Справа № 2-353/11
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 квітня 2011 року Дубенський міськрайонний суд Рівненської області

в складі головуючого судді Юзьвяк Б.Г.

при секретарі Свирида М.І.

за участю адвоката Яроменко М.І(представник позивача)

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3

про визнання права власності на спадкове майно в порядку спадкування за законом та зустрічним позовом третьої особи із самостійними вимогами ОСОБА_4 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, Княгиненської сільської ради про визнання права власності на спадкове майно

ВСТАНОВИВ:

В обґрунтування позову позивачка ОСОБА_2 посилається на слідуючі обставини. ІНФОРМАЦІЯ_1 померла її мати - ОСОБА_5, яка була постійною мешканкою с.Острів Дубенського району Рівненської області, і з якою позивачка проживала однією сім'єю. Після смерті матері відкрилась спадщина на будинок по АДРЕСА_1. Спадщину позивачка прийняла своєчасно шляхом фактичного володіння житловим будинком, користування земельною ділянкою, сплатою податкових та інших платежів. Зверталась до Дубенської нотаріальної контори з приводу оформлення спадкових прав. Але було прийнято лише заяву для оформлення прав на земельний сертифікат, а через відсутність правовстановлюючих документів на будинок, було запропоновано звернутись до суду. Тому позивачка просить визнати за нею право власності на житловий будинок АДРЕСА_1.

Із зустрічним позовом в якості третьої особи, що заявляє самостійні вимоги до суду звернувся ОСОБА_4 В обґрунтування позову посилається на слідучі обставини. ІНФОРМАЦІЯ_1 померла його баба, ОСОБА_5, після смерті якої відкрилась спадщина на житловий будинок АДРЕСА_1., та на земельну ділянку площею 1,23 га, що розташована на території Княгиненської сільської ради Дубенського району. Спадкоємець першої черги, а саме дочка померлої - ОСОБА_2 із заявою про прийняття спадщини у встановлений законом строк до нотаріальної контори не зверталась і на час відкриття спадщини відповідно до вимог ч.3 ст.1268 ЦК України із своєю матір'ю не проживала. Інша дочка, ОСОБА_3 відмовилась від прийняття спадщини, про що подавала відповідну заяву.

Фактично після смерті ОСОБА_5 спадщину прийняв лише ОСОБА_4, оскільки з дитинства і на день смерті проживав в будинку із бабою. У вказаному житловому будинку зробив ремонт, та продовжує там проживати разом із своєю сім'єю до теперішнього часу, сплачує всі необхідні комунальні послуги та податки, користується всіма земельними ділянками, що належали бабі. Позивачка ОСОБА_2 з моменту одруження проживала за місцем своєї реєстрації, а саме в сусідньому будинку АДРЕСА_1, а з 1996 року по даний час постійно проживає в с.Спасів Здолбунівського району Рівненської області. При цьому вона ніколи не користувалася земельною ділянкою ОСОБА_5, не сплачувала будь-яких податків

2

чи інших платежів.

Позивач зазначає, що відповідно до ст.1258 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування, зокрема у відсутності спадкоємців попередньої черги, неприйняття спадщини спадкоємцями попередньої черги або відмови від її прийняття.

Відповідно до ч.1 ст.1265 ЦК України у п'яту чергу право на спадкування за законом мають інші родичі спадкодавця до шостого ступеня споріднення включно, причому родичі ближчого ступеня споріднення усувають від права спадкування родичів подальшого ступеня споріднення. Тому позивач вважає, що оскільки спадкоємці попередніх черг, а саме діти та рідна сестра спадкодавця спадщину у встановленому законом порядку не прийняли чи відмовились від її прийняття, спадкоємці третьої та четвертої черги відсутні, тому він в силу вимог ч.2 ст.1258 ЦК України як внук померлої отримав право на спадкування за законом у п'яту чергу.

За змістом ч.3 ст.1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст.1270 ЦК України він не заявив про відмову від неї.

Частиною 1 ст.1270 ЦК України цей строк встановлено у шість місяців з часу відкриття спадщини, тобто з ІНФОРМАЦІЯ_1 - для смерті спадкодавця ОСОБА_5

Зважаючи на викладені доводи третя особа вважає, що ним, як спадкоємцем за законом прийнято спадщину своєчасно, відповідно до вимог ч.3 ст.1268 ЦК України, до нього правомірно перейшли права та обов'язки і за ним слід визнати право власності на спадкове майно - житловий будинок, та земельну ділянку.

В судовому засіданні позивачка ОСОБА_2 підтримала свій позов, зустрічного позову не визнала, та пояснила наступне. За нею рахується будинок АДРЕСА_1, але там є лише літня кухня та хлів. Спірний будинок АДРЕСА_1 рахувався за матір'ю, яка померла в 2008 році. В цьому будинку жив син, ОСОБА_4, але працювала біля цього будинку і позивачка. Після смерті матері позивачка зверталась в нотаріальну контору, там сказали які потрібно документи і позивачка почала їх збирати, але так спадщину і не оформила. На час смерті матері позивачка проживала в с.Спасів Здолбунівського району, але два-три рази в тиждень приїзжала провідати матір. Спірний будинок будувала покійна мати, потім їй допомагав вітчим, також позивачка поки жила там, то допомагала матері. Просила матір написати на неї заповіт, щоб до будинку не мала претензій сестра, але мати відмовилась це робити. Позивачка хоче щоб будинок перейшов до неї і вона його поділись потім серед всіх своїх дітей.

Відповідач ОСОБА_3 в судовому засіданні первісного позову не визнала, зустрічний визнала, та пояснила наступне. Позивачка ОСОБА_2 є її рідною сестрою по матері. По смерті матері, ОСОБА_3 написала відмову від позову на користь сестри, але сестра цим не скористалась і не оформила спадщини у встановлений строк. Ще тоді свідок заявляла, щоб зразу переписати будинок на племінника ОСОБА_4, але в сільській раді пояснили, що це буде надто дорого коштувати. В будинку їх матері змалечку проживав її онук, ОСОБА_4, якого баба змалечку вигляділа. Він і догледів свою бабу до смерті та поховав її. Сестра ОСОБА_2 не гляділа ні свого сина ні свою матір. ОСОБА_4 з 12 років був змушений покинути школу, та піти працювати, щоб мати за що жити. Сестра ще одного сина інваліда залишала була на свою матір, а сама з 1996 року пішла з чоловіком проживати в с.Сватів Здолбунівського району. Матір свою сестра провідувала хіба раз в місяць, тай то щоб взяти гроші з її пенсії. Пенсію сина інваліда, що був на утриманні баби і то сестра забирала собі. Відповідачка просить щоб все спадкове майно залишилось її племінникові ОСОБА_4, якого виховала її покійна мати і яку він догледів до смерті, проживаючи разом з нею у спірному будинку.

Третя особа що заявляє самостійні вимоги, ОСОБА_4 первісного позову не визнав, свій зустрічний позов підтримав та пояснив наступне. Баба доглядала його з дитинства виростила його і він весь час проживав з бабою до її смерті, проживає в будинку із своєю сім'єю після смерті баби до цього часу. Мати проживала в сусідньому будинку до 1996 року, а потім виїхала з чоловіком в с.Сватів Здолбунівського району і сюди навідується лише зрідка. Після смерті баби він засіває земельну ділянку, сплачував всі платежі та податки, зробив поточний ремонт, а його мати ні землею ні платежами не цікавилась.

Представник Княгиненської сільської ради до суду не з'явився, хоча був повідомлений про час та місце розгляду справи.

3

Свідок ОСОБА_6 в судовому засіданні пояснив, що являється для позивачки ОСОБА_2 кумом, а для відповідачки ОСОБА_3 чоловіком. Після народження, фактично його хрещеник та племінник ОСОБА_4 жив зі своєю бабою, ОСОБА_5 Він прожив там своє життя, жив на час смерті баби і живе до цього часу. Доглядає за огородом, та будинком. ОСОБА_2 приписана в сусідньому будинку, де відкрито інший рахунок, мала там будувати будинок, але так толком і не побудувалась. Десь в 1996 році ОСОБА_2 пішла жити з чоловіком до нього в с.Спасів Здолбунівського району.

Свідок ОСОБА_7 в судовому засіданні показав, що проживає в с.Острів по сусідству з ОСОБА_4 ОСОБА_4 жив в тому будинку з малечку зі своєю бабою ОСОБА_5 Так і догледів її до смерті та поховав, проживає в будинку і до цього часу. Його мати, ОСОБА_2 спочатку жила з ними, а 90-х роках вийшла заміж, та вибралась до чоловіка в інший район, залишивши дитину з бабою. Чи допомагала вона сину біля будинку свідок не знає, але бачить, що ОСОБА_4 все робить сам. Щоб ОСОБА_2 доглядала свою матір на старості теж не бачив, лише кілька раз провідувала.

Свідок ОСОБА_8 в судовому засіданні показала, що проживає в с.Острів. ОСОБА_4 виріс у будинку своєї баби, яка змалечку його догледіла. Потім як баба стала стара, то вже внук її догледів, та поховав після смерті. ОСОБА_2 був час що віддавала на догляд баби (своєї матері) ще одного сина, а сама пішла жити з чоловіком в с.Спасово Здолбунівського району. І зараз в будинку проживає ОСОБА_4 зі своєю сім'єю, доглядає за будинком та господарством.

Свідок ОСОБА_9 в судовому засіданні пояснила, що вона є дружиною ОСОБА_4 Живе у спірному будинку вже п'ять років, два роки жила коли ще жива була баба чоловіка. Баба практично сама ще собі давала ради, свекруха одного разу прийшла та попрала їй речі. Ще на бабин доглян свекруха привезла двох синів - ОСОБА_10 та ОСОБА_11, а пенсію їх забирала собі. Навідувалась раз в місяць щоб забрати пенсію сина. Все по господарству в останні роки робив ОСОБА_4, а баба доглядала дітей свекрухи.

Копія свідоцтва про смерть підтверджує, що ОСОБА_5 померла ІНФОРМАЦІЯ_1. (а.с.4.)

Згідно копії свідоцтва про народження матір'ю ОСОБА_2 є ОСОБА_5. (а.с.14.)

Відповідно до копії свідоцтва про одруження ОСОБА_5 після одруження в 1959 році взяла спізвище ОСОБА_5. (а.с.5.)

ОСОБА_2 після одруження взяла прізвище ОСОБА_2, на що вказує копія свідоцтва про укладення шлюбу.(а.с.5.)

Згідно довідки Княгиненської сільської ради згідно запису в господарській гнизі, особовий рахунок НОМЕР_1, тобто житловий будинок АДРЕСА_1 рахується за ОСОБА_5, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1. (а.с.8.)

ОСОБА_3 12 вересня 2008 року підписала заяву про відмову від належної їй частки спадщини після смерті матері, ОСОБА_5, що померла ІНФОРМАЦІЯ_1 на користь своєї сестри ОСОБА_2. (а.с.9.)

Довідка Княгиненської сільської ради Дубенського району вказує на те, що разом із ОСОБА_5 на день смерті (ІНФОРМАЦІЯ_1) фактично проживав її онук, ОСОБА_4, разом із своєю сім'єю, за адресою АДРЕСА_1, де проживає по даний час. (а.с.30.)

За повідомленням Другої Дубенської Державної нотаріальної контори після смерті ОСОБА_5 нотаріальною конторою спадкова справа не заводилась. (а.с.42.)

Вислухавши пояснення сторін, свідків, ознайомившись з матеріалами справи, суд приходить до висновку, що первісний позов ОСОБА_2 безпідставний і не підлягає до задоволення, а зустрічний позов третьої особи з самостійними вимогами ОСОБА_4, є обгрунтованим і підлягає до задоволення.

При цьому суд виходить з наступних міркувань.

Відповідно до ч.2 ст.1220 ЦК України часом відкриття спадщини є день смерті особи, або день, з якого вона оголошується померлою.

Отже після смерті ОСОБА_5 спадщина відкрилась ІНФОРМАЦІЯ_1.

За змістом ч.1 ст.1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

За змістом ч.1 ст.1269 ЦК України, спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час

4

відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати до нотаріуса заяву про прийняття спадщини.

Відповідно до ч.1 ст.1272 ЦК України, якщо спадкоємець протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її.

Відповідно до ч.1 ст.1258 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Частина 2 цієї статті вказує, що кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, неприйняття спадщини спадкоємцями попередньої черги або відмови від її прийняття.

І за змістом ч.1 ст.1265 ЦК України у п'яту чергу право на спадкування за законом мають інші родичі спадкодавця до шостого ступеня споріднення включно, причому родичі ближчого ступеня споріднення усувають від права спадкування родичів подальшого ступеня споріднення.

Отже по смерті ОСОБА_5 відкрилась спадщини на яку за законом мали право її дочки, ОСОБА_2, та ОСОБА_3

ОСОБА_3 написала заяву про відмову від своєї частки у спадщині на користь ОСОБА_2 і в подальшому ніяких дій щодо прийняття спадщини не приймала.

Інша дочка, ОСОБА_2 у встановлений законом шестимісячний строк із заявою про прийняття спадщини після смерті матері не звернулась, хоча з 1996 року проживала окремо від матері. А тому відповідно до змісту ст.1272 ЦК України і ОСОБА_2, як спадкоємець першої черги вважається такою, що не прийняла спадщини після смерті матері.

За змістом ч.3 ст.1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст.1270 ЦК України він не заявив про відмову від неї.

ОСОБА_4 є внуком покійної ОСОБА_5, на час відкриття спадщини постійно проживав з нею, а отже вважається таким, що прийняв спадщину після смерті баби, бо не заявляв про відмову від спадщини.

Крім ОСОБА_4 інші особи із ОСОБА_5 не проживали, до нотаріальної контори не звертались, що що вказує відповідь нотаріальної контори про не заведення спадкової справи.

Зважаючи на викладене, керуючись ст.ст.10,60,212,218 ЦПК України, суд

Р І Ш И В:

В задоволенні позову ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про визнання права власності на спадкове майно в порядку спадкування за законом - відмовити за безпідставністю вимог.

Зустрічний позов третьої особи із самостійними вимогами ОСОБА_4 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, Княгиненської сільської ради про визнання права власності на спадкове майно - задоволити.

Визнати за ОСОБА_4, право власності на спадкове майно після смерті ОСОБА_5, а саме на житловий будинок АДРЕСА_1, та земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 1,23 га, яка розташована на території Княгиненської сільської ради і належала ОСОБА_5 на підставі державного акта на право приватної власності на землю серії НОМЕР_2.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Рівненської області протягом 10 днів з дня виготовлення повного тексту рішення, через Дубенський міськрайонний суд. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом 10 днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення набирає законної сили у разі неподання апеляційної скарги у вказані строки. У разі подання апеляційної скарги, рішення набирає законної сили за результатами розгляду справи у апеляційній інстанції.

Суддя: