АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________
Справа № 22-ц-8917/11 Головуючий суддя І інстанції Єрмоленко
Провадження № 22-ц-8917/11 Суддя доповідач Черкасов В.В.
Категорія: Звільнення майна з-під арешту (виключення майна з опису)
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 травня 2011 року судова колегія судової палати у цивільних справах Апеляційного цу Харківської області в складі:

Головуючого судці - Черкасова В.В.

ОСОБА_1, ОСОБА_2 ОСОБА_3

розглянула у відкритому судовому засіданні в м.Харкові цивільну справу за апеляційною скаргою представника позивача ОСОБА_4 ОСОБА_5

1 на рішення Орджонікідзевського районного суду м. Харкова від 07 квітня 2011 року

і по цивільній справі за позовом ОСОБА_4 до Орджонікідзевського

відділу державної виконавчої служби Харківського міського управління юстиції, Публічного акціонерного товариство «ОТП Банк», 3 особа-Чижова ОСОБА_6 про виключення майна з акту опису й арешту,-

ВСТАНОВИЛА:

12 липня 2010 року ОСОБА_4 звернувся до суду з позовом до Орджонікідзевського відділу державної виконавчої служби Харківського міського управління юстиції ( далі і ВДВС) Харківського міського управління юстиції, Публічного акціонерного товариство(далі ПАТ)«ОТП Банк» 3 особа-Чижова ОСОБА_6 про виключення 4 квартири АДРЕСА_1 з акту опису і арешту АА № 095302 я від 04.06 2010 р.

І В обґрунтування позову ОСОБА_4, зазначив, що під час шлюбу з ОСОБА_7, на ім'я останньої вони придбали вказану квартиру. У березні 2010 І р. приватним нотаріусом ДМНО ОСОБА_8 вчинено за заявою ПАТ ОТП «Банк» виконавчий напис № 2071, яким запропоновано звернути стягнення на нерухоме майно для задоволення вимог Банку про стягнення з дружини 277 тис. 126 грн.19 коп. На підставі цього виконавчого напису, 04.06 2010 р. державний виконавець Орджонікідзевського ВДВС описав і наклав арешт на квартиру. Так як квартира є спільною сумісною власністю подружжя, то знаходження майна під арештом, на думку позивача, порушує його права власника по володінню, користуванню і розпорядженню власністю, тому він просить зняти арешт з квартири та стягнути з відповідачів судові витрати.

Представники Орджонікідзевського відділу державної виконавчої служби ;; Харківського міського управління юстиції та ПАТ «ОТП Банк» проти позову заперечували, вказуючи, що права власників ніяким чином не порушуються, ОСОБА_9 ї уклала кредитний договір в інтересах сім'ї та отримала кредитні кошти на придбання І квартири, іпотечний договір підписано як ОСОБА_7С, так і ОСОБА_4, з умовами : майнової поруки вони ознайомилися та погодилися прийняти зобов'язання перед банком І відповідати належним їм на праві власності майном. При відкритті виконавчого « провадження, проведення опису й арешту майна вимоги Закону України «Про виконавче " провадження», Інструкції про проведення виконавчих дій не були порушені (а.с. 44-46).

Рішенням Орджонікідзевського районного суду м. Харкова від 07 квітня 2011 року ОСОБА_4 у задоволенні позовних вимог відмовлено

В апеляційній скарзі представника ОСОБА_4, ОСОБА_10, який діє у його інтересах за довіреністю, ставить питання про скасування рішення суду першої інстанції ухваливши нове рішення, яким відмовити ОСОБА_11 у задоволенні позову у повному обсязі.

В обґрунтуванні доводів апеляційної скарги заявник посилається на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права.

Колегія суддів, перевіривши матеріали справи, заслухавши доповідь судді апеляційного суду, пояснення осіб, які приймали участь у справі, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість рішення районного суду у відповідності до ст. 303 ЦПК України в межах доводів апеляційних скарг та вимог заявлених у суді першої інстанції, знаходить апеляційну скаргу не підлягаючою задоволенню.

При цьому колегія суддів виходить з наступного.

Відмовляючи у задоволені позовних вимог позовні вимоги ОСОБА_4, суд першої інстанції прийшов до обґрунтованого висновку, що його позовні вимоги щодо виключення іпотечного майна з акту опису й арешту є необгрунтованими, безпідставними, оскільки такі вимоги суперечать його діям про добровільну згоду на отримання кредиту на придбання у спільну сумісну власність з дружиною квартири та передачу цього майна іпотеко держателю.

Такі висновки суду першої інстанції, колегія суддів вважає правильними і зробленими у відповідності із зібраними по справі доказами.

Судом встановлено та не заперечується сторонами, що ОСОБА_4 і ОСОБА_9 з 30.07.2005 р. перебувають в зареєстрованому шлюбі.

22 травня 2007 р. між ЗАТ «ОТП Банк» та ОСОБА_9 укладено договір кредиту, відповідно до якого ОСОБА_9 отримала в установі Банку грошові кошти у розмірі 33 000 доларів США, цільового використання на придбання нерухомості у вигляді квартири АДРЕСА_2. Того ж дня зазначена нерухомість була передана подружжям в іпотеку ПАТ «ОТП Банк» на підставі договору іпотеки(майнова порука), посвідченого приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу ОСОБА_12, в забезпечення виконання боржником ( ОСОБА_9) кредитних зобов'язань перед Банком ( а.с.4-12, 15).

Згідно зі ст. 65 Сімейного Кодексу України при укладенні договорів одним із подружжя вважається, що він діє за згодою другого з подружжя. Згода на укладення договору, який потребує нотаріального посвідчення і ( або) державної реєстрації, має бути нотаріально засвідчена. Договір, укладений одним із подружжя в інтересах сім'ї, створює обов'язки для другого з подружжя, якщо майно, одержане за договором, використане в інтересах сім'ї.

Статтею 73 Сімейного Кодексу України визначено, що стягнення може бути накладено на майно, яке є спільною сумісною власністю подружжя, якщо встановлено, що договір був укладений одним із подружжя в інтересах сім'ї і те, що було одержане за договором, використано на її потреби.

Відповідно до ст. 6 Закону України «Про іпотеку» майно, що є у спільній власності, може бути передане в іпотеку лише за нотаріально посвідченою згодою усіх співвласників. Іпотекодавець має право володіти та користуватись предметом іпотеки відповідно до його цільового призначення, якщо інше не встановлено цим Законом, та всі права власника, зокрема відчужувати предмет іпотеки, передавати у наступну іпотеку, тощо, але виключно на підставі за згоди іпотеко держателя.

На виконання виконавчого напису а.с.36 від 12.03.2010 року приватного нотаріуса про задоволення вимог ПАТ «ОТП Банк» з ОСОБА_9 на користь ПАТ«ОТП Банк» стягнуто 277 тис. 126 грн. 19 коп. за рахунок коштів, отриманих від реалізації нерухомого майна(предмета іпотеки) - АДРЕСА_3, державним виконавцем Орджоінікдзевського ВДВС ХМУЮ 12.04.2010 р. відкрито виконавче провадження (а.с. 36).

Відповідно до ст. 55 Закону України "Про виконавче провадження" арешт майна здійснюється шляхом його опису, оголошення заборони розпорядження ним, а у разі: потреби - в обмеженні права користуватися майном або його вилученні у боржника та- передачі на зберігання іншим особам.

Такий акт опису й арешту майна складений державним виконавцем відповідача' 04.06.2010 р.(а.с. 13-14).

Матеріалами справи підтверджено, що відповідно до договору іпотеки(майнова порука) від 22 травня 2007 року особисто ОСОБА_4 дана письмова згода дружині-

ОСОБА_7 на придбання для їх сімї нерухомого майна, отримання для цієї мети грошових коштів, а також на передачу зазначеної квартири в іпотеку за для забезпечення виконання боргових зобов'язань.

За таких обставинах, суд першої інстанції ухвалюючи рішення про відмову у задоволені позову про виключення квартири АДРЕСА_1 з акту опису і арешту АА № 095302 від 04.06 2010 р. правильно виходив з вимог ст. ст.65,

І 73 СК України ст.ст.6,9 Закону України «Про іпотеку», оскільки набуте подружжям ОСОБА_7 за час шлюбу майно, належить їм на праві спільної сумісної власності. При цьому однією з умов надання кредитних коштів подружжю ОСОБА_7 на придбання зазначеної вище квартири була спільна згода на іпотеку цього нерухомого майна.

Крім того, як вбачається із матеріалів справи, що позивач не надав до суду першої інстанції беззаперечних доказів відповідно до вимог ст.60 ЦПК України, щодо порушення саме його права власності на квартиру АДРЕСА_4 та неправомірності складеного акту опису й арешту майна державним виконавцем від 04.06.2010 р. - не надано.

Суду першої інстанції надано копію рішення Орджонікідзевського районного суду м.Харкова від 21.04.2010 р. про стягнення з ОСОБА_9 на користь ПАТ «ОТП Банк» заборгованості у розмірі 305 895 грн. 57 коп. за кредитним договором від 22 травня 2007 р., між сторонами.

Тому судова колегія вважає обґрунтованим висновок суду першої інстанції, щодо відмови у задоволені позову також з підстав, що зняття арешту зі спірної квартири до яЦ виконання вказаного вище рішення суду першої, зробить не можливим у подальшому ері звернення стягнення на зареєстровану та належну на праві власності дану квартиру за ОСОБА_9, яка придбана у період шлюбу з ОСОБА_4, яку він вважає спільною jCl сумісною власністю подружжя.

Доводи представника - ОСОБА_4, стосовно того, що суд зобовязаний зупинити провадження по дані справі до розгляду по суті цивільної справи за позовом ОСОБА_4 та ОСОБА_9 про визнання іпотечного договору недійсним, обґрунтовано не прийняті судом першої інстанції і не приймаються колегією суддів, оскільки предметом розгляду суду першої інстанції за позовом ОСОБА_4 є виключення із акту опису й арешту майна складеного державним виконавцем від 04.06.2010 р. відповідно до нерухомого майна(предмета іпотеки) - АДРЕСА_3, а не прийнятих подружжям ОСОБА_7 зобов'язань перед банком по кредитному договору та укладеного договору іпотеки(майнова порука).

Таким чином, судова колегія вважає, що доводи апеляційної скарги не є суттєвими та не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального і процесуального права, які призвели до неправильного вирішення справи.

Керуючись ст. ст. 303 304, п.1ч.1ст.307, ст.308,313 п.іч.1 ст. 314,315,317,319,324,325 К України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу представника позивача ОСОБА_4 ОСОБА_5 - відхилити.

Рішення Орджонікідзевського районного суду м. Харкова від 07 квітня 2011 року залишити без змін.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Вищого касаційного спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ протягом яти днів з дня набрання законної сили.

Головуючий:

Судді: