Петропавлівський районний суд Дніпропетровської області
Справа № 2-667/2011 р.
РІШЕННЯ

Іменем України

29 вересня 2011 року Петропавлівський районний суд Дніпропетровської області в складі:

головуючої судді Курочкіної О.М.

при секретарі Лукіній Л.Г.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт. Петропавлівка цивільну справу за позовом

ОСОБА_1 до ОСОБА_2 сільської ради

про визнання права власності на спадкове майно за заповітом

ВСТАНОВИВ:

До суду звернувся ОСОБА_1 з позовом про визнання права власності на спадкове майно за заповітом до відповідача ОСОБА_2 сільської ради.

В обґрунтування позовних вимог позивач вказує, що 27 квітня 2008 року померла його мати ОСОБА_3. За життя мати склала заповіт відповідно до якого заповіла позивачеві у власність сертифікат на земельну частку (пай) серії ДП № 0265334 виданий на підставі рішення Петропавлівської державної адміністрації від 16.04.1997 року № 126-р. Вказаний заповіт було складено 25.09.2000 року в с. Українське, посвідчено секретарем виконкому ОСОБА_2 сільської ради Петропавлівського району, Дніпропетровської області та зареєстровано в реєстрі під № 80.

Після смерті матері позивач у встановлений законом строк звернувся до нотаріальної контори для прийняття спадщини, однак нотаріус у видачі свідоцтва про право на спадщину відмовила йому через те, що заповіт складено на сертифікат на земельну частку (пай), а за життя мати отримала на вказану земельну ділянку Державний акт на право приватної власності на землю.

Але, оскільки Державний акт на право приватної власності на землю видано на підставі сертифікату, зазначеного у заповіті матері, то заповіт стосується вказаної земельної ділянки (паю), бо саме таке розпорядження на випадок своєї смерті зробила мати позивача. Від спадщини у вигляді земельної ділянки (паю) позивач не відмовлявся, фактично її прийняв, ніхто його право на спадщину до суду не оспорив.

Зазначає, що фактично прийнявши спадщину у вигляді земельної ділянки після смерті матері, не має змоги оформити її на своє ім'я та отримати правовстановлюючий документ через вказані обставини, а тому змушений звернутися до суду з даним позовом.

Позивач в судове засідання надав письмову заяву з проханням розглянути справу у його відсутність, позов підтримує в повному обсязі просить його задовольнити.

Від відповідача надійшла заява з проханням розглянути справу без участі їх представника, проти задоволення позову не заперечують.

Вивчивши матеріали справи суд вважає, що позов підлягає задоволенню в повному обсязі.

Судом встановлено, що 27 квітня 2008 року померла мати позивача ОСОБА_3, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії 1-КИ № 224010, свідоцтвом про народження. За життя померла склала заповіт відповідно до якого заповіла позивачеві у власність сертифікат на земельну частку (пай) серії ДП № 0265334 виданий на підставі рішення Петропавлівської державної адміністрації від 16.04.1997 року № 126-р., що підтверджується копією заповіту. Вказаний заповіт було складено 25.09.2000 року в с. Українське, посвідчено секретарем виконкому ОСОБА_2 сільської ради Петропавлівського району, Дніпропетровської області та зареєстровано в реєстрі під № 80.

Після смерті матері позивач у встановлений законом строк звернувся до нотаріуса для прийняття спадщини, однак нотаріус у видачі свідоцтва про право на спадщину відмовила позивачеві через те, що заповіт складено на сертифікат на земельну частку (пай), а за життя мати позивача отримала на вказану земельну ділянку Державний акт на право приватної власності на землю, що підтверджується листом нотаріуса від 13.12.2008 року № 1135.

Таким чином після складення заповіту, мати позивача на підставі вказаного вище сертифікату 28.12.2001 року отримала Держаний акт на право приватної власності на землю серії III-ДП № 093213.

Оскільки Державний акт на право приватної власності на землю видано на підставі сертифікату, то заповіт стосується вказаної земельної ділянки (паю), бо саме таке розпорядження на випадок своєї смерті зробила мати позивача. Від спадщини у вигляді земельної ділянки (паю) позивач не відмовлявся, фактично її прийняв, ніхто його право на спадщину до суду не оспорив.

Строк на прийняття спадщини позивач не пропустив, оскільки на день смерті проживав разом з матір'ю, що підтверджується довідкою ОСОБА_2 сільської ради № 415 від 29.04.2008 року.

Згідно з ч. 1 ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав і обовязків від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Згідно зі ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Відповідно до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Відповідно до ч. 1 ст. 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення.

Відповідно до ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її на час відкриття.

Відповідно до ч. 2 ст. 328 ЦК України право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону, або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 212-214 ЦПК України, ст. 328, 1216, 1217, 1218, 1225, 1268 ЦК України, суд

ВИРІШИВ:

Цивільний позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 сільської ради про визнання права власності на спадкове майно за заповітом задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1, як за спадкоємцем за заповітом, право власності на спадкове майно, а саме на земельну ділянку (пай № 866) площею 10.380 гектарів розташовану на території ОСОБА_2 сільської ради Петропавлівського району Дніпропетровської області, передану для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що належала ОСОБА_3, яка померла 27.04.2008 року, на підставі Державного акту на право приватної власності на землю серії III-ДП № 093213, виданого 28.12.2001 року.

Рішення суду може бути оскаржено до апеляційного суду Дніпропетровської області.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя О. М. Курочкіна