Дніпровський районний суд м.Дніпродзержинська
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 вересня 2011 року Дніпровський районний суд

м. Дніпродзержинська

Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді Байбара Г.А.,

при секретарі Волошиній О.М.,

за участю позивачів ОСОБА_1, ОСОБА_2, відповідача ОСОБА_3, її представника ОСОБА_4 та представника третьої особи ОСОБА_5 0.1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Дніпродзержинську цивільну справу за позовом ОСОБА_1, ОСОБА_2 до ОСОБА_3. треті особи: виконком Дніпровської районної ради м. Дніпродзержинська, Відділ громадянства, імміграції та реєстрації фізичних осіб Дніпровського РВ Дніпродзержинського МУ УМВС України в Дніпропетровській області, ТОВ «Абонент - 21», Фонд комунальної власності м. Дніпродзержинська міської ради. Обласне комунальне підприємство «Дніпродзержинське Бюро технічної інвентаризації», «про визнання права на проживання у житловому приміщенні та зміну умов договору найму житлового примішення» та за зустрічним позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1. ОСОБА_2 «про вселення».

ВСТАНОВИВ:

Позивачі ОСОБА_1В.і ОСОБА_2 звернулися в суд з позовом до ОСОБА_3 про визнання права на проживання у житловому приміщенні та зміну умов договору найму житлового приміщення та змінивши позовні вимоги просять суд:

1.Скасувати розпорядження Управління комунальної власності м. Дніпродзержинська міської ради (на даний час Фонд комунальної власності м. Дніпродзержинська міської ради) від 05.05.2008 року №5/936-р. в частині приватизації ОСОБА_6 квартири АДРЕСА_1 та визнати недійсним Свідоцтво про право власності на нерухоме майно від 05.05.2008 року, яке посвідчує, що квартири АДРЕСА_2 належить на праві приватної власності ОСОБА_6. Визнати за нами, ОСОБА_1, ОСОБА_2 та їх малолітніми дітьми ОСОБА_7, 28.12.2005 року, і ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_1, право користування житловим приміщенням - квартирою №37 будинку №40 по бульвару Героїв у м. Дніпродзержинську.

2.Зобов'язати Відділ громадянства, імміграції та реєстрації фізичних осіб Дніпровського РВ

Дніпродзержинського МУ УМВС України в Дніпропетровській області зареєструвати ОСОБА_1, ОСОБА_2 з дітьми ОСОБА_7,

28.12.2005 року, і ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_1, за адресою - АДРЕСА_3.

3.Змінити умови договору найму житлового приміщення за адресою - АДРЕСА_3, виділивши нам з дітьми в користування дві кімнати площею 17,1 кв.м., 12,0 кв.м.,

а відповідачці ОСОБА_3 Вячеславівні- кімнату площею 11,7 кв.м. Кухню, коридор, уборну, ванну кімнату залишити у загальному користуванні.

4.Зобов'язати Виконком Дніпровської районної ради м. Дніпродзержинська укласти з ОСОБА_1 договір найму на дві кімнати площею 17,1 кв.м., 12,0 кв.м., а за відповідачкою ОСОБА_3 - на одну кімнату площею 11,7 кв.м. у квартирі АДРЕСА_2, залишивши кухню, коридор, уборну, ванну кімнату у спільному користуванні.

ОСОБА_3 звернулася в суд з зустрічним позовом до ОСОБА_1 і ОСОБА_2, в якому просить усунути їй перешкоди в користуванні квартирою №37 будинку №40 по бульвару Героїв у м. Дніпродзержинську шляхом її вселення в житлове приміщення та зобов'язати відповідачів не чинити їй перепон в проживанні і користування зазначеною квартирою.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_1 підтримував свій позов та визнав зустрічний позов. Пояснив, що квартира АДРЕСА_4 надавалася йому, його сестрі ОСОБА_3 - відповідачці у справі, їх матері ОСОБА_9 та її чоловік ОСОБА_10 Він позивач неодноразово засуджувався до позбавлення волі. Перший раз його засудили в 1988 році. Через шість місяців після засудження його виписали з квартири, автоматично, як про це говорила йому мати. Звільнився він в 1991 році і зі згоди матері вселився в квартиру. Зареєструватися в квартирі він не встиг бо знову був арештований та засуджений в 1991 році, а звільнився в 1995 році. Знову вселився в квартиру зі згоди матері. Сестра тоді була неповнолітньою. Прописатися не встиг бо був знову арештований та засуджений до позбавлення волі в 1995 році та відбував покарання до 2004 року. До його звільнення мати померла, а в квартирі залишалася зареєстрованою та проживала його сестра - відповідачка у справі. Після звільнення він зі згоди сестри вселився в їх квартиру, але в прописці вона йому відмовила. 5.11.2005 року він одружився з ОСОБА_2 і з того часу вона також проживає в їх квартирі. Згоди сестри на вселення дружини в квартиру він не питав. У них народилося двоє дітей, які також проживають в цій квартирі. Відповідачка свівмешкає зі своїм чоловіком і проживає в його квартирі. Його дружина ОСОБА_2 зареєстрована в квартирі своїх батьків АДРЕСА_5. При вирішення питання про зміну договору найму житлового приміщення він не заперечує проти виділення відповідачці більшої кімнати площею 17,1 кв. м., а йому з дружиною і дітьми двох кімнат меншої площі.

Позивач ОСОБА_2 підтримувала заявлений позов та визнала зустрічний позов. Пояснила, що після одруження з ОСОБА_1 вона почала проживати в спірній квартирі. ОСОБА_3, яка також жила в цій квартирі зі своїм співмешканцем, не заперечувала проти цього, хоча і дозволу на її проживання не давала. 28.12.2005 року у них народився син ОСОБА_11, а 01.11.2007 року народилася дочка ОСОБА_12, які живуть з ними. В 2006 році ОСОБА_3 зі своїм співмешканцем переселилася жити в його квартиру по проспекту Будівельників, де проживають до цього часу.

Відповідач за первісним позовом ОСОБА_3 не визнала заявлений до неї позов та підтримувала свій зустрічний позов. Пояснила, що в 1985 року їх з позивачем мати отримала трикімнатну квартиру на себе, її чоловіка, на неї ОСОБА_8 та на її брата ОСОБА_1 В 1987 році брата арештували, а засудили в 1988 році. Звільнившись в 1991 році він вселився в квартиру не питаючи дозволу матері. З 1991 по 1995 рік віз знову відбував покарання, а після звільнення знову вселився в їх квартиру. їй тоді було 17 років, а мати не хотіла його прописувати. В 1997 році брата засудили за вбивство на 10 років. В 2001 році померла їх мати. Після звільнення в 2004 році брат вселився в квартиру не питаючи її дозволу. Вона проживала в квартирі зі своїм чоловіком, шлюб з яким не зареєстровано. В 2005 році брат, не питаючи її дозволу, привів у квартиру свою жінку, яка стала в ній проживати. В 2006 році між нею та братом стався конфлікт, він її побив і вигнав з квартири, погрожуючи розправою. Вона з чоловіком вимушена була йти жити в квартиру його батьків. В 2008 році вона посварилася з чоловіком і прийшла жити в свою квартиру, але брат її побив так, що вона лікувалася стаціонарно. Після того як було розпочато розгляд цієї справи в суді, вона приватизувала квартиру. Як брат був виписаний з квартири їй невідомо. Ні її мати, ні вона в суд з позовом про визнання його таким, що втратив право користування житловим приміщенням не зверталися.

Представник Фонд комунальної власності м. Дніпродзержинська міської ради ОСОБА_5 надав суду письмові заперечення проти первісного позову. В судовому засіданні дав пояснення аналогічні письмовим запереченням на позов.

Представники третіх осіб: Виконком Дніпровської районної ради м. Дніпродзержинська, Відділ громадянства, імміграції та реєстрації фізичних осіб Дніпровського РВ Дніпродзержинського МУ УМВС України в Дніпропетровській області, ТОВ «Абонент - 21», в судове засідання не з'явилися, заявили клопотання про розгляд справи за їх відсутності.

Представник третьої особи - Обласного комунального підприємства «Дніпродзержинське Бюро технічної інвентаризації», яке повідомлялося про час та місце розгляду справи, в судове засідання не з'явився, про причини неявки суд не повідомив.

Вислухавши сторони, представника відповідача за зустрічним позовом, представника третьої особи, вивчивши матеріали справи та дослідивши письмові докази, суд встановив , що квартира АДРЕСА_6 складається з трьох ізольованих кімнат жилою площею 17,1 кв.м., 12,0 кв.м., 11,7 кв.м., має загальну площу 69,9 кв.м., що підтверджується планом квартири (а.с.11), копією особового рахунку (а.с.13), копією свідоцтва про право власності на нерухоме майно (а.с.69).

Як стверджують позивач ОСОБА_1 та відповідач ОСОБА_3 зазначена квартира в 1995 році була надана їм, їх матері ОСОБА_9 та чоловіку їх матері ОСОБА_10, в якій вони спільно проживали. ОСОБА_10 добровільно виселився з квартири. ОСОБА_9 померла 29.03.2002 року та була знята з реєстрації в квартирі. Позивач ОСОБА_1 був знятий з реєстрації в квартирі у зв'язку з арештом та відбуванням покарання у вигляді позбавлення волі, але ні наймач квартири ОСОБА_9, ні члени її сім'ї не зверталися до суду з позовом про визнання його таким, що втратив право користування спірною квартирою.

Звільнившись в 2004 році від відбування покарання у вигляді позбавлення волі, ОСОБА_1 вселився в квартиру АДРЕСА_6, де на той час була зареєстрована ОСОБА_3 та проживала з чоловіком, без реєстрації шлюбу.

05 листопада 2005 року ОСОБА_1 одружився з ОСОБА_2, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб (а.с.8), яка з того часу також стала проживати в спірній квартирі.

28.12.2005 року у них народився син ОСОБА_7, а 01.11.2007 року -дочка ОСОБА_8, які також проживають у спірній квартирі.

Як стверджує відповідачка за первісним позовом ОСОБА_3, проти чого не заперечували позивачі, в 2006 році ОСОБА_1 побив її та вигнав з квартири і вона з того часу проживає в квартирі батьків свого чоловіка, шлюб з яким не зареєстрований. У 2008 році вона хотіла вернутися жити в свою квартиру, але ОСОБА_1 знову побив та вигнав її.

05.05.2008 року, коли на розгляді суду знаходилася цивільна справа за позовом ОСОБА_1, ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про визнання права на проживання у житловому приміщенні та зміну умов договору найму житлового приміщення, відповідачка ОСОБА_3 згідно закону України «Про приватизацію державного житлового фонду» отримала свідоцтво про право власності на нерухоме майно - квартиру АДРЕСА_6, яке було видане згідно розпорядження Управління комунальної власності м. Дніпродзержинська міської ради (на даний час Фонд комунальної власності м. Дніпродзержинська міської ради) від 05.05.2008 року №5/936-р. (а.с.69). Право власності ОСОБА_3 на цю квартиру було зареєстроване Обласним комунальним підприємством «Дніпродзержинське Бюро технічної інвентаризації» 03.06.2008 року, що підтверджується витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно (а.с.70).

Згідно ст. 72 ЖК України, визнання особи такою, що втратила право користування жилим

приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому

порядку.

Відповідно п.7 ч.З ст 71 ЖК України Жиле приміщення зберігається за тимчасово відсутнім наймачем або членами його сім'ї понад шість місяців у випадку взяття під варту або засудження до арешту, обмеження волі, позбавлення волі на певний строк чи довічне позбавлення волі - протягом усього часу перебування під вартою або відбування покарання, якщо в цьому будинку, квартирі (їх частині) залишилися проживати інші члени сім'ї.

Відповідно зазначених вище норм Житлового кодексу за відповідачем ОСОБА_1 зберігалося жиле приміщення у квартирі АДРЕСА_6 і він, без згоди наймача чи членів його сім'ї, після звільнення з місць позбавлення воді у 2004 році вселився в цю квартиру. До того ж ні наймач цієї квартири, ні члени його сім'ї не зверталися в суд з позовом про визнання ОСОБА_1 таким, що втратив право проживання в зазначеній квартирі.

З урахуванням викладеного, суд вважає, що підлягає задоволенню позов ОСОБА_1 про визнання за ним права на проживання в квартирі. Статтею 65 ЖК України передбачено:

Наймач вправі в установленому порядку за письмовою згодою всіх членів сім'ї, які проживають разом з ним, вселити в займане ним жиле приміщення свою дружину, дітей, батьків, а також інших осіб. На вселення до батьків їх неповнолітніх дітей зазначеної згоди не потрібно.

Особи, що вселилися в жиле приміщення як члени сім'ї наймача, набувають рівного з іншими членами сім'ї права користування жилим приміщенням, якщо при вселенні між цими особами, наймачем та членами його сім'ї, які проживають з ним, не було іншої угоди про порядок користування жилим приміщенням.

З огляду на викладене, право на проживання в спірній квартирі, має бути визнане також за неповнолітніми дітьми ОСОБА_1

Проте, суд вважає за необхідне відмовити в позові ОСОБА_2 про визнання за нею права користування житловим приміщенням - квартирою №37 будинку №40 по бульвару Героїв у м. Дніпродзержинську. оскільки наймач цієї квартири ОСОБА_3 не давала згоди на її вселення в квартиру. ОСОБА_2 має бути відмовлено також в задоволенні її інших позовних вимог заявлених

Згідно ст. 65-1 Житлового кодексу України, наймачі житлових приміщень у будин державного чи громадського житлового фонду можуть за згоди всіх повнолітніх членів сім'ї, яю проживають разом з ними, придбати займані ними приміщення у власність на підставах, передбачених чинним законодавством.

Згідно п. 2 Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду» передача займаних квартир (будинків, кімнат у гуртожитках) здійснюється в спільну сумісну або частков> власність за письмовою згодою всіх повнолітніх членів сім'ї, які постійно мешкають у цій квартир, (будинку, кімнаті у гуртожитку), в тому числі тимчасово відсутніх, за якими зберігається право на житло, з обов'язковим визначенням уповноваженого власника квартири (будинку, кімнати / гуртожитку).

Поки цивільна справа розглядалася судом ОСОБА_3, протиправно, не повідомивши органи приватизації про те, що в квартирі АДРЕСА_7 проживають інші члени сім'ї, а в суді знаходиться цивільна справа про житловий спір відносно цієї квартири, одноособово вирішила питання про приватизацію цієї квартири, що підтверджується свідоцтво про право власності на нерухоме майно, виданим згідно з розпорядженням управління комунальної власності м. Дніпродзержинська міської ради від 05 травк>. 2008 року №5/936-р. (а.с. 69) та копію витягу з державного реєстру про реєстрацію права власності на нерухоме майно Обласним комунальним підприємством «Дніпродзержинське бюро технічної інвентаризації», згідно якого 03.06.2008 року за ОСОБА_3 зареєстровано право власності на квартиру за адресою: Дніпропетровська область, м. Дніпродзержинськ, б. ОСОБА_9, буд, 40, кв. 37 (а.с.70).

З урахуванням викладеного суд вважає, що приватизація спірної квартири відповідачкою зг зустрічним позовом була здійснена з порушеннями діючого законодавства, а тому підлягає задоволенню зустрічний позов ОСОБА_1 про скасування розпорядження Управління комунальної власності м. Дніпродзержинська міської ради (на даний час Фонд комунальної власності м. Дніпродзержинська міської ради) від 05.05.2008 року №5/936-р. в частині приватизації ОСОБА_6 квартири АДРЕСА_1 та про визнання недійсним Свідоцтво про право власності на нерухоме майно від 05.05.2008 року, яке посвідчує, що квартири АДРЕСА_2 належить на праві приватної власності ОСОБА_6.

Відповідно ч.і та ч. 2 ст. 104 ЖК України член сім'ї наймача вправі вимагати, за згодою інших членів сім'ї, які проживають разом з ним, укладення з ним окремого договору найму, якщо жил> площу, що припадає на нього, може бути виділено у вигляді приміщення, яке відповідає вимогам статті 63 цього Кодексу.

У разі відмовлення членів сім'ї дати згоду на укладення окремого договору найму, а також у разі відмови наймодавця в укладенні такого договору спір може бути вирішено в судовому порядку.

Суд вважає за можливе змінити договір найму квартири АДРЕСА_8, право на проживання в якій мають позивач за первісним позовом ОСОБА_1, його малолітні діти та відповідачка ОСОБА_3

Відповідачка за первісним позовом в суді просила, в разі задоволення зустрічного позову зміну договору найму житлового приміщення, виділити її кімнату площею 17,1 кв.м., а ОСОБА_1 з малолітніми дітьми дві менших кімнати. Кухню, коридор, уборну, ванну кімнату залишити загальному користуванні.

