АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 листопада 2011 року колегія суддів судової палати з цивільних справ Апеляційного суду Дніпропетровської області в складі

Головуючого судді: Рудь В.В.

суддів: Куценко Т.Р., Повєткіна В.В.

при секретарі: Ляпченко Л.О.

Розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Дніпропетровську цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 03 жовтня 2011року по справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3, треті особи СГІРФО Павлоградського МВ ГУ УМВС України в Дніпропетровській області, Служба у справах дітей Павлоградської міської ради Дніпропетровської області, про визнання осіб такими, що втратили право користування житловим приміщенням та зняття з реєстраційного обліку в квартирі, -

В С Т А Н О В И Л А :

У серпні 2011року ОСОБА_2 звернувся з позовом до ОСОБА_3, треті особи СГІРФО Павлоградського МВ ГУ УМВС України в Дніпропетровській області, Служба у справах дітей Павлоградської міської ради Дніпропетровської області, про визнання осіб такими, що втратили право користування житловим приміщенням та зняття з реєстраційного обліку в квартирі.

Позивач зазначав, що 21.09.2009року КП Павлоградське МБТІ зареєстровано його право власності на квартиру АДРЕСА_1.

З 27 листопада 2001року син ОСОБА_4 перебував з відповідачкою у зареєстрованому шлюбі, який розірвано 12 червня 2009року, від шлюбу мають неповноліню дитину ОСОБА_5.

18 серпня 2008року дружина сина з дитиною зареєструвались та стали проживати за вказаною адресою.

01 жовтня 2010року відповідачка забрала усі свої та дитячі речі і добровільно виселилася з дитиною із спірної квартири.

Посилаючись на те, що ОСОБА_3 з малолітньою дитиною відсутня в квартирі АДРЕСА_1 без поважних причин понад шість місяців, на його неодноразові звернення знятися з реєстраційного обліку відмовилась, позивач просив визнати останніх такими, що втратили право користування житловим приміщенням вказаної квартири та зобов'язати СГІРФО Павлоградського МВ ГУ УМВС України в Дніпропетровській області зняти їх реєстраційного обліку.

Рішенням Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 03 жовтня 2011року в задоволенні позову відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 просить рішення суду скасувати, ухвалити нове рішення про задоволення позову, посилаючись на невідповідність висновків суду обставинам справи та неповне їх зясування, порушення судом норм матеріального та процесуального права.

Перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів скарги і вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає відхиленню з таких підстав. Згідно ч.1ст.11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Із справи вбачається, що згідно договору міни від 09.04.2008року ОСОБА_2 є власником квартири АДРЕСА_1(а.с.9). Син позивача ОСОБА_4 з 2001року перебував з відповідачкою у зареєстрованому шлюбі, який розірвано, від шлюбу подружжя має неповнолітню дитину ОСОБА_5, 2002року народження.

Як встановлено судом, ОСОБА_3 та неповнолітній ОСОБА_5, 2002року народження, вселилися в зазначену квартиру зі згоди її власника. Згідно довідки КП «Павлограджитлосервіс» від 11.08.20011року станом на 11.08.2011року за адресою вказаної квартири зареєстровані ОСОБА_4 - син, ОСОБА_3 - невістка, ОСОБА_5, 2002року народження онук(а.с.8).

Таким чином, наведені обставини свідчать, що ОСОБА_3 та неповнолітній ОСОБА_5, 2002року народження, вселились до спірної квартири в установленому законом порядку, у зв'язку з чим набули прав і обов'язків, передбачених ст. 156 ЖК України.

Відповідно до положень ст.156 ЖК України члени сім'ї власника житлового будинку(квартири) користуються жилим приміщенням нарівні з власником. Припинення сімейних відносин з власником будинку(квартири) не позбавляє їх права користуватися займаним приміщенням. Таке право вони втрачають лише в разі вибуття на інше постійне місце проживання і припинення внаслідок цього сімейних стосунків з власником.

Перевіряючи доводи та заперечення сторін щодо заявлених вимог, суд встановив, що за час фактичного проживання в зазначеній кваритирі ОСОБА_3 сплачувала квартирну плату, з боку позивача їй чинились перешкоди в проживанні, 30.05.2011року останній уклав договір оренди житлового приміщення, за умовами якого спірну квартиру надав у користування іншим особам(а.с.26-27).

Суд також встановив, що ОСОБА_3 іншого житла не має, доказів, які б свідчили про її з сином вибуття із спірної квартири на інше постійне місце проживання, матеріали справи не містять.

Таким чином, наведені обставини свідчать, що суд, перевіривши доводи та запечення сторін, їх права та обов'язки, прийшов до правильного висновку про відмову ОСОБА_2 в задоволенні позову.

Посилання ОСОБА_2 в апеляційній скарзі на невідповідність висновків суду обставинам справи та неповне їх зясування, не можуть бути взяті до уваги, оскільки останні не спростовують висновки суду про необгрунтованість позову.

Рішення суду першої інстанції відповідає обставинам справи та вимогам закону, що регулює зазначені правовідносини, підстав для скасування судового рішення не встановлено.

Керуючись ст.ст.303,307,308,315 ЦПК України, колегія суддів, - У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити.

Рішення Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 03 жовтня 2011року залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий-

Судді-