Баранівський районний суд Житомирської області
Справа № 2-544/11
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 грудня 2011 року Баранівський районний суд Житомирської області в складі: головуючого судді Юрчука М. І. секретаря судових засідань ОСОБА_1, з участю представника позивача ОСОБА_2 та представника відповідача ОСОБА_3, розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Баранівка справу за позовом відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України у м.Новоград-Волинський, Житомирської області до ОСОБА_4 , про відшкодування страхових виплат, виплачених в зв'язку з виробничою травмою в порядку регресу" -

В С Т А Н О В И В:

29.08.2011 року Новоград-Волинське відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань Житомирської області предявило позов до ОСОБА_4 про відшкодування страхових виплат, виплачених в зв'язку з виробничою травмою в порядку регрессу станом на 01.08.2011 року 57738 грн.42 коп.. В судовому засіданні 06.12.2011 року позивачем збільшені позовні вимоги , де просить стягнути з ОСОБА_4 в порядку регресу виплачені для ОСОБА_5 страхові кошти станом на 01.11.2011 року 59116 грн.88 коп..

В позовній заяві зазначено, що відповідно до акту розслідування нещасного випадку на виробництві за формою Н.5 та Н.1 від 22.05.2009 року 25.03.2009 року на електромонтера лінійних споруд та проводового мовлення Баранівського цеху електрозвязку №11 Новоград-Волинського ЦЕЗ №3 ОСОБА_5, який знаходився на роботі і виконував службові обовязки, скоїв наїзд автомобілем «МЕРСЕДЕС-БЕНЦ» житель м. Баранівка ОСОБА_4. Внаслідок наїзду ОСОБА_5 було заподіяно середньої тяжкості тілесні ушкодження, внаслідок чого потерпілий довгий час передував на лікарняному і в послідуючому 13.11.2009 року ОСОБА_5 Житомирською обласною МСЕК встановлена 35% стійка втрата професійної працездатності та 3 група інвалідності від трудового каліцтва.

Новоград-Волинським відділенням виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань для ОСОБА_5 була визначена і виплачена одноразова страхова виплата- 42126 грн., щомісячна допомога, яка визначена в розмірі 464 грн.23 коп, проведені виплати по листках непрацездатності-10313 грн.58 коп. та доплати до розміру встановленої потерпілому пенсії -3550грн..

Баранівським районним судом Житомирської області доведена вина ОСОБА_4 у вчиненні 25.03.2009 року дорожньо-транспортної пригоди, під час якої отримав виробничу травму ОСОБА_5 і постановою суду від 02.07.2009 року закрита кримінальна справа щодо ОСОБА_4 за примиренням обвинуваченого з потерпілим.

Позивач свої вимоги обґрунтовує вимогами ст..ст. 1166, 1187 та 1191 ЦК України, які передбачають відшкодування шкоди, заподіяної джерелом підвищеної небезпеки в порядку регресу.

В судовому засіданні представник позивача підтримав позовні вимоги з підстав, зазначених в позовній заяві, зазначивши, що зазначені в позовній заяві кошти виплачені для потерпілого.

Представник відповідача ОСОБА_3 позов не визнав і надав суді письмове заперечення позивача на позовну заяву, зазначивши, що ОСОБА_4 відшкодував для потерпілого ОСОБА_5 заподіяні ним матеріальні і моральні збитки внаслідок наїзду автомобілем і не повинен відшкодовувати в порядку регресу проведені ОСОБА_5 страхові виплати Новоград-Волинським відділенням виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань, оскільки зазначені відносини не регулюються статтями 1166 і 1191 ЦК України.

Заслухавши пояснення сторін, дослідивши докази, суд прийшов до висновку, що немає підстав задовольняти позов.

Матеріалами справи підтверджено, що по вині ОСОБА_4 25.03.2011 року джерелом підвищеної небезпеки заподіяні ОСОБА_5- працівнику Баранівського цеху електрозвязку тілесних ушкоджень під час виконання ним трудових обовязків, в звязку з чим йому визначена стіка втрата професійної працездатності і встановлена 3 група інвалідності . та станом на 01.11.2011 року Новоград-Волинським відділенням виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань ОСОБА_5 виплачені страхові виплати в сумі 59116 грн.88 коп. Зазначене підтверджується актами розслідування нещасного випадку форми Н-5 і форми Н1, постановами начальника Новоград-Волинського відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворюстань про призначення потерпілому одноразової та щомісячної страхової виплати, листками непрацездатності, довідками Житомирського обласного центру МСЕК, постановою Баранівського районного суду , Житомирської області від 02.07.2009 року.

