Справа № 2-1454/11
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06.10.2011м.Яворів

Яворівський районний суд Львівської області в складі:

головуючого - судді Варениця В.С.

при секретарі Мельник Є.Є.

під час розгляду у відкритому судовому засіданні в місті Яворові

цивільної справи за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, треті особи Порічанська сільська рада, гр.ОСОБА_3, про усунення перешкод в користуванні земельною ділянкою та стягнення моральної шкоди,-

В С Т А Н О В И В:

гр.ОСОБА_1 звернулася до суду з позовною заявою, в якій просить постановити рішення, яким зобов'язати ОСОБА_2 повернути їй у користування самовільно захоплену частину земельної ділянки площею 0,025 га, зобов'язати відповідача ОСОБА_2 зняти огорожу по межі з її земельною ділянкою, перенести на відстань 20 метрів по всій довжині від межі земельних ділянок ОСОБА_1 та ОСОБА_4 та не чинити перешкод в користуванні даною земельною ділянкою, а також стягнути моральну шкоду в розмірі 1600 гривень та судові витрати. Позовні вимоги мотивовано тим, що їй на праві власності належить земельна ділянка площею 0,0955 га в с.Страдч Яворівського району, згідно Державного акту на праві власності на земельну ділянку серії НИ№604743. По сусідстві проживає відповідач ОСОБА_2, якій земельна ділянка перейшла у власність в порядку спадкування після смерті ОСОБА_5, яка шляхом встановлення огорожі захопила частину земельної ділянки площею 0,025 га. По рішенню Яворівського районного суду Львівської області від 28.03.2002 року ОСОБА_5 було зобовязано повернути їй захоплену частину земельної ділянки, однак вона судового рішення не виконала. Також відповідач ОСОБА_2, незважаючи на її неодноразові прохання, також відмовляється перенести огорожу і чинить їй перешкоди у користуванні земельною ділянкою площею 0,025 га. Внаслідок довготривалого вчинення протиправних дій відповідачем щодо позбавлення її права користування майном, можливих таких дій в майбутньому, їй заподіяна моральна шкода як власнику земельної ділянки, права якої порушено, і вона оцінює заподіяну моральну шкоду в розмірі 1600 гривень.

Під час розгляду справи представник позивача ОСОБА_1 - гр.ОСОБА_6 заявлені позовні вимоги підтримав, дав пояснення, аналогічні викладеним в позовній заяві. Просить заявлений позов задоволити.

Відповідач ОСОБА_2 заявленого позову не визнала та пояснила, що вона проживає в с.Страдч, по сусідству проживає сімя ОСОБА_6. Вона після смерті матері ОСОБА_5 успадкувала житловий будинок. Також її покійній матері надали під забудову земельну ділянку, якою вона користувалася як городом, і ця земельна ділянка була ними загороджена. Ніякої земельної ділянки в сусіда Сайко вона не захоплювала. Просить в позові відмовити.

Представник третьої особи Порічанської сільської ради сільський голова ОСОБА_7 пояснив, що він був обраний головою сільської ради в листопаді 2010 року і про спір між сусідами ОСОБА_6 та ОСОБА_2 дізнався з повідомлення від суду. Для встановлення дійсних обставни справи необхідно залучити Управління Держкомзему. Яка причина розбіжності між даними Державного акту та фактичним землекористуванням ОСОБА_1 пояснити не може. Просить прийняти рішення згідно закону.

Третя особа ОСОБА_3 пояснив, що забудівником являється її чоловік, який перебуває на заробітках за кордоном. Йому надали земельну ділянку на городі, яким користувалася її мама та бабуся. Яку площу земельної ділянки надали чоловікові і яка фактично площа їх земельної ділянки їй невідомо. Просить в позові ОСОБА_1 відмовити.

Заслухавши сторони, дослідивши докази по справі, суд прийшов до наступного.

Судом встановлені такі факти і відповідні їм правовідносини.

Судом встановлено, що сторони по справі проживають в ІНФОРМАЦІЯ_1 по вул.Калитки Яворівського району Львівської області і являються власником та землекористувачем земельних ділянок, які межують між собою.

Позивач ОСОБА_1 є власником земельної ділянки площею 0,0955 га на підставі рішення Порічанської сільської ради №849 від 27.03.2009 року, що підтверджується Державном актом на право власності на земельну ділянку серії НИ№604743.

Суміжними землекористувачами по межі Б-В є гр. ОСОБА_8 (на даний час ОСОБА_9І.), а по межі Г-А суміжним землекористувачем земельної ділянки площею 0,10 га являється відповідач ОСОБА_2, яка є власником житлового будинку на підставі рішення виконкому Порічанської сільської ради №86 від 07.08.2006 року, що стверджується свідоцтвом про право власності на нерухоме майно від 02.11.2006 року. Також суміжним землекористувачем з земельною ділянкою ОСОБА_2 являється третя особа ОСОБА_3

Попереднім землекористувачем земельної ділянки ОСОБА_2 була гр.ОСОБА_5, яка являється матірю відповідача ОСОБА_2, та якій на законних підставах і в передбаченому законом порядку була виділена земельна ділянка площею 0,10 га для індивідуального житлового будівництва.

