АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________
Категорія: із договору позики Доповідач: Пилипчук Н.П.
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 червня 2011 року колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Харківської області у складі:

головуючого - судді: Пилипчук Н.П.

суддів: Кірсанова Л.І., Трішкової І.Ю.,

при секретарі: Козир Л.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Харкові справу

за апеляційною скаргою ОСОБА_1, який діє в інтересах ОСОБА_2

на рішення Валківського районного суду Харківської області від 19 травня 2011 року

по цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення суми відповідно до договору позики,-

В С Т А Н О В И Л А :

Позивач звернувся до суду із зазначеним позовом посилаючись на те, що в листопаді 2007 року до нього звернулась ФОП ОСОБА_3 з проханням надати в борг строком на шість місяців грошові кошти у розмірі 40 000 грн. для погашення кредиту в ПАТ «Промінвестбанк». Зазначає, що 15 листопада 2007 року між позивачем та відповідачем був укладений договір позики, згідно якого позивач передав у власність відповідачу грошові кошти в сумі 40 000 грн. сплативши за наданими нею реквізитами її заборгованість по простроченому кредиту за кредитним договором № 89/501 від 28.04.2005 року. Вказує, що факт укладення договору позики та передання у власність відповідачу грошових коштів підтверджується підписаною позивачем заявою на переказ готівки № 1236 від 15.11.2007 року. Наполягає, що відповідач, в порушення домовленостей про повернення суми позики протягом шести місяців, грошові кошти не повернула. Просить стягнути з відповідача борг за договором позики 40 000 грн., витрати на правову допомогу 8 000 грн. та витрати по справі в розмірі 600 грн.

Відповідач позов не визнав, вказав, що ніяких договірних відносин у нього з ОСОБА_2 не було, що в борг гроші у позивача не брала, не підписувала ніяких боргових документів, повертати гроші зобов*язання не давала.

Рішенням Валківського районного суду Харківської області від 19 травня 2011 року у задоволенні позову відмовлено у повному обсязі.

В апеляційній скарзі представник позивача просить скасувати рішення Валківського районного суду Харківської області від 19 травня 2011 року, ухвалити нове рішення, яким позов задовольнити. Обґрунтовуючи апеляційну скаргу посилається на неповне з*ясування судом обставин справи, на порушення судом норм матеріального права. Вказує на ті самі доводи, якими обґрунтовував позовні вимоги.

У відповідності до статті 303 ЦПК України апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги.

Судова колегія, заслухавши доповідь судді, пояснення сторін, що зявилися, перевіривши матеріали справи, обговоривши підстави апеляційної скарги, вважає за необхідне в її задоволенні відмовити з наступних підстав.

Відповідно до ст. 308 ЦПК України, суд апеляційної інстанції відхиляє апеляційну скаргу, якщо визнає, що суд першої інстанції постановив рішення з додержанням вимог матеріального і процесуального права. Не може бути скасоване правильне по суті і справедливе рішення суду з одних лише формальних міркувань.

Судом першої інстанції встановлено, не заперечується сторонами, що 15 листопада 2007 року ОСОБА_2 були перераховані грошові кошти в сумі 40 000 грн. в рахунок погашення ОСОБА_3 простроченого кредиту згідно кредитного договору.

Позивач наполягає, що між ним та відповідачем був укладений договір позики, та просить стягнути заборгованість за цим договором 40 000 грн.

Відповідно до ч. 3 ст. 10, ч. 2 ст. 59, ч. 1, ч. 4 ст. 60 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Представник позивача вказує, що факт укладення між сторонами договору позики підтверджується заявою на переказ готівки № 1236 від 15.11.2007 року.

Відповідно до ст. 1046 ЦК України, за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобовязується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

За змістом ст. 1047 ЦК України договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, а у випадках, коли позикодавцем є юридична особа, незалежно від суми. На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей.

Представник позивача пояснив, що заява на переказ готівки № 1236 від 15.11.2007 року була заповнена позивачем. Представник відповідача наявність між сторонами правовідносин, що виникли з договору позики не визнає, наполягає що ОСОБА_3 та ОСОБА_2 пов*язує господарська діяльність, вказує що грошові кошти були перераховані в межах іншої домовленості, що зобов*язання їх повернути відповідач не давав. Зазначені доводи представника відповідача не спростовані позивачем.

Судова колегія вважає, що заява на переказ готівки № 1236 від 15.11.2007 року не є належним та допустимим доказом того, що між сторонами виникли правовідносини із договору позики. Сам по собі факт переказу позивачем грошових коштів на погашення кредиту відповідача про укладення між сторонами договору позики також не свідчить.

За таких обставин, вимоги позивача про стягнення з відповідача заборгованості за договором позики є недоведеними. З позовом до відповідача про повернення безпідставно набутого майна ОСОБА_2 не звертався.

Судом першої інстанції правильно досліджені і оцінені обставини по справі, надані сторонами докази, доводи апеляційної скарги суттєвими не являються і не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального чи процесуального права, які призвели або могли призвести до неправильного вирішення справи.

Керуючись ст. ст. 303, 304, п.1 ч.1 307, 308, 313, 315, 317, 319 ЦПК України, судова колегія судової палати,

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1, який діє в інтересах ОСОБА_2 відхилити.

Рішення Валківського районного суду Харківської області від 19 травня 2011 року залишити без змін.

Ухвала апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її проголошення, але може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили.

Головуючий

Судді