АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________
Справа №22-ц-5142/2011р. Головуючий 1-ї інстанції Вікторов В.В.
Категорія: відшкодування шкоди Доповідач: Довгаль Г.П.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 серпня 2011 року судова колегія судової палати у цивільних справах апеляційного суду Харківської області в складі:

головуючого судді Довгаль Г.П.

суддів Коровіна С.Г., Коваленко І.П.

при секретарі Євдокименко В.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Харкові апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Ленінського районного суду м. Харкова від 07 лютого 2011 року по справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про відшкодування моральної шкоди, -

в с т а н о в и л а:

У листопаді 2010 року ОСОБА_2 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення моральної шкоди в розмірі 10000грн.

Заявлені вимоги позивач мотивує тим, що 25 липня 2008 року в 07год.15хв., знаходячись поблизу будинку №6 по провулку Земовському в м. Харкові, в процесі сварки, яка виникла на ґрунті раніше існувавши особистих неприязнених відносин, відповідач нанесла їй ручкою віника удар в лобову частину голови, спричинивши фізичну біль і, продовжуючи свої дії вдарила обома руками в область лівого плеча, від чого вона впала за землю на свою праву руку, отримавши закритий перелом правої променевої кістки в типовому місці зі зміщенням відламків кістки. Вказані тілесні ушкодження за висновком судово-медичної експертизи ХОБСМЕ №4708 від 20.08.2008р. за ступенем тяжкості відносяться до тілесних ушкоджень середньої тяжкості, які спричинили тривалий розлад здоровя. Вироком Ленінського районного суду м. Харкова від 30.04.2010року, залишеного без змін ухвалою судової палати у кримінальних справах апеляційного суду Харківської області від 19.08.2010року, які набрали чинності, відповідач визнана винною у скоєнні злочину передбаченому ст.128 КК України (необережне середньої тяжкості тілесне ушкодження). Позивач зазначає, що внаслідок злочинних дій відповідача їй завдано фізичні та душевні страждання, було порушено звичайний уклад життя. Зокрема, пошкодження руки позбавило її можливості обходитися без сторонньої допомоги на побутовому рівні, а саме самостійно помитися, переодягтися, застелити ліжко, приготувати їжу, прибрати будинок, сходити за продуктами до магазину та інше. Спричинення вказаних тілесних пошкоджень підірвало її здоровя, до теперішнього часу вона відчуває болі в правій руці і не може піднімати цією рукою речі. У добровільному порядку відшкодувати моральну шкоду відповідач відмовляється, у звязку з чим змушена звернутися з цим позовом до суду.

У судовому засіданні суду першої інстанції представник позивача ОСОБА_3 ОСОБА_4 заявлені вимоги підтримав і просив їх задовольнити з підстав, наведених у позовній заяві.

Відповідач ОСОБА_1 та її представник ОСОБА_5 заперечували проти задоволення позову, вказуючи на відсутність підстав для стягнення моральної шкоди.

Рішенням Ленінського районного суду м. Харкова від 07 лютого 2011 року позов задоволено частково. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 моральну шкоду в розмірі 8000грн. Вирішено питання про розподіл судових витрат.

Не погодившись з цим рішенням суду, в апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить його змінити, а саме зменшити розмір стягнутої моральної шкоди з 8000грн. до 2500грн., вказуючи на те, що цей розмір є завищеним тане відповідає ступеню її провини.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення осіб, що зявилися, дослідивши матеріали справи та перевіривши доводи, наведені в апеляційній скарзі, колегія суддів вважає, що скарга задоволенню не підлягає з таких підстав.

Судом першої інстанції повно та всебічно досліджені надані сторонами докази, їм дана належна правова оцінка, правильно визначено природу спірних правовідносин та закон, який їх регулює та на підставі встановленого ухвалене рішення, яке відповідає вимогам ст.ст.10, 60, 212, 214, 215 ЦПК України.

Статтею 23 ЦК України визначено загальні положення відшкодування моральної шкоди.

Особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав (ч.1 ст.23 ЦК України).

Згідно п.1) ч.2 цієї статті моральна шкода полягає у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у звязку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоровя.

Моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в іншій спосіб.

Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості (ч.3 цієї статті).

Як розяснив Пленум Верховного Суду України в п.5 постанови від 31 березня 1995 року №4 „Про судову практику в справах про відшкодування моральної немайнової шкоди, відповідно до загальних підстав цивільно-правової відповідальності обовязковому зясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного звязку між шкодою та вини останнього в її заподіянні. Суд, зокрема, повинен зясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних і фізичних страждань або витрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для правильного вирішення спору.

Факт спричинення ОСОБА_2 тілесних ушкоджень середньої тяжкості підтверджується вироком Ленінського районного суду м. Харкова від 30.04.2010року, залишеного без змін ухвалою колегії суддів судової палати у кримінальних справах апеляційного суду Харківської області від 19.08.2010року (а.с.4-9, 10-13)

Вищевказані судові рішення набрали законної сили.

Відповідно до вимог ч.4 ст.61 ЦПК України підставою звільнення від доказування є вирок у кримінальній справі, що набрав законної сили, або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення обовязкові для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено вирок або постанову, з питань, чи мали місце ці дії та вчинені вони цією особою.

Копії медичних документів, які приєднані до матеріалів справи, також свідчать про те, що внаслідок отриманих тілесних ушкоджень середньої тяжкості позивач знаходилася на лікуванні та під наглядом медичних установ, їй призначався необхідний лікувальний курс (а.с.31-34).

Ухвалюючи рішення про часткове задоволення позовних вимог, судом взято до уваги стан здоровя позивача, яка потерпіла від злочинних дій, в тому числі тяжкість вимушених змін у її житті, час та зусилля, які необхідні для відновлення попереднього нормального стану життя, а також матеріальний стан відповідача, і з урахуванням засад розумності, виваженості та справедливості сума моральної шкоди зменшена з 10000грн. до 8000грн.

Доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують і не дають колегії суддів підстав для скасування або зміни рішення суду першої інстанції.

Керуючись ст.ст. 307ч.1п.1), 308, 313, 314ч.1п.1), 315, 317, 319 ЦПК України колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 відхилити.

Рішення Ленінського районного суду м. Харкова від 07 лютого 2011 року залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення, однак може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий

Судді -