Рішенням Яворівського районного суду Львівської області від 28.03.2002 року по цивільній справі №2-9/2002 за позовом ОСОБА_10 до Порічанської сільської ради, ОСОБА_11, Відділу містобудування та архітектури Яворівської райдержадміністрації про визнання незаконним рішення сільської ради та повернення самовільно зайнятої частини земельної ділянки також було встановлено, що під час проведення будівництва в даному кварталі забудови забудівником ОСОБА_12 було допущено порушення дотримання меж виділених земельних ділянок та проекту забудови, так як останній обгородив свою земельну ділянку в більшій кількості, ніж йому було виділено, захопивши частину земельної ділянки у відповідачки ОСОБА_11

Вищевказаним рішенням суду було зобовязано відповідача ОСОБА_11 повернути в користування ОСОБА_1 самовільно захоплену частину земельної ділянки площею 0,025 га, зняти огорожу та перенести її на відстань 20 метрів по всій довжині від межі земельних ділянок ОСОБА_1 та ОСОБА_4

З акту, складеного державним виконавцем на виконання рішення суду, вбачається, що ним повернуто земельну ділянку ОСОБА_1, а огорожа буде знята відповідачем по згоді двох сторін, коли буде будуватися нова огорожа.

При розгляді справи встановлено, що гр.ОСОБА_11 померла 16.02.2006 року, однак до її смерті огорожа перенесена не була, а після її смерті відповідач ОСОБА_2 відмовляється в добровільному порядку вирішити спір з позивачкою, в звязку з чим останньою заявлено позов до суду.

Ст.ст.317, 321 ЦК України передбачено, що власникові належать права володіння, користування і розпорядження своїм майном, Право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Також відповідно до вимог ст.ст.125, 152, 153 Земельного кодексу України право власності на земельну ділянку виникає з моменту державної реєстрації цього права, власник земельної ділянки може вимагати усунення будь-яких порушень своїх прав, власник не може бути позбавлений права власності на земельну ділянку, крім випадків, передбачених цим Кодексом та іншими законами України.

При розгляді справи судом встановлено, що на даний час у володінні та користуванні позивача ОСОБА_1 знаходиться земельна ділянка площею 0,0811 га, що стверджується кадасторовим планом земельної ділянки, а решта земельної ділянки площею 0,0184 га (0,0955 га 0,0811 га) знаходиться у фактичному володінні та користуванні відповідача ОСОБА_2

Оцінюючи докази по даній справі, які були добуті та досліджені в судовому засіданні, в їх сукупності, суд приходить до висновку, що при розгляді справи встановлено, що дійсно фактичне землекористування позивача не відповідає даним Державного акту на право приватної власності на землю, наявне обмеження прав позивача щодо права власності на земельну ділянку, а тому заявлені позовні вимоги щодо повернення частини земельної ділянки, перенесення огорожі та усунення перешкод підлягають до часткового задоволення в розмірі 0,0184 га.

Щодо позовних вимог про стягнення моральної шкоду, то судом встановлено, що захоплення частини земельної ділянки позивача ОСОБА_1 було вчинено ще матірю відповідача ОСОБА_2 гр.ОСОБА_11, на час захоплення частини земельної ділянки позивач ОСОБА_1 не була її власником, позивач ОСОБА_1 з часу набуття права власності на спірну земельну ділянку могла звернутися за захистом свого порушеного права, на тому немає підстав для відшкодування моральної шкоди позивачу як власнику, права якої порушено.

Керуючись ст.ст.10, 11, 60, 81, 88, 212, 213 ЦПК України, ст.ст.317, 312 ЦК України, ст.ст.3, 40, 103, 107, 116, 118, 125, 126, 152, 153 Земельного кодексу України, суд,-

В И Р І Ш И В:

позов задоволити частково. Зобов'язати ОСОБА_2 повернути ОСОБА_1 спірну суміжну земельну ділянку площею 0,0184 га в с.Страдч Яворівського району Львівської області.

Зобовязати ОСОБА_2 зняти огорожу по межі з земельною ділянкою ОСОБА_1 та перенести її по всій довжині від межі земельних ділянок ОСОБА_1 та ОСОБА_9 (колиш. користувач ОСОБА_4Ф.) згідно Державного акту на право власності на земельну ділянку серії НИ №604743 на імя ОСОБА_1 та не чинити перешкод в користуванні даною земельною ділянкою.

В решті позовних вимог відмовити.

Стягнути з ОСОБА_2 в користь ОСОБА_10 45 грн 50 коп судових витрат по оплаті судового збору та витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи.

Рішення може бути оскаржене до Апеляційного суду Львівської області шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення через Яворівський районний суд Львівської області.

Рішення виготовлено в нарадчій кімнаті в одному примірнику.

СУДДЯ: