АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 22-ц/490/942/11 Справа № 22ц-8465/11 Головуючий у 1 й інстанції - Ткаченко І.Ю. Доповідач - Колодяжна(Костюченко) Н.Є. .
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 вересня 2011 року Апеляційний суд Дніпропетровської області в складі:

головуючого - судді- Костюченко Н.Є.

суддів - Осіяна О.М., Максюта Ж.І.

при секретарі - Костюк Т.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Дніпропетровську цивільну справу за позовом ОСОБА_2, ОСОБА_3 до ОСОБА_4, виконавчогокомітету Красногвардійської у м.Дніпропетровську ради, Управління житлового господарства Дніпропетровської міської ради, 3-ї Дніпропетровської державної нотаріальної контори- про визнання свідоцтва, заповіту недійсними, зобов*язання покращення житлових умов, -

ВСТАНОВИВ:

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 просить скасувати рішення Красногвардійського райсуду м.Дніпропетровськ від 20 квітня 2011р., яким відмовлено у позові, посилаючись на порушення судом норм матеріального права, неврахування факту порушення умов приватизації спірної кімнати. .

Під час вирішення спору судом 1-ї інстанції встановлено, що ОСОБА_5, яка проживала у кімнаті комунальної квартири, в якій проживають і позивачі, а саме: АДРЕСА_1, у відповідності із вимогами закону при житті приватизувала частину цієї квартири, заповіла її відповідачці, яка на законних підставах оформила та зареєструвала своє право власності на частку у спірній квартирі, а тому суд вважав, що підстав для визнання недійсними заповіту та усих правовстановлюючих документів на ім.*я відповідачки з метою отримання позивачами кімнати, в якій проживала ОСОБА_5 - немає.

Апеляційний суд вважає рішення районного суду законним таким, що відповідає вимогам матеріального та процесуального закону, вірно встановленим судом обставинам справи, а тому таким, що повинне бути залишеним без змін.

Матеріалами справи встановлено, що позивачі зареєстровані у комунальній квартирі АДРЕСА_1, де займають одну кімнату. У цій же квартирі, займаючи також одну кімнату, раніше проживала і була зареєстрована ОСОБА_5, яка померла у 2004році, але при житті приватизувала 42/100ч.квартири і заповіла цю частку відповідачці, яка у встановленому законом порядку стала її власницею.

Твердження позивачів про незаконність приватизації у 1998році частки квартири ОСОБА_5 протирічить вимогам статті 2 п.1 Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду», згідно якого - до об*єктів приватизації належать кімнати у квартирах, де мешкають два і більше наймачів, які використовуються громадянами на умовах найму. До переліку квартир, які не підлягають приватизації за пунктом 2 ст.2 Закону- спірна квартира не відноситься.

Посилання позивачів в обгрунтування своїх доводів про незаконність приватизації на ст..8 п.2 Закону є помилковим, оскільки ця норма стосується питання організації проведення приватизації та правильного оформлення права власності всіх повнолітніх членів однієї сім*ї, а не питання відносно об*єктів приватизації, тим більше, що позивачі та ОСОБА_5 не були членами однієї сім*ї.

Наведене свідчить про обгрунтованість висновку суду про приватизацію ОСОБА_5 квартири на законних підставах. А тому відсутні підстави для визнання недійсними свідоцтва про право власності ОСОБА_5 на частину квартири, заповіту, складеного ОСОБА_5 на ім.*я відповідачки та свідоцтва про право власності за заповітом.

Згідно викладених обставин підстав для скасування рішення по доводам апеляційної скарги не вбачається. Під час розгляду справи матеріальний закон судом застосовано вірно. Рішення законне.

Керуючись ст.ст. 307, 308 ЦПК України, апеляційний суд -

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу - відхилити.

Рішення Красногвардійського районного суду м.Дніпропетровськ від 20 квітня 2011р.- залишити без змін.

Ухвала чинна з моменту проголошення, може бути оскаржена у касаційному порядку у 20-денний строк.

СУДДІ