АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________
Справа № 22-ц- 651/2011 р. Головуючий 1 -ї
Категорія: житлові інстанції: ОСОБА_1
Доповідач: Бурлака І. В.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

«07» лютого 2011 р. м. Харків

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Харківської області в складі:

Головуючого судді: Бурлака І.В.,

Суддів: Карімової Л.В., Яцини В.Б.,

при секретарі: Коршун І.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Харкові справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Жовтневого районного суду м. Харкова від 07 грудня 2010 року по цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3, третя особа-відділ громадянства та міграції цивільних осіб Жовтневого РВ ХДУ УМВС України про усунення перешкод в користуванні власністю та визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням та зустрічним позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2, третя особа - відділ громадянства та міграції цивільних осіб Жовтневого РВ ХДУ УМВС України про поновлення порушеного права,-

встановила:

У березні 2008 року ОСОБА_2 звернулася до суду з уточненою в подальшому в судовому засіданні позовною заявою до ОСОБА_3, третя особа-відділ громадянства та міграції цивільних осіб Жовтневого РВ ХМУ про усунення перешкод в користуванні власністю та визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням. В обгрунтування своїх вимог посилалася на те, що вона являється власницею 60/100 частин житлового будинку з надвірними будівлями по вулиці Абрамівська, 46 в м. Харкові. В цьому будинку вона і проживає. Крім неї в будинку зареєстровано ОСОБА_3, яка зловживає спиртними напоями, перебуває на обліку у лікаря-нарколога, займається жеребкуванням, майже рік не проживає в спірному будинку, не приймає участі в сплаті комунальних платежів, належних їй речей в будинку немає. Оскільки вона, як власник будинку, не має можливості здійснити свої права, просила суд визнати ОСОБА_3 такою, що втратила право користування спірним будинком та усунути перешкоди в користуванні власністю. Від позовних вимог до ОСОБА_4 вона відмовилася.

Відповідач позов не визнала і у серпні 2008 року звернулася до суду з уточненою в подальшому в судовому засіданні зустрічною позовною заявою до ОСОБА_2 Посилалася на те, що ОСОБА_2 являється ії матірю та бабкою ОСОБА_4 В спірному будинку ОСОБА_3 зареєстровано з 22.02.2000 року, ОСОБА_4 - з 29.08.2003 року, як члени родини. До цього часу їх сімя складалася з 5 осіб і проживали вони в ІНФОРМАЦІЯ_1. Цю квартиру надано ії вітчиму ОСОБА_5 за його місцем роботи на склад сімї з 5 осіб: ії вітчиму, ОСОБА_2, ОСОБА_3, її старшої доньки та брату. Пізніше шлюб між ОСОБА_2 та ОСОБА_5 розірвано, ОСОБА_2 придбала спірний будинок, а вітчим 03.09.2004 року помер, квартиру- продано. Ще до продажу квартири за згодою ОСОБА_2 ії та ОСОБА_4 прописано в спірному будинку, де вони і проживали. 06.12.2003 року ОСОБА_3 уклала шлюб з ОСОБА_6 Зі згоди ОСОБА_2, ії чоловіка ОСОБА_6 з 2003 року прописано в спірному будинку. Через рік після цих подій відносини між ії чоловіком та ії матірю погіршилися. В травні 2007 року вона вигнала його з будинку, двері в кімнату, де вони проживали, забила цвяхами, викинула їх особисті речі. З кінця 2007 року ОСОБА_3 вимушена піти з спірного будинку, оскільки ОСОБА_2 зруйнувала стіну їх кімнати, винесла їх речі на вулицю. 01.12.2007 року пішла ії донька ОСОБА_4 разом з онукою ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2. Протягом 10 місяців вона намагалася поновити своє порушене право, проте ОСОБА_2 перешкоджала їх поверненню до спірного будинку. До теперішнього часу в спірному будинку знаходяться їх речі: одяг, меблі. У звязку з чим просила поновити її право користуватися житлом та вселити її в спірний будинок. Від позовних вимог до ОСОБА_2 ОСОБА_4 відмовилася.

Рішенням Жовтневого районного суду м. Харкова від 07.12.2010 року в задоволенні позову ОСОБА_2 - відмовлено; зустрічний позов ОСОБА_3- задоволено, поновлено за ОСОБА_3 право користування 60/100 частин домоволодіння № 46 по вулиці Абрамівській в м. Харкові та вселено ОСОБА_3 в 60/100 частин домоволодіння № 46 по вулиці Абрамівській в м. Харкові.

Не погоджуючись з рішенням суду, ОСОБА_2 подала апеляційну скаргу, в якій просила рішення суду скасувати, ухвалити нове рішення. При цьому посилалася на неповне зясування судом обставин, що мають значення для справи; на невідповідність висновків суду обставинам справи; на порушення норм матеріального та процесуального права. Вважала, що суд не надав належну оцінку доказам у справі, а саме не звернув увагу на те, що 60/100 частин спірного житлового будинку належить їй на праві власності, що ОСОБА_3 мала свою сімю і не являлася членом її сімї, що вона не мала з сімєю ОСОБА_3 будь-яких взаємних прав та обовязків. Зазначила, що суд не встановив причини поважності відсутності ОСОБА_3 в спірному житловому будинку з 2007 року.

Судова колегія, заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, вважає за необхідне апеляційну скаргу ОСОБА_2 - відхилити, рішення суду - залишити без змін з наступних підстав.

Відмовляючи ОСОБА_2 в задоволенні позову та задовольняючи зустрічний позов ОСОБА_3Є і поновлюючи її право користування 60/100 частин в спірному домоволодінні шляхом вселення, суд першої інстанції обгрунтовано виходив з обставин справи та вимог закону.

Відповідно до ч. 2 ст. 405 ЦК України член сімї власника житла втрачає право користування цим житлом у разі відсутності члена сімї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.

Із матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_2 на підставі договору купівлі- продажу від 13.12.1998 року являється власником 60/100 частин домоволодіння за адресою: м. Харків, вул. Абрамівська,46. В спірному будинку разом з нею за її згодою прописані та проживали з 22.02.2000 року її донька ОСОБА_3 та з 29.08.2003 року її онука ОСОБА_4, як члени сімї.

Посилання ОСОБА_2 на те, що ОСОБА_3 не проживала в спірному будинку з 2006 року, тому в позові їй необхідно відмовити, а позов ОСОБА_7 задовольнити, судовою колегією не приймаються, оскільки доказів щодо цього матеріали справи не містять, і ОСОБА_2 відповідно до ст. 60 ЦПК України їх не надала.

Навпаки, судом встановлено і не оспорюється сторонами, що у звязку з неприязненими відносинами, які склалися між ОСОБА_2 та подружжям ОСОБА_3, з восені 2007 року ОСОБА_3 в спірному будинку не проживала.

В суді апеляційної інстанції сторони проти цього не заперечували. ОСОБА_3 пояснила, що з восені 2007 року і по теперішній час вона наймає житло. Іншого житла, крім спірного будинку, у неї немає.

Виходячи з наведеного і вимог закону, судова колегія вважає висновок суду щодо відмови ОСОБА_7 в усуненні перешкод в користуванні власністю і визнання ОСОБА_3 такою, що втратила право користування житловим приміщенням та щодо поновлення порушеного права ОСОБА_3 і вселення ії в спірний будинок є правильним та зробленим у відповідності із зібраними по справі доказами, оскільки право користування житловим приміщенням ОСОБА_3 не втратила з урахуванням того, що не проживала в спірному будинку з восені 2007 року, а позов подано в березні 2008 року, а не проживала вона в спірному будинку з поважних причин у звязку з неприязненими відносинами, які склалися між сторонами і проти яких в суді апеляційної інстанції сторони не заперечували.

Оскільки доводи скарги про порушення судом норм матеріального та процесуального права не грунтуються на матеріалах справи, і висновків суду не спростовують, а оскаржене судове рішення ухвалено з додержанням норм процесуального та матеріального права, судова колегія вважає, що передбачених ст. 311 ЦПК України підстав для його скасування не вбачається.

Керуючись ст. ст. 303, 304, п.1.ч.1.ст. 307, ст. 308, ст. 313, п.1.ч.1.ст. 314, ст.ст. 315,317, 319 ЦПК України, судова колегія, -

ухвалила:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - відхилити.

Рішення Жовтневого районного суду м. Харкова від 07 грудня 2010 року - залишити без змін.

Ухвала апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту проголошення, але може бути оскаржене в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом 20 днів з дня набрання законної сили.

Головуючий суддя:

Судді: