27.12.2011 Єдиний унікальний номер 2-1198/11
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 грудня 2011 року м. Дніпропетровськ

Ленінський районний суд м. Дніпропетровська в складі:

головуючого судді Залімської Н.В.,

при секретарі Карпенко А.Л.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні м. Дніпропетровська цивільну справу за позовом ОСОБА_1, ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про встановлення факту прийняття спадщини, визнання права власності на частину домоволодіння в порядку спадкування за законом, за зустрічним позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 про визнання права власності на частину домоволодіння в порядку спадкування за законом, суд, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1, ОСОБА_2 звернулись до суду з позовом до ОСОБА_1, третя особа Друга ДДНК, встановлення факту прийняття спадщини, визнання права власності на частину домоволодіння в порядку спадкування за законом. В обґрунтування позовних вимог посилалися на обставини, викладені у позові. Просили суд встановити факт прийняття спадщини ними після смерті бабусі ОСОБА_5, померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 року; визнати за ними в рівних долях право власності в порядку спадкування за законом після смерті бабусі ОСОБА_5, померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 року, на 1/10 частину домоволодіння за адресоюАДРЕСА_1.

ОСОБА_4 звернулась до суду з зустрічним позовом до ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_1, третя особа Друга ДДНК, про визнання права власності на частину домоволодіння в порядку спадкування за законом. В обґрунтування позовних вимог посилалися на обставини, викладені у позові. Просила суд визнати за нею право власності на 1/5 частину домоволодіння АДРЕСА_1, що складається з: у житловому будинку літ. А-1 з приміщень: 6-4, площею 11,4 кв.м.; 6-5, площею 10,7 кв.м.; у житловій прибудові літ. А1-1: приміщення 5-2, площею 7,2 кв.м.; приміщення 5-3, площею 4,9 кв.м.; приміщення 5-4, площею 12,0 кв.м.; в прибудові літ. А4-4: приміщення 6-3, площею 7,2 кв.м.; ганок а10, прибудова а1-1, підвал під а5-1, убиральня літ. О, сараї літ. Д, Б, И, огорожа № 1, хвіртка № 3, самочинно збудовані прибудови літ. а5-1 та а7-1, приміщення 5-1, площею 18,9 кв.м., в самочинній прибудові а8-1 приміщення 4-5, площею 4,5 кв.м., тамбур а9-1 приміщення 4-6, площею 1,7 кв.м., самочинно збудована літня кухня літ. Е, в порядку спадкування за законом після смерті бабусі, ОСОБА_5, померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 року.

У судовому засіданні ОСОБА_2 та представник ОСОБА_1 - ОСОБА_6 позовні вимоги підтримали та просили їх задовольнити, зустрічний позов ОСОБА_4 не визнали в повному обсязі.

Відповідач ОСОБА_1 у судове засідання не з'явився, про дату, час та місце слухання справи повідомлявся належним чином.

Представник ОСОБА_4 - ОСОБА_7 позовні вимоги ОСОБА_1, ОСОБА_2 не визнала, зустрічний позов ОСОБА_4 підтримала та просила його задовольнити.

До суду надійшло повідомлення Другої Дніпропетровської державної нотаріальної контори з проханням розглядати справу без участі їх представника відповідно до діючого законодавства.

Суд, вислухавши пояснення сторін, допитавши свідків, дослідивши матеріали справи, оцінивши надані та добуті докази, вважає, що в задоволенні позовних вимог ОСОБА_1, ОСОБА_2 необхідно відмовити, а позовні вимоги ОСОБА_4 підлягають частковому задоволенню за наступних підстав.

Судом встановлено, що ОСОБА_5 належала 1/5 частина домоволодіння АДРЕСА_1 на підставі свідоцтва про власності від 02 січня 1953 року, виданого виконавчим комітетом Дніпропетровської міської ради та ухвали народного суду Ленінського району м. Дніпропетровська від 19 травня 1960 року.

Згідно відповіді КП «ДМБТІ» Дніпропетровської обласної ради від 21 лютого 2008 року співвласниками вищезазначеного домоволодіння є: ОСОБА_8, якому належить 6/25 частини; ОСОБА_9, якій належить 12/100 частини; ОСОБА_10, якій належить 1/10 частина; ОСОБА_11, якому належить 3/25 частини; ОСОБА_12, якій належить 1/10 частина; ОСОБА_13, якій належить 8/100 частини; ОСОБА_14, якому належить 4/100 частини.

Згідно технічного паспорту КП «ДМБТІ» Дніпропетровської обласної ради від 19 листопада 2008 року у домоволодіння АДРЕСА_1 самочинно збудовані: прибудова літ. а5-1, прибудова літ. а7-1, прибудова літ. а8-1, тамбур літ. а9-1, літня кухня літ. Е, також у житловому будинку літ. А-1 самочинно збудовані та переобладнані в приміщенні 5-1 прибудови літ. а5-1 та літ. а7-1; у приміщенні 4-5 прибудова літ. а8-1; у приміщенні 4-6 тамбур літ. а9-1.

Відповідно ч. 5 ст. 376 ЦК України, на вимогу власника (користувача) земельної ділянки суд може визнати за ним право власності на нерухоме майно, яке самочинно збудоване на ній, якщо це не порушує права інших осіб.

У відповідності до вимог ст. 331 ЦК України, право власності на новостворене нерухоме майно (житлові будинки, споруди, будівлі, тощо) виникає з моменту завершення будівництва (створення майна). Якщо договором або законом встановлено прийняття нерухомого майна в експлуатацію, право власності на нерухоме майно підлягає державній реєстрації, право власності виникає з моменту державної реєстрації.

