Справа № 2-89/11
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А І Н И

24 травня 2011 року смт. Брусилів

Брусилівський районний суд Житомирської області в складі:

головуючого судді Седун Ф. В.

при секретарі Довгаленко О. І.

з участю позивачки ОСОБА_1

представника позивачки ОСОБА_2

представників відповідача ОСОБА_3 , ОСОБА_4

представника третьої особи ОСОБА_5

Розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду смт. Брусилів справу за позовом ОСОБА_1 до Брусилівського районного підприємства Архітек- турно-планувальне бюро , третьої особи на стороні відповідача без самостійних вимог на предмет спору ОСОБА_6 про визнання свідоцтва права власності на житло недійсним ,

ВСТАНОВИВ:

24.01.2011 року позивачка ОСОБА_1 звонулася в суд з позовом до Брусилівського район юго підприємства Архітектурно-планувальне бюро про визнання свідоцтва права власності на житло недійсним , мотивуючи це тим що з 04.12.1987 року між нею та ОСОБА_7 було укладено шлюб , а 20.09.2002 року шлюб між ними було розірвано . 14.12.2010 року ОСОБА_7 помер. З дня укладення шлюбу і до смерті ОСОБА_7 вони проживали однією сім»єю , вели спільне господарство , вона його похоронила . Ьісля смерті ОСОБА_7 вона в грудні 2010 року при зверненні до Ставищанської сільської ради дізналася , що ним приватизовано на своє ім.»я житловий будинок № 21 по вул.. Ватутіна в с. Високе Брусилівського району Житомирської області , який їм , як сім»ї , було виділено правлінням колгоспу « Іскра « 07.11.1992 року , та на підставі рішення правління колгоспу Ставищанською сільською радою 11.09.1995 року їх сімї було видано ордер № 5 на вказане жиле приміщення. З 13.05.1993 року по 27.08.2003 року вона була зареєстрована у спірному будинку , однак проживала і проживає у ньому до даного часу . 28.08.2003 року ОСОБА_7 в один день було видано свідоцтво про право власності на спірне житло. Свідоцтво про право власності було видане на підставі довідки Ставищанської сільської ради № 270 від 06.08.2003 року , в якій було зазначено що в будинку № 21 по вул. . Ватутіна в с. Високе проживає тільки ОСОБА_7 , а її як члена сім»ї яка проживала в будинку до дові, ,<и умисно не було внесено , чим позбавлено пр *ва власності на житло. Згідно ст.. 5 ч. 1 , ст. 8 ч.. 2 Закону України « Про приватизацію державного житлового фонду» передбачено, що передача займаних квартир, будинків здійснюється у спільну сумісну або часткову власність за письмовою згодою всіх повнолітніх членів сім"ї . які постійно мешкають у цій квартирі , будинку , в тому числі тимчасово відсутніх , за якими зберігається право на житло , з обов»язковим визначення уповноваженого власника квартири ( будинку ). Вона такої письмової згоди не давала , житловий будинок було приватизовано без її участі. Просить визнати недійсним свідоцтво про право власності на житло видане 28.08. 2003 року Брусилівським районним підприємством Архітектурно-планувальне бюро за № 1291 щодо права власності ОСОБА_7 на житловий будинок , розташований в с. Високе по вул. Ватутіна №21 Брусилівського району Житомирської області.

Під час розгляду справи 30.03.2011 року в якості третьої особи на стороні відповідача без самостійних вимог щодо предмета спору було залучено ОСОБА_6 .

В судовому засіданні позивачка ОСОБА_1 та її представник підтримали позовні вимоги з мотивів , викладених в позовній заяві. По:<вачка додатково пояснила , що будинок був нчданий їй та ОСОБА_7 для проживання в період шлюбу . На час приватизації будинку в будинку постійно проживали вона і була зареєстрована в будинку , вона не використала право приватизації житла. Про те , що ОСОБА_7 приватизував будинок вона раніше не знала , так як всі документи були в нього. Лише 8 грудня 2010 року , коли ОСОБА_7 - тяжко захворів і лежав у лікарні він передав їх на зберігання всі документи і саме з цього періоду вони знаходились у неї весь час. Але так як вона знаходилась біля ОСОБА_7 в лікарні , доглядала його , то їй було не до огляду переданих документів , про приватизацію ним житла вона дізналась на другий день після його смерті в сільській раді. Коли б документи у неї були раніше на зберіганні, то вона б раніше і оформила позов. І якби документи були у неї ра- ¦*" ніше , то як би ОСОБА_7 міг вчинити приватизацію без її відома. Дійсно, вона розлучилась з ОСОБА_7 в 2002 році, але продовжувала жити з ним разом в цивільному шлюбі . Однак в сім»ї виникали сварки , ОСОБА_7 піднімав на неї руку , то вона тимчасово стала проживати в с. Морозівка в незаселеному будинку , але проживала там періодами , коли були проблеми в сім»ї , а потім верталась до ОСОБА_7 і проживала з ним разом , а після чергової сварки знову тимчасово мешкала в с. Морозівка , а потім поверталась і проживала разом з ОСОБА_7 в с. Високе однією сім^єю в цивільному шлюбі. Вона вела з ним спільне господарство , доглядала його до смерті і похоронила. Ордер на будинок вони отримали на обох , вона також тоді працювала в колгоспі « Іскра ». Просить позов задовольнити.

Представники відповідача в судовому засіданні позов визнали , пояснили , що на час приватизації будинку позивачка мала право на приватизацію , вона миє право на Уг частину будинку . Коли отримували ордер на будинок , то позивачка проживала разом з ОСОБА_7 , а право власності на будинок оформлено лише на одного ОСОБА_7 , заперечень щодо задоволення позову не має.

Представник третьої особи на стороні відповідача без самостійних вимог на предмет спору ОСОБА_5 в судовому засіданні позов не визнав з мотивів , викладених в письмовому запереченні та додатково пояснив , що довідка № 1100 від 16.12.2010 року видана Ставищен-'" ською сільською радою про постійність проживання ОСОБА_1 в с. Високе по вул.. Ватутіна , 21 є фіктивною , так як мається інша довідка Ставищенської сільської ради за № 414 від . 23 травня 2011 року та в книзі реєстрації довідок Ставищенської сільської ради зазначено , що позивачці видано довідку про те що вона похоронила свого колишнього чоловіка . Позивачка не проживала постійно в с. Високе по вул.. Ватутіна № 21 з ОСОБА_7 , так як вона з 2001 гоку по 2005 рік постійно проживала в с. Морозівка , що підтверджується матеріалами цивільної справи та рішенням Брусилівського районного суду від 22.07.2004 року. Позивачка знялася з реєстрації в с. Високе з 27.08.2003 року , а 28.08.2003 року було оформлено свідоцтви/ про право власності на житло на ОСОБА_7. Позивачка не проживала в громадянському шлюбі з ОСОБА_7 до дня його смерті. Позивачка пропустила загальний строк позовної давності, так як вона знала про приватизацію ОСОБА_7 житла ще раніше , що підтверджується матеріалами перевірки Брусилівського РВ УМВС про те , що документи на будинок весь час були у позивачки. Просить позов залишити без задоволення.

Вислухавши позивачку , представників відповідача , представника третьої особи, вивчивши матеріали справи та дослідивши докази суд вважає , що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з наступних підстав :

В судовому засіданні встановлено , що будинок , який знаходиться в с. Високому по вул.. Ватутіна , 21 Брусилівського району був виділений для проживання позивачці та ОСОБА_8 в період їх шлюбу засіданням правління колгоспу « Іскра « від 7.11. 1992 року і що на підставі цього рішення правління колгоспу Ставищенською сільською радою 11.09.1995 року ОСОБА_7 та його дружин; - - позивачці ОСОБА_1 було видано ордер № 5 на вищевказане жиле приміщення , що підтверджується архівним витягом з прото-

колу № 12 засідання вказаного правління , копією ордеру, копією свідоцтва про укладення шлюбу 4.12.1987 року , копією свідоцтва про розірвання шлюбу від 20.09.2002 року , копією трудової книжки позивачки про період її роботи в колгоспі « Іскра » .

( а.с. 6,7 9,10 ,44-43 )

Копія свідоцтва про право власності на житло від 28 серпня 2003 року , виданого Бруси- лівським районним підприємством « Архітектурно-планувальне бюро » згідно з розпорядженням від 28 серпня 2003 року № 1291 підтверджує , що будинок № 21 по вул.Ватутіна в с. Високе Брусилівського району Житомирської області належить на праві приватної , спільної власності ОСОБА_7 ( а.с. 14 )

Копія свідоцтва про смерть свідчить , що ОСОБА_7 помер 14.12.2010 року.

