків судової будівельно-технічної експертизи №4083 від 25.02.2011 року встановити, чи відповідає земельна ділянка по вул. Мопрівській, 17 в смт. Краснокутськ Харківської області за розміром, площею, конфігурацією земельній ділянці 300 кв.м, закріпленій в постійне користування при частині домоволодіння ОСОБА_5 по пров. Піонер, 12 в смт. Краснокутськ рішенням виконавчого комітету Краснокутської селищної ради від 22 березня 1972 року не надається можливим, так як план закріплення земельної ділянки до даного рішення відсутній.

Відповідно до висновків судової будівельно-технічної експертизи № 4083 від 25.02.2011 року встановлено, що площа земельної ділянки, яка фактично знаходиться у користуванні ОСОБА_3 по вул. Мопрівській 17 у смт Краснокутськ Харківської області становить 869 кв.м. Площа земельної ділянки, яка фактично знаходиться у користуванні ОСОБА_2 по вул. Мопрівській 19 у смт Краснокутськ Харківської області становить 610 кв.м. Площа та конфігурація земельних ділянок по вул. Мопрівській, 17 та по вул. Мопрівській, 19 в смт. Краснокутськ Харківської області не відповідають розмірам, площі та конфігурації земельним ділянкам №17 та №19, виділеним рішеннями Краснокутської селищної ради.

ОСОБА_3 зазначав, що земельні ділянки по вул. Мопрівській 19 та 21 до 1980 року складали присадибну ділянку 0,16 га матері позивача ОСОБА_6. Вказував, що земельна ділянка ОСОБА_2 була виділена саме з цієї присадибної ділянки, тому вважає, що зменшення земельної ділянки якою користується ОСОБА_2 сталося за рахунок зміщення в її бік межі домоволодіння по вул. Мопрівській 21.

Однак зазначені доводи ОСОБА_3 спростовуються висновками судової будівельно-технічної експертизи № 4083 від 25.02.2011 року, з яких вбачається, що експертом враховані зазначені відомості, встановлено, що земельна ділянка по вул. Мопрівській. 19 в смт. Краснокутськ Харківської області за розміром, площею, конфігурацією не відповідає земельній ділянці виділеній ОСОБА_2 відповідно до рішень виконкому Краснокутської селищної ради № 40 та № 41 від 06.02.1980 року із присадибної ділянки 0,16 га ОСОБА_6, однак навіть із врахуванням цього, експертом встановлено, що ОСОБА_3 зайнято частину земельної ділянки виділеної ОСОБА_2 рішенням виконавчого комітету Краснокутської селищної ради №40 від 06.02.1980 року, розмір зайнятої ділянки складає 221кв.м. Розмір земельної ділянки, право користування якою належить ОСОБА_2, зайнято ОСОБА_3 за виключенням забудованої частини, та тієї частини, яка необхідна для обслуговування будинку ОСОБА_3 становить 102 кв.м.

Доказів того, що спірна земельна ділянка у встановленому законом порядку надавалась у користування ОСОБА_3 або членам його родини суду не надано.

Відсутні також докази того, що земельна ділянка надана в користування ОСОБА_2 рішенням виконкому Краснокутської селищної ради № 40 від 06.02.1980 року була витребувана у нього до землефонду Краснокутської селищної ради.

Керуючись принципом добросусідства, ОСОБА_2 не підтримав свої первісні вимоги про знесення будинку ОСОБА_3, просив повернути йому хоча б незабудовану частину його ділянки.

Згідно ст. 396 ЦК України, особа, яка має речове право на чуже майно, має право на захист цього права, у тому числі і від власника майна, відповідно до положень глави 29 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 391 (глава 29) ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

За таких обставин, право користування ОСОБА_2 земельною ділянкою підлягає захисту, необхідно витребувати у ОСОБА_3 та повернути ОСОБА_2 незабудовану земельну ділянку 102 кв.м. відповідно до додатку № 2 до висновку судової будівельно-технічної експертизи № 4083 від 25.02.2011 року. Рішення суду першої інстанції в цій частині підлягає відповідній зміні, згідно з вимогами п. З ч. 1 ст. 307 ЦПК України, за змістом якої, суд апеляційної інстанції має право змінити рішення суду першої інстанції, підставою для чого згідно п. 2 ч. 1 ст. 309 ЦПК України є недоведеність обставин справи, які суд вважав встановленими.

Оскільки ОСОБА_2 визнає за ОСОБА_3 право власності на будинок по вул. Мопрівській 17, на знесенні цього будинку не наполягає, то відсутні підстави для скасування рішень виконкому Краснокутської селищної ради № 57 від 13.03.1984 року та № 86 від 10.04.1984 року. В цій частині рішення суду залишається без змін.

Судова колегія погоджується з рішенням суду першої інстанції і в частині відмови у задоволенні вимог про визнання за позивачем права власності на земельну ділянку розміром 145 кв. метрів, яка належить Краснокутській селищній раді, оскільки ОСОБА_2 не надав суду доказів про набуття права на зазначену ділянку.

Судові витрати та витрати пов*язані із розглядом справи понесені позивачем повинні бути відшкодовані у відповідності до вимог ст. 88 ЦПК України, пропорційно до тієї частини позовних вимог, які задоволені. Таким чином стягненню з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 підлягають витрати пов*язанні з проведенням експертизи, що складаються з оплати за виконання робіт по встановленню розміру земельних ділянок проведених на вимогу експерта Харківською регіональною філією ДП центру державного земельного кадастру - 1 106,70 грн., та з оплати послуг експерта 2 577,60 грн., та витрати понесені у зв*язку із сплатою судового збору 4,25 грн., витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи 212,50 грн., всього 3 901,05 грн.

Керуючись ст.ст. 1166, 1167, 1187 ЦК України, ст. З Декрету КМ України "Про державне мито", ст. ст. 303, 304, 307, п. 2 ч. 1 ст. 309, ст. ст. 313, 316, 317, 319 ЦПК України, судова колегія

ВИРІШИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити частково.

Рішення Краснокутського районного суду Харківської області від 22 квітня 2009 року змінити, в частині відмови у задоволенні вимог про поновлення порушеного права шляхом витребування земельної ділянки скасувати.

Позовні вимоги ОСОБА_2 задовольнити частково.

Поновити порушене право ОСОБА_2 на користування земельною ділянкою, виділеною йому рішенням виконкому Краснокутської селищної ради від 6 лютого 1980 року № 40, витребувати у ОСОБА_3 та повернути ОСОБА_2 незабудовану земельну ділянку 102 кв.м. відповідно до додатку № 2 до висновку судової будівельно-технічної експертизи № 4083 від 25.02.2011 року.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 судові витрати та витрати пов*язані із розглядом справи 3 901,05 грн.

В іншій частині рішення Краснокутського районного суду Харківської області від 22 квітня 2009 року залишити без змін.

Рішення апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її проголошення, але може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили.

Головуючий :

Судді: