АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________
Категорія: договір поруки Доповідач: Довгаль Г.П.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 листопада 2011 року судова колегія судової палати у цивільних справах апеляційного суду Харківської області в складі:

головуючого судді Довгаль Г.П.

суддів Коровіна С.Г., Коваленко І.П.

при секретарі Щегельському Д.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Харкові апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 ОСОБА_2 на рішення Московського районного суду м. Харкова від 26 липня 2011 року по справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3, публічного акціонерного товариства „ОТП Банк, третя особа: ОСОБА_4, про визнання договору поруки недійсним, -

в с т а н о в и л а:

У червні 2011 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_3, публічного акціонерного товариства „ОТП Банк (далі ПАТ „ОТП Банк або Банк), третьої особи: ОСОБА_4, в якому просив на підставі ч.3 ст.65 СК України визнати недійсним договір поруки №SR 702/597/2008 від 21.01.2008року, який укладено між ПАТ „ОТП Банк та його дружиною ОСОБА_3

Заявлені вимоги позивач мотивує тим, що на початку травня 2011 року він довідався, що дружина ОСОБА_3, не повідомивши його і не отримавши від нього письмової згоди, виступила поручителем ОСОБА_4 перед ПАТ „ОТБ Банком при укладанні кредитного договору №ML 702/597/2008 від 21 січня 2008року на суму 102000доларів США. Вважає, що укладанням спірного договору поруки порушується його права та права неповнолітніх дітей, т.я. заборгованість, яка виникла у ОСОБА_4 за кредитним договором, призведе до суттєвого погіршання матеріального становища їхньої сімї, зокрема, позбавить їх житла, коштів для існування, призведе до убогого стану сімейного побуту, зниженні достойного рівня життя, позбавить відпочинку, виховання та освіта дітей стане недосяжними.

Відповідач ОСОБА_3 подала до суду письмову заяву, в якій позов визнала і не заперечувала проти його задоволення, вказуючи на те, що дійсно не повідомила свого чоловіка ОСОБА_1 про укладання договору поруки, оскільки на той час була вагітною і хвилювалася, що укладання цього договору може бути приводом до сварки та погіршання стосунків між ними. Можливість втрати чоловіка, т.я. у неї це другий шлюб, змусило її приховати цей факт.

Третя особа: ОСОБА_4 подав письмову заяву, в якій зазначив, що при обговоренні умов кредитного договору Банк запевнив його що є така суто формальна вимога, як укладання договору поруки. На той момент його фінансовий стан був достатньо задовільний для самостійного погашення кредиту, а тому він запропонував ОСОБА_3, яку знав певний час і з якою у нього встановилися дружні та довірчі стосунки, виступити його поручителем. Також просив розглянути спір по суті за його відсутністю в судовому засіданні.

У судовому засіданні суду першої інстанції представник позивача ОСОБА_1 ОСОБА_2 заявлені вимоги підтримала і просила їх задовольнити з підстав, наведених у позовній заяві.

Відповідач ОСОБА_3 також просила задовольнити позов.

Відповідач ПАТ „ОТБ Банк належним чином повідомлений про час і місце розгляду справи.

Рішенням Московського районного суду м. Харкова від 26 липня 2011 року в позові ОСОБА_1 відмовлено.

В апеляційній скарзі представник позивача ОСОБА_1 ОСОБА_2 просить це рішення скасувати і ухвалити нове, яким визнати недійсним договір поруки №SR 702/597/2008 від 21.01.2008року, укладений між ПАТ „ОТП Банк і ОСОБА_3, посилаючись на порушення судом норм матеріального і процесуального права, на неповне зясування обставин справи, які суд вважав встановленими, та не належну правову оцінку наданим доказам. Зокрема вказує, що при укладанні договору поруки не були виконані вимоги передбачені законом щодо надання згоди на його укладання чоловіком ОСОБА_3 ОСОБА_1 Крім того, сума зобовязань за цим договором поруки виходить за межі дрібного побутового договору, а тому згідно ст.ст.203, 215 ЦК України він є недійсним.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення осіб, що зявилися, дослідивши матеріали справи та перевіривши доводи, викладені в апеляційній скарзі, колегія суддів вважає, що скарга задоволенню не підлягає з таких підстав.

Судом першої інстанції повно та всебічно досліджені надані сторонами докази, їм дана належна правова оцінка, правильно визначено природу спірних правовідносин та закон, який їх регулює та на підставі встановленого ухвалене рішення, яке відповідає вимогам ст.ст. 10, 60, 212, 214, 215 ЦПК України.

Відмовляючи у задоволені позову, суд дійшов правомірного і обгрунтованого висновку про відсутність підстав для визнання недійсним спірного договору поруки.

Так, судовим розглядом встановлено, що 21 січня 2008 року між ПАТ „ОТБ Банком і ОСОБА_4 було укладено кредитний договір №ML 702/597/2008 на суму 102000доларів США. Одночасно між Банком і ОСОБА_3 укладено договір поруки №SR 702/597/2008 від 21.01.2008року, згідно умов якого вона, як поручитель ОСОБА_4, зобовязалася відповідати за повне та своєчасне виконання боржником його боргових зобовязань перед кредитором. При цьому ОСОБА_3 була ознайомлена з умовами договору поруки, підписавши його власноручно без будь-яких застережень. Їй також було відомо, що поручитель і боржник відповідають як солідарні боржники щодо повернення основної суми кредиту, сплати відсотків за користування кредитом, пені за прострочення кредиту, прострочення сплати відсотків та штрафу за нецільове використання кредиту.

Чинним законодавством не передбачено нотаріальне посвідчення договору поруки та отримання на це дозволу чоловіка або дружини, якщо поручитель перебуває у зареєстрованому шлюбі. Договір поруки не є договором, який укладається на користь сімї, а тому письмової згоди на його укладання одним із подружжів також законом не передбачено.

Спірний договір поруки відповідає вимогам ст.203 ЦК України, оскільки особи, які вчиняли цей правочин, мали необхідний обсяг цивільної дієздатності, волевиявлення учасників правочину було вільним і відповідало внутрішній волі кожного з них, правочин вчинено у формі, встановлений законом і спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним. Цей правочин також не вчинено матірю ОСОБА_3 всупереч правам та інтересам її дітей, оскільки предметом договору поруки є зобовязання ОСОБА_3 перед Банком про повне та своєчасне погашення боржником ОСОБА_4 щомісячних платежів, а не майно, яке належить подружжю ОСОБА_3 на праві спільною сумісної власності.

Посилання позивача на ч.1 ст.65 СК України та на ч.2 ст.369 ЦК України, як на підставу для визнання договору поруки недійсним, є надуманими та безпідставним, враховуючи те, що ОСОБА_3 ніяких дій по розпорядженню майном, яке є спільною сумісною власністю подружжя, за цим договором не вчиняла.

Таким чином, відсутні підстави передбачені ст.215 ЦК України для визнання договору поруки недійсним.

Доводи апеляційної скарги суттєвими не являються, висновків суду не спростовують і не дають колегії суддів підстав для зміни або скасування рішення суду першої інстанції, яке ухвалено з дотриманням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст. 307ч.1п.1), 308, 313, 314ч.1п.1), 315, 317, 319 ЦПК України колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 ОСОБА_2 відхилити.

Рішення Московського районного суду м. Харкова від 26 липня 2011 року залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення, однак може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий

Судді -