(а.с. 8 )

Відповідно до ст. 1, ст..2 ч. 1 Закону України Про приватизацію державного житлового фонду приватизація державного житлового фонду це відчуження будинків де мешкають два і більше наймачів державного житлового фонду на користь громадян України . До обєктів приватизації належать одноквартирні будинки де мешкають два і більше наймачів.

Згідно ч. 2 ст. 8 вказаного Закону передача займаних будинків здійснюється у спільну сумісну або часткову власність за письмовою згодою всіх повнолітніх членів сімї , які постійно мешкають в даному будинку , з обовязковим визначенням уповноваженого власника будинку. Згідно ч.І ст. 5 вказаного Закону до членів сім»ї наймача включаються лише громадяни , які постійно проживають в будинку разом з наймачем або за якими зберігається право на житло.

Відповідно до ч. 1 ст. 64 ЖК України члени сім»ї наймача , які проживають разом з ним , користуються нарівні з наймачем усіма правами і несуть обов»язки , що випливають з договору найму жилого приміщення , а згідно ч. 2 цієї статті *,о членів сім»ї наймача належать дружина наймг- іа. Членами сім»ї наймача може бути визнано й інших осіб , якщо вони постійно проживають разом з наймачем і ведуть з ним спільне господарство. Відповідно до ч. З названої статті якщо особи, зазначені в ч. 2 цієї статті, перестали бути членами сім»ї наймача , але продовжують проживати в займаному жилому приміщенні, вони мають такі ж права і обов»язки , як наймач і члени його сім»ї.

Довідка виконкому Ставищенської сільської ради Брусилівського району від 16 грудня 2010 року № 1100 підтверджує , що ОСОБА_1 проживала разом з 13.05.1993 року і вела спільне господарство з ОСОБА_7 в с. Високе по вул.. Ватутіна , 21 Брусилівського району до дня його смерті 14.12.2010 року і провела похорони чоловіка за власні кошти.

( а.с. 11 )

Копія довідки про склад сім»ї наймача ізольованої квартири ( одноквартирного будинку ) та займані ним приміщення видана Ставищенською сільською радою 6.08.2003 року № 270 свідчить , що в будинку № 21 вул. Ватутіна с. Високе , в графі «прізвище, ім.»я та по батькові прописаних у будинку осіб » вказано ОСОБА_7. ( а с. 12 )

Копія паспорта позивачки ОСОБА_1 з штампом про її реєстрацію у будинку № 21 по вул.. Ватутіна с. Високе підтверджує що вона бу„а зареєстрована у спірному будинку в селі Висої.е з 13 травня 1993 року і була знята з реєстрації 27.08.2003 року. ( а.с. 4-5 ).

В судовому засіданні встановлено, що на час підготовки ОСОБА_7 документів на приватизацію будинку , зокрема отримання довідки про склад сім»ї наймача від 06.08.2003 року № 270 , в ньому була зареєстрована і проживала ОСОБА_1О , що підтверджується копією паспорта позивачки з штампом про її реєстрацію у будинку № 21 по вул.. Ватутіна с. Високе і яка була знята з реєстрації 27.08.2003 року , та довідкою № 1100 Ставищенської сільської ради від 16.12.2010 року , яку суд вважає достовірною , і яка мала право на приватизацію вказаного будинку наряду з ОСОБА_7 , оскільки мала права та обов»язки , як наймач та член сім»ї ОСОБА_7 відповідно до ст. 64 ЖК України . Однак , у вищевказаній довідці про склад сім»ї наймача № 270 , виданої Ставищенською сільською радою , в графі «прізвище, ім.»я та по батькові прописаних у будинку осіб » позивачка ОСОБА_1 зазначена не була , чим була позбавлена права на приватизацію Уг частини вказаного житла. Пись

*

мової згоди про відмову від приватизації житла ОСОБА_1 не давала , своє право на приватизацію не використала , про що свідчить довідка відповідача від 22.03.2011 року № 4 (а.с. 39 ).

Заперечення представника третьої особи на стороні відповідача , яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору про те , що позивачка не проживала постійно з ОСОБА_7 в спірному будинку в с. Високе та не вела з ним спільного господарства , так як з 2001 року проживала в с. Морозівка , що підтверджується копією рішення Брусилівського районного суду від 22 липня 2004 року ( а.с. 71-72 ), що довідка Ставищенської сільської ради № 1100 від*

16.12.2010року є фіктивною , так як є інша довідка Ставищенської сільської ради від

23.05.2011року № 414 про те , що ОСОБА_1 було видано за цим номером 1100 від

16.12.2010року довідку що вона провела похорон чоловіка ( а.с. 68 ), що позивачкою пропущено строк позовної давності, так як вона раніше знала про приватизацію ОСОБА_7 спірного будинку , оскільки в неї зберігались документи на цей будинок , що підтверджується* копією постанови про відмову в порушенні кримінмьної справи від 17.02.2011 року ( а.с. 70 ) судог досліджені і визнані необгрунтованими , так як з оглянутої в судовому засіданні цивільної справи № 2-211 /2004 року і прийнятого по ній рішення Брусилівського районного суду Житомирської області від 22 липня 2004 року не вбачається , що ОСОБА_1 постійно проживала в ІНФОРМАЦІЯ_1 , а слідує що в будинок вона вселилась для тимчасового проживання з дозволу голови сільської ради , і в рішенні суду не вказаний перюд постійного проживання ОСОБА_1 в с. Морозівка з 2001 року на який посилається представник третьої особи ; твердження про те , що довідка Ставищенської сільської ради від

16.12.2010року № 1100 є фіктивною нічим не підтверджено , оскільки вказана довідка є оригіналом , має штамп , мокру печатку та підпис сільського голови і дані, викладені в ній , не спростовані свідченням службової особи , яка її видала , дана довідка сільською радою не відкликана , а тому суд критично оцінює представлену представником третьої особи довідку Ставищенської сільської ради від 23.05.2011 року № 414 про те , що позивачці видавалась довідка за № 1100 лише про те , що вона провела похорон чоловіка , оскільки вона суперечить змісту довідки № 1100 і у суду не має підстав вважати її недостовірною.

Також не обґрунтоване заперечення про те , що позивачка пропустила строк позовної давності на звернення до суду . Згідно ст. 257 ЦК України загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки . Відповідно до ст.. 261 цього Кодексу перебіг позовної давності починається від дня , коли особа довідалася або могла довідатись про порушення свого права - або про особу , яка його порушила.

Як показала позивачка ОСОБА_7 передав їй на зберіганая документи 8 грудня 2010 року і з цього часу вони постійно знаходились у неї , а про те , що ОСОБА_7 приватизував на себе будинок вона дізналась в грудні 2010 року після його смерті. Якби документи були у неї раніше , то як би ОСОБА_7 міг вчинити приватизацію без її відома. Ці покази позивачки представником третьої особи не спростовані відповідними доказами , оскільки в постанові про відмову в порушенні кримінальної справи Брусилівського РВ УМВС від

17.02.2011року відсутні дані про те , з якого саме періоду документи на будинок знаходились постійно у ОСОБА_1

На підставі досліджених наданих сторонами доказів суд прийшов до висновку , що строк позовної давності позивачкою не пропущений і що свідоцтво про право власності на житло від 28.08.2003 року видане відповідачем на ім.»я ОСОБА_7 на житловий будинок № 21 по вул.. Ватутіна в с. Високе є частково недійсним . а саме в Уг його частині, так як видачею вказаного свідоцтва на ім.»я лише ОСОБА_7 були порушені права позивачки , які встановлені ст.ст. 1, 8 ч. 2 Закону України Про приватизацію державного житлового фонду", а тому позовні вимоги підлягають частковому задоволенню.

Керуючись ст. 10,11,15, 60 , 88 , 209 , 212,213,215 ЦПК України , ст. ст. 1 ; 2 ч.І ; 5 чГ 1 ; 8 ч. 2 Закону України Про приватизацію державного житловог фонду , ст. 64 ЖК України , ст..ст. 257,261 ЦК України суд ,

ВИРІШИВ :

Позов ОСОБА_1 задовольнити частково.

Визнати частково недійсним , а саме в 1/2 його частині свідоцтво про право власності на житло видане 28.08.2003 року Брусилівським районним підприємством " Архітектурно - планувальне бюро " за № 1291 щодо права власності ОСОБА_7 на житловий будинок , розташований по вул. Ватутіна № 21 в с. Високе Брайлівського району Житомирської області . В іншій частині позов залишити без задоволення.

Рішення може бути оскаржене в Житомирський апеляційний суд через Брусилівський районний суд протягом 10 днів з дня проголошення рішення .

Суддя Ф. В. Седун