АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________
Категорія про стягнення суми Доповідач Пилипчук Н.П.
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02 листопада 2011 року колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Харківської області у складі:

Головуючого-судді Пилипчук Н.П.,

Суддів Трішкової І.Ю.

ОСОБА_1

при секретарі Козир Л.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Харкові справу

за апеляційною скаргою ОСОБА_2

на рішення Фрунзенського районного суду м. Харкова від 29 серпня 2011 року

по справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2, третя особа: ОСОБА_4 про стягнення суми -

В С Т А Н О В И Л А:

ОСОБА_3 звернувся до суду із зазначеним позовом посилаючись на те, що згідно договору купівлі-продажу від 20 травня 2009 року ОСОБА_4 продав йому квартиру АДРЕСА_1, при цьому ОСОБА_4 квартиру не передав, приховав, що третя особа вимагає визнання за нею права власності на цю квартиру. Зазначає, що рішенням Комінтернівського районного суду м. Харкова 12 жовтня 2009 року зазначений договір купівлі-продажу розірвано. Вказує, що на момент укладання договору відповідач була дружиною ОСОБА_4, була присутня при укладенні договору, дала згоду на його укладення, отримала обумовлені угодою гроші. ОСОБА_4 гроші за квартиру не повернув. Наполягає, що договір купівлі-продажу вищевказаної квартири був укладений в інтересах сім*ї ОСОБА_4 та ОСОБА_2, тому відповідачка повинна нести солідарний з ОСОБА_4 обов*язок боржника. Просить стягнути з відповідачки суму боргу 228 600 грн., що з індексом інфляції складає 256 717,80 грн., а також три проценти річних від простроченої суми за перший рік 6 858 грн., всього 263 575,80 грн.

Відповідачка та її представник позов не визнали, наполягали, що на момент укладення договору купівлі-продажу квартири ОСОБА_2 не проживала з ОСОБА_4 однією сім*єю.

Рішенням Фрунзенського районного суду м. Харкова від 29 серпня 2011 року позовні вимоги задоволені в повному обсязі, з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 стягнуто 263 575,80 грн. за її солідарним з ОСОБА_5 обов*язком боржників - повернення грошей, сплачених 20 травня 2009 року за квартиру АДРЕСА_2, та судові витрати: судовий збір 1 700 грн., витрати на інформаційне-технічне забезпечення розгляду справи - 120 грн.

В апеляційній скарзі відповідач просить скасувати рішення Фрунзенського районного суду м. Харкова від 29 серпня 2011 року, ухвалити нове рішення про відмову у задоволенні позову. Обґрунтовуючи апеляційну скаргу, посилається на неповне з*ясування судом обставин справи, на порушення судом норм матеріального права.

Згідно ч. 1 ст. 303 ЦПК України, під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Вислухавши доповідь судді, пояснення учасників процесу, що зявились, обговоривши доводи апеляційної скарги, судова колегія вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено, підтверджено матеріалами справи, що 20 травня 2009 року ОСОБА_3 на підставі договору купівлі-продажу придбав у ОСОБА_4 квартиру № 416, що розташована по вул. Танкопія, будинок № 6 в м. Харкові, позивач сплатив відповідачу 228 600 грн. На час укладення договору купівлі-продажу квартири ОСОБА_4 та ОСОБА_2 знаходились в шлюбі. Шлюб між ними розірвано рішенням Фрунзенського районного суду м. Харкова 20 липня 2010 року.

Рішенням Комінтернівського районного суду м. Харкова від 12 жовтня 2009 року було вирішено розірвати договір купівлі-продажу квартири від 20 травня 2009 року, відновити становище, яке існувало до порушення прав позивача, стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_3 228 600 грн. Зазначеним рішенням встановлено, що договір купівлі-продажу від 20 травня 2009 року ОСОБА_4 уклав в інтересах сім*ї та використав одержане за договором на її потреби, про що свідчить те, що договір було укладено за згодою та у присутності дружини ОСОБА_4 В А. ОСОБА_2, разом з нею він повністю одержав обумовлені угодою гроші ще до підпису договору, а також; те, що за декілька днів після укладення угоди ОСОБА_2 придбала коштовне майно - автомобіль.

