Справа № 2-254/11
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

"08" грудня 2011 р. м. Апостолове

Апостолівський районний суд Дніпропетровської області

у складі : головуючого судді Петренко А.П.

при секретарі - Ровній Н.А.

позивача - ОСОБА_1

представника відповідача - ОСОБА_2

Розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Апостолове, залі суду № 4 позовну заяву ОСОБА_1 до ПП Немченко ОСОБА_3, про стягнення нарахованої, але не виплаченої заробітної плати за час затримки розрахунку,-

В С Т А Н О В И В:

22.12.2010 року до Апостолівського районного суду Дніпропетровської області надійшла позовна заява ОСОБА_1 до ПП Немченко ОСОБА_3, про стягнення нарахованої, але не виплаченої заробітної плати за час затримки розрахунку. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначила, що в травні 2008 року її було прийнято на роботу ПП ОСОБА_4 , в магазин Торговий дім -1 в місті Апостолове на посаду продавець-консультант. 14 червня 2010 року звільнилася з підприємства відповідача. За весь відпрацьований час, більш як за два роки була неоформленою на приватному підприємстві, підприємством не сплачено останню заробітну плату, вихідну допомогу при звільненні та за весь період часу праці на підприємстві, власником підприємства не було надано щорічної відпустки їй, та не виплачено компенсації за невикористану щорічну відпустку.

Позивачка просить стягнути з ПП ОСОБА_4 на її користь нараховану, але не виплачену їй заробітну плату за період з 20 травня 2010 року по 14 червня 2010 року в сумі 2700 грн. 00 коп. та середній заробіток за період затримки розрахунку в період з 15 червня 2010 року по 15 грудня 2010 року в сумі 189 грн. 02 коп.; стягнути з відповідача вихідну допомогу при звільненні в розмірі середньомісячного заробітку в сумі 2198 гривень 17 копійок; стягнути на її користь 4396 грн. 34 коп. матеріальної компенсації за невикористану щорічну відпустку в період з 2008 року по 2010 рік.

04 серпня 2011 року до Апостолівського районного суду Дніпропетровської області надійшла позовна заява ОСОБА_1 до ПП ОСОБА_4 про збільшення позовних вимог та просить стягнути з відповідача на її користь середній заробіток за весь час затримки з розрахунку в сумі 46647 гривні 00 копійок. В судовому засіданні позивачка ОСОБА_1 позовні вимоги підтримала в повному обсязі, просить позов задовольнити.

Відповідач в судове засідання не з'явилась, від неї надійшла заява про розгляд справи без її присутності, з участю її представника, позовні вимоги ОСОБА_1 не визнала повністю .

Представник відповідача , в судовому засіданні , позовні вимоги не визнав , пояснивши , що позивач працювала на підприємстві ПП ОСОБА_4 деякий час і повністю отримала заробітну плату за відпрацьований час .

Свідок ОСОБА_5 в судовому засіданні пояснила, що разом з ОСОБА_1 дійсно працювала у ПП ОСОБА_4 , ОСОБА_1 заробітну плату отримувала але в якому розмірі їй не відомо.

Свідок ОСОБА_6 пояснила, що з позивачкою працювали разом на підприємстві відповідача, заробітну плату отримували вчасно від ПП ОСОБА_4, в якому розмірі заробітну плату отримувала позивачка, їй не відомо.

Свідок ОСОБА_7 пояснив суду, що його дружина , ОСОБА_1, працювала у ПП ОСОБА_4, зі слів дружини знає , що їй повністю не виплачена заробітна плата , вихідна допомога та матеріальна компенсація за невикористану щорічну відпустку .

Свідок ОСОБА_8 зазначила, що з ОСОБА_1 працювала разом у ПП ОСОБА_4 , заробітну плату отримували вчасно, але розмір отримуваної заробітної платні ОСОБА_1 їй не відомо.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає встановленими, наступні фактичні обставини справи та відповідні їм правовідносини .

В судовому, засіданні встановлено , що позивач працювала у ПП ОСОБА_4 тимчасово , письмовий трудовий договір, відповідно до ст.24 КЗпП України , з нею не було укладено . Вказані обставини справи сторонами не оспорювалися. Оплата за роботу проводилася по факту відпрацьованих годин. В порушення вимог ст.. 21 КЗпП України сторонами не було оговорено розмір заробітної плати та строк дії трудових відносин між ними .

Таким чином, позивачкою не надано докази на підтвердження строку трудових відносин , які існували між нею та відповідачем та розміру не виплаченої заробітної плати.

Стосовно заявленої вимоги про стягнення з відповідача нарахованої та не виплаченої заробітної плати за період з 20.05.2010 року по 145.06.2010 року в сумі 2700 гривень , вихідної допомоги при звільненні в розмірі середньомісячного заробітку в сумі 2198 гривень 17 копійок та матеріальної компенсації за невикористану щорічну відпустку за період з 2008-2010 роки в сумі 4396 гривень 34 копійки , суд вважає дана позовна вимога не підлягає задоволенню .

Згідно ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Доказування не може грунтуватися на припущеннях.

Позивач ОСОБА_1 не довела суду , що вона , працюючи на підприємстві ПП ОСОБА_4 , не отримала нараховану їй заробітну плату , нею не були надані докази на підтвердження позовних вимог та викладених в позовній заяві обставин .

Суд приходить до висновку,про відсутність правових підстав для задоволення позовних вимог .

Керуючись ст.ст. 10, 11, 57 - 60, 208, 209, 212 215 ЦПК України, суд,-

В И Р І Ш И В :

В задоволені позову ОСОБА_1 до ПП Немченко ОСОБА_3 про стягнення нарахованої , але не виплаченої заробітної плати за час затримки розрахунку відмовити .

На рішення може бути подана апеляційна скарга до апеляційного суду Дніпропетровської області через Апостолівський районний суд протягом десяти днів з дня його проголошення . Особи, які брали участь у справі , але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення , можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення .

Суддя:ОСОБА_9