Згідно з ч. 1 ст. 1191 ЦК України, особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом.

Зазначена норма міститься в главі 82 ЦК України й регулює правовідносини щодо відшкодування шкоди, передбачає право регресу особи в разі, якщо вона відшкодувала потерпілому шкоду, заподіяну іншою особою в рамках деліктних правовідносин між нею та потерпілим.

Разом з тим, правовідносини, повязані зі страхуванням різних видів, регулюються нормами глави 67 ЦК України.

Згідно статті 980 ЦК України предметом договору страхування можуть бути майнові інтереси, які не суперечать закону і повязані з: 1) життям, здоровям, працездатністю та пенсійним забезпеченням (особисте страхування); 2) володінням, користуванням і розпоряджанням майном (майнове страхування); 3) відшкодуванням шкоди, завданої страхувальником (страхування відповідальності).

Відповідно до статті 993 ЦК України до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки.

За таких обставин, за загальними правилами страхування страховик має право вимоги до особи, відповідальної за завдані збитки, лише в разі виплати страхового відшкодування за договором майнового страхування; в разі проведення страхових виплат за договором особистого страхування (життя, здоровя, працездатності, пенсійного забезпечення) страховик не має права вимоги до особи, відповідальної за заподіяння шкоди.

Також статтею 999 ЦК України передбачено, що законом може бути встановлений обовязок фізичної або юридичної особи бути страхувальником життя, здоровя, майна або відповідальності перед іншими особами за свій рахунок чи за рахунок заінтересованої особи (обовязкове страхування). До відносин, що випливають із обовязкового страхування, застосовуються положення цього Кодексу, якщо інше не встановлено актами цивільного законодавства.

Правову основу, економічний механізм та організаційну структуру загальнообовязкового державного соціального страхування громадян від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які призвели до втрати працездатності або загибелі застрахованих на виробництві визначено Законом України від 23 вересня 1999 року № 1105-ХІV Про загальнообовязкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності (далі Закон № 1105-ХІV).

Преамбулою Закону № 1105-ХІV передбачено, що страхування від нещасного випадку є самостійним видом загальнообовязкового державного соціального страхування, за допомогою якого здійснюється соціальний захист, охорона життя та здоровя громадян у процесі їх трудової діяльності.

Згідно частин 4, 5 статті 6 Закону № 1105-ХІV субєктом страхування є страховик - Фонд соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України. Обєктом страхування від нещасного випадку є життя застрахованого, його здоровя та працездатність.

Таким чином, страхування від нещасного випадку є обовязковим особистим страхуванням.

Оскільки сфера дії Закону № 1105-ХІV поширюється виключно на застрахованих осіб, страхувальників та страховика й цим Законом, а також іншими нормативно-правовими актами не врегульований правовий механізм відносин Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України, як страховика, з іншими особами відповідальними за шкоду, заподіяну життю та здоровю застрахованої особи, тому до таких правовідносин підлягають застосуванню загальні положення ЦК України щодо страхування, а саме статті 993, 999 ЦК України.

З урахуванням наведеного здійснення Відділенням виплат у разі настання страхового випадку є його обовязком, а тому здійснення ним таких виплат застрахованій особі не є шкодою в розумінні статті 1166 ЦК України та відповідно Відділення не є особою, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, і не набуває права зворотної вимоги до винної особи згідно із частиною першою статті 1191 ЦК України.

Оскільки в позові Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань відмовлено в задоволенні позову і даний Фонд звільнений від сплати судового збору, судовий збір компенсувати за рахунок держави.

Керуючись ст.ст. 10. 11 .60, 88. 213. 215 ЦПК України, на підставі ст.ст.980,993,999, 1191 ЦК України, Закону України від 23 вересня 1999 року № 1105-ХІV Про загальнообовязкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності, суд,

Р І Ш И В:

В позові Новоград-Волинського відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань Житомирської області до ОСОБА_4 про відшкодування страхових виплат, виплачених в зв'язку з виробничою травмою в порядку регрессу, відмовити, за безпідставністю.

Рішення може бути оскаржено до апеляційного суду Житомирської області через Баранівський районний суд протягом десяти днів з дня його проголошення, а особами, які брали участь у справі і були відсутні в судовому засіданні під час проголошення рішення, в той же строк з дня отримання копії цього рішення.

Суддя: ОСОБА_6