АПЕЛЛЯЦИОННЫЙ СУД ДНЕПРОПЕТРОВСКОЙ ОБЛАСТИ
Категорія -26 ( І ) Міхеєва В.Ю.
Доповідач Барильська А.П.
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
03 листопада 2011 року колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Дніпропетровської області у складі:
головуючого судді: Барильської А.П.,
суддів: Карнаух В.В., Зубакової В.П.,
при секретарі: Бадалян Н.О.,
за участю: представника відповідача - Лутоніної Надії Володимирівни,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кривому Розі апеляційні скарги відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України в м. Кривому Розі Дніпропетровської області та ОСОБА_3, яка діє в інтересах позивача ОСОБА_4 на рішення Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу від 26 серпня 2011 року по цивільній справі за позовом ОСОБА_4 до відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України в м. Кривому Розі Дніпропетровської області про відшкодування моральної шкоди, -
В С Т А Н О В И Л А:
У червні 2011 року ОСОБА_4 звернувся до суду із зазначеним позовом, та просив стягнути з відповідача на його користь 192 000 грн. у відшкодування моральної шкоди у зв'язку із професійним захворюванням.
Рішенням Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу від 26 серпня 2011 року позов ОСОБА_4 задоволено частково: стягнуто з відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України в м. Кривому Розі Дніпропетровської області (надалі - Відділення Фонду) на користь ОСОБА_4 у відшкодування моральної шкоди 15 000 грн. В іншій частині позову відмовлено. Стягнуто з відповідача на користь держави 15,0 грн. витрат на інформаційно - технічне забезпечення розгляду справи.

В апеляційній скарзі представник позивача ОСОБА_3, посилаючись на неповне з'ясування судом обставин, які мають значення для розгляду справи, скасувати рішення суду та ухвалити нове рішення про задоволення позову ОСОБА_4 Зокрема вважає, що суд не врахував тривалість і тяжкість стану здоров'я позивача, що сума моральної шкоди стягнута судом є заниженою.

В апеляційній скарзі Відділення Фонду ставить питання про скасування рішення суду першої інстанції та ухвалення нового рішення про відмову позивачу в задоволенні позовних вимог, посилаючись на те, що ОСОБА_4 не наданий висновок МСЕК про наявність факту спричинення йому моральної шкоди; розмір моральної шкоди, стягнутої судом, не відповідає моральним стражданням позивача, є значно завищеним та не обґрунтованим; судом не взято до уваги, що позивачем не надано доказів спричинення йому моральної шкоди; не застосовано тримісячний термін позовної давності. Вважають, що відділення Фонду не є належним відповідачем у справі.

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах заявлених вимог та доводів апеляційних скарг, колегія суддів вважає, що апеляційні скарги не підлягають задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що позивач ОСОБА_4 працював на різних посадах КДУМК «Криворіжсталь» з 1972 року по червень 2003 року.

Висновком МСЕК від 23.07.2003 року позивачу первинно встановлено 15 % втрати професійної працездатності у зв'язку із професійним захворюванням , при наступному переогляді 16.11.2005 року встановлено 25% втрати професійної працездатності, при переогляді 04.11.2008 року позивачу встановлено 35% втрати професійної працездатності , безстроково та третя група інвалідності.

Задовольняючи частково позовні вимоги, суд першої інстанції обґрунтовано керувався ст. 28 Закону України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування від нещасних випадків на виробництві і профзахворювань, що призвели втрату працездатності», яка передбачає відшкодування Відділенням Фонду моральної шкоди за наявності факту її спричинення.

Факт спричинення моральної шкоди позивачу у зв'язку із професійним захворюванням , встановлений в судовому засіданні. Позивач обмежений у фізичній роботі , вимушений періодично амбулаторно та стаціонарно лікуватися, переносить моральні страждання, що позбавляє його нормальних життєвих зв'язків і вимагає додаткових зусиль для організації свого життя.

У зв'язку з чим, доводи апеляційної скарги Відділення Фонду стосовно не надання позивачем доказів спричинення йому моральної шкоди не можуть бути взяті колегією суддів до уваги.

Доводи апеляційної скарги відповідача про те, що в даному випадку саме на органи МСЕК покладений обов'язок встановлення факту заподіяння моральної шкоди позивачу, є безпідставними та такими, що суперечать «Порядку встановлення медико-соціальними експертними комісіями ступеня втрати професійної працездатності у відсотках працівникам, яким нанесене ушкодження здоров'я, пов'язане з виконанням трудових обов'язків», затвердженого наказом Міністерства охорони здоров'я України від 22.11.1995 р. №212, оскільки МСЕК встановлює даний факт щодо потерпілих на виробництві, яким не було встановлено стійку втрату професійної працездатності, в той час як позивачу з 23.07.2003 року встановлено стійку втрату професійної працездатності у зв'язку із професійним захворюванням.

Висновок суду про відшкодування відповідачем позивачу моральної шкоди відповідає Рішенню Конституційного Суду України від 27.01.2004 року № 1-рп/2004р. відповідно до якого, громадяни, котрим встановлена стійка втрата професійної працездатності, мають право на стягнення на їх користь моральної шкоди.

Необґрунтованими, є також доводи апеляційної скарги Відділення Фонду щодо пропуску позивачем строку звернення до суду з позовом, оскільки відносини з приводу відшкодування моральної шкоди, пов'язаної з ушкодженням здоров'я, випливають з порушення особистих немайнових прав, а тому відповідно до п.3 ч.1 ст. 268 ЦК України, не мають строку позовної давності.

Також необґрунтованими вважає колегія суддів доводи апеляційної скарги представника позивача щодо розміру моральної шкоди, стягнутої судом першої інстанції на користь позивача.

Колегія суддів вважає, що розмір моральної шкоди визначений судом з урахування роз'яснень п.9 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995р., з подальшими змінами, " Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди", відповідно до якого, розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає в межах заявлених вимог залежно від характеру та обсягу заподіяних позивачеві моральних і фізичних страждань, з урахуванням в кожному конкретному випадку ступеня вини відповідача та інших обставин. Зокрема, враховується характер і тривалість страждань, стан здоров'я потерпілого, характер отриманого позивачем професійного захворювання, істотність вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, конкретних обставин по справі і наслідків, що наступили.

Колегія суддів вважає, що розмір моральної шкоди визначений судом першої інстанції з урахуванням , відсотку втрати професійної працездатності , який згідно висновку МСЕК становить 35% , строку роботи у шкідливих умовах праці 34 роки 5 місяців на підприємстві КДГМК «Криворіжсталь» , з урахуванням конкретних обставин по справі, характеру отриманого позивачем професійного захворювання, і пов'язаних із ним фізичних і моральних страждань, інтенсивності і довготривалості фізичних і психічних страждань позивача, з урахуванням істотності вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, і наслідків, що наступили.

Вирішуючи спір, суд першої інстанції в достатньо повному обсязі встановив права і обов'язки сторін, що брали участь у справі, обставини справи, перевірив доводи і заперечення сторін, дав їм належну правову оцінку, ухвалив рішення, яке відповідає вимогам закону. Висновки суду обґрунтовані і підтверджуються письмовими доказами.

За таких обставин, колегія суддів вважає, що рішення суду ухвалено з дотриманням норм матеріального і процесуального законодавства, у зв'язку із чим апеляційні скарги підлягають відхиленню, а рішення суду - залишенню без змін.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 308, 313-315 ЦПК України колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційні скарги ОСОБА_3, яка діє в інтересах позивача ОСОБА_4, та Відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України в м. Кривому Розі Дніпропетровської області відхилити.

Рішення Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу від 26 серпня 2011 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили.

Головуючий:

Судді