Справа № 2-47/11 Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

. 23 грудня 2011 г. Артемівський міськрайонний суд Донецької області у складі: ОСОБА_1 при секретарі : Євтіховій А.Є
За участі сторін та їх представників
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Артемівську справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 акціонерного товариства „Донецькобленерго та Приватного підприємства «Жил-сервіс 1» про відшкодування матеріальної та моральної шкоди ,
12.09.2011 року позивач уточнив свої вимоги ,пославшись на ту обставину, що йому довелося платити за експертизу 500 грн. ,а також за час слухання справи відбулося підвищення цін у зв»язку із інфляцією з липня 2009 року по червень 2011 року включно і з урахуванням інфляції сума завданої шкоди складає 54 130 грн. 19 коп. Просив суд стягнути з відповідачів ОСОБА_3 акціонерного товариства „Донецькобленерго та Приватного підприємства «Жил-сервіс 1» солідарно на його користь проіндексовану матеріальну шкоду у сумі 54 130 грн.19 коп. та моральну шкоду 10.000 грн. і судові витрати.
У судовому засіданні позивач та його представник наполягали на заявлених позивачем вимогах та просили їх задовольнити за вказаними у позові мотивами.
Представник відповідача ОСОБА_3 акціонерного товариства „Донецькобленерго позов не визнала та суду пояснила, що позивачем не доведено,що саме спільним діями відповідачів заподіяно шкоду майну позивача. Вона також вважає, що позивач на порушення закону збільшив позовні вимоги після початку слухання справи по суті. Лінія електропередач ,що обірвалася не належить ПАТ „Донецькобленерго , власником її є ТОВ «Міськсвітло». Окрім того відповідальність за належну експлуатацію внутрішньо квартирної та внутрішньо будинкової електромережі несуть позивач та другий відповідач- ПП «Жил-сервіс 1» . Вона також не згодна з вимогами щодо стягнення моральної шкоди і вважає їх не передбаченими Законом України «Про захист прав споживачів». Просила відмовити у задоволенні вимог у повному обсязі.
Представник відповідача ПП«Жил-сервіс 1» також позов не визнав і суду пояснив, що вважає ,що вини житлової організації у обриві дроту не має. Автомат на сходинковій клітці не спрацював і зупинився у середньому положенні, оскільки напруга була дуже великою і він заплавився, бо не розрахований на таку напругу. Просив відмовити у задоволенні позову.
Заслухавши пояснення позивача, представників позивача та відповідача, свідків , дослідивши матеріали справи №65/133 та матеріали цивільної справи, суд вважає, що позов слід задовольнити частково за наступними підставами:
Згідно зі ст. 214 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: 1) чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; 2) чи є інші фактичні дані (пропущення строку позовної давності тощо), які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; 3) які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; 4) яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин.
Судом встановлено і це підтверджується матеріалами справи, що позивачеві на праві власності належить квартира АДРЕСА_1(а.с.24), в якій, згідно акту про пожежу від 06.07.2009 року, 03.07.2009 року об 11-43 годині відбулася пожежа(а.с.22)..
Як вбачається з матеріалів справи, за результатами перевірки факту пожежі винесена постанова про відмову в порушенні кримінальної справи, якою встановлено, що об 11.30 надійшла заявка на обрив дроту і при огляді лінії електропередач було виявлено обрив повітряної лінії 0.4 кВ Артемівського міського РЕМ на лінії 0.6 кВ КП «Артемівськміськелектроавтотранс». Спільними зусиллями працівників РЕМ та КП «Артемівськміськелектроавтотранс» обривки лінії 0.4 кВ та 0.6 кВ були демонтовані та скинуті на землю. О 12.34 електропостачання відновлене КП «Артемівськміськелектроавтотранс»до 17.00 ,бо не було письмового дозволу на відключення від Артемівського міськвиконкому. Після 17..00 постачання зупинене для обрізання дерев по вул..Ціолковського. У зв»язку із цим зроблено висновок, що причиною пожежі стало порушення правил пожежної безпеки при експлуатації лінії електропередач ,що призвело до короткого замикання в електромережі житлового будинку по вул..Петровського 74. (а.с.37).
Відповідно до ст. 1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.
Також згідно до ч. 2 ст. 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим обєктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.
При проведенні дізнання встановлено, що місцем горіння (осередком пожежі) є місце розташування електролічильника у коридорі квартири, електролічильник знищений вогнем,залишились лише металеві частини,ізоляційний шар провідки, що відходить від лічильника знищений.
Свідок ОСОБА_4. суду розповіла, що коли вони зайшли після пожежі у квартиру, то побачили, що згорів електролічильник ,все було закопчене, поплавилося вікно, обгоріли холодильники, погоріли речі та меблі ,посуд , шафа, дерев»яні покриття та стеля були також закопчені димом. Пожежа сталася у зв»язку із обривом дроту електропередач та високою напругою. Також вона бачила як обрізали дерева біля лінії електропередач. Після пожежі пожежники призначали експертизу.
Результати оцінки завданої пожежою шкоди відображені у вивченому судом звіті на вказану суму (а.с.6-23).
Відповідачі не оспорюють розмір шкоди від , лише посилаються на відсутність їхньої вини та неможливість застосування індексів інфляції у даному випадку.
Особою, винною у спричиненні шкоди під час розслідування пожежі обґрунтовано визнано ПАТ «Донецькобленерго».
При цьому ПАТ «Донецькобленерго»не надав суду належних доказів, що заподіяна шкода не повязана з діяльністю по використанню електричної енергії, що є джерелом підвищеної небезпеки і відповідно до вимог ст. 1187 ЦК України передбачає відповідальність без вини. Заперечуючи проти причин виникнення пожежі, її розвитку, відповідач не скористався своїм правом щодо призначення повторної чи додаткової пожежно-технічної експертизи.
Доводи ОСОБА_3 акціонерного товариства „Донецькобленерго про те, що причиною пожежі могла бути несправність ввідного автомату в будинку на сходинковій клітці покажчик якого знаходиться після замикання в середньому положенні ,як вказано у акті від 10.07.2009 року (а.с.31) не підтвердженні ніякими доказами і спростовуються матеріалами про пожежу ,де вказана причина пожежі.
Сторони не заперечують, що позивач та ПАТ «Донецькобленерго»перебувають у фактичних договірних відносинах, які регулюються Правилами користування електричною енергією для населення, затвердженими постановою Кабінету Міністрів України від 26 липня 1999 року №1357 ( далі Правила).
Відповідно до вимог ст. 714 ЦК, ст.ст.24,25 Закону "Про електроенергетику" та п. п. 37, 41, 43, 46 Правил користування електричною енергією для населення, затверджених постановою Кабінету Міністрів від 26.07.99 N 1357 (з наступними змінами та доповненнями), споживач має право на отримання електроенергії, якісні характеристики якої визначені державними стандартами, та на відшкодування збитків, заподіяних унаслідок порушення його прав, а енергопостачальник зобов'язаний забезпечувати надійне та безперервне постачання електричної енергії згідно з умовами договору, а у випадку порушення умов договору, зокрема в разі відпуску електроенергії, параметри якості якої знаходяться поза межами показників, зазначених у договорі, чи надання послуг, що за якістю не відповідають вимогам нормативно-технічних документів, несе відповідальність згідно із законодавством та договором, у тому числі й за шкоду, заподіяну споживачу або його майну, в розмірі й порядку, визначених законодавством.
Виходячи з аналізу зазначених правових норм, суд відповідно до вимог ст.ст.213, 214 ЦПК України суд приходить до висновку про те, що мало місце порушення енергопостачальником умов договору і постачання електроенергії неналежної якості, параметри якої не відповідають нормативно-технічним вимогам, наявність вини енергопостачальника в заподіянні шкоди майну споживача, наявність причинного зв'язку між діями енергопостачальника щодо постачання електроенергії неналежної якості пожежою, передбаченого п. п. 49 - 51 Правил .
Відповідно до п.5 Правил охорони електричних мереж (далі Правила), затверджених постановою Кабінету Міністрів України №209 від 4 березня 1997 року, уздовж повітряних ліній електропередачі встановлюються охоронні зони електричних мереж. Пунктом 8 цих Правил встановлено заборону на висадку дерев та інших багаторічних насаджень в охоронних зонах електричних мереж.
Згідно з п.13 зазначених Правил, місцеві органи виконавчої влади мають сприяти енергопідприємствам у роботі із збереження електричних мереж, запобігання аваріям тощо.
Розпорядженням Голови Донецької обласної державної адміністрації № 186 від 18 березня 1997 року «Про забезпечення зберігання електричних мереж на території області» на райдержадміністрації, міськвиконкоми, управління комунального господарства покладено обовязок організувати роботи з розчищення трас повітряних ліній електропередачі від дерев, які знаходяться в охоронній зоні повітряних ліній електропередач та створюють перепони для їх нормальної експлуатації.
Разом з тим суд враховує, що при проведенні розслідування пожежі не було встановлено,що причиною обриву електропроводки була саме наявність дерев . З акту службового розслідування від 08.07.2009 року КП «Артемівськміськелектроавтотранс»вбачається, що можливою причиною аварії були гілки дерев (а.с.49-50). Разом з тим категоричного висновку щодо цієї обставини не має,є висновок щодо причини пожежі обриву дроту. На спростування зазначеного ніяких належних та допустимих доказів суду не надано.
