Апеляційний суд Київської області
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 лютого 2011 року колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного

суду Київської області у складі:

головуючого: судді Воробйової Н.С.,

суддів: Кулішенка Ю.М., Рудніченко О.М.,

розглянула в порядку письмового провадження в м. Києві адміністративну справу за

апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Баришівського районного

суду Київської області від 3 липня 2009 року у справі за позовом ОСОБА_1

Миколаївни до управління праці та соціального захисту Баришівської районної державної

адміністрації Київської області про поновлення строку звернення до суду, визнання дій

неправомірними та зобовязання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИЛА:

У березні 2009 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до управління соціального

захисту населення Баришівської районної державної адміністрації Київської області та просила

визнати неправомірними дії відповідача щодо призначення і виплати їй щомісячної допомоги но

догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку в розмірі меншому, ніж це визначено

ст. 15 Закону України "Про державну допомогу сімям з дітьми" та зобовязати відповідача

здійснити перерахунок та виплату розміру призначеної їй допомоги по догляду за дитиною до

досягнення нею трирічного віку за період з 9 липня 2007 року по 6 липня 2008 рік в розмірі

4513,57 грн.

Обґрунтовуючи свої позовні вимоги, позивачка посилалась на те, що вона являється матірю

малолітньої дитини - дочки ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1. Згідно з

ст. 15 Закону України "Про державну допомогу сімям з дітьми" від 1 січня 1993 року, їй як

матері малолітньої дитини, що знаходиться у відпустці по догляду за дитиною до досягнення

нею трирічного віку, повинна надаватися допомога в розмірі прожиткового мінімуму для дітей

віком до 6 років, встановленого законом. Проте, зазначена грошова допомога виплачувалась їй

відповідачем у неповному розмірі.

Постановою Баришівського районного суду Київської області від 3 липня 2009 року в

задоволені позовних вимог ОСОБА_1 до управління соціального захист)' населення

Баришівської районної державної адміністрації Київської області про поновлення строку

звернення до суду, визнання дій неправомірними та зобовязання вчинити певні дії -

відмовлено.

Не погодившись з постановою суду першої інстанції, вважаючи її такою, що винесена з

порушенням норм матеріального та процесуального права, ОСОБА_1 оскаржила її, подавши апеляційну скаргу, в якій просить скасувати дану постанову та прийняти нову постанову, якою

задовольнити її позовні вимоги в повному обсязі.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної

скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення,

а постанова суду - без змін з таких підстав.

Згідно зі ст. 198, п. 1 ч. 1 ст. 200 КАС України суд апеляційної інстанції залишає

апеляційну скаргу без задоволення, а постанову суду - без змін, якщо визнає, що суд

першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з

додержанням норм матеріального і процесуального права.

Розглядаючи спір, колегія суддів вважає, що висновки суду першої інстанції відповідають

нормам матеріального права та фактичним обставинам справи.

Встановлено, що ОСОБА_1 є застрахованою, являється матірю малолітньої дитини -

доньки ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, що підтверджується

свідоцтвом про народження, виданим 18 липня 2005 року виконавчим комітетом Перемозьської

сільської ради Баришівського району Київської області (аркуш справи 12).

Колегія суддів враховує, що згідно з вимогами ст.43 Закону України "Про

загальнообовязкове державне соціальне страхування у звязку з тимчасовою втратою

працездатності та витратами, зумовленими народженням та похованням" допомога по догляду

за дитиною до досягнення нею трирічного віку надається застрахованій особі у розмірі, що

встановлюється управлінням Фонду, але не менше розміру прожиткового мінімуму,

встановленого законом.

Однак, Закон України "Про загальнообовязкове державне соціальне страхування у звязку з

тимчасовою втратою працездатності та витратами, зумовленими народженням та похованням"

при визначенні розміру допомоги не визначив відповідно до якого прожиткового мінімуму

визначається розмір допомоги по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку.

З матеріалів справи вбачається, що позивачка протягом січня - липень 2008 року

отримувала щомісячну грошову допомогу по догляду за дитиною до досягнення нею

трирічного віку в розмірі 130 грн. щомісячно.

Законом України "Про Державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до

деяких законодавчих актів України" були внесені зміни до ст. 15 Закону України "Про

державну допомогу сімям з дітьми", яка набула наступного змісту: допомога по догляду

за дитиною до досягнення нею трирічного віку надається у розмірі, що дорівнює різниці

між прожитковим мінімумом, встановленим для працездатних осіб, та середньомісячним

сукупним доходом сім'ї в розрахунку на одну особу за попередні шість місяців, але не

менше 130 гривень, дане положення Рішенням Конституційного Суду України; №10-

рп/2008 року не було визнано неконституційним.

Враховуючи, що Конституція України не встановлює пріоритету одних законів над іншими,

зазначені норми Закону України "Про державний бюджет України на 2008 рік", які змінюють

розмір допомоги, встановлений Законом України "Про загальнообовязкове державне соціальне

страхування у звязку з тимчасовою втратою працездатності та витратами, зумовленими

народженням та похованням", Законом України "Про державну допомогу сімям з дітьми", є

чинними, тому правомірним є застосування відповідачем в 2008 році розміру допомоги но

догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку, встановленого Законом України "Про

Державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих

актів України".

Таким чином, оскільки дії відповідача по нарахуванню та виплаті позивачці з 22 травня по 31 грудня 2008 року допомоги по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного

віку відповідають вимогам підпунктам 7, 8 пункту 23 Розділу II Закону України "Про

державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих

актів України" № 107-УІ від 28 грудня 2007 року, то відсутні правові підстави для

задоволення позову.

Враховуючи положення ст.99 КАС, Рішення Конституційного Суду України

№ 10-рп/2008 від 22 травня 2008 року та межі позовних вимог про зобовязання

відповідача вчинити дії щодо перерахунку суми допомоги по догляду за дитиною до

досягнення нею трирічного віку за 2007 рік задоволенню не підлягають.

Враховуючи положення ст. 99 КАС, Рішення Конституційного Суду України № 10-

рп/2008 від 22 травня 2008 року та момент звернення до суду - 19 травня 2009 року

(згідно дати реєстраційного штампу на позовній заяві - а.с. 2) - позовні вимоги за 2007 рік

задоволенню не підлягають.

За таких обставин колегія суддів приходить до висновку, що доводи апеляційної

скарги не заслуговують на увагу, висновки суду відповідають обставинам справи,

постанова суду ухвалена з без порушення норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст. ст. 197, 198, 200, 205, 206 КАС України, колегія суддів, -

постановила:

апеляційну скаргу ОСОБА_1 відхилити, постанову Баришівського

районного суду Київської області від 3 липня 2009 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили відповідно до ч. 5 ст. 254 КАС України та може бути

оскаржена в касаційному порядку до Вищого адміністративного суду України протягом

двадцяти днів після набрання законної сили.

Головуючий

Судді