Справа № 2-1930/11
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
"11" листопада 2011 р.
Дзержинський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області
головуючого Міхеєвої В. Ю.
при секретарі Федчишина В. М., За участю представника позивачаЧікішевої О.В.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кривому Розі цивільну справу за позовом Моторного (транспортного) страхового бюро України, в інтересах якого діє представник ФОП ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення страхового відшкодування в порядку регресу,
Винним у скоєнні вказаної дорожньо-транспортної пригоди, відповідно до постанови Довгинцівського районного суду м. Кривого Рогу від 18.04.2008 року визнано ОСОБА_2
У судовому засіданні представник позивача, яка діє на підставі довіреності, підтримала позов з підстав, зазначених в позовній заяві, та надала суду пояснення, якими підтвердила зміст позову.
Відповідач ОСОБА_2 у судове засідання викликався, не зявився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, про причини неявки суд не повідомив, заяви про можливість розгляду справи за його відсутності не надав. У звязку з чим, суд за згодою представника позивача розглядає справу на підставі наявних у ній доказів з винесенням заочного рішення.
Суд, заслухавши представника позивача, дослідивши та оцінивши письмові докази у справі у їх сукупності, приходить до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного.
Вказана дорожньо-транспортна пригода відбулась з вини відповідача ОСОБА_2, що підтверджується постановою Довгинцівського районного суду м. Кривого Рогу від 18.04.2008 року по справі про адміністративне правопорушення № 3-4767/2008, якою ОСОБА_2 притягнуто до адміністративної відповідальності за ст.ст. 124, 130 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді позбавлення права керування транспортними засобами строком на два роки (а.с. 33). Таким чином, відповідно до п. 4 ст. 61 ЦПК України, вина відповідача у скоєнні ДТП встановлена та не підлягає доказуванню.
На час вчинення ДТП ОСОБА_2 не мав чинного договору обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності.
В результаті ДТП було пошкоджено автомобіль «Деу Нубіра», державний номерний знак НОМЕР_1, власником якого відповідно до Свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу (а.с.6) є ОСОБА_4, цивільно-правова відповідальність, якого була застрахована згідно Полісу обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № ВВ/2349779, укладеного із страховою компанією ВАТ «Українська страхова компанія «Дженералі Гарант» з терміном дії з 31.07.2007 року до 30.07.2008 року включно (а.с. 8).
Зазначену суму було перераховано відповідно платіжного доручення № 1850 від 21.08.2008 року (а.с.37).
Відповідно до п. 41.1 ст. 41 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» (далі - Закон), МТСБУ за рахунок коштів фонду захисту потерпілих відшкодовує шкоду на умовах, визначених цим Законом, у разі її заподіяння, зокрема, транспортним засобом, власник якого не застрахував свою цивільно-правову відповідальність, крім шкоди, заподіяної транспортному засобу, який не відповідає вимогам пункту 1.7 статті 1 цього Закону, та майну, яке знаходилося в такому транспортному засобі.
Як визначено п. 38.2 ст. 38 Закону, МТСБУ після сплати страхового відшкодування має право подати регресний позов, зокрема, до власника транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду, який не застрахував свою цивільно-правову відповідальність, крім осіб, зазначених у пункті 13.1 статті 13 цього Закону.
Згідно ч. 1 ст. 1191 ЦК України, особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом.
Таким чином, зважаючи на всі обставини, що встановлені судовим розглядом, вимоги позивача про стягнення з відповідача суми страхового відшкодування в порядку регресу є такими, що підлягають задоволенню.
Щодо вимог позивача про стягнення з відповідача витрат на правову допомогу, то слід зазначити наступне.
Відповідно до ч. 1 ст. 84 ЦПК України, витрати, пов'язані з оплатою правової допомоги адвоката або іншого фахівця в галузі права, несуть сторони, крім випадків надання безоплатної правової допомоги.
Відповідно вимогам ч.2 ст.84 ЦПК України граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу встановлюється законом.
Згідно п.2 розділу XI Прикінцевих та перехідних положень ЦПК України частина 2 статті 84 цього Кодексу набирає чинності з моменту набрання чинності відповідним законом; до цього часу граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу встановлюється Кабінетом Міністрів України.
У теперішній час граничні розміри компенсації витрат на правову допомогу визначено постановою Кабінету Міністрів України від 27 квітня 2006 року № 590 „Про граничні розміри компенсації витрат, пов'язаних з розглядом цивільних та адміністративних справ, і порядок їх компенсації за рахунок держави".
Згідно підпункту 1 пункту 1 додатку до вказаної постанови Кабінету Міністрів України витрати, пов'язані з правовою допомогою стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, якщо компенсація сплачується іншою стороною, не перевищує суму, що обчислюється виходячи з того, що зазначеній особі виплачується 40% мінімальної заробітної плати за годину її роботи.
Згідно ч.1 ст.56 ЦПК правову допомогу може надавати особа, яка є фахівцем у галузі права і за законом має право на надання правової допомоги.
Позивач на підтвердження своєї вимоги про стягнення з відповідача 2000 грн. витрат на правову допомогу, надав копії Контракту про надання правової допомоги № 44 від 08.10.2009 року, укладеного між ОСОБА_3 (транспортним) страховим бюро України та ФОП ОСОБА_1, який діє на підставі Свідоцтва про реєстрацію фізичної особи-підприємця В01 № 549983 (а.с.39,40), додаткової угоди № 7 від 07.07.2011 року до Контракту про надання правової допомоги № 44 від 08.10.2009 року (а.с.41) та платіжного доручення № 3072 від 14.07.2011 року про перерахування МТСБУ на рахунок ФОП ОСОБА_1 2000 грн. за надання правової допомоги (а.с.42).
У той же час суду не надано доказів, що правова допомога позивачу надавалася особою, яка є фахівцем у галузі права і за законом має право на надання такої допомоги.
Крім того, підписи осіб, які підписали Контракт про надання правової допомоги № 44 від 08.10.2009 року, укладений між двома юридичними особами, не скріплені печатками.
Тому вимоги в частині стягнення витрат на правову допомогу, суд вважає недоведеними та відмовляє у їх задоволенні.
Оскільки суд задовольняє основні позовні вимоги, то, у відповідності до ч. 1 ст. 88 ЦПК України з відповідача мають бути стягнуті судові витрати, повязані зі сплатою судового збору в сумі 208,20 грн. та витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду цивільної справи в сумі 120 грн. згідно платіжних доручень (а.с. 1,2).
Керуючись ст.ст. 10, 60, 88, 212-215, 226 ЦПК України, ст. 1191 ЦК України, Законом України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», суд -
Позовні вимоги Моторного (транспортного) страхового бюро України, в інтересах якого діє представник ФОП ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення страхового відшкодування в порядку регресу, задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_2, який проживає у ІНФОРМАЦІЯ_3
судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 208 (двісті вісім) грн. 20 коп. та витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду цивільної справи в сумі 120 (сто двадцять) грн.
У задоволенні іншої частини позовних вимог відмовити.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення до апеляційного суду Дніпропетровської області через Дзержинський районний суд м. Кривого Рогу. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Заочне рішення може бути переглянуто Дзержинським районним судом м. Кривого Рогу за письмовою заявою відповідача, яку можна подати протягом десяти днів з дня отримання копії рішення.

Повний текст рішення складено 15.11.2011 року.

Суддя: ОСОБА_6