АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________
Категорія: договірні Доповідач: Овсяннікова А.І.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 липня 2011року судова колегія судової палати у цивільних справах апеляційного суду Харківської області в складі:

головуючого - Овсяннікової А.І.,

суддів: - ОСОБА_1, ОСОБА_2

за участю секретаря - Щегельському Д.О. ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Харкові цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_3 на рішення Московського районного суду міста Харкова від 17 червня 2011 року по цивільній справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4, ОСОБА_5, третій особі приватному нотаріусу Харківського міського нотаріального округу ОСОБА_6 про визнання недійсним договорів дарування квартири та зустрічним позовом ОСОБА_5 до ОСОБА_3, третя особа сектор громадянства, міграції та реєстрації фізичних осіб Московського РВ ХМУ ГУМВС України в Харківській області, ОСОБА_4 про зняття з реєстраційного обліку ,-

в с т а н о в и л а:

У жовтні 2010 року ОСОБА_3 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_4 та третій особі приватному нотаріусу ОСОБА_7 про визнання договорів дарування недійсними.

В обґрунтування позову вказала, що 22 грудня 2004 року вона уклала договір дарування належної їй квартири 170 у житловому будинку 4 по вул.. Познанській в місті Харкові з відповідачкою.

На підставі вимог ст.ст.229,230,233 ЦК України просить визнати цей договір недійсним оскільки вона довгий час хворіє на цукровий діабет, має похилий вік. Вона постійно потребує застосування ліків, але вимушена витрачати кошти на оплату комунальних послуг. Відповідачка зобов»язувалась доглядати її і вона погодилась передати їй свою квартиру. Угоду підписала не вдумуючись ні в зміст ні в її значення.

Між тим, ОСОБА_4 ніякої допомоги їй не надає; комунальні послуги сплачує вона сама. У 2005 році ОСОБА_4 вселила в квартиру свою дочку ОСОБА_5,її чоловіка та онука.

У жовтні 2010 року вона отримала від ОСОБА_4 копію договору і дізналась, що уклала вона договір дарування.

Вважає, що договір вона уклала під впливом тяжкої обставини і на вкрай невигідних для неї умовах;вона помилялась щодо обставин; що мають істотне значення; крім того, друга сторона навмисно ввела її в оману щодо обставин, які мають істотне значення.

У наступному ОСОБА_3 неодноразово уточнювала свої позовні вимоги і остаточно позов пред»явлено до ОСОБА_4 та ОСОБА_5 При цьому посилається на те, що ОСОБА_4 02.12.2010 року подарувала цю спірну квартиру своїй дочці ОСОБА_5, а тому просить визнати недійсними два договори дарування: між нею та ОСОБА_4 та між ОСОБА_4 та ОСОБА_5 Позов заявлено згідно вимог ст..ст. 232,233 ЦК України.

Відповідач ОСОБА_4 позов не визнала; вказує, що позивачка її мати і вона сама подарувала цю квартиру їй.

Відповідач ОСОБА_5 позов не визнала. Звернулась до суду з зустрічним позовом заявляючи про захист своїх прав. Вказує, що позивачка подарувала свою квартиру її матері ОСОБА_4, а ОСОБА_4 їй. Позивачка зареєстрована в цій квартирі, а вона сплачує за неї комунальні послуги, що обтяжує її право на користування та розпорядження цією квартирою. Просить усунути перешкоди у користуванні квартирою та зняти з реєстрації ОСОБА_3 в цій квартирі.

Справа розглянута у відсутності третіх осіб.

Рішенням Московського районного суду міста Харкова від 17 червня 2011 року ОСОБА_3 та ОСОБА_5 відмовлено в задоволенні позову.

В апеляційній скарзі ОСОБА_3 просить змінити рішення суду в частині відмові ій в задоволенні позову, посилаючись на те ,що оспорюваний правочин вчинений нею під впливом тяжкої для неї обставини. Вона пенсіонер, має похилий вік , тяжко хвора, а ОСОБА_4 використала її безпорадний стан та схилила її до укладення договору дарування. Вона вимушено погодилась з ОСОБА_4 до укладання договору. У зв»язку з таким станом її здоров»я вона пропустила строк звернення до суду, а суд безпідставно його не поновив.

Колегія суддів, вислухавши суддю - доповідача, пояснення з»явившихся осіб, дослідивши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної скарги вважає, що скарга задоволенню не підлягає..

Як встановлено судом і підтверджено матеріалами справи 22 грудня 2004 року ОСОБА_3 подарувала належну їй квартиру 170 у житловому будинку №4 по вул.. Познанській в місті Харкові своїй дочці ОСОБА_4

Заявляючи позов про визнання цієї угоди недійсною ОСОБА_3 посилається на укладення її на вкрай невигідних для себе обставинах та збігу тяжких обставин.

Відмовляючи в задоволенні позову суд першої інстанції обґрунтовано виходив з тих обставин, що доказів ОСОБА_3 на підтвердження своїх вимог не надано.

Посилання ОСОБА_3, що вона оформила цю угоду, оскільки ОСОБА_8 обіцяла доглядати її, тобто, вона мала намір укласти договір довічного утримання, а уклала договір дарування, який вона взагалі не читала судовою колегією не приймається.

Як пояснила в суді апеляційної інстанції ОСОБА_3 один екземпляр договору нотаріус зразу віддала їй і саме у неї він знаходився.

Отже, ОСОБА_3 у будь який час могла перевірити який договір нею підписано.

Щодо збігу тяжких обставин, то такі доводи також не приймаються судовою колегією.

Сам факт наявності певних хвороб та знаходження на диспансерному обліку не є такими обставинами.

Що стосується посилання на вимоги ст. 232 ЦК України, то ця стаття регулює недійсність правочину, який вчинено внаслідок зловмисної домовленості представника однієї сторони з другою стороною і до укладеного договору не відноситься.

Відповідно до вимог ст..ст. 10,60 ЦПК України кожна сторона зобов»язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Доказів на підтвердження своїх вимог ОСОБА_3 не надано.

Оскільки немає підстав визнавати недійсним перший правочин, то немає їх для визнання недійсною угоди між ОСОБА_4 та ОСОБА_5

Керуючись ст.ст. 303, 304, 307 ч.1 п.1, 308, 313, 315,317 ЦПК України, колегія суддів, -

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 відхилити.

Рішення Московського районного суду міста Харкова від 17 червня 2011 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення , однак може бути оскаржена безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий

Судді: