АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 22-ц/490/1591/11 Справа № 22ц-9501/11 Головуючий у 1 й інстанції - ОСОБА_1 Доповідач - Рудь В.В.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 серпня 2011 року колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Дніпропетровської області в складі:

Головуючого судді: Рудь В.В.

суддів: Куценко Т.Р., Повєткіна В.В.

при секретарі: Качур Л.В.

Розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Дніпропетровську цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 29 червня 2011року за позовом ОСОБА_2 до Публічного акціонерного товариства «Нікопольський завод феросплавів» про визнання відмови у прийнятті на роботу незаконною, зобовязання працевлаштування, -

В с т а н о в и л а :

У листопаді 2009року ОСОБА_2 звернувся з позовом до Публічного акціонерного товариства «Нікопольський завод феросплавів» про визнання відмови у прийнятті на роботу незаконною, зобовязання працевлаштування.

Позивач зазначав, що з 18 серпня 2008року працював машиністом розливної машини 3 розряду цеху виробництва феросплавів в ПАТ «Нікопольський завод феросплавів».

Наказом №322 від 30.06.2009року звільнений з займаної посади у звязку зі скороченням штату працівників за п.1 ст.40 КЗпП України.

У звязку зі звільненням став на облік до Нікопольського міськрайонного центру зайнятості.

10.09.2009року Нікопольський міськрайонний центр зайнятості видав направлення на роботу до ВАТ «Нікопольський завод феросплавів» на посаду, з якої був звільнений за скороченням штату працівників. Відповідач в прийнятті на роботу відмовив.

Посилаючись на незаконність відмови в прийнятті на роботу, що він має переважне право на прийняття на роботу після звільнення за скороченням штату працівників перед іншими особами, яких працевлаштував відповідач, позивач просив задовольнити позов.

Рішенням Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 29 червня 2011року в задоволенні позову відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 просить рішення суду скасувати, ухвалити нове рішення по суті позовних вимог, посилаючись на неповне зясування обставин справи, порушення судом норм матеріального та процесуального права.

Перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції у межах доводів апеляційної скарги і вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає відхиленню з таких підстав.

Згідно ст.42-1 КЗпП України працівник, з яким розірвано трудовий договір з підстав, передбачених п.1 ст.40 цього Кодексу(крім випадків ліквідації підприємства, установи, організації), протягом одного року має право на укладення трудового договору у разі поворотного прийняття на роботу, якщо власник або уповноважений ним орган проводить прийняття на роботу працівників аналогічної кваліфікації.

Переважне право на укладення трудового договору у разі поворотного прийняття на роботу надається особам, зазначеним у ст.42 цього Кодексу, та в інших випадках, передбачених колективним договором.

Із справи видно, що наказом №462 від 18.08.2008року ОСОБА_2 був прийнятий на роботу до цеху виробництва феросплавів ВАТ «Нікопольський завод феросплавів» машиністом розливної машини. Наказом №322 від 30.06.2009року він звільнений з ВАТ «Нікопольський завод феросплавів» за п.1 ст.40 КЗпП України у звязку зі скороченням штату працівників(а.с.3,5).

У звязку зі звільненням ОСОБА_2 перебуває на обліку як безробітний в Нікопольському міськрайонному центрі зайнятості з 14.07.2009року (а.с.15).

10.09.2009року Нікопольський міськрайонний центр зайнятості видав позивачу направлення на працевлаштування на посаду машиніста розливної машини до ВАТ «Нікопольський завод феросплавів», тобто на посаду, з якої він був звільнений 30.06.2009року у звязку зі скороченням штату працівників. В прийнятті на роботу ОСОБА_2 відмовлено у звязку з тим, що вакансія не заявлена, про що зазначено в направленні на працевлаштування(а.с.4).

Як вбачається із звіту ВАТ «Нікопольський завод феросплавів» про прийнятих працівників від 03.09.2009року та від 07.09.2009року на роботу прийняті 6 машиністів розливної машини згідно з направленнями Нікопольського міськрайонного центру зайнятості(а.с.124,125).

Перевіряючи доводи та заперечення сторін щодо відмови позивачу у працевлаштуванні, суд встановив, що станом на 10.09.2009року, коли він звернувся до відповідача з зазначеного питання, потреба у машиністах розливної машини вже була задоволена, у звязку з чим останнім не заявлена вакансія машиніста розливної машини станом на 10.09.2009року.

Наведені обставини свідчать, що ОСОБА_2 не скористався вчасно своїм правом на переважне прийняття на роботу у порядку ст.42-1 КЗпП України, доказів про те, що він звертався до відповідача з відповідною заявою про прийняття на роботу після звільнення, у тому числі в період з 01.09.2009року до 10.09.2009року, останній не надав і в ході розгляду справи такі докази не встановлено.

Таким чином, встановивши вказані обставини та докази в їх підтвердження, суд прийшов до правильного висновку про відсутність підстав для задоволення позову.

Доводи ОСОБА_2 про невідповідність висновків суду обставинам справи та порушення судом норм матеріального і процесуального права безпідставні, оскільки висновок суду про відмову в задоволенні позову відповідає обставинам справи та вимогам закону, що регулює зазначені правовідносини, дослідженим доказам у справі суд дав оцінку відповідно до вимог ст.212 ЦПК України, підстав для скасування судового рішення не встановлено.

Керуючись ст.ст.303,307,308,315 ЦПК України колегія суддів,-

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити.

Рішення Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 29 червня 2011року залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий-

Судді-