Позивач ОСОБА_1 також погоджувався в суді, щоб йому з дітьми суд виділив дві кімнати площею 11,7 кв.м. і 12,0 кв.м., а відповідачці ОСОБА_3 - кімнату площею 17.1 кв.м. Кухню, коридор, уборну, ванну кімнату залишити у загальному користуванні.

Суд вважає можливим змінити договір найму спірної квартири за умовами зазначеними вище і вважає, що при цьому не будуть порушені житлові права сторін у справі.

Відповідачі ОСОБА_1 та ОСОБА_2 визнали в суді зустрічний позов ОСОБА_3 про її вселення в квартиру АДРЕСА_8. Визнання цьогс зустрічного позову не суперечить закону і не порушує інтересів інших осіб, тому, відповідно до 1Я ЦПК України, зустрічний позов підлягає задоволенню

Керуючись статтями 8, 10, 11, 60, 88, 209, 212-215 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Задовольнити частково позов ОСОБА_1, ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_13, треті особи: виконком Дніпровської районної ради м.Дніпродзержинська, Відділ громадянства, імміграції та реєстрації фізичних осіб Дніпровського РВ Дніпродзержинського МУ УМВС України в Дніпропетровській області, ТОВ «Абонент -21», Фонд комунальної власності м. Дніпродзержинська міської ради, Обласне комунальне підприємство «Дніпродзержинське Бюро технічної інвентаризації», «про скасування розпорядження про приватизацію квартири та визнання недійсним свідоцтва про право власності на нерухоме майно, про визнання права на проживання у житловому приміщенні та зміну умов договору найму житлового приміщення». , а також задовольнити зустрічний позов ОСОБА_3 до ОСОБА_1, ОСОБА_2 про вселення.

Скасувати розпорядження Управління комунальної власності м. Дніпродзержинська міської ради (на даний час Фонд комунальної власності м. Дніпродзержинська міської ради) від 05.05.2008 року №5/936-р. в частині приватизації ОСОБА_6 квартири АДРЕСА_2 та визнати недійсним Свідоцтво про право власності на нерухоме майно від 05.05.2008 року, яке посвідчує, що квартири АДРЕСА_2 належить на праві приватної власності ОСОБА_6.

Визнати за ОСОБА_1 та його малолітніми дітьми ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_2, і ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_1, право користування житловим приміщенням - квартирою №37 будинку №40 по бульвару Героїв у м. Дніпродзержинську.

Зобов'язати Відділ громадянства, імміграції та реєстрації фізичних осіб Дніпровського РВ Дніпродзержинського МУ УМВС України в Дніпропетровській області зареєструвати ОСОБА_1 з дітьми: ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_2, і ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_1, за адресою: АДРЕСА_9.

Змінити умови договору найму житлового приміщення - квартири АДРЕСА_10, виділивши в користування ОСОБА_1 та його дітям ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_2, і ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_1, дві кімнати площею 11,7 кв.м. і 12,0 кв.м., а відповідачці ОСОБА_3 - кімнату площею 17,1 кв.м. Кухню, коридор, уборну, ванну кімнату залишити у загальному користуванні.

Зобов'язати Виконком Дніпровської районної ради м. Дніпродзержинська укласти з ОСОБА_1 договір найму на дві кімнати площею 11,7 кв.м. і 12,0 кв.м., а з відповідачкою ОСОБА_14 укласти договір найму на кімнату площею 17,1 кв.м. в квартирі АДРЕСА_10. Кухню, коридор, уборну, ванну кімнату зазначеної квартири залишити у загальному користуванні.

Відмовити в задоволенні позову в частині визнання за ОСОБА_2 права користування квартирою №37 у будинку №40 по бульвару Героїв у м. Дніпродзержинську.

Задовольнити зустрічний позов ОСОБА_3 до ОСОБА_1, ОСОБА_2 про вселення.

Вселити ОСОБА_3 в квартиру АДРЕСА_11.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Апеляційного суду Дніпропетровської області шляхом подачі протягом десяти днів з дня його проголошення апеляційної скарги через суд першої інстанції, що його ухвалив.

Суддя Байбара Г.А.