АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 березня 2011 року колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Дніпропетровської області в складі

Головуючого судді: Рудь В.В.

суддів: Куценко Т.Р., Повєткіна В.В.

при секретарі: Гребенкіній Г.М.

Розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпропетровську цивільну справу за апеляційною скаргою Комунального виробничого житлового ремонтно-експлуатаційного підприємства Жовтневого району м.Дніпропетровська на рішення Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 02 жовтня 2009року по справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про визнання договору недійсним, за зустрічним позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про зобовязання вчинити певні дії, визнання права власності, -

В С Т А Н О В И Л А :

У вересні 2009року ОСОБА_2 звернулася з позовом до ОСОБА_3 про визнання договору недійсним.

Позивачка зазначала, що 21.05.2009року уклала з відповідачем попередній договір, згідно з яким сторони зобовязались до 21 липня 2009року укласти основний договір оренди нежитлового приміщення №230 в житловому будинку №1 по проспекту Героїв у м.Дніпропетровську. Договір мав бути укладений строком на 4 роки з орендною платою 5500грн. на місяць.

10 липня 2009року надіслала ОСОБА_3 лист, яким повідомила про свою відмову від укладення основного договору, оскільки нерухоме майно, що є предметом договору не зареєстровано в БТІ як нежитлове приміщення, у звязку з чим останнього не можна вважати власником даного обєкту.

Вказуючи на те, що відповідач не мав права розпоряджатись вказаним обєктом нерухомого майна, ОСОБА_2 просила визнати недійсним попередній договір від 21.05.2009року оренди нежитлового приміщення №230, розташованого в житловому будинку №1 по проспекту Героїв у м.Дніпропетровську(а.с.4).

ОСОБА_3 звернувся з зустрічним позовом до ОСОБА_2 про спонукання до укладення договору та визнання права власності(а.с.10-13). Свої вимоги обґрунтував тим, що 21 травня 2009року між ним та ОСОБА_2 укладено попередній договір, згідно з яким сторони зобовязались до 21 липня 2009року укласти основний договір оренди нежитлового приміщення №230 в житловому будинку №1 по проспекту Героїв у м.Дніпропетровську. Договір мав бути укладений строком на 4 роки з орендною платою 5500,00грн. на місяць.

10 липня 2009року ОСОБА_2 надіслала лист, яким повідомила про свою відмову від укладення основного договору з посиланням на те, що нежитлові приміщення, які є предметом договору, не зареєстровані в БТІ.

Відмову ОСОБА_2 вважає такою, що не відповідає вимогам чинного законодавства з таких підстав. Згідно договору купівлі-продажу від 05.01.2000року, посвідченого приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу ОСОБА_4, зареєстрованого в реєстрі за №10, він набув у власність нежитлове приміщення №230 поз.1-7, загальною площею 72,2кв.м, лоджія 1, ганок 3 на першому поверсі в житловому будинку №1 літ.А-28 по проспекту Героїв у м.Дніпропетровську. Згідно свідоцтва про право власності, реєстраційний №1794 від 24.02.2000року, право власності на вказані приміщення зареєстровано комітетом комунальної власності Дніпропетровської міської ради.

Користуючись правом власника зазначеного приміщення здійснив його реконструкцію, збільшив загальну площу приміщення, приєднавши до нього поз.8(ліфтова допоміжне приміщення) загальною площею 17,5кв.м без отримання на це належного дозволу. Згідно даних поточної інвентаризації станом на 12.05.2009року загальна площа нежитлового приміщення №230 поз.1-8, площею 72,2кв.м, лоджія, ганок 3 на першому поверсі в житловому будинку №1 літ.А-28 по проспекту Героїв у м.Дніпропетровську складає 92,3кв.м. Вказаним приміщенням користується тільки власник нежитлового приміщення №230, приміщення не передбачає використання його іншими мешканцями будинку. Нежитлове приміщення поз.1-8 загальною площею 92,3кв.м є фактично одним обєктом. Зазначений обєкт є обєктом самочинного будівництва, самовільна перебудова останніх не викликала будь-яких порушень прав інших осіб. Згідно висновку ПП «Марат» основні несучі конструкції(фундаменти, стіни, перегородки, перекриття) знаходяться в нормальному і задовільному стані, придатні для подальшої експлуатації за функціональним призначенням та відповідають категорії К-1.

Посилаючись на викладені обставини, ОСОБА_3 просив зобовязати ОСОБА_2 укласти з ним договір оренди нежитлового приміщення №230, розташованого за адресою: м.Дніпропетровськ, проспект Героїв, будинок 1;

визнати за ОСОБА_3 право власності на нежитлове приміщення №230 в житловому будинку літ. А-28 на І поверсі, поз. 1-8, І-лоджія, загальною площею 92,3кв.м, а також літ. а-ганок, площею 6,3кв.м, що розташоване за адресою: м.Дніпропетровськ, проспект Героїв,1;

визнати право власності за ОСОБА_3 на нежитлове приміщення №230 в житловому будинку літ. А-28 на І поверсі, поз. 1-8, І-лоджія, загальною площею 92,3кв.м, а також літ. а-ганок, площею 6,3кв.м, що розташоване за адресою: м.Дніпропетровськ, проспект Героїв,1, таким, що підлягає державній реєстрації уповноваженим на те органом без акту введення в експлуатацію(а.с.10-13).

Рішенням Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 02 жовтня 2009року ОСОБА_2 у задоволенні позову відмовлено.

Визнано за ОСОБА_3 право власності на нежитлове приміщення №230 в житловому будинку літ. А-28 на І поверсі, поз. 1-8, І-лоджія, загальною площею 92,3кв.м, а також літ. а-ганок, площею 6,3кв.м, що розташоване за адресою: м.Дніпропетровськ, проспект Героїв,1.

Визнано право власності за ОСОБА_3 на нежитлове приміщення №230 в житловому будинку літ. А-28 на І поверсі, поз. 1-8, І-лоджія, загальною площею 92,3кв.м, а також літ. а-ганок, площею 6,3кв.м, що розташоване за адресою: м.Дніпропетровськ, проспект Героїв,1, таким, що підлягає державній реєстрації уповноваженим на те органом без акту введення в експлуатацію.

У задоволенні решти позовних вимог ОСОБА_3відмовлено.

В апеляційній скарзі Комунального виробничого житлового ремонтно-експлуатаційного підприємства Жовтневого району м.Дніпропетровська поставлено питання про скасування судового рішення з посиланням на порушення судом норм матеріального та процесуального права.

Перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції у межах доводів скарги і вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з таких підстав.

Згідно ст.ст.3,4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України.

Відповідно до вимог ст.11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Задовольняючи позов ОСОБА_3 в зазначеній частині, суд виходив з того, що в судовому засіданні знайшов підтвердження факт належності останньому спірного нежитлового приміщення на праві приватної власності, права третіх осіб при здійсненому переобладнанні нежитлового приміщення не були порушені.

Такі висновки суду не можна визнати обґрунтованими з огляду на таке.

Згідно свідоцтва про власність, реєстраційний №1794 від 24.02.2000року, підприємець ОСОБА_3 на підставі договору купівлі-продажу №966/н від 05 січня 2000року, укладеного між Комітетом комунальної власності міської ради та підприємцем ОСОБА_3 згідно з розпорядженням №1387рр від 23.12.99р., є власником нежитлового приміщення №230 поз.1-7 загальною площею 72,2кв.м, лоджії, а-ганок, на першому поверсі житлового будинку літ.А-28 за адресою: м.Дніпропетровськ, пр.Героїв,1(а.с.14-19).

Із технічного паспорту КП «Дніпропетровське міжміське бюро технічної інвентаризації», виготовленого станом на 12.05.2009року, вбачається, що приміщення 17,5кв.м(колишня поз.1 прим.229) самовільно переобладнане та самовільно приєднано до нежитлового приміщення №230 будинку літ.А-28 за адресою: м.Дніпропетровськ, пр.Героїв,1. Даний обєкт нерухомості - нежитлове приміщення №230 поз.1-8, загальною площею 92,3кв.м, а-ганок, підлягає введенню в експлуатацію та узаконенню(а.с.20-23).

Частинами 1,2 ст.331 ЦК України передбачено, що право власності на нову річ, яка виготовлена(створена) особою, набувається нею, якщо інше не встановлено договором або законом. Право власності на новостворене нерухоме майно(житлові будинки, будівлі, споруди тощо) виникає з моменту завершення будівництва(створення майна). Якщо договором або законом передбачено прийняття нерухомого майна до експлуатації, право власності виникає з моменту його прийняття до експлуатації. Якщо право власності на нерухоме майно відповідно до закону підлягає державній реєстрації, право власності виникає з моменту державної реєстрації.

Відповідно до п.6.1 Тимчасового положення про порядок реєстрації права власності на нерухоме майно, затвердженого Наказом Міністерства юстиції України 7.02.2002р. №7/5 (в редакції станом на час виникнення правовідносин) оформлення права власності на об'єкти нерухомого майна провадиться з видачею свідоцтва про право власності місцевими органами виконавчої влади, органами місцевого самоврядування фізичним особам та юридичним особам на новозбудовані, перебудовані або реконструйовані об'єкти нерухомого майна за наявності акта про право власності на землю або рішення про відведення земельної ділянки для цієї мети та за наявності акта комісії про прийняття об'єкта і введення його в експлуатацію.

З урахуванням норм Закону України "Про основи містобудування" та Закону України "Про планування і забудову територій" для вирішення питання про визнання за особою права власності на об'єкт нерухомого майна в тому разі, коли в прийнятті такого об'єкта в експлуатацію відмовлено, обов'язковою умовою є дотримання усіх визначених законом вимог та умов, які необхідні для прийняття в експлуатацію закінченого будівництвом об'єкта.

Відповідно до змісту ч.1 ст.31 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об'єктів у порядку, встановленому законодавством, відноситься до відання виконавчих органів сільських, селищних, міських рад.

Як видно із справи, зазначене приміщення, яке не було предметом договору-купівлі продажу №966/н від 05 січня 2000року, ОСОБА_3 самовільно переобладнав та самовільно приєднав до нежитлового приміщення №230 будинку літ.А-28 за адресою: м.Дніпропетровськ, пр.Героїв,1.

Матеріали справи не містять будь-яких даних про звернення ОСОБА_3 до органів місцевого самоврядування з питання прийняття в експлуатацію спірних приміщень з урахуванням їх переобладнань, в той час як на необхідність введення останніх в експлуатацію та їх узаконення зазначено в технічному паспорті(а.с.20-23). Не містять матеріали справи також і доказів про те, що саме ОСОБА_2, відносно якої в матеріалах справи відсутні дані щодо її права на спірне приміщення, порушує права та інтереси ОСОБА_3 на вказане нежитлове приміщення.

Вирішуючи справу, суд не взяв до уваги зазначені обставини та положення закону, що регулюють правовідносини щодо самочинного будівництва, не зясував хто саме та яким чином порушив права ОСОБА_3 та чи підлягають вони захисту у відповідності до вимог ст.3 ЦПК України та у спосіб, передбачений ст.16 ЦК України, ст.4 ЦПК України.

Крім того, із доданих до апеляційної скарги документів вбачається, що багатоповерховий житловий будинок №1 по проспекту Героїв у м.Дніпропетровську знаходиться на балансі Комунального виробничого житлового ремонтно-експлуатаційного підприємства м.Дніпропетровська, а спірне нежитлове приміщення площею 17,5кв.м є ліфтовим приміщенням, яке самовільно зайнято підприємцем ОСОБА_3З.(а.с.83-96). Однак вказане підприємство до участі у справі не було залучено, в той час як даним спором зачіпаються його права та інтереси.

Оскільки суд першої інстанції не взяв до уваги встановлені обставини, порушив норми матеріального та процесуального права, судове рішення в частині визнання за ОСОБА_3 права власності на нежитлове приміщення №230 в житловому будинку літ. А-28 на І поверсі, поз. 1-8, І-лоджія, загальною площею 92,3кв.м, а також літ. а-ганок, площею 6,3кв.м, що розташоване за адресою: м.Дніпропетровськ, проспект Героїв,1 та про визнання права власності за ОСОБА_3 на нежитлове приміщення №230 в житловому будинку літ. А-28 на І поверсі, поз. 1-8, І-лоджія, загальною площею 92,3кв.м, а також літ. а-ганок, площею 6,3кв.м, що розташоване за адресою: м.Дніпропетровськ, проспект Героїв,1, таким, що підлягає державній реєстрації уповноваженим на те органом без акту введення в експлуатацію на підставі п.2,4 ст.309 ЦПК України підлягає скасуванню, з ухваленням в цій частині нового рішення про відмову ОСОБА_3 в задоволенні зазначених вимог, предявлених до ОСОБА_2

Керуючись ст.ст.303,307,308,309,316 ЦПК України, колегія суддів, - В И Р І Ш И Л А:

Апеляційну скаргу Комунального виробничого житлового ремонтно-експлуатаційного підприємства Жовтневого району м.Дніпропетровська задовольнити.

Рішення Жовтневого районного суду м.Дніпропетровська від 02 жовтня 2009року в частині визнання за ОСОБА_3 права власності на нежитлове приміщення №230 в житловому будинку літ. А-28 на І поверсі, поз. 1-8, І-лоджія, загальною площею 92,3кв.м, а також літ. а-ганок, площею 6,3кв.м, що розташоване за адресою: м.Дніпропетровськ, проспект Героїв,1 та про визнання права власності за ОСОБА_3 на нежитлове приміщення №230 в житловому будинку літ. А-28 на І поверсі, поз. 1-8, І-лоджія, загальною площею 92,3кв.м, а також літ. а-ганок, площею 6,3кв.м, що розташоване за адресою: м.Дніпропетровськ, проспект Героїв,1, таким, що підлягає державній реєстрації уповноваженим на те органом без акту введення в експлуатацію скасувати, в задоволенні зазначених вимог ОСОБА_3 до ОСОБА_2 відмовити.

В іншій частині рішення суду залишити без змін.

Рішення апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржено в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий -

Судді -