Також з технічного паспорту вбачається, що самовільні забудови збудовані до 1 січня 2004 року, тобто під час дії ЦК УРСР в редакції 1963 року.

Громадяни, які збудували жилі будинки, господарські і побутові будівлі та споруди без встановленого дозволу або належно затвердженого проекту не набувають права власності на самочинне будівництво, а мають право володіти та користуватися цими будівлями і не вправі розпоряджатися ними.

Нормами ЦК УРСР в редакції 1963 року питання визнання права власності на самочинне будівництво у судовому порядку не врегульовано.

ІНФОРМАЦІЯ_1 року ОСОБА_5 померла. Після її смерті відкрилась спадщина на 1/5 частину домоволодіння АДРЕСА_1.

За свого життя ОСОБА_5 склала заповіт, посвідчений 03 квітня 1981 року державним нотаріусом Другої Дніпропетровської державної нотаріальної контори Горбань А.Д., зареєстрований в реєстрі за № 2-1298, в якому заповіла належну їй частину жилого будинку з господарчими будівлями, що знаходиться у АДРЕСА_1 ОСОБА_16 (матері ОСОБА_4.), яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 року.

Відповідно до ст. 534 ЦК України в редакції 1963 року, кожний громадянин може залишити за заповітом усе своє майно або частину його (не виключаючи предметів звичайної домашньої обстановки і вжитку) одній або кільком особам як тим, що входять, так і тим, що не входять до кола спадкоємців за законом, а також державі або окремим державним, кооперативним та іншим громадським організаціям.

Згідно відповіді Другої ДДНК від 26 листопада 2008 року з заявою про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_5, померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 року ніхто не звертався, свідоцтво про право на спадщину не видавалось.

Таким чином спадкоємцями за законом після смерті ОСОБА_5 були син спадкодавця ОСОБА_17, та онука спадкодавця ОСОБА_4, які належним чином прийняли спадщину, оскільки вступили в управління та володіння спадковим майном, розпорядились речами спадкодавця, а також за власні кошти та власними силами поховали спадкодавця.

ОСОБА_17 помер ІНФОРМАЦІЯ_3 року. Однак за свого життя він не оформив правовстановлюючі документи на спірну частину домоволодіння.

Згідно відповіді Другої ДДНК від 13 березня 2009 року після смерті ОСОБА_16, померлої ІНФОРМАЦІЯ_2 року та після смерті ОСОБА_17, померлого ІНФОРМАЦІЯ_3 року, з заявою про прийняття спадщини ніхто не звертався, свідоцтво про право на спадщину не видавалось.

Згідно відповіді 4-ої Самостійної Державної пожежної частини Дніпропетровського міського управління ГУ МНС України в Дніпропетровській області 08 квітня 1998 року за АДРЕСА_2 відбулась пожежа. ОСОБА_4 здійснювала ремонт у будівлі за власні кошти, що також свідчить про прийняття нею спадщини після смерті ОСОБА_5 Зазначені обставини підтверджуються поясненнями свідків.

На підставі ст. 529 ЦК України в редакції 1963 року, який діяв в момент виникнення правовідносин, при спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частках, діти (у тому числі усиновлені), дружина і батьки (усиновителі) померлого. До числа спадкоємців першої черги належить також дитина померлого, яка народилася після його смерті. Онуки і правнуки спадкодавця є спадкоємцями за законом, якщо на час відкриття спадщини немає в живих того з їх батьків, хто був би спадкоємцем; вони успадковують порівну в тій частці, яка належала б при спадкоємстві за законом їх померлому родителю.

У відповідності зі ст. 548 ЦК України в редакції 1963 року, для придбання спадщини необхідно щоб спадкоємець прийняв спадщину.

Не допускається прийняття спадщини під умовою або з застереженнями.

Прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини.

Згідно ст. 549 ЦК України в редакції 1963 року, визнається, що спадкоємець прийняв спадщину, якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном; якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини.

Зазначені в цій статті дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини.

Таким чином, аналізуючи зібрані по справі докази, суд вважає позовні вимоги ОСОБА_1, ОСОБА_2 необґрунтованими, недоведеними, а тому неможливим їх задоволення, а позовні вимоги ОСОБА_4 підлягають частковому задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 529, 534, 548-549 Цивільного Кодексу України в редакції 1963 року, ст. ст. 331, 376 Цивільного кодексу України, ст. ст. 10, 60, 88, 212, 213-215 Цивільно-процесуального кодексу України, суд, -

В И Р І Ш И В :

В задоволенні позовних вимог ОСОБА_1, ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про встановлення факту прийняття спадщини, визнання права власності в рівних долях на 1/10 частину домоволодіння, розташованого за адресоюАДРЕСА_1 в порядку спадкування за законом після смерті бабусі ОСОБА_5, померлої ІНФОРМАЦІЯ_4 року - відмовити.

Позовні вимоги ОСОБА_4 задовольнити частково.

Визнати за ОСОБА_4 право власності на 1/5 частину домоволодіння, розташованого за адресоюАДРЕСА_1 в порядку спадкування за законом після смерті бабусі ОСОБА_5, померлої ІНФОРМАЦІЯ_4 року.

В іншій частині позову - відмовити.

Рішення може бути оскаржено в апеляційний суд Дніпропетровської області через Ленінський районний суд м. Дніпропетровська шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів.

Суддя Н.В. Залімська