РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 2-2033/11

07.11.2011 року Московський районний суд м. Харкова в складі:

головуючого Скотаря А.Ю.;

при секретарі Кошовій Г.О.;

за участю представника позивача ОСОБА_1, ОСОБА_2;

перекладача ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_4 до Жозефа ОСОБА_5 про відшкодування моральної шкоди, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_4 звернулась до суду з позовом в якому зазначила, що працює приватним підприємцем та має місце № HQ-902 в торговому центрі біля станції метро «Барабашова», рядом з яким на місці № HQ-903 здійснює торгову діяльність ОСОБА_6, який винен їй 40000 грн.

11.11.2010 під час торгівлі вона побачила, що у ОСОБА_6 зявились нові речі, проте борг він не повернув. Вона підійшла до відповідача і намагалась зясувати причину не повернення боргу, на що останній почав ображати її у присутності сторонніх людей, виштовхнув її зі свого торгового кіоску, наніс кілька ударів кулаками по обличчю. Вказані обставини змусили її звернутись до міліції, пройти медичне обстеження, яким встановлено наявність легких тілесних ушкоджень, через що вона знаходилась на лікарняному з 15 по 24.11.2010.

Через протиправні дії відповідача вона втратила душевний спокій, порушився її звичайний образ життя, так як вона з тілесними пошкодженнями, що були на обличчі, не змогла виходити на люди, приступити до роботи, знаходилась тривалий час на лікарняному. Сліди побоїв бачили як її батьки, так і малолітній син, що викликало додаткові страждання. Під час її побиття позивачка відчувала фізичний біль, психологічний стрес. Моральні страждання вона іспитує до теперішнього часу, бо відповідач навіть не вибачився за скоєне, відчуває себе непокараним.

Протиправними діями відповідача їй завдана моральна шкоду, на відшкодування якої вона просить стягнути з останнього 10000 грн., а також витрати на правову допомогу в розмірі 2000 грн.

В суді позивачка підтримала позовні вимоги, просила їх задовольнити в повному обсязі та дала пояснення відповідно до викладених в позові обставин.

Відповідач проти позову заперечував, вказавши, що тривалий час мешкали з позивачкою у цивільному шлюбі. При вказаних позивачкою обставинах вони дійсно посварились, проте він не спричиняв їй тілесні ушкодження, а лише відштовхнув її.

Допитані в якості свідків ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9 пояснили, що були свідками конфлікту між сторонами та бачили, як відповідач наносив удари позивачці, від чого на обличчі останньої були тілесні ушкодження. В наступному ОСОБА_4 тривалий час не виходила на роботу, знаходилась на лікарняному.

Свідок ОСОБА_10 показала, що про те, що 11.11.2010 ОСОБА_6 побив ОСОБА_4 їй стало відомо від сусідів по торгівлі на ринку «Барабашова», а на роботі ОСОБА_4 вона побачила лише за два тижні потому, так як остання була на лікарняному.

ОСОБА_11, допитана як свідок, пояснила, що працювала у ОСОБА_6 реалі затором. 11.11.2010 була свідком того, що ОСОБА_4 прийшла до торгового місця відповідача, де влаштувала конфлікт, ображала відповідача, кинула в нього стілець. ОСОБА_6 вивів її зі свого торгового місця, при цьому ударів їй не наносив.

Свідок ОСОБА_12 дала наступні показання: вона знайома з ОСОБА_11, яка працює на ринку «Барабашова». 11.11.2010 вона підійшла до торгового місця останньої, де намагалась придбати речі, та стала свідком того, як ОСОБА_4 ображала відповідача, плювала в нього, поводила себе неадекватно, в результаті чого відповідач вивів її з торгового місця. Факту побиття відповідачем позивачки вона не бачила.

Суд, заслухавши пояснення сторін, показання свідків, дослідивши матеріали справи встановив наступні обставини і відповідні їм правовідносини.

Згідно матеріалів Київського РВ ГУМВС України в Харківській області 11.11.2010 у МВМ-2 Київського РВ зареєстрований рапорт інспектора патрульної служби про те, що на ТЦ «Барабашова» біля торгівельного місця № HQ-903 відбувається сварка. В ході перевірки опитані учасники сварки ОСОБА_4 і ОСОБА_6, свідок ОСОБА_7 і встановлено, що причиною конфлікту стала торгівля сторонами однаковим товаром. Кожній зі сторін сварки видані направлення для проходження медичного огляду (матеріал перевірки а.с. 2-8).

Згідно акту судово-медичного обстеження № 5274-ае/10 у ОСОБА_4 виявлено синець в області верхнього і нижнього віків, в правій периорбитальній області, в області перенісся; синці в області верхніх кінцівок, які виникли в результаті травматичного впливу тупих твердих предметів, індивідуальні особливості яких в пошкодженнях не відобразились, і не виключено, що могли бути отримані в строк, вказаний обстежуваною. За ступенем тяжкості це легкі тілесні ушкодження (а.с. 7, матеріал перевірки а.с. 7).

В ході медичного обстеження ОСОБА_6 на час огляду яких-небудь тілесних ушкоджень не виявлено, що відображено в акті № 2941-С (матеріал перевірки а.с. 6).

В результаті перевірки винесено постанову про відмову в порушенні кримінальної справи за ст. 296 КК України від 16.11.2010 (а.с. 5, матеріал перевірки а.с. 1).

В результаті отриманих тілесних ушкоджень та погіршення стану здоровя ОСОБА_4 зверталась до лікарні, їй рекомендовано лікування у невропатолога. Вона знаходилась на лікарняному згідно листка непрацездатності (а.с. 9-11).

Аналізуючи показання свідків, суд критично оцінює пояснення ОСОБА_11, так як остання на час вказаних подій працювала у відповідача. Критиці підлягають і показання ОСОБА_12, що є подругою ОСОБА_11 Натомість показання ОСОБА_7, ОСОБА_8 і ОСОБА_9 є такими, що дані не заінтересованими особами, відповідають дійсності, підтверджуються іншими доказами, а тому заслуговують на увагу.

Досліджені в судовому засіданні та оцінені докази підтверджують той факт, що в ході конфлікту, що мав місце 11.11.2010 між сторонами, позивачка зазнала тілесних ушкоджень, що в наступному потребувало лікування. В наслідок неправомірних дій відповідача, які виразились насамперед в спричинені шкоди здоровю позивачки, в звязку з необхідністю звертатися для захисту своїх прав в судові органи та сплати за це грошових коштів, порушенням нормальних життєвих умов, хвилюванням за своє здоровя та відношення оточуючих до неї через події, що стались, позивачці завдані моральні страждання, на підставі чого суд приходить до висновку щодо необхідності відшкодування моральної шкоди на користь позивачки відповідачем у повному обсязі.

Відповідно до ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній особі неправомірними діями чи бездіяльністю відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини. Стаття 1168 ЦК України передбачає, що моральна шкода, завдана каліцтвом або іншим ушкодженням здоровя, може бути відшкодована одноразово.

Окрім того, суд вважає, що позивачці повинні бути відшкодовані судові витрати, витрати на отримання правової допомоги, так як вони підтверджуються матеріалами справи (а.с. 16-20).

Керуючись ст.ст. 10, 11, 60, 88, 208, 209, 212-215, 218 ЦПК України, ст.ст. 1167, 1168 ЦК України, -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_4 до Жозефа ОСОБА_5 задовольнити в повному обсязі.

Стягнути з Жозефа ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, мешкає: АДРЕСА_1 на користь ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2 в рахунок відшкодування спричиненої моральної шкоди 10000 (десять тисяч) гривень.

Стягнути з Жозефа ОСОБА_5 на користь ОСОБА_4 витрати на правову допомогу в розмірі 2000 грн., державне мито в розмірі 500 грн. і витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи в розмірі 120 грн.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Апеляційного суду Харківської області через суд першої інстанції шляхом подачі протягом 10 днів з моменту проголошення рішення апеляційної скарги.

Суддя А.Ю. Скотар