Справа № 2-386/11/11
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 липня 2011 року Бабушкінський районний суд м. Дніпропетровська

у складі: головуючого судді Кудрявцевої Т.О.

при секретарі Ханберовій Н.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, треті особи страхова компанія «Інго Україна», страхова компанія «Вусо», про відшкодування шкоди, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернулася до суду із вказаним позовом. В обґрунтування своїх вимог, з урахуванням уточнень, посилається на те, що 28.03.2008 року близько о 17 годині 45 хвилин у м. Дніпропетровськ по вул. Яснополянській з боку провулка Добровольців в напрямку вулиці Запорізьке шосе ОСОБА_2, рухаючись на автомобілі НОМЕР_1, по другорядній дорозі виїхала на перехрестя з головною дорогою та здійснила зіткнення з автомобілем НОМЕР_2, під керуванням ОСОБА_3, що рухався по головній дорозі в напрямку Аеропорту, з права ліворуч по напрямку її руху. В наслідок зіткнення водію ОСОБА_3 та пасажиру автомобіля його дружині ОСОБА_1 були завдані тілесні ушкодження легкого ступеню важкості, що визначено у ОСОБА_1 відповідно до акту СМЕ № 1289 від 29.03.2008 року.

Вказана дорожньо-транспортна пригода сталася з вини водія ОСОБА_2, яка відповідно до адміністративної справи № 3-8740/08 та матеріалу дослідчої перевірки № 378-08 порушила вимоги п.1.3., 1.4., 1.5. та 16.11 Правил дорожнього руху України та рухалася по другорядній дорозі та при виїзді на перехрестя з головною дорогою не уступила дорогу транспортним засобам, які їхали по головній дорозі, в наслідок чого скоїла здійснила зіткнення з автомобілем НОМЕР_2. Постановою Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 19.05.2008 року за скоєння вказаної ДТП ОСОБА_2 була притягнута до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУПАП з накладенням стягнення у вигляді штрафу в сумі 17 грн. на користь держави.

Позивач посилається на те, що належний їй автомобіль НОМЕР_2, 26.11.2007 року був застрахований по КАСКО в Закритому акціонерному товаристві Страховій компанії «ВУСО» за договором добровільного страхування наземного транспорту по пакету «Преміум Альфа» двосторонній», страхова сума за договором страхування складала 161 802,00 грн., сума страхового платежу, яка була нею сплачена, склала 12 733 грн. 88 коп.

В наслідок ДТП її автомобілю заподіяно значні технічні пошкодження, вартість виконання ремонтно-поновлювальних робіт перевищує більше 50% дійсної вартості транспортного засобу, що дозволило їй як страхувальнику отримати страхове відшкодування в повному обсязі в межах страхової суми згідно договору добровільного страхування наземного транспорту № 73064-50-02 від 26.11.2007 року, укладеного зі Страховою компанією «ВУСО». На 26.05.2008 року Страхова компанія «ВУСО» відшкодувала їй вартість пошкодженого автомобіля в розмірі 161 802 грн. Проте, суми даного відшкодування не вистачає для забезпечення повного відшкодування заподіяної їй ДТП шкоди, що вимусило її пред»явити позов до ОСОБА_2 з вимогою про доплату різниці між розміром заподіяної шкоди та отриманою сумою страхового відшкодування.

Позивач вказує на те, що в зв»язку з тим, що її автомобіль НОМЕР_2, був застрахований та знаходиться у банківській заставі ОСОБА_4, його дефектацію проводили на СТО Тойота Сервіс, що належить ООС фірма «ОСОБА_5, Лтд», за що нею було сплачено сума в розмірі 940,00 грн., чим їй заподіяна шкода. При оформленні договору добровільного страхування наземного транспорту № 73064-50-02 від 26.11.2007 року в страховій компанії «ВУСО» нею була сплачена сума страхового платежу 12 733 грн. 82 коп., даною страховкою вона могла би користуватися до 25.11.2008 року, однак в наслідок ДТП ця сума їх страховою компанією не відшкодовується. При оформленні страхового полісу № ВВ/3325815 від 26.11.2008 року обов»язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів на автомобіль НОМЕР_2, нею було сплачено 328 грн. 80 коп. і ці кошти поверненню їй не підлягають. Таким чином, матеріальна шкода за оплату нею вартості двох полісів підлягає відшкодуванню за рахунок ОСОБА_2 в розмірі 13 062,62 грн. ( 12 733,82 грн. + 328,80 грн.).

Також позивач зазначає, що після купівлі автомобіль НОМЕР_2, був поставлений нею на облік до ДАІ, при цьому нею було сплачено за вказане оформлення 6300,00 грн., що складається з: транспортного податку 90,00 грн., внеску в пенсійний фонд 4045,00 грн.,ОСЦПВ 59,18 грн., транспортний податок 90,00 грн., реєстрації легкового автомобіля 156,68 грн., обстеження транспортного засобу та звірка номерних знаків 148,74 грн., інформаційного забезпечення 29,75 грн., оформлення довідки експерта 18,50 грн., внеску на розвиток НІІКУ УМВС України 10,00 грн., проведення річного паспорту 9,51 грн. та 9,51 грн., комісії банку 78,45 грн.

Залишившись після ДТП без автомобіля, займаючись підприємницькою діяльністю, вона була вимушена орендувати автомобіль ЗАЗ у приватного підприємця ОСОБА_6 за договором оренди транспортного засобу у період квітень-травень, за що сплатила 6100,00 грн., які повинна відшкодувати відповідачка.

По кредитному договору № 700002339 від 26.11.2007 року кредит на придбання автомобіля НОМЕР_2, їй був наданий «Альфа-Банком» під 13% річних в доларах США. На теперішній час вона втрачає процентні нарахування банка за кредит, оскільки продовжує його погашати, не маючи автомобіля. Сума її погашень за період з грудня 2007 по травень 2008 року склала 7 786 грн. Також, страховою компанією «ВУСО» здійснюється перерахування страхового відшкодування по безготівковому розрахунку. ОСОБА_4 «Альфа Банк» проводить їх в іноземну валюту, оскільки банк оформлював на неї валютний кредит і вона, не маючи автомобіля і можливості ним користуватися з вини відповідачки, на даних операціях понесла шкоду в розмірі 600 грн., тобто за розрахунково-касове обслуговування банк зняв з неї 1% від суми 60 092,00 грн. За відкриття кредиту по кредитному договору № 700002339 від 26.11.2007 року в банку «Альфа Банк» на придбання автомобіля з нею була утримана комісійна винагорода в розмірі 1 208,41 грн.

Крім того, позивач посилається на те, що після ДТП Страхова компанія «ВУСО» направила дефектовочні матеріали до «Альфа-Банку» для підтвердження виплати грошей, проте в зв»язку з тим, що вартість ремонту автомобіля перевищувала 70% її вартості, банк відмовив у ремонті автомобіля та вимагав від неї виплати всієї суми кредиту, що нею було здійснено, в зв»язку з чим вона не має заборгованості по кредитному договору, який закритий. При купівлі нового автомобіля «Сузуки-Гранд-Вітара» вона обміняла 10 000 доларів США та отримала 47 000 грн., при цьому вона втратила 6695 грн., які по новому кредитному договору № 700007697 від 12.06.2008 року банк перерахував магазину ТОВ «Сервіс-центр «ОСОБА_4». При купівлі автомобіля «Тойота-Авенсіс» в Тойота центр Дніпропетровськ ТОВ «ОСОБА_5, Лтд.» вона заплатила магазину еквівалент 10 000 доларів США в сумі 53 695 грн. Після ДТП страхова компанія виплатила їй 161 802 грн. на погашення кредиту банка, після цього у неї залишилося еквівалент 10 000 доларів США, що складало 47000 грн. Таким чином вона стратила 6695 грн. (53695 47000) в зв»язку з інфляційними процесами, які підлягають відшкодуванню за рахунок відповідачки

При переданні за довіреністю від 29.05.2008 року свого автомобіля «Тойота-Авенсіс» третій особі нею було понесено витрати в сумі 100 грн., які були сплачені за послуги нотаріуса по посвідченню угоди., а також були понесені витрати в сумі 150 грн. за ксерокопіювання документів для передачі нотаріусу та іншим організаціям; були сплачені послуги ЗАТ «Альфа-Банк» в сумі 50 грн. за надання довідок та дублікатів документів. Таким чином, всього відповідачка повинна їй відшкодувати заподіяну матеріальну шкоду в розмірі 42 992,03 грн., а також заподіяну в наслідок ДТП моральну шкоду, що становить 30 000,00 грн.

Посилаючись на зазначене, позивач просить стягнути з відповідача ОСОБА_2 на свою користь матеріальну шкоду в сумі 42 992,03 коп., на відшкодування моральної шкоди 30 000 грн. та понесені нею витрати по справі - сплачений судовий збір в сумі 532,27 грн., витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи 30 грн., витрати на правову допомогу в сумі 460 грн.

В судовому засіданні позивач та її представник, посилаючись на обставини, викладені в позові та в уточнені до нього, заявлені позовні вимоги підтримали та просили їх задовольнити.

Відповідач ОСОБА_2 з представником в судовому засіданні позовні вимоги визнали в частині стягнення на користь позивача матеріальної шкоди в сумі 940,00 грн., сплачених нею за дефектацію автомобіля, не заперечували проти вимог про стягнення понесених витрат по справі та на правову допомогу, в іншій частині позовні вимоги не визнали.

Представника третіх осіб в судове засідання не з'явилися, про день, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, суд вважає можливим розглянути справу у їх відсутність.

Вислухавши пояснення осіб, які з»явилися, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що заявлені вимоги підлягають частковому задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Згідно до ч. 2 ст. 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

У відповідності з ч. 1 ст. 1188 ЦК України шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою.

Відповідно до ст. 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є: 1) втрати, яких особа зазнала у зв'язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); 2) доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода). Збитки відшкодовуються у повному обсязі, якщо договоромабо законом не передбачено відшкодування у меншому або більшому розмірі.

Згідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. Згідно до ст. 11 ЦПК України суд розглядає справи в межах заявлених вимог і на підставі доказів сторін, при цьому кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір.

Відповідно ч. 3 ст. 61 ЦПК України обставини, встановлені судовим рішенням, зокрема, в адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. Згідно до ч. 4 ст. 61 ЦПК України постанова суду у справі про адміністративне правопорушення обов'язкова для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено постанову суду з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою.

Як встановлено в судовому засіданні, 28.03.2008 року близько о 17 годині 45 хвилин у м. Дніпропетровськ по вул. Яснополянській з боку провулка Добровольців в напрямку вулиці Запорізьке шосе ОСОБА_2, рухаючись на автомобілі НОМЕР_1, по другорядній дорозі виїхала на перехрестя з головною дорогою та здійснила зіткнення з автомобілем НОМЕР_2, під керуванням ОСОБА_3, що рухався по головній дорозі в напрямку Аеропорту, з права ліворуч по напрямку її руху. В наслідок зіткнення водію ОСОБА_3 та пасажиру автомобіля, яка є його власником, його дружині ОСОБА_1 були завдані тілесні ушкодження легкого ступеню важкості, що визначено у ОСОБА_1 відповідно до акту СМЕ № 1289 від 29.03.2008 року.

Вказана дорожньо-транспортна пригода сталася з вини водія ОСОБА_2, яка відповідно до адміністративної справи № 3-8740/08 та матеріалу дослідчої перевірки № 378-08 порушила вимоги п.1.3., 1.4., 1.5. та 16.11 Правил дорожнього руху України та рухалася по другорядній дорозі і при виїзді на перехрестя з головною дорогою не уступила дорогу транспортним засобам, які їхали по головній дорозі, в наслідок чого скоїла зіткнення з автомобілем НОМЕР_2.

Постановою Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 19.05.2008 року за скоєння вказаної ДТП ОСОБА_2 була притягнута до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУПАП з накладенням стягнення у вигляді штрафу в сумі 17 грн. на користь держави.

На час зазначеної ДТП належний позивачці автомобіль НОМЕР_2, 26.11.2007 року був застрахований по КАСКО в Закритому акціонерному товаристві Страховій компанії «ВУСО» за договором добровільного страхування наземного транспорту по пакету «Преміум Альфа» двосторонній», страхова сума за договором страхування складала 161 802,00 грн., сума страхового платежу, яка була сплачена позивачкою, склала 12 733 грн. 88 коп.

В наслідок ДТП автомобіль позивачки був значно пошкоджений, вартість виконання його ремонтно-поновлювальних робіт перевищувала більше 50% дійсної вартості транспортного засобу, що дозволило їй як страхувальнику отримати страхове відшкодування в повному обсязі в межах страхової суми згідно договору добровільного страхування наземного транспорту № 73064-50-02 від 26.11.2007 року, укладеного зі Страховою компанією «ВУСО». На 26.05.2008 року Страхова компанія «ВУСО» відшкодувала позивачці вартість пошкодженого автомобіля в розмірі 161 802 грн.

Посилаючись на те, що суми даного відшкодування не вистачає для забезпечення повного відшкодування заподіяної ДТП шкоди, позивач звернулася до суду з даним позовом до ОСОБА_2 про доплату різниці між розміром заподіяної шкоди та отриманою сумою страхового відшкодування.

Судом також встановлено та підтверджено наданими позивачем доказами, що є у справі, в зв»язку з тим, що автомобіль НОМЕР_2, був застрахований та знаходився у банківській заставі «Альфа-Банку», його дефектацію проводили на СТО «Тойота Сервіс», що належить ООС фірма «ОСОБА_5, Лтд», за що позивачем було сплачено сума в розмірі 940,00 грн.

При оформленні договору добровільного страхування наземного транспорту № 73064-50-02 від 26.11.2007 року в страховій компанії «ВУСО» позивачем була сплачена сума страхового платежу 12 733 грн. 82 коп., яка в наслідок ДТП страховою компанією їй не відшкодована.

При оформленні страхового полісу № ВВ/3325815 від 26.11.2008 року обов»язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів на автомобіль НОМЕР_2, позивачем було сплачено 328 грн. 80 коп., які їй не повернуті.

Після купівлі автомобіль НОМЕР_2, був поставлений позивачем на облік до ДАІ, при цьому нею було сплачено за вказане оформлення 6300,00 грн., з яких: транспортний податок 90,00 грн., внесок в пенсійний фонд 4045,00 грн., ОСЦПВ 59,18 грн., транспортний податок 90,00 грн., реєстрація легкового автомобіля 156,68 грн., обстеження транспортного засобу та звірка номерних знаків 148,74 грн., інформаційне забезпечення 29,75 грн., оформлення довідки експерта 18,50 грн., внесок на розвиток НІІКУ УМВС України 10,00 грн., проведення річного паспорту 9,51 грн. та 9,51 грн., комісія банку 78,45 грн.

Залишившись після ДТП без автомобіля, позивач, займаючись підприємницькою діяльністю, була вимушена орендувати автомобіль ЗАЗ у приватного підприємця ОСОБА_6 за договором оренди транспортного засобу у період квітень-травень, за що сплатила 6100,00 грн. та надала суду копію цього договору.

По кредитному договору № 700002339 від 26.11.2007 року кредит на придбання автомобіля НОМЕР_2, був наданий позивачці «Альфа-Банком» під 13% річних в доларах США. На теперішній час за твердженням позивача вона втрачає процентні нарахування

банка за кредит, оскільки продовжує його погашати, не маючи автомобіля. Сума її погашень за період з грудня 2007 по травень 2008 року склала 7 786 грн.

Також, страховою компанією «ВУСО» здійснюється перерахування страхового відшкодування по безготівковому розрахунку. ОСОБА_4 «Альфа-Банк» проводить їх в іноземну валюту, оскільки банк оформлював на позивача валютний кредит і позивач, не маючи автомобіля і можливості ним користуватися, на даних операціях понесла шкоду в розмірі 600 грн., тобто за розрахунково-касове обслуговування банк зняв з неї 1% від суми 60 092,00 грн. За відкриття кредиту по кредитному договору № 700002339 від 26.11.2007 року в банку «Альфа-Банк» на придбання автомобіля з неї була утримана комісійна винагорода в розмірі 1 208,41 грн.

Після ДТП Страхова компанія «ВУСО» направила дефектовочні матеріали до «Альфа-Банку» для підтвердження виплати грошей, проте в зв»язку з тим, що вартість ремонту автомобіля перевищувала 70% його вартості, банк відмовив у ремонті автомобіля та вимагав від позивача виплати всієї суми кредиту, що нею було здійснено, в зв»язку з чим вона не має заборгованості по кредитному договору.

При купівлі нового автомобіля «Сузуки-Гранд-Вітара» позивач обміняла 10 000 доларів США та отримала 47 000 грн., при цьому вона втратила 6695 грн., які по новому кредитному договору № 700007697 від 12.06.2008 року банк перерахував магазину ТОВ «Сервіс-центр «ОСОБА_4». При купівлі автомобіля «Тойота-Авенсіс» в Тойота центр Дніпропетровськ ТОВ «ОСОБА_5, Лтд.» вона заплатила магазину еквівалент 10 000 доларів США в сумі 53 695 грн. Після ДТП страхова компанія виплатила їй 161 802 грн. на погашення кредиту банка, після цього у неї залишилося еквівалент 10 000 доларів США, що складало 47000 грн. Таким чином, у позові позивач посилається на те, що вона втратила 6695 грн. (53695 47000) в зв»язку з інфляційними процесами, які підлягають відшкодуванню за рахунок відповідачки

При переданні за довіреністю від 29.05.2008 року свого автомобіля «Тойота-Авенсіс» третій особі позивачем було понесено витрати в сумі 100 грн., які були сплачені за послуги нотаріуса по посвідченню угоди., а також були понесені витрати в сумі 150 грн. за ксерокопіювання документів для передачі нотаріусу та іншим організаціям; були сплачені послуги ЗАТ «Альфа-Банк» в сумі 50 грн. за надання довідок та дублікатів документів.

Таким чином, позивачем заявлено до стягнення з відповідача ОСОБА_2 суму заподіяних матеріальних збитків у загальному розмірі 42 992,03 грн.

Разом з цим, суд вважає такими, що підлягають задоволенню позовні вимоги позивача про стягнення з відповідача понесених нею збитків в сумі 940,00 грн., пов»язаних з проведенням дефектації пошкодженого належного позивачці автомобіля, що підтверджується товарним чеком № 639 від 12.05.2008 року на суму 850,00 грн., актом приймання-здачі виконаних робіт від 12.05.2008 року на суму 90,00 грн., розрахунком вартості кузовних робіт по ремонту автомобіля на суму 850,00 грн., актом приймання-здачі виконаних робіт на суму 90,00 грн., чеком на суму 90,00 грн., в іншій частині позовні вимоги про стягнення матеріальної шкоди задоволенню не підлягають, з огляду на наступне.

При оформленні договору добровільного страхування наземного транспорту № 73064-50-02 від 26.11.2007 року в страховій компанії «ВУСО» позивачем була сплачена сума страхового платежу 12 733 грн. 82 коп. Позовні вимоги про стягнення з відповідачки зазначеної суми платежу задоволенню не підлягають, оскільки сплата страхового платежу у вказаній сумі була передбачена саме умовами вказаного договору і завдяки тому, що ця умова договору була виконана позивачкою страховою компанією були виконані умови договору про виплату їй страхового відшкодування після ДТП.

При оформленні страхового полісу № ВВ/3325815 від 26.11.2008 року обов»язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів на автомобіль НОМЕР_2, позивачем було сплачено 328 грн. 80 коп., які їй не повернуті. Позовні вимоги про стягнення з відповідачки зазначеної суми платежу задоволенню не підлягають, оскільки її сплата передбачена саме умовами страхового полісу, укладення якого було обов»язковим при придбанні автомобіля та є умовою для виплати страхового відшкодування.

Після купівлі автомобіль НОМЕР_2, був поставлений позивачем на облік до ДАІ, при цьому нею було сплачено за вказане оформлення 6300,00 грн., з яких: транспортний податок 90,00 грн., внесок в пенсійний фонд 4045,00 грн., ОСЦПВ 59,18 грн.,

транспортний податок 90,00 грн., реєстрація легкового автомобіля 156,68 грн., обстеження транспортного засобу та звірка номерних знаків 148,74 грн., інформаційне забезпечення 29,75 грн., оформлення довідки експерта 18,50 грн., внесок на розвиток НІІКУ УМВС України 10,00 грн., проведення річного паспорту 9,51 грн. та 9,51 грн., комісія банку 78,45 грн. Позовні вимоги про стягнення з відповідачки зазначеної суми платежу в розмірі 6300,00 грн. задоволенню не підлягають, оскільки постановка на облік в органи ДАІ придбаного автомобіля є обов»язковою умовою чинного законодавства для його подальшої експлуатації та позивачем не доказано зв»язок між ДТП та понесеними витратами по реєстрації автомобіля.

Не підлягають задоволенню і позовні вимоги позивача про стягнення з ОСОБА_2 витрат в сумі 6100,00 грн., яких вона зазнала в зв»язку з орендою автомобіля ЗАЗ у приватного підприємця ОСОБА_6 за договором оренди транспортного засобу у період квітень-травень для заняття підприємницькою діяльністю, оскільки даний договір не відповідає вимогам законодавства щодо порядку укладання таких договорів в ньому не вказана сума оренди, що належить до сплати за місяць, день, не надані документи, підтверджуючи сплату позивачкою орендної плати за вказаний нею період у вказаній нею сумі.

В обгрунтування своїх вимог позивач посилається на те, що по кредитному договору № 700002339 від 26.11.2007 року кредит на придбання автомобіля НОМЕР_2, був наданий їй «Альфа-Банком» під 13% річних в доларах США і на теперішній час вона втрачає процентні нарахування банка за кредит, оскільки продовжує його погашати, не маючи автомобіля. Сума її погашень за період з грудня 2007 по травень 2008 року склала 7 786 грн. Разом з цим, позивач просить стягнути виплачені нею кошти по кредиту за час, що передував ДТП, не наводячи цим вимогам доказів, без урахування того, що страховою компанією була відшкодована вся вартість автомобіля.

Не підлягають задоволенню позовні вимоги позивача про стягнення утриманої з неї комісійної винагороди в розмірі 1 208,41 грн., оскільки сплата цієї винагороди була передбачена умовами, погодженими з банком, при відкритті кредиту по кредитному договору № 700002339 від 26.11.2007 року в банку «Альфа-Банк» для придбання автомобіля.

Є також такими, що не підлягають задоволенню позовні вимоги позивача про стягнення з відповідачки втрачених 6695 грн. в зв»язку з інфляційними процесами, оскільки не доведено зв»язок цих втрат з ДТП.

Не підлягають задоволенню позовні вимоги позивача про стягнення з відповідача витрат, понесених при переданні за довіреністю від 29.05.2008 року автомобіля «Тойота-Авенсіс» третій особі в сумі 100 грн., які були сплачені за послуги нотаріуса по посвідченню угоди, витрат в сумі 150 грн. за ксерокопіювання документів для передачі нотаріусу та іншим організаціям; витрат по сплаті послуг ЗАТ «Альфа-Банк» в сумі 50 грн. за надання довідок та дублікатів документів, оскільки саме умовами страхового договору передбачено передання страховій компанії після ДТП пошкодженого автомобіля та не надано доказів в необхідності наданні вказаних довідок та виготовлення дублікатів документів.

Разом з цим, позовні вимоги про стягнення моральної шкоди підлягають частковому задоволенню, зважаючи на наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.

Згідно до ч. 1 ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Згідно з ч. 2 ст. 23 ЦК України моральна шкода полягає: у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім'ї чи близьких родичів; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку із знищенням чи пошкодженням її майна.

Як встановлено в судовому засіданні, діями відповідача позивачу було заподіяно моральну шкоду, яка виразилася у перебуванні її у стресовому стані під час ДТП, перенесених душевних стражданнях та переживаннях, які вона зазнала в наслідок аварії, в якій отримала тілесні ушкодження, відсутністю можливості користуватися автомобілем, який необхідний їй як для роботи так і для потреб сім»ї, в наслідок чого вона докладала додаткові зусилля для організації свого життя. Заподіяна моральна шкода оцінюється позивачем у розмірі 30 000 грн.

Вирішуючи питання про розмір компенсації позивачу заподіяної моральної шкоди, суд виходить з характеру та обсягу душевних страждань, яких вона зазнала, їх тривалості та враховує, що мова йде про розумне і справедливе відшкодування (компенсацію) моральної шкоди, якої б вистачило для морального задоволення позивача з боку відповідача, а не про покарання останнього за його неправомірні дії, що не відповідало б принципам цивільного законодавства, визначеним статтею 3 ЦК України. Виходячи з цього, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача ОСОБА_2 на користь позивача суму заподіяної моральної шкоди у розмірі 4000 грн.

Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.

Згідно з ч. 1, 3 ст. 79 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов'язаних з розглядом справи. До витрат, пов'язаних з розглядом судової справи, належать: витрати на інформаційно-технічне забезпечення; витрати на правову допомогу; витрати сторін та їх представників, що пов'язані з явкою до суду; витрати, пов'язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів та проведенням судових експертиз; витрати, пов'язані з проведенням огляду доказів за місцем їх знаходження та вчиненням інших дій, необхідних для розгляду справи.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 56 ЦПК України правову допомогу може надавати особа, яка є фахівцем у галузі права і за законом має право на надання правової допомоги. Згідно до ст. 84 ЦПК України витрати, повязані з оплатою правової допомоги адвоката та іншого фахівця в галузі права, несуть сторони.

Частково задовольняючи позовні вимоги позивача, суд дійшов до висновку, що з відповідача на користь позивача необхідно стягнути понесені ним судові витрати, пов'язані з розглядом судової справи, а саме: витрати на правову допомогу у розмірі 460 грн., сплачений судовий збір 59 грн. 50 коп. та витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи в сумі 30 грн.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 10, 11, 60, 212-215 ЦПК України, суд,-

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 на відшкодування матеріальної шкоди суму в розмірі 940 грн., на відшкодування моральної шкоди 4000 грн., понесені витрати по справі витрати на правову допомогу у розмірі 460 грн., сплачений судовий збір 59 грн. 50 коп. та витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи в сумі 30 грн., а всього 5 489 грн. 50 коп.

В задоволенні іншої частини позовних вимог ОСОБА_1 - відмовити.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до апеляційного суду Дніпропетровської області через Бабушкінський районний суд м. Дніпропетровська шляхом подачі в 10-ти денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги.

Суддя Т.О. Кудрявцева