Києво-Святошинський районний суд Київської області
Справа № 2-3029/11
РІШЕННЯ

Іменем України

05.12.2011 року Києво-Святошинський районний суд Київської області в складі:

головуючого - судді Нікушина В.В.,

при секретарі: Василенко Н.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання майна спільною сумісною власністю, поділ та визнання права вланості ,

ВСТАНОВИВ :

У липня позивачка звернулася до суду із позовом про визнання майна спільного сумісного власністю, його поділ та визнання права власності посилаючись на те, що ОСОБА_2 знаходиться в шлюбі з 02.03.1990 року зареєстрованому відділом реєстрації актів громадянського стану Ленінградського районного управління юстиції у

м. Києві, актовий запис № 351.

За час подружнього життя позивачка та відповідач придбали земельну ділянку , яка розташована с. Білогородка, вул. Вчительська, 18, Києво-Святошинський район, Київськаобласть, що підтверджується державним актом про право власності на земельну ділянку та земельну ділянку, яка розташована с. Білогородка, вул. Вчительська, 28, Києво-Святошинського району Київської області, що також підтверджується державним актом про право власності на земельну ділянку, ними в шлюбі було в кредит придбано автомобіль РЕНО, державний номер НОМЕР_1.

Позивачка просить визнати право власності за нею на земельну ділянку площею 0,1410 га , цільове призначення ведення сільськогосподарського господарства, яка розташована за адресою: вул. Вчительська, 18, с. Білогородка, Києво-Святошинський р-н, Київська область, визнати право власності на земельну ділянку площею 0,1410 га, цільове призначеня ведення сільськогосподарського господарства, яка розташована за адресою: вул. Вчительська, 28, с. Білогородка, Києво-Святошинський район, Київська область та визнати право власності на автомобіль НОМЕР_2 за відповідачем.

В судовому засіданні позивачка заявлені позовні вимоги підтримала у повному обсязі.

Відповідач повідомлений належним чином про час і місце слухання справи, у судове засідання не зявився, причини неявки не повідомив. Суд вважає за можливе розглянути справу у заочному порядку.

Суд, вислухавши позивачку дослідивши матеріали справи, вважає що позов необхідно задовольнити з наступних підстав.

Ст. ст. 60,63, 70 Сімейного кодексу України встановили, що:

- Майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба, тощо) самостійного заробітку (доходу).

- Дружина та чоловік мають рівні права на володіння, користування і розпорядження майном, що належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено домовленістю між ними.

- У разі поділу майна, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором.

У судовому засіданні встановлено наступне, що ОСОБА_1 з ОСОБА_2 знаходиться в шлюбі з 02.03.1990 року зареєстрованому відділом реєстрації актів громадянського стану Ленінградського районного управління юстиції у

м. Києві, актовий запис №351.

На праві спільної сумісної власності позивачу і відповідачу належать земельні ділянки, які розташовані в

с. Білогородка вул. Вчительська, 18, та вул. Вчительська, 28, Києво-Святошинського району Київської області також автомобіль НОМЕР_2.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 70 Сімейного кодексу України у разі поділу майна, що є обєктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором, за рішенням суду частка майна дружини, чоловіка може бути збільшена, якщо з нею, ним проживають діти, а також непрацездатні повнолітні син, дочка, за уиови, що розмір аліментів, які вони одержують, недостатній для забезпечення їхнього фізичного, духовного розвитку та лікування.

Відповідно до ч. 1 ст. 126 ЗК України право власності на земельну ділянку посвідчується державним актом, крім випадків, визначених частиною другою цієї статті.

Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених стеттею 61 ЦПК України.

При таких обставинах суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення.

З урахуванням наведеного, керуючись ст.ст. 60,61,63,69,70,71 Сімейного кодексу України, ст.ст. 10,11, 57, 60,88, 212-215 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання майна спільною сумісною власністю, його поділ та визнання права власності - задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на земельну ділянку площею 0,1410 га , цільове призначення ведення сільськогосподарського господарства, яка розташована за адресою: вул. Вчительська, 18,

с. Білогородка, Києво-Святошинський р-н, Київська область.

Визнати за ОСОБА_2 право власності на земельну ділянку площею 0,1410 га , цільове призначення ведення сільськогосподарського господарства, яка розташована за адресою: вул. Вчительська, 28,

с. Білогородка, Києво-Святошинський р-н, Київська область.

Визнати за ОСОБА_2 право власності на автомобіль НОМЕР_2.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 1700 гривень державного мита та 120 гривень витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового розгляду справи.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданої протягом десяти днів з дня отримання копії заочного рішення.

На рішення суду позивачем може бути подано апеляційну скаргу протягом 10 днів з дня проголошення рішення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

СУДДЯ: Нікушин В.В.