Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"30" травня 2011 р. Іллічівський районний суд м. Маріуполя Донецької області під головуванням судді Литвиненко Н. В. , при секретарі Тамазенко В.І., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Маріуполі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3 про зменшення розміру аліментів,

В С Т А Н О В И В:

В січні 2011 року позивач звернувся до суду з даним позовом. В обґрунтування вимог позивач вказує, що рішенням Іллічівського райсуду м.Маріуполя від 24.07.2003 року з нього стягнуто аліменти на користь ОСОБА_2 на утримання неповнолітньої доньки Христини, 14.01.1997 рокГу народження в розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку до її повноліття. Рішенням Кіровського райсуду м.Донецька від 04.'10.2010 року з нього стягнуто аліменти на користь ОСОБА_4 на утримання неповнолітньої доньки ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1 в розмірі І/б частини з усіх видів заробітку до її повноліття. Зараз він знаходиться в тяжкому матеріальному стані, оскільки працює викладачем *в школі та отримує дуже маленьку заробітну плату, з якої виплачує аліменти у розмірі 5/12 часток та заборгованість по аліментам на доньку Христину, додаткового доходу не має. Його теперішня дружина ОСОБА_4 не працює, оскільки знаходиться у відпустці по догляду за дитиною. Вважав, що відповідачка ОСОБА_2 зобов'язана працювати та також утримувати доньку разом із ним у рівних частках. В зв'язку із тим, що інтереси меншої дитини при різних частках стягнутих аліментів ущемляються, просив суд врахувати його сімейний та матеріальний стан і зменшити розмір аліментів на утримання доньки Христини до І/б частини.

Позивач в судовому засіданні підтримав позов, просив його задовольнити. Додав, що додаткових витрат на придбання дочці ОСОБА_6 предметів одягу, взуття, шкільних належностей та подарунків в останні роки він не ніс, але ж вона приїзджала до його батьків, де гостювала деякий час на канікулах. Вважав, що аліменти на дітей повинні сплачуватись в рівних частках. Не заперечував, що з останньою дружиною він проживає в квартирі разом, де вони ведуть сумісне господарство та харчування і виховують доньку ОСОБА_5.

Відповідачка ОСОБА_2 позов це визнала, в судовому засіданні- пояснила, що має на утриманні доньку Христину, отримує заробітну плату у;розмірі 1000 грн., з яких сплачує вартість за оренду житла. Донька стоїть на обліку лікарні, лікування вимагає додаткових витрат, крім того їй необхідно купувати одяг, взуття, шкільні прилади, продукти харчування, на що позивач коштів не дає. Звертала увагу, що позивач до 2010 року аліменти не сплачував, в зв'язку із чим у нього є заборгованість, яку він тільки останнім часом почав сплачувати. Просила відмовити у задоволенні позову, оскільки позивач також проживає із 'іншою відповідачкою однією сім»єю та вони разом утримують меншу доньку.

Відповідачка ОСОБА_4 до суду не з»явилась, просила розглядати справу в її відсутність, позов визнала.

Суд, вислухавши сторони, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги задоволенню не підлягають з наступних підстав.

Встановлено, що ОСОБА_4 0.0. і ОСОБА_2 знаходились в зареєстрованому шлюбі та мають неповнолітню доньку Христину, ІНФОРМАЦІЯ_2, яка проживає з відповідачкою.

На підставі рішення Іллічівського райсуду м.Маріуполя №2-3162/03 від 24.07.2003р. з ОСОБА_2 0.0. стягнуто на користь ОСОБА_2 на утримання неповнолітньої доньки Христини, ІНФОРМАЦІЯ_2 в розмірі 1/4 частищі з усіх видів заробітку щомісяця до повноліття дитини.(а.с.8)

З 14 липня 2007 року по теперішній час позивач перебуває у шлюбі із відповідачкою ОСОБА_4, з якою 24 серпня 2008 року народили дитину - доньку ОСОБА_5. (а.с.6-7), на яку за рішенням Кіровського райсуду м.Донецька від 04 жовтня 2010 року стягнуто аліменти у розмірі І/б частини заробітку (а.с.10)

Відповідно до ст.180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Такий обов'язок є рівним між батьками.

Позивач просив зменшити розмір аліментів на утримання дітей для урівнення часток сплачуваних ним аліментів та в зв'язку з тим, що він отримує малу заробітну платню, з якої сплачує аліменти та заборгованість по ним та утримує іншу родину.

Згідно ч.І ст.182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення.

Відповідно до вимог ч.І ст.192 СК України, розмір аліментів, визначений за рішенням або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них.

Встановлено, ~с ОСОБА_5 0.0. працює вчителем в загальноосвітній ~колі №98 м.Донецька та його нарахований дохід в період з липня по грудень 2 010 року склав 11707грн., з якого він сплатив аліментів на утримання доньки Христини 4662,04грн. разом із частковим погашенням заборгованості 1 (а.с.9) .

Позивачем надано рішення суду про стягнення з нього аліментів на утримання іншої неповнолітньої дитини, але ж з матеріалів справи не вбачається, що стягувачем отримано виконавчий лист та з нього утримуються аліменти на меншу доньку.

Крім того, в судовому засіданні встановлено і проти цього не заперечував позивач, що він проживає однією сім»єю із відповідачкою ОСОБА_4 в її квартирі, у них спільний бюджет, вони разом харчуються, ведуть сумісне господарство, виховують дитину.

За таких обставин, суд вважає, що стягнення аліментів на меншу доньку було формальним, метою якого було штучне зменшення розміру аліментів на утримання старшої доньки.

Доводи позивача про те, що він сплачує аліменти на утримання доньки Христини більше 1000 гривень на місяць суперечать матеріалам справи, оскільки в цю суму також входить й погашення заборгованості по аліментам, яка утворилася тільки завдяки індивідуальним діям позивача, ані як відповідачки ОСОБА_2

Приходячи до висновку про відмову в задоволенні позову, суд також бере до уваги те, що позивач знаходиться в працездатному віці, має належний фізичний стан, додаткових витрат на старшу доньку не несе, тому він в змозі поліпшити свій матеріальний стан та утримувати своїх неповнолітніх дітей на належному рівні. ^

Переконливих доводів для задоволення позову позивачем не надано, тому суд, враховуючи всі обставини справи вважає, що Н частина аліментів, що стягується з позивача на користь ОСОБА_2 на утримання дитини Христини 19 97 року народження є законною та справедливою, тим більш що дитина перебуває на обліку у лікаря-ортопеда (а.с.32), потребує додаткових витрат, а позивач тривалий час взагалі не сплачував аліменти на її утримання, про що не заперечував ,в судовому засіданні.

Суд також спростовує доводи позивача, про те, що ОСОБА_2 працездатна та здорова людина і має нарівні із ним утримувати та виховувати дитину, оскільки вона працює, має заробіток, а сама дитина проживає з нею з дитинства і саме вона її виховує, про що також не заперечував і сам позивач.

З огляду на наведене та враховуючи всі надані сторонами докази, суд вважає доцільним відмовити позивачу у задоволенні позову.

Керуючись ст. ст. 180, 182, 184, 185, 192 Сімейного Кодексу України, ст.ст. 10, 60, 174, 209, 213-215 ЦПК України, суд -

В И Р І Ш И В:

У задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_4 про зменшення розміру аліментів - відмовити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у розмірі 51 грн. та витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи у розмірі 120 грн.

На рішення може бути подана апеляція в Апеляційний суд Донецької області через Іллічівський райсуд м.Маріуполя протягом 10 днів з дня проголошення рішення.

Суддя: Н. В. Литвиненко