Копіями свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу та договору купівлі-продажу підтверджено, що 26.05.2009 року ОСОБА_2 придбала автомобіль NISSAN PRIMERA.

На сьогодні зазначені обставини ОСОБА_2 заперечує, вказує, що коштів від продажу квартири не отримувала, що автомобіль придбала на кредитні кошти, однак жодних доказів цього суду не надала.

ОСОБА_2 наполягає, що на момент укладення договору купівлі-продажу квартири не проживала з ОСОБА_4 однією сім*єю, вказує, що ці обставини встановлені рішенням суду про розірвання шлюбу.

Рішенням Фрунзенського районного суду м. Харкова від 20 липня 2010 року розірваний шлюб ОСОБА_2 та ОСОБА_4, в судовому рішенні зазначено, що ОСОБА_4 понад двох останніх років почав мешкати разом з іншою фактичною родиною, однак зазначені обставини викладені лише на підставі пояснень позивача, тому не можуть вважатися встановленими в розумінні ст. 61 ЦПК України.

У відповідності до ч. 4 ст. 65 СК України договір, укладений одним із подружжя в інтересах сім*ї, створює обов*язки для другого з подружжя, якщо майно, одержане за договором, використане в інтересах сім*ї.

Згідно ст. 541 ЦК України солідарний обов*язок або солідарна вимога виникають у випадках, встановлених договором або законом, зокрема у разі неподільності предмета зобов*язання.

На підставі ч 1 ст. 543 ЦК України у разі солідарного обов*язку боржників (солідарних боржників) кредитор має право вимагати виконання обов*язку частково або в повному обсязі як від усіх боржників разом, так і від будь-якого з них окремо.

Згідно ч 2 ст. 543 ЦК України кредитор, який одержав виконання обов*язку не в повному обсязі від одного із солідарних боржників, має право вимагати недоодержане від решти солідарних боржників. Солідарні боржники залишаються зобов*язаними доти, доки їхній обов*язок не буде виконаний у повному обсязі.

Відповідно до ч. 3 ст. 10, ч. 1 ст. 60 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

ОСОБА_4 не виконав рішення Комінтернівського районного суду м. Харкова від 12 жовтня 2009 року, не сплатив позивачу суму 228 600 грн., тому суд першої інстанції обґрунтовано стягнув цю суму з відповідачки за її солідарним з ОСОБА_4 обов*язком.

Водночас, судова колегія вважає, що суд першої інстанції помилково дійшов висновку про стягнення з ОСОБА_2 суми з урахуванням встановленого індексу інфляції та трьох процентів річних від простроченої суми, оскільки вона не була зобов*язаною за рішенням Комінтернівського районного суду м. Харкова від 12 жовтня 2009 року, цим судовим рішенням сума стягнута лише з ОСОБА_4

Таким чином, ОСОБА_2 не є такою, що порушила грошове зобов*язання по поверненню на користь позивача грошових коштів, тому не може нести відповідальність, передбачену ст. 625 ЦК України, у задоволенні вимог позивача в цій частині необхідно відмовити.

Відповідно до вимог п. 3 ч. 1 ст. 307 ЦПК України, суд апеляційної інстанції за наслідками розгляду апеляційної скарги, має право змінити рішення суду першої інстанції. Підставою для зміни рішення суду першої інстанції в апеляційному порядку згідно п. 4 ч. 1 ст. 309 ЦПК України є неправильне застосування судом норм матеріального або процесуального права.

Таким чином, рішення Фрунзенського районного суду м. Харкова від 29 серпня 2011 року необхідно змінити в частині суми стягнення.

Керуючись ст. ст. 303, 304, 307, п. п. 2, 3, 4 ч. 1 ст. 309, ст. ст. 313, 316, 317, 319 ЦПК України, судова колегія, -

В И Р І Ш И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити частково.

Рішення Фрунзенського районного суду м. Харкова від 29 серпня 2011 року змінити в частині суми стягнення.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 228 600 грн. за її солідарним з ОСОБА_5 обов*язком боржників - повернення грошей, сплачених 20 травня 2009 року за квартиру АДРЕСА_2.

В іншій частині рішення суду залишити без змін.

Рішення апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту його проголошення, але може бути оскаржено в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили.

Головуючий :

Судді: