Справа №2-3668/11
РІШЕННЯ

Іменем України

10 червня 2011 року Деснянський районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді - Лісовської О.В.

при секретарі - Пархоменко Л.О.

за участю адвоката - ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про розірвання шлюбу, -

ВСТАНОВИВ:

В травні 2011 року позивач ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом до відповідачки ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, мотивуючи свої вимоги тим, що вони останнім часом однією сім′єю не проживають, оскільки у них виникають непорозуміння з більшості питань щодо ведення господарства, побутових питань, виховання дітей. Внаслідок цього їх стосунки погіршились, шлюбні відносини між ними припинені. Вважає їх подальше спільне життя та збереження сім′ї неможливим. У зв′язку з викладеним він вимушений звернутися до суду з даним позовом.

В судовому засіданні позивач повністю підтримав свої позовні вимоги, просив їх задовольнити в повному обсязі, розірвати шлюб між ним та відповідачкою. Зазначив, що їх відносини відновити неможливо і зберігати сім′ю немає сенсу.

Відповідачка в судовому засіданні позовні вимоги визнала повністю, не заперечувала проти задоволення позову та розірвання шлюбу між ними.

Вислухавши пояснення сторін, вивчивши письмові матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги ОСОБА_2 підлягають задоволенню з наступних підстав.

В судовому засіданні встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, зареєстрованому 15 лютого 1991 року у Відділі реєстрації актів цивільного стану Деснянського районного управління юстиції у м. Києві, актовий запис № 193.

Від шлюбу мають неповнолітнього сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Відповідно до ст. 112 Сімейного Кодексу України суд з′ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя.

Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

Відповідно до п. 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 11 від 27.12.2007 року Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюбі, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя проголошена Конституцією України охорона сім′ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Із цією метою суди повинні уникати формалізму при вирішення позовів про розірвання шлюбу, повно та всебічно з′ясовувати фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, враховувати наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя, забезпечувати участь у судовому засіданні, як правило, обох сторін, вживати заходів до примирення подружжя.

Передбачене ч. 1 ст. 111 Сімейного Кодексу України вжиття судом заходів щодо примирення подружжя застосовується у випадку відсутності згоди одного з них на розірвання шлюбу за ініціативою однієї зі сторін або суду у формі відкладення розгляду справи слуханням та надання сторонам строку на примирення.

Аналізуючи зібрані та досліджені судом докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що шлюб між сторонами підлягає розірванню, а позов ОСОБА_2 задоволенню, так як сторони однією сім′єю не проживають, спільне господарство не ведуть, мають різні інтереси та погляди, втратили почуття любові та поваги один до одного, сімейно-шлюбні стосунки сторін розпались і поновлені бути не можуть, тому шлюб повинен бути розірваний.

На підставі викладеного та керуючись ст. 10, 15, 60, 212-215 ЦПК України, ст. 110, 112 Сімейного Кодексу України, Постановою Пленуму Верховного Суду України № 11 від 21.12.2007 року Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя, -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_2 задовольнити.

Шлюб між ОСОБА_2 та ОСОБА_3, зареєстрований 15 лютого 1991 року Відділом реєстрації актів цивільного стану Деснянського районного управління юстиції у м. Києві, актовий запис № 193, розірвати.

Рішення може бути оскаржено до Апеляційного суду м. Києва через Деснянський районний суд м. Києва протягом десяти днів з дня проголошення.

Головуючий: