Добропільський міськрайонний суд Донецької області
16 грудня 2011 року Добропільський міськрайонний суд
Донецької області в складі:
головуючого- судді Тітової Т.А.
при секретарі Михайловській Т.П.
за участю позивача ОСОБА_1
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Добропілля цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Відкритого акціонерного товариства «Донецькшахтобуд» про стягнення заробітної плати та середнього заробітку за час затримки розрахунку.
Позивач ОСОБА_1 звернувся в суд 10 січня 2011 року з даним позовом до відповідача про стягнення 6903 грн. 29 коп. не виплаченої заробітної плати та середнього заробітку за час затримки виплати заробітної плати з 01 серпня 2009 року по день ухвалення рішення.
В обгрунтування вимог ОСОБА_1 посилається на те, що з 18 лютого 2008 року по 31 липня 2009 року працював у ВАТ «Донецькшахтобуд» в якості гірничого робітника 3 розряду . При звільненні з ним не проведено розрахунок, не виплачено належну заробітну плату з листопада 2008 року по липень 2009 року - 6903,29 грн. Тому за період затримки розрахунку просить стягнути середній заробіток.
В судовому засіданні позивач ОСОБА_1 підтримав свої позовні вимоги і пояснив, що в день звільнення з роботи 31 липня 2009 року він не працював. Потім приходив на підприємство щодо проведення з ним розрахунку, де пояснювали, що виплати проводять працюючим робітникам. З письмовою заявою щодо проведення виплат до підприємства не звертався. Не заперечує проти заочного винесення рішення.
Представник відповідача в судовому засіданні присутнім не був, про місце та час розгляду справи повідомлений належним чином, в справі мається повідомлення про отримання поштового відправлення. Справу розглянуто заочно у відсутності позивача.
Вислухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню.
З обставин справи встановлено, що позивач ОСОБА_1 з 18 лютого 2008 року перебував у трудових відносинах з відповідачем в якості гірничого робітника З розряду згідно наказу № 49- к від 18 лютого 2008 року, про що свідчить копія трудової книжки позивача.
Він звільнений з роботи 31 липня 2009 року за власним бажанням за ст.38 КЗпП України на підставі наказу №120-к від 03 серпня 2009 року, про що свідчить копія трудової книжки позивача.
Згідно довідки Територіальної державної інспекції праці у Донецькій області № 05-В-1766/34-08 від 10 листопада 2009 року, наданої за фактом перевірки посадовими особами ТДІГГ на зазначеному підприємстві, заборгованість з заробітної плати ОСОБА_1 становить за квітень 2009 року 1148, 27 грн., березень 2009 року 1476,70 грн., лютий 2009 року 1179,41 грн., січень 2009 року 1094,11 грн. і листопад 2009 року 2009,80 грн., а разом 6903,29 грн., яка, як встановлено судом, не виплачена на час розгляду справи.
Відповідно до ст.116 ч.І КЗпП України при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, провадиться в день звільнення. Якщо працівник в день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред»явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок.
Оскільки нарахована позивачу заробітна плата за січень - квітень 2009 року і листопад 2009 року не виплачена, сума заборгованості 6903,29 грн. підлягає стягненню на його користь з відповідача. В цій частині вимог позов підлягає задоволенню.
Що стосується вимог про стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку, то вони задоволенню не підлягають.
Статтею 117 ч.І КЗпП України передбачено, що в разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в ст.116 цього Кодексу, при відсутності спору про їх розмір підприємство повинно виплатили працівникові його середній заробіток за весь час затримки розрахунку по день фактичного розрахунку.
Як зазначив Верховний Суд України в постанові Пленуму №13 від 24 грудня 1999 року «Про практику застосування судами законодавства про оплату праці» в п.20, суд на підставі ст.117 КЗпП України стягує на користь працівника середній заробіток за весь час затримки розрахунку, якщо при розгляді справи буде встановлено, що працівникові не були виплачені належні йому від підприємства суми наступного дня після пред»явлення ним роботодавцеві вимог про розрахунок, коли він у день звільнення не був на роботі.
Таким чином, виплата звільненому працівникові середнього заробітку, якщо він не працював у день звільнення, пов»язана з пред»явленням ним вимоги про розрахунок .
Як пояснив в судовому засіданні сам позивач, він в день звільнення з роботи 31 липня 2009 року не працював.
Приймаючи до уваги, що законодавець час проведення розрахунку із звільненим робітником, якщо він не працював в день звільнення, визначає не пізніше наступного дня після пред»явлеьня вимоги про розрахунок, то повинні бути дані про те, що така вимога пред»являлась.
Таким неоспорюваним фактом може бути подана в письмовій формі вимога про проведення розрахунку.
Позивач ОСОБА_1 пояснив, що з письмовою вимогою провести з ним розрахунок він на підприємство не звертався.
Враховуючи наведене, суд не вбачає підстав для стягнення на користь позивача середнього заробітку за час затримки розрахунку, оскільки така вимога ним не пред»являлась.
Відповідно до вимог ст.ст.81, 88 ЦПК України судові витрати стягуються з відповідача в дохід держави судовий збір 188,20 грн.
Відповідно до ст.ст.116, 231 КЗпП України,
керуючись ст.ст.10, 57,60,209, 225 ЦПК України, суд
Стягнути з Відкритого акціонерного товариства «Донецькшахтобуд» м.Донецьк на користь ОСОБА_1 6903 ( шість тисяч дев»ятсот три ) грн. 29 коп. заборгованості з заробітної плати.
Стягнути з нього ж на користь держави судовий збір в розмірі 188,20 грн.
В іншій частині позову ОСОБА_1 відмовити.
Заява про перегляд заочного рішення може бути подана відповідачем в даний суд протягом десяти днів з дня отримання його копії.
На рішення може бути подана апеляція в апеляційний суд Донецької області через даний суд протягом 10 днів .
Суддя Тітова Т.А.