АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________
Провадження № 22-ц/2090/6165/11 Суддя доповідач Пшенічна Л.В.
Категорія: договірні
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Судова колегія судової палати у цивільних справах апеляційного суду Харківсько: області у

складі: головуючого судді - Пшенїчиої Л.В.

суддів колегії - ОСОБА_1, ОСОБА_2

за участю секретаря - Варюшичевої А.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Харкові цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_3 на рішення Первомайського міськрайонного суду Харківської області від 03 серпня 2011 року за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4, третя особа - державна нотаріальна контора Первомайського району Харківської області про визнання договору довічного утримання укладеного під впливом помилки недійсним, -

встановила:

ОСОБА_3 звернулася до суду з позовом про визнання договору довічного утримання недійсним, як такий, що укладеного під впливом помилки

Посилаючись на те, що 11 червня 2007 року між нею та ОСОБА_4 був укладений договір довічного утримання, який зареєстрований в державній нотаріальній конторі Первомайського району Харківської області в реєстрі № 1-1427.

Рішенням Первомайського міськрайонного суду Харківської області від 03 серпня 2011 року в задоволенні позовних вимог ОСОБА_3 відмовлено.

Стягнуто з ОСОБА_3 на користь держави судовий збір у розмірі 267 грн. 31коп.

Стягнуто з ОСОБА_3 на користь Первомайського УДК ГУДКУ в Харківській області витрати з інформаційно - технічного забезпечення розгляду справ у розмірі 120 грн.

В апеляційній скарзі ОСОБА_3 посилається на те, що судом порушено норми матеріального і процесуального права, просили скасувати рішення суду першої інстанції та визнати договір недійсним.

В обґрунтування апеляційної скарги вказує на те, що суд не звернув уваги на те, що укладаючи договір довічного утримання вона не розуміла його сутності через те, що не володіє Українською мовою.

Судова колегія, заслухавши доповідь судді, пояснення сторін, які зявилися у судове засідання, перевіривши матеріали справи і обговоривши доводи апеляційної скарги, зважає що вона не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до вимог ст. 308 ЦПК України, суд апеляційної інстанції відхиляє апеляційну скаргу, якщо встановлено, що суд першої інстанції постановив рішення з додержанням вимог матеріального і процесуального права.

Не може бути скасоване правильне по суті і справедливе рішення з одних лише

формальних міркувань.

Відмовляючи у задоволені позовних вимог, суд першої інстанції виходив з того, що доводи позивача що вона помилялася відносно істотних умов правочину, що вплинуло на її волевиявлення при укладені угоди є недоведеними.

Судова колегія погоджується з висновками суду першої інстанції, оскільки вони повністю відповідають обставинам справи, яким суд дав вірну оцінку.

Згідно зі ст.. 229 ЦК України якщо особа, яка вчинила правочин, помилялась щодо обставин , які мають істотне значення такий правочин може бути визнаний судом недійсним.

Істотне значення помилки щодо природи правочину, прав та обовязків сторін, таких - властивостей і якості речі, які значно знижують її цінність або можливість використання за цільовим призначенням. Помилка щодо мотивів правочину не має істотного значення, крім випадків, встановлених законом.

Як встановлено судом першої інстанції помилка позивача полягала в тому, що вона помилилася стосовно наслідків оспорю ванного договору, який на думку позивача нічого їх не дав., тому що якщо вона правильно сприйняла умови договору то не укладала би договір, оскільки матеріальне забезпечення за договором довічного утримання її не влаштовує.

Пленум Верховного Суду України в п. 19 постанові від 06. 11. 2009 року « Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними» , розяснив, що обставини, стосовно який помилялася сторона правочину мають існувати саме на час вчинення правочину.

Суд першої інстанції вірно дійшов до висновку, що позивачем не надано доказів, що помилка щодо обстави, які мають істотне значення існували на час укладання правочину. Підстави, з яких позивач просить визнати правочин недійсним, виникли вже під час його виконання, коли ОСОБА_3 не влаштувала матеріальне забезпечення. З вказаних підстав вона зверталися до суду з позовом і просила розірвати договір довічного утримання.

В задоволені позову було відмовлено.

Доводами апеляційної скарга є такі ж самі підстави з яких позивач просив визнати правочин недійсним. Всі обставинам позовної заяви суд першої інстанції дослідив і дав належну оцінку у відповідності до вимог законодавства, яке регулює взаємовідносини, що виникли між сторонами.

Згідно зі ст. ст.10 і 60 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, а ст. 11 ЦПК України передбачає, що суд розглядає цивільні справи на підставі доказів поданих сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі.

Таким чином, судова колегія дійшла висновку, що позивач не довів свій позов.

З огляду на наведене, судова колегія вважає, що доводи апеляційної скарги суттєвими не являються і не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального чи процесуального права, які привели до неправильного вирішення справи.

Керуючись ст.ст. 303, 304, п.1 ч.1 307, 308, 313, 314, 315, 317, 319 ЦПК України судова колегія судової палати,-

ухвалила:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 відхилити..

Рішення Первомайського міськрайонною суду Харківської області від 03 серпня 2011 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення і може бути оскаржена безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом 20 днів з дня набрання законної сили.

Головуючий:

Судді: