АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № Справа № 22ц-3781/11 Головуючий у 1 й інстанції - ОСОБА_1 Доповідач - Бараннік О.П.
Категорія
11 березня 2011 року
2011 рік березень 11 дня Колегія суддів судової палати з цивільних справ апеляційного суду Дніпропетровської області в складі :
головуючого - Бараннік О.П.,
суддів - Глущенко Н.Г., Городничої В.С.,
при секретарі - Солодовій І.М.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпропетровську цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 30 листопада 2010 року по справі за позовом ОСОБА_2 до Публічного акціонерного товариства комерційного банку «Приватбанк» про витребування майна з чужого незаконного володіння, -
У січні 2010 року ОСОБА_2 звернувся до суду з позовною заявою до Закритого акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк», після зміни найменування юридичної особи 17.07.2009 року - Публічне акціонерне товариство Комерційний банк «Приватбанк», про витребування майна з чужого незаконного володіння, посилаючись на те, що 18 грудня 2007 року між ним та Публічним акціонерним товариством комерційний банк «Приватбанк» (далі по тексту ПАТ КБ «Приватбанк») укладено кредитний договір на загальну суму 99 606,80 грн., яка була йому надана для придбання автомобілю марки «ДЄО- Нексія», держномер АН 2073 СО та який, в цілях забезпечення виконання позивачем своїх зобовязань за кредитним договором, на підставі, укладеного в послідуючому договору застави рухомого майна, був переданий банку під заставу.
11 червня 2009 року позивача, разом з придбаним ним за кредитні кошти авто, було запрошено до відділення банку в м. Константинівку, де в наказному порядку перед ним поставили вимогу залишити вказаний транспортний засіб на зберігання в банку з причин виникнення у нього заборгованості за кредитним договором, з чим він погодитись не може і у звязку з чим вимушений був звернутись з даним позовом до суду, оскільки вважає, що при таких обставинах робітники банку незаконно, без яких би то не було правових підстав, утримують його транспортний засіб, позбавляючи його в такий спосіб права власності на нього.
Рішенням Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 30 листопада 2010 року в задоволенні позову ОСОБА_2 до Публічного акціонерного товариства комерційного банку «Приватбанк» про витребування майна з чужого незаконного володіння, стягнення моральної шкоди, відмовлено в повному обсязі.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2, посилаючись на незаконність та необґрунтованість рішення суду, просив його скасувати та ухвалити нове рішення, яким задовольнити його вимоги.

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги і заявлених вимог, колегія суддів судової палати з цивільних справ апеляційного суду Дніпропетровської області вважає, що апеляційна скарга ОСОБА_2 підлягає відхиленню, а рішення суду - залишенню без змін, виходячи з наступного.

Суд першої інстанції вірно встановив обставини справи, перевірив доводи сторін та давши їм належну правову оцінку обґрунтовано, згідно з процесуальним та матеріальним законом, постановив рішення про відмову в задоволенні позовних вимог ОСОБА_2.

Доводи ОСОБА_2 про незаконність та необґрунтованість рішення суду, не можуть бути прийняті до уваги, оскільки позивач на момент передачі предмета застави відповідачеві, а також станом на момент предявлення позову і на час вирішення справи по суті має прострочену заборгованість перед банком, що ніким із сторін не оспорюється та підтверджено наданими до матеріалів справи доказами, а відповідно до положень ст.ст. 9, 19 Закону України «Про заставу» законом чи договором передбачається перебування заставленого майна у володінні заставодержателя, який за рахунок заставленого майна, має право задовольнити свої вимоги в повному обсязі, що визначається на момент фактичного задоволення, включаючи проценти, відшкодування збитків, завданих прострочкою виконання, необхідні витрати на утримання заставленого майна, а також витрати на здійснення забезпеченої заставою вимоги, якщо інше не передбачено договором застави.

Таким чином, вирішуючи спір між сторонами, суд першої інстанції в достатньо повному обємі зясував права та обовязки учасників спору, обставини справи, перевірив доводи сторін та давши їм належну правову оцінку, постановив рішення, яке відповідає вимогам закону.

Суд не допустив порушень матеріального та процесуального права, які могли б тягнути за собою скасування рішення.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 209, 303, 304, 307, 308, 313 - 315,

317, 319 ЦПКУкраїни, колегія суддів -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити.

Рішення Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 30 листопада 2010 року - залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення, але на неї може бути принесена касаційна скарга до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили.

Головуючий:

Судді: