Cправа № 2-1648/11
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 листопада 2011 року Суддя Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області Коваленко А.В., розглянувши заяву публічного акціонерного товариства комерційний банк "Приватбанк" про забезпечення позову у справі за позовом ПАТ КБПриватБанкдо ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,-

встановив:

Представник ПАТ КБ ПРИВАТБАНКзвернувся до Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області з позовною заявою до відповідачів про стягнення заборгованості за кредитним договором. У звязку з невиконанням відповідачем договірних зобовязань, банк вважає що є підстави для забезпечення позову шляхом тимчасового обмеження відповідачів у праві виїзду за кордон та накладення арешту на грошові кошти, рухоме та нерухоме майно.

Суд вважає, що заява ПАТ КБ ПРИВАТБАНКпро забезпечення позову шляхом тимчасового обмеження у праві виїзду за кордон відповідачів та накладення арешту на грошові кошти, рухоме та нерухоме майно, не підлягає задоволенню за наступних підстав:

Відповідно до ст.ст. 151, 152 ЦПК України забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду. У заяві про забезпечення позову повинно бути зазначено: 1) причини, у звязку з якими потрібно забезпечити позов ; 2) вид забезпечення позову, який належить застосувати, з обґрунтуванням його необхідності; 3) інші відомості, потрібні для забезпечення позову.

Статтею 6 (п.8) ЗУ Про порядок виїзду з України і в'їзду в Україну громадян ОСОБА_2, що громадянинові України може бути тимчасово відмовлено у видачі паспорта у випадках, якщо щодо нього подано цивільний позов до суду до закінчення провадження у справі. Громадянинові України, який має паспорт, паспорт може бути тимчасово затримано чи вилучено у випадках, передбачених пунктами 1-9 частини першої статті 6 , або в разі використання паспорта для вчинення злочину, або виявлення у ньому підробки, а також у випадках припинення громадянства України.

Відповідно до ст.2 ЗУ Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні" громадянам України, а також іноземцям та особам без громадянства, які на законних підставах перебувають в Україні, гарантуються свобода пересування та вільний вибір місця проживання на її території, за винятком обмежень, які встановлені законом.

Обмеження свободи пересування визначені статтею 12 цього Закону, а саме: у прикордонній смузі; на територіях військових обєктів; у зонах, які згідно із законом належать до зон з обмеженим доступом; на приватних земельних ділянках; на територіях, щодо яких введено воєнний або надзвичайний стан; на окремих територіях і в населених пунктах, де у разі небезпеки поширення інфекційних захворювань і отруєнь людей введені особливі умови і режим проживання населення та господарської діяльності.

Свобода пересування обмежується щодо: осіб, до яких відповідно до процесуального законодавства застосовано запобіжні заходи, повязані з обмеженням або позбавленням волі; осіб, які за вироком суду відбувають покарання у вигляді позбавлення або обмеження волі; осіб, які згідно із законодавством перебувають під адміністративним наглядом; осіб, які згідно із законодавством про інфекційні захворювання та психіатричну допомогу підлягають примусовій госпіталізації та лікуванню; шукачів притулку та осіб, які звернулися за наданням їм статусу біженця до прийняття відповідного рішення компетентним органом (про надання цим особам притулку чи статусу біженця); іноземців та осіб без громадянства, які не мають законних підстав для перебування на території України; осіб, яких призвано на дійсну строкову службу до Збройних Сил України та інших, утворених відповідно до законів України, військових формувань; іноземців, які перебувають у складі військових іноземних підрозділів і які мають статус військового. Свобода пересування може бути обмежена і в інших випадках, передбачених законом.

Преамбулою Закону України Про порядок виїзду з України і в'їзду в Україну громадян ОСОБА_3 що він регулює порядок здійснення права громадян України на виїзд з України і вїзд в Україну, порядок оформлення документів для зарубіжних поїздок, визначає випадки тимчасового обмеження права громадян на виїзд з України і встановлює порядок розвязання спорів у цій сфері. Статтею 6 цього закону зазначено що тимчасовим обмеженням у праві виїзду громадян України за кордон є саме відмова у видачі паспорта.

В поданій до суду заяві відсутні зазначені в ст.151 ЦПК відомості необхідні для забезпечення позову. Позивачем на обґрунтування вимог заяви не надано суду доказів, що відповідачам видано закордонний паспорт або ж він оформляє документи на його отримання, а також докази, що свідчать про його намір виїхати за кордон України, відсутнє обґрунтування необхідності забезпечення позову у вигляді накладення арешту на майно. В заяві зазначені лише безпідставні припущення заявника про можливість істотного утруднення або унеможливлення виконання рішення суду, а отже суд вважає, що відсутні належні підстави, вважати, що невжиття заходів забезпечення позову може в майбутньому утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

На підставі наведеного та керуючись ст.ст. 2, 6,12 ЗУ Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Українігромадянам України, ст. ст. 151-153 ЦПК України, суд

ухвалив:

В задоволені заяви ПАТ КБ Приватбанкпро забезпечення позову відмовити.

Ухвала суду не підлягає оскарженню, заперечення на ухвали, що не підлягають оскарженню можуть бути включені до апеляційної скарги на рішення суду.

Суддя Коваленко А.В.