У зясованих обставинах, за внутрішнім переконанням суду, відповідач діями своїх найманих працівників виконував свій обовязок з утримання електромереж для виконання договору поставки енергоресурсів через приєднану мережу перед позивачем, якому згідно з ст.ст. 5, 16 Закону України «Про захист прав споживачів»гарантується право на безпеку товару електричної енергії, що постачається. Оскільки ж відповідач всупереч ч. 5 ст. 16 Закону України «Про захист прав споживачів», у чинній на час події редакції, належними і допустимими доказами не довів дії обставин непереборної сили, порушення позивачем будь-яких правил безпеки користування електромережею, то він у звязку з виконуваними поточними роботами не вжив всіх можливих заходів для запобігання контакту дротів і збільшення напруги на вводі до внутрішньої будинкової електромережі позивача.
За правилами зворотного відсилання до ч. 2 ст. 25 Закону України «Про електроенергетику», що міститься в п. 5 ч. 1 ст. 4 Закону України «Про захист прав споживачів», чинного в редакції на час події, позивач відповідно до загальних засад застосування актів цивільного законодавства за ст. 4 ЦК України має право розраховувати на отримання відшкодування збитків та моральної шкоди згідно з ст. 1209 цього Кодексу у випадку її завдання внаслідок дії небезпечних властивостей товару, що йому переданий у власність і ним використаний. З огляду на це судом відхиляються доводи відповідача ПАТ «Донецькобленерго»про те, що відшкодування моральної шкоди не передбачено спеціальним законом, оскільки жоден з наведених Законів виключень з загального правила не має.
Виходячи з наведеного, суд дійшов висновку, що у відповідача, який несе відповідальність за дії своїх працівників згідно з ст. 1172 ЦК України, перед позивачем виникло позадоговірне зобовязання відповідно до ч. 3 ст. 16 Закону України «Про захист прав споживачів», яке він за визначенням ст. 610 ЦК України порушив. Так, відповідач через проявлену недбалість в налагоджені роботи електромережі в порушення звичайних умов договору постачання енергоресурсів протиправно за своєї вини у виборі та нагляді (простої необережності) відповідно до ст. 614 ЦК України допустив поставку позивачу електричної енергії більшої напруги від встановленої стандартом і технічними умовами споживання, тим самим, напряму спричинивши передачу позивачу небезпечного товару, яка закономірно призвела до пошкодження і виведення з ладу (знищення) речей позивача, що складає його реальні збитки, на підставі чого згідно з ч. 2 ст. 16 Закону України «Про захист прав споживачів»відповідач несе перед позивачем, як потерпілими, відповідальність за їх повне відшкодування у відповідності з ст.ст. 1209, 1210 ЦК України.
Водночас, не викликає сумнівів той факт, що протиправним пошкодженням речей позивача відповідач за визначенням п. 3 ч. 2 ст. 23 ЦК України спричинив позивачу моральну шкоду, яка підлягає відшкодуванню позивачу згідно з ст.ст. 1167, 1209 цього Кодексу з урахуванням створених позивачеві вкрай нестерпних умов проживання після пожежі та порушення його нормальних життєвих зв»язків та побуту , тривалості невиконання відповідачем свого цивільного обовязку з позадоговірного зобовязання та з урахуванням поведінки відповідача, що виразилася в ухиленні від дотримання необхідних формальностей для підтвердження позивачем своїх прав вимоги і розміру збитків, які мають істотне значення для визначення допомоги позивачу, яку він має відчути адекватно завданій його психічному здоровю шкоді. Відповідно, суд на загальних засадах справедливості та розумності згідно з ч.ч. 4, 5 ст. 23 ЦК України присуджує позивачу 5000 гривень на відшкодування завданої моральної шкоди завданої ушкодженням його психічного здоровя у звязку з пошкодженням його майна.
Що стосується вимог про стягнення суми матеріальної шкоди з врахуванням індексів інфляції ,то суд вважає ,що такі вимоги не ґрунтуються на законі і в їх задоволенні слід відмовити.
Суд також вважає ,що у задоволенні позовних вимог до ПП «Жил-сервіс1»слід відмовити ,оскільки суду не надано доказів причетності даного відповідача до заподіяння позивачеві матеріальної шкоди .
Згідно зі ст.ст.10,60 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог або заперечень.
Сторони вважали надані ними докази достатніми.
Позовні вимоги ОСОБА_2 до ОСОБА_3 акціонерного товариства „Донецькобленерго про відшкодування матеріальної та моральної шкоди - задовольнити частково.
В задоволенні решти частини позовних вимог відмовити.
У задоволенні позовних вимог ОСОБА_2 до Приватного підприємства «Жил-сервіс 1» про відшкодування матеріальної та моральної шкоди відмовити.
Рішення може бути оскаржене до Апеляційного суду Донецької області протягом 10 днів.

Суддя: О.П.Харченко .

Головуючий суддя О. П.Харченко