Справа № 22-ц-1781/11 Головуючий у І інстанції Кашперська Т.Ц.
Провадження № Доповідач у 2 інстанції ОСОБА_1
Категорія 29 23.03.2011
УХВАЛА

Іменем України

25 березня 2011 року колегія суддів судової палати в цивільних справах Апеляційного > Київської області в складі:

Головуючого -

Судців

При секретарі

ОСОБА_2

ОСОБА_1, ОСОБА_3

ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за щійною скаргою ОСОБА_5 та ОСОБА_6

рішення Ірпінського міського суду Київської області від 12 жовтня 2010 року у справі за :вом ОСОБА_5 та ОСОБА_6 до ОСОБА_6 алії Миколаївни про відшкодування матеріальної компенсації за користування 2/3

тинами квартири.

Заслухавши доповідь судді Апеляційного суду, пояснення сторін, вивчивши матеріали ільної справи, доводи апеляційної скарги, колегія суддів, -

встановила:

Позивачі в лютому 2010 року звернулися до Ірпінського міського суду Київської області даним позовом, посилаючись на те, що відповідно до рішення Ірпінського міського суду зської області від 08.06.2007 року за ними було визнано право власності на 2/3 частини шгри № 64 по вул. П.Комуни, 14 в м. Ірпень, Київської області в порядку спадкування законом після смерті 23.08.2005 року їх сина ОСОБА_7 і за кожним було визнано власності на 1/3 частину даної квартири. Відповідачка також є власницею 1/3 частини ої квартири.

В позовній заяві вказали, що їх син помер 23.08.2005 року і вони разом із відповідачкою 'няли спадщину, разом із тим відповідачка протягом всього часу чинила їм перешкоди в стуванні квартирою, після рішення суду не бажала видати ключ та визначити порядок стування квартирою.

"шенням Ірпінського міського суду Київської області від 01.06.2009 року був чений порядок користування квартирою, але і після рішення ОСОБА_8 не

ткала їх в квартиру. 21.01.2010 року від державного виконавця вони отримали ключі азваної квартири. Позивачі вважають, що оскільки ОСОБА_8 з часу відкриття ини не допускала їх до володіння та користування належною їм частиною квартири. шовідно до ст. 358 ЦК України вони мають право на відшкодування відповідачкою іальної компенсації за користування належною їм часткою в даній квартирі. Вартість іальної шкоди визначили відповідно до рішення Іртиської міської ради № 1487-42-У

затвердження хметодики розрахунку та порядку використання плати за оренду майна 'альної власності територіальної громади.

зв'язку із викладеними обставинами позивачі просили стягнути з відповідачки і-

ь 157.248 гри. за користування нь. Київської області. !/3 частинами кваптири № 64 по вул. П.Комуни.

їх т розі ¦;:,*' с іравп в суді, позиві -і змеьшп і< сь *і шяк < І "і іа і/ користь 5 ^, 5_; г1г<

Зн

Рішенням Ірпінського міського суду Київської області від 12 жовтня 2010 року в воленні позову відмовлено.

Не погоджуючись з вказаним рішенням, ОСОБА_5 та ОСОБА_6 оскаржили його еляційному порядку. В апеляційній скарзі просили рішення суду першої інстанції вати та ухвалити по справі нове рішення про задоволення позовних вимог.

Зазначили, що рішення Ірпінського міського суду Київської області від 12 жовтня Ю року є незаконним так як ухвалене з порушенням норм матеріального та ¦есуального права, висновки суду не відповідають дійсним обставинам справи.

Апеляційна скарга ОСОБА_5 та ОСОБА_6 не підлягає задоволенню з наступних ав.

В судовому засіданні встановлено, що сторони по справі є власниками по 1/3 частині ири №64 по вул. П.Комуни в м. Ірпінь, Київської області кожний, в порядку ування за законом після смерті ОСОБА_7, який помер 23.08.2005 року.

Рішенням Ірпінського міського суду Київської області від 01.06.2009 року за позовом дряк К.Ф., ОСОБА_5 до ОСОБА_8 про усунення перешкод в користуванні ап-ною частковою власністю і визначення порядку користування квартирою позов вачів задоволено та зобов'язано ОСОБА_8 не чинити їм перешкод в користуванні є вказаною квартирою та надати позивачам ключі від спірної квартири, а також ачено порядок користування даною квартирою.

64.12.2009 року було відкрито виконавче провадження по примусовому виконанню ння Ірпінського міського суду Київської області від 01.06.2009 року, яке виконано в ому обсязі 21.01.2010 року.

Вказані обставини визнані сторонами, встановлені судовим рішенням і відповідно до ,61 ЦПК України доказуванню не підлягають.

За правилами ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на 1 вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків встановлених 61 ЦПК України.

Згідно до ч. 1,3 ст. 358 ЦК України, на яку позивачі посилаються, як на підставу для волення позовних вимог, право спільної часткової власності здійснюється власниками за їхньою згодою. Кожен із співвласників має право на надання йому у діння та користування тієї частини спільного майна в натурі, яка відповідає його і у праві спільної часткової власності. У разі неможливості цього, він має право ати від інших співвласників, які володіють і користуються спільним майном, відної матеріальної компенсації.

огляду на вказану норму, співвласники мають право вимагати відповідної

іальної компенсації від інших співвласників, які володіють та користуються

ним майном, у разі неможливості надання їм у володіння та користування тієї

ни спільного майна в натурі, яка відповідає їх частці у праві спільної часткової

ності.

к встановлено в судовому засіданні, рішенням Ірпінського міського суду Київськім ті від 01.06.2009 року між сторонами був визначений порядок кощіс^'тпи" ти пою. ь> тп< відно до якого, позивачам вндпегп / нді'і//,, діні-гі дві укигюві кімнати, а точ/ м,.еп/і ілі_г,;> по.ом^ ге

ать безперечно про факт заподіяння їм відповідачкою матеріальної шкоди в ченому розмірі.

олегія суддів також погоджується з висновком Ірпінського міського суду Київської

ті про помилковість вимог позивачів при проведенні розрахунку компенсації, яку

просять стягнути, на Постанову Кабінету Міністрів України «Про затвердження

дики визначення мінімальної суми орендного платежу за нерухоме майно фізичних

-> та відповідні рішення ради, так як зміст вказаної постанови та рішення ради

люють відносини між орендарем та орендодавцем, а сторони не є такими та договір

и між ними не укладався..

таких обставин, колегія суддів приходить до висновку про те, що рішення ського міського суду Київської області від 12 жовтня 2010 року є законним і лене у відповідності до вимог закону.

осилання ОСОБА_5, ОСОБА_6 в апеляційній скарзі на незаконність рішення першої інстанції, так як воно ухвалене з порушенням норм матеріального та есуального права, висновки суду не відповідають дійсним обставинам справи є ідставними, так як спростовуються доказами, які є в справі.

еревіряючи законність та обґрунтованість рішення Ірпінського міського суду ької області від 12 жовтня 2010 року в межах доводів апеляційної скарги, вимог,

лених у суді першої інстанції, колегія не вбачає підстав для його скасування та

волення апеляційної скарги ОСОБА_5, ОСОБА_6

Керуючись ст.ст. 307, 308, 313, 314, 315, 317, 319 ЦПК України колегія суддів, -

Ухвалила:

Апеляційну скаргу ОСОБА_5, ОСОБА_9 лити.

Рішення Ірпінського міського суду Київської області від 12 жовтня 2010 року залишити ін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена в йному порядку протягом двадцяти днів до Вищого спеціалізованого суду України з у цивільних і кримінальних справ.

Головуючий

Судді