Справа № 2 - 506 /11 р.
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

19 травня 2011 року Ленінський районний суд м.Миколаєва у складі:

головуючого - судді Спінчевської Н.А.,

при секретарі - Сімбірцевій О.В.,

за участю позивача ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Миколаєві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про відшкодування майнової і моральної шкоди,

В С Т А Н О В И В:

В серпні 2010 р. ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про відшкодування майнової і моральної шкоди. Позивач вказує на те, що у 2002 і 2003 роках він працював у відповідача ОСОБА_2 на станції техобслуговування по вул. Китобоїв,16 у м.Миколаєві. У вересні 2002 року за усною домовленістю відповідач ОСОБА_3 віддав на ремонт до СТО автомобіль ВАЗ 21011, яким він володів на підставі доручення, на умовах, що СТО його відремонтує, здійснить його продаж і поверне ОСОБА_3 400 дол. США, що еквівалентно 2020 грн. Автомобіль було залишено на зберігання на СТО ОСОБА_2 В жовтні 2003 року зясувалося, що зазначений автомобіль розібрано, відсутня велика кількість запасних частин і деталей до нього. Проте відповідач ОСОБА_2 відмовляється повернути відсутні запчастини. В подальшому він забрав автомобіль собі. Рішенням Ленінського районного суду м.Миколаєва від 8 листопада 2006 року з нього на користь ОСОБА_3 стягнуто 2020 грн. в рахунок виконання договору та повернення коштів за автомобіль.

Вказуючи на те, що відповідачем ОСОБА_2 йому завдано майнову шкоду у розмірі 2675 грн. вартості відсутніх деталей, оскільки він не виконав своїх зобовязань за договором зберігання автомобіля, просив стягнути з нього зазначену суму.

Позивач також посилався на те, що ОСОБА_3, вимагаючи від нього повернення 2020 грн. за автомобіль, постійно погрожував йому фізичною розправою, спричинив тілесні ушкодження та примусив його написати розписку про зобовязання повернути 400 дол. США за автомобіль. Вказуючи на те, що такими неправомірними діями ОСОБА_4 йому заподіяно моральну шкоду у розмірі 4000 грн., просив стягнути її з зазначеного відповідача.

В судовому засіданні позивач підтримав заявлений позов. Просив про його задоволення. Відповідач ОСОБА_2 в судовому засіданні 13 квітня 2011 року позов не визнав. В судове засідання 19 травня 2011 року відповідачі не зявилися. Про час і місце розгляду справи повідомлялися судом належним чином.

Заслухавши пояснення позивача, вивчивши матеріали справи, судом встановлено наступне.

Як вбачається з матеріалів цивільної справи та встановлено рішенням Ленінського районного суду м.Миколаєва від 08.11.2006 р., між ОСОБА_1 і ОСОБА_3 існувала домовленість, відповідно до якої позивач взяв у відповідача автомобіль ВАЗ 21011 для продажу та зобовязався повернути за нього 400 дол. США. Зазначений автомобіль позивачем було розміщено на СТО по вул.Китобоїв,16 в м.Миколаєві. Рішенням Ленінського районного суду м.Миколаєва з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 було стягнуто в рахунок погашення заборгованості за зобовязаннями 2020 грн. На теперішній час вказаний автомобіль знаходиться у позивача.

У відповідності до ст.1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

В обгрунтування своїх вимог до ОСОБА_2 позивач вказує на те, що автомобіль в жовтні 2003 року було розукомплектовано на СТО ОСОБА_2, який був відповідальним за його зберігання. Вартість знятих з автомобіля запчастин і деталей складає 2675 грн.

Згідно ч.1 ст.60 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог або заперечень.

У відповідності до ст.936 ЦК України за договором зберігання одна сторона (зберігач) зобовязується зберігати річ, яка передана їй другою стороною і повернути її поклажодавцеві у схоронності.

Згідно положень ст.950 ЦК України за втрату (нестачу) або пошкодження речі, прийнятої на зберігання, зберігач відповідає на загальних підставах.

В той же час позивачем не надано суду будь-яких доказів про те, що між сторонами були відносини, передбачені договором зберігання у відповідності до ст.936 ЦК України, за яким відповідач ОСОБА_2 зобовязувався зберігати спірний автомобіль.

У відповідності до ч.1 ст.1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статі.

Доказів про наявність неправомірних дій з боку відповідача ОСОБА_3 позивачем суду також не надано.

За такого, суд вважає, що правові підстави, передбачені ст.22, 1167 ЦК України для відшкодування йому моральної шкоди відсутні.

Таким чином, враховуючи викладені обставини, суд приходить до висновку, що позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про відшкодування майнової і моральної шкоди є необгрунтованим і недоведеним, а відтак задоволенню не підлягає.

Згідно зі ст..88 ЦПК України з позивача на користь держави підлягають стягненню недоплачені при подачі позову судові витрати у розмірі 98 грн. 50 коп.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.14, 15, 209, 212-215 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В:

В позові ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про відшкодування майнової і моральної шкоди відмовити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави 98 грн. 50 коп. судових витрат.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Миколаївської області через Ленінський районний суд м.Миколаєва шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня проголошення рішення.

Суддя: Н.А. Спінчевська