Справа № 22-ц-976/2011 Головуючий у I інстанції Бабич О.І.
Категорія цивільна Доповідач - Лазоренко М. І.
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30 березня 2001 року
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРНІГІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ у складі:

головуючого - суддіОСОБА_1
суддів:ОСОБА_2, ОСОБА_3
при секретарі:ОСОБА_4
за участю:представника позивача ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні суду цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_6 на рішення Талалаївського районного суду від 21 лютого 2011 року по справі за позовом ОСОБА_6 до Талалаївської районної державної адміністрації, відділу Держкомзему в Талалаївському районі, Корінецької сільської ради про визнання права власності на земельну частку (пай)

в с т а н о в и в:

Рішенням Талалаївського районного суду від 21 лютого 2011 року в задоволенні позову ОСОБА_6 відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_6 просить скасувати рішення суду і ухвалити нове по суті вимог, посилаючись на порушення судом матеріального і процесуального права. Доводи скарги зводяться до того, що своєю відмовою суд фактично позбавив позивачку права на спадщину за законом після смерті бабусі ОСОБА_7. Зазначає, що під час розгляду справи вона надала суду доказ того, що бабуся мала право власності на земельну частку (пай), яка розташована на території Корінецької сільської ради, дані про її місце розташування, грошову оцінку та розпорядження, на підставі якого було видано сертифікат про право власності на земельну ділянку (пай), список осіб, які мають право на земельну частку, серед яких є прізвище ОСОБА_7, та ін.. Не взяв до уваги суд і те, що всі відповідачі визнали позов і не заперечувати проти його задоволення. Залишив суд і поза своєю увагою клопотання позивачки про поновлення строку позовної давності, не розглянувши його.

Вислухавши суддю-доповідача, пояснення представника позивача, обговоривши доводи апеляційної скарги та дослідивши матеріали справи, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає, виходячи з наступного.

Як вбачається із матеріалів справи та встановлено судом, ОСОБА_7 померла 22.03.2001 року. Після її смерті відкрилась спадщина, яку повинна була успадкувати її дочка ОСОБА_8, але не прийняла, яка в свою чергу також померла 24.10.2005 року. На даний час спадкове майно -земельну частку (пай), що знаходиться на території Корінецької сільської ради, виявила бажання успадкувати позивачка, яка є онукою померлої бабусі ОСОБА_7 та яка звернулась з даним позовом до суду.

Матеріали справи свідчать, що ОСОБА_7 мала земельну частку (пай) в колишньому КСП „Україна, яка значиться за № 17 і розташована на території Корінецької сільської ради в Талалаївському районі і їй 30.08.1996 р. за № 326 був виданий сертифікат на право на земельну частку (пай), яка мала площу 5,2 га. Сертифікат був виданий на підставі рішення райдержадміністрації № 241 від 04.07.1996 року, що підтверджується довідкою відділу Держкомзему в Талалаївському районі від 18.02.2011 року (а.с. 44). Отже, ОСОБА_7 мала право власності на цю земельну частку (пай).

Але, виходячи з того, що позивачка, яка є онукою ОСОБА_7 (що мала право власності на земельну ділянку (пай)) та є дочкою ОСОБА_8, яка в свою чергу, за життя, як донька ОСОБА_7, була спадкоємцем майна першої черги за законом (згідно чинного на той час Цивільного кодексу 1963 року) та яка не прийняла спадщину, то на даний час вона не може мати право на спадщину померлої бабусі, адже спірні правовідносини виникли до 01.04.2004 року, а тому при розгляді даної справи суд першої інстанції вірно керувався ст.ст. 525, 529, 530 ЦК 1963 року, якими чітко було передбачено, хто може бути спадкоємцем за законом. Оскільки, мати позивачки не прийняла спадщину, то і остання не має права вимагати визнати за нею право власності на майно, що належало померлій в 2001 році бабусі.

Отже, виходячи з вище зазначеного, апеляційний суд вважає, що суд першої інстанції вірно та обгрунтовано відмовив позивачці в задоволенні її вимог.

Доводи апеляційної скарги не спростовують правильності висновків суду, а тому до уваги не приймаються. Посилання апелянта на те, що заявлене нею під час розгляду справи клопотання про поновлення строку позовної давності для звернення до суду з даним позовом, суд не розглянув і не прийняв щодо нього ніякого рішення, не є підставою для скасування рішення, оскільки при подачі до суду позову позивачкою таке клопотання не ставилось, крім того, якби суд і розглянув дане питання і вирішив би його в її користь, це б не могло бути підставою для визнання за нею права власності на зазначене спірне майно.

Таким чином, апеляційний суд вважає за необхідне відхилити апеляційну скаргу, а рішення суду залишити без зміни.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 308, 313-315, 317, 319, 324 ЦПК України апеляційний суд,-

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_6 відхилити, а рішення Талалаївського районного суду від 21 лютого 2011 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий:Судді: