Справа № 2-3112/11
Номер провадження 2/7614/11
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 травня 2011 року М.Кіровограда

Суддя Кіровського районного суду м. Кіровограда Галаган О.В. розглянувши у заяву ПАТ КБ «Приват Банк» про забезпечення позову, -

ВСТАНОВИВ:

ПАТ КБ «Приват Банк» звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1 та просив в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором № КСЮЧГА800000900 від 18.06.2008 року в сумі 8115,12 доларів СІЛА: - звернути стягнення на предмет застави - автомобіль ВАЗ, модель 21070, рік випуску 2004, тип ТЗ легковий автомобіль, №кузова /шасі ХТА 9914, реєстраційний номер НОМЕР_1, що належить на праві власності відповідачу ОСОБА_1, шляхом продажу вказаного автомобіля ПАТ КБ «Приват Банк» з укладенням від імені відповідача договору купівлі - продажу будь - яким способом з іншою особою - покупцем, зі зняттям вказаного автомобіля з обліку в органах ДАЇ України, а також наданням ПАТ КБ «Приват Банк» всіх повноважень, необхідних для здійснення продажу.

Ухвалою суду від 17.05.2011 року провадження по вищевказані справі відкрито.

Заявник на обґрунтування в заяві зазначав, що ПАТ КБ «ПРИВАТ БАНК» звернувся з позовною заявою до ОСОБА_1про звернення стягнення на предмет застави за кредитом у розмірі 8115,12 доларів СІЛА.

У порушення ст.ст. 526, 527, 530 Цивільного кодексу України та умов договору Відповідач зобов'язання за кредитним договором належним чином не виконував, щомісячних погашень кредиту не здійснював, від контактів з працівниками банку систематично ухилявся, автомобіль для перевірки технічного стану не надає, внаслідок чого виникла заборгованість за кредитом. Найчастіше за порушенням зобов'язань перед банком відбувається вчинення Відповідачем всіх можливих заходів щодо позбавлення банку можливості задовольнити свої вимоги за рахунок належного Відповідача майна й коштів. Це виражається у передачі третім особам права власності на майно й кошти або його переховування від банку й державної виконавчої служби, а також проведенні інших операцій з майном та коштами щодо позбавлення банку можливості задовольнити свої вимоги за його рахунок. Крім того, відповідачі використовують такий спосіб ухилення від виконання зобов'язань, як виїзд за межі України. Такий спосіб унеможливлює реальне виконання рішення суду, оскільки Державна виконавча служба не має можливості ознайомлювати боржника з його правами та рухом виконавчого провадження. З огляду вважаємо, що неприйняття заходів забезпечення позову може зробити неможливим виконання рішення суду.

Відповідно ст. 44 Закону України «Про заставу» заклад - це застава рухомого майна, при якій це майно, що складає предмет застави, передається у володіння заставодержателя. Згідно з вимогами Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень» та договору застави позичальник зобов'язаний, в разі порушення виконання зобов'язання та якщо предмет забезпечувального обтяження знаходиться у його володінні, на вимогу обтяжувача негайно передати предмет обтяження у володіння обтяжувача.

У відповідності зі ст. 6 Закону України «Про порядок виїзду з України і в'їзду в Україну громадян України» і пункту 22 Постанови Кабінету Міністрів «Про затвердження

Правил оформлення і видачі паспорта громадянина України для виїзду за кордон і проїзного документа дитини, їх тимчасового затримання та вилучення» від 31 березня 1995 р. № 231 громадянину може бути тимчасово відмовлено у видачі паспорта/проїзного документа у разі, коли: діють договірні чи інші невиконані зобов'язання, - до виконання зобов'язань або розв'язання спору за погодженням сторін у передбачених законом випадках, чи забезпечення зобов'язань заставою, якщо інше не передбачено міжнародним договором України; - щодо нього подано цивільний позов до суду, - до закінчення провадження у справі; Громадянинові України, який має паспорт, може бути тимчасово відмовлено у виїзді за кордон у випадках, передбачених пунктами 1-9 частини першої вищезазначеної статті. Відповідно до пункту 24 Постанови № 231 у разі виявлення підстав, зазначених у пункті 22 цих Правил, раніше виданий паспорт/проїзний документ може бути тимчасово затримано або вилучено. Згідно з 3 абзацом пункту 7 Наказу Міністерства внутрішніх справ України «Про затвердження Порядку провадження за заявами про оформлення паспортів громадянина України для виїзду за кордон і проїзних документів дитини»від 21 грудня 2004 року № 1603 у разі, якщо один з паспортів / проїзних документів втрачений чи вилучений (зданий), відмітка про це вноситься на четверту чи п'яту сторінку того документа, що залишився в користуванні заявника. Згідно пункту 25 Постанови № 231 у випадках, зазначених у пунктах 22 і 24 цих Правил, тимчасове затримання та вилучення паспортів/проїзних документів здійснюється за рішенням суду. Відповідно до п. 2 ст. 152 Цивільного процесуального кодексу України перелік видів забезпечення позову не є вичерпним та судом може бути застосовано кілька видів забезпечення позову.

