справа № 2-2680/11
ЛЕНІНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД
Рішення

Іменем України

02 серпня 2011 року м.Миколаїв

Ленінський районний суд міста Миколаєва у складі:

головуючого суддіОСОБА_1
при секретаріОСОБА_2

за участю:

позивача ОСОБА_3.

відповідачів ОСОБА_4, ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Миколаєві цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_5, ОСОБА_4 про визначення часток в спільній сумісній власності та визнання права власності на ? частку в порядку спадкування

в с т а н о в и в:

У червні 2011 року позивач звернулася до Ленінського районного суду м. Миколаєва з позовом до відповідачів про визначення часток в спільній сумісній власності та визнання права власності на ? частку в порядку спадкування.

Позовні вимоги мотивовані тим, що 12.04.1997 помер її чоловік ОСОБА_6 До його смерті 22.07.1993 ними був проведений обмін квартири АДРЕСА_1 на квартиру АДРЕСА_2. Однією із сторін по договору міни були онука позивача ОСОБА_5 (дошлюбне прізвище - ОСОБА_6), дружина сина позивача ОСОБА_4 та позивач і її чоловік ОСОБА_6 Договір міни зареєстрований в Комунальному підприємстві «Миколаївське міжміське бюро технічної інвентаризації» 06.08.1993 за реєстраційним номером 1851.

Для оформлення спадкових прав як спадкоємця першої черги і фактично прийнявшої спадщину, так як була зареєстрована і проживала разом з спадкодавцем, позивач звернулася до нотаріальної контори. Однак, у видачі свідоцтва про спадщину за законом їй було відмовлено, оскільки в договорі міни не виділені частки.

У судовому засіданні позивач позов підтримала в повному обсязі та просила його задовольнити.

Відповідачі позов визнали.

Заслухавши пояснення представника позивача, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, об'єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступне.

12.04.1997 помер ОСОБА_6, факт смерті підтверджується свідоцтвом про смерть серії І-ФП № 074348.

До його смерті, 22.07.1993 між ОСОБА_7 і ОСОБА_8С, з однієї сторони, та ОСОБА_6, ОСОБА_3, ОСОБА_4 і ОСОБА_5 (дошлюбне прізвище ОСОБА_4), з другої сторони, був укладений договір міни квартир, який нотаріусом зареєстровано в реєстрі за № 1-2195. Відповідно до умов договору між сторонами проведено обмін квартири АДРЕСА_1 на квартиру АДРЕСА_2.

Із довідки Комунального підприємства «Миколаївське міжміське бюро технічної інвентаризації» від 24.05.2011 № 1-7929 вбачається, що право власності на квартиру АДРЕСА_3 зареєстровано за ОСОБА_6, ОСОБА_3, ОСОБА_4 і ОСОБА_5 на підставі договору міни від 22.07.1993 № 1-2195.

26.05.2011 позивач звернулася до Другої Миколаївської державної нотаріальної кантори для отримання свідоцтва про право на спадщину, а саме на частку що належала померлому чоловіку ОСОБА_6 яку вона, як спадкоємець першої черги і така, що постійно проживала із спадкодавцем на час відкриття спадщини, фактично прийняла.

Однак, у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом їй було відмовлено постановою від 26.05.2011, винесеною державним нотаріусом. Відмова у вчиненні нотаріальної дії мотивована не визначенням за життя спадкодавця часток співвласників.

Відповідно до частини першої статті 368 ЦК України спільна власність двох або більше осіб без визначення часток кожного з них у праві власності є спільною сумісною власністю. Порядок виділу частки із майна, що є у спільній сумісній власності врегульовано статтею 370 ЦК України.

Згідно пункту 224 Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 03.03.2004 № 20/5 та зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 03.03.2004 за № 283/8882, нотаріус може видати свідоцтво про право на спадщину за законом чи за заповітом після смерті одного з учасників спільної сумісної власності лише після виділення (визначення) частки померлого у спільному майні.

Оскільки за життя ОСОБА_6 частки в праві спільної сумісної власності визначені не були, що перешкоджає позивачу в оформленні спадкових прав, суд приходить до висновку про правомірність вимог про визначення за співвласниками часток у праві спільної сумісної власності на квартиру рівними - по 1/4 за кожним.

Щодо визнання за позивачем права власності в порядку спадкування на ? частку, яка належить спадкодавцю, суд не вбачає підстав для її задоволення, оскільки судом усунуто перешкоди в оформлені спадкових прав, а позивач не позбавлена права звернутися до нотаріуса для отримання свідоцтва про спадщину за законом.

На підставі наведеного, керуючись статтями 3, 11, 14, 60, 62, 212-214 ЦПК України, суд

в и р і ш и в:

Позов ОСОБА_3 задовольнити частково.

Визнати за ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 Юрієвною та за життя ОСОБА_6 частки по 1/4 за кожним в праві спільної сумісної власності на квартиру АДРЕСА_4.

У іншій частині позову відмовити.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку на подання апеляційної скарги, яка може бути подана до Апеляційного суду Миколаївської області через Ленінський районний суд м. Миколаєва протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя І.В.Коваленко