Заявник у поданій до суду належним чином оформленій заяві просить вилучити предмет

застави та передати його у заклад ( володіння ) ПАТ КБ «Приват Банк», стверджуючи,

що відповідач може цей автомобіль приховати або вивезти та обмежити відповідача у

праві виїзду за межі України до виконання ним своїх зобов»язань; заборонити відділу

у справах громадянства, міграції та реєстрації фізичних осіб УМВС України в

Кіровоградській області видачу відповідачу паспорта/проїзного документа;

адміністрації Державної прикордонної служби України вжити заходів щодо

тимчасового затримання та вилучення наявних у відповідача паспортів/проїзних

документів, обмежити особу (боржника) у праві виїзду за межі України до виконання

ним своїх зобов»язань; вжити заходів для термінового виконання ухвали про

забезпечення позову.

Суддя, дослідивши матеріали справи вважає, що заява підлягає частковому задоволенню.

Відповідно до ст. 151 ЦПК України забезпечення позову за заявою осіб, які беруть участь у справі допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо вжиття заходів забезпечення позову може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Проте, не підлягає задоволенню вимога щодо обмеження відповідачів у праві

виїзду за межі України, заборона видачі відповідачу паспорта/проїзного документа;

вжиття заходів щодо тимчасового затримання та вилучення наявних у відповідача

паспортів/проїзних документів, та обмеження особи боржника у праві виїзду за межі

України до виконання нею своїх зобов'язань.

Так, визначивши зазначений вид забезпечення позову, заявник не обгрунтував його необхідність не зазначив обставин, які свідчать про реальну загрозу виїзду відповідача за межі України.

Закон України «Про порядок виїзду з України та в'їзд в Україну» від 21.01.1994 року, на який посилається позивач, регулює порядок оформлення документів для зарубіжних поїздок, визначає випадки тимчасового обмеження прав громадян на виїзд з України і встановлює порядок роз'язання спорів у цій сфері (ст.1)

Враховуючи наведене, норми Закону України «Про порядок виїзду з України та в'їзд в Україну»не можуть бути застосовані при вирішенні у цивільній справі питання

забезпечення позову шляхом тимчасового обмеження фізичних осіб у праві виїзду за межі України.

Крім того в заяві відсутнє обґрунтування застосування цього виду забезпечення позову, відсутні дані, які б підтверджували наявність у відповідача закордонного паспорту та намагання його виїхати за кордон України.

Керуючись ст. ст. 151-153 ЦПК України, ст. 25 Закону України "Про виконавче провадження",-

У ХВАЛИВ: Заяву ПАТ КБ «ПРИВАТ БАНК» про забезпечення позову - задовольнити частково.

Вилучити предмет застави, а саме автомобіль ВАЗ, модель 21070, рік випуску 2004, тип ТЗ легковий автомобіль, №кузова /шасі ХТА 9914, реєстраційний номер НОМЕР_1, що належить на праві власності відповідачу ОСОБА_1, ІПН НОМЕР_2 жителю ІНФОРМАЦІЯ_1 та передати його у заклад (володіння) Публічному Акціонерному Товариству ОСОБА_2 «Приват Банк» вул. Набережна Перемоги, 50 м. Дніпропетровськ 49094.

В іншій частині заяви про забезпечення позову відмовити за безпідставністю.

Копію ухвали для негайного виконання направити Кіровському відділу Державної виконавчої служби Кіровоградського МУЮ в порядку негайного виконання визначеного Законом України "Про виконавче провадження ".

Копію ухвали після її виконання направити ОСОБА_1

Строк пред'явлення до виконання - 1 рік.

Ухвала в частині накладення арешту вступає в законну силу негайно.

Апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції подається протягом п'яти днів з дня її проголошення. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя Кіровського

районного суду

м.Кіровограда О. В. Галаган