АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Категорія - 27 (1У) суддя Дурасова Ю.В.
Суддя-доповідач ОСОБА_1
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 березня 2011 року колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Дніпропетровської області у складі:

головуючого: судді: Зубакової В.П.,

суддів: Неклеси В.І., Остапенко В.О.

при секретарі: Бондаренко І.В.

розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Кривому Розі цивільну справу за апеляційною скаргою представника відповідача ОСОБА_2 акціонерного товариства ОСОБА_3 Аваль на рішення Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу від 07 вересня 2010 року по справі за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_5, ОСОБА_2 акціонерного товариства ОСОБА_3 Аваль, третя особа приватний нотаріус Криворізького міського нотаріального округу ОСОБА_6, про визнання договору іпотеки недійсним .

Особи, що беруть участь у розгляді справи:

представник відповідача ОСОБА_2 акціонерного товариства ОСОБА_3 Аваль ОСОБА_7, -

ВСТАНОВИЛА:

В серпні 2010 року позивачка ОСОБА_4 звернулася до суду з позовом до відповідачів ОСОБА_5 і ОСОБА_2 акціонерного товариства ОСОБА_3 Аваль ( далі ПАТ «ОСОБА_3 Аваль») та, уточнивши в подальшому позовні вимоги, просила визнати недійсним договір іпотеки № 12/110-10/431/1 від 20.10.2008 року, укладений між ВАТ «ОСОБА_3 Аваль» та ОСОБА_5 посилаючись на те, що їй належить право власності на об`єкт нерухомого майна, переданого в іпотеку за цим договором.

Рішенням Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу від 07 вересня 2010 року позовні вимоги ОСОБА_4 задоволено та визнано недійсним договір іпотеки № 12/110-10/431/1 від 20.10.2008 року, укладений між ВАТ «ОСОБА_3 Аваль» та ОСОБА_5

В апеляційній скарзі представник відповідача ПАТ «ОСОБА_3 Аваль» ставить питання про скасування рішення суду та ухвалення нового про відмову в задоволенні позовних вимог, посилаючись на те, що ОСОБА_5, на момент укладення договору іпотеки, була власником нерухомого майна на підставі договору купівлі-продажу від 20.10.2008 року, укладеного між ОСОБА_4 та ОСОБА_5 та зареєстрованого в Державному реєстрі правочинів.

Кредитні кошти ОСОБА_5 надавалися Банком для придбання нерухомості у м. Кривому Розі, по вул. Балакіна, 26а, яка потім стала предметом іпотеки, а тому до спірних правовідносин необхідно застосовувати норми ч.5 ст. 18 ЗУ «Про іпотеку», які судом не застосовано.

Прийшовши до висновку, що до моменту державної реєстрації права власності в КП «Криворізьке БТІ» у ОСОБА_5 не виникло право на розпорядження купленою нерухомістю, суд не надав обгрунтування свого висновку з посиланням на норми закону.

В судове засідання не з»явилися позивачка, відповідачка ОСОБА_5, їхні представники та третя особа, які були повідомлені про дату, час та місце слухання справи в установленому законом порядку та не повідомили суд про причини своєї неявки. Клопотання представника відповідачки ОСОБА_5 ОСОБА_8 відкласти розгляд справи в зв»язку з його хворобою, колегія суддів не задовольнила, так як оцінює дії відповідачки та її представника, щодо неодноразового подання заяви про відкладення розгляду справи як зловживання процесуальними правами згідно ч.3 ст. 27 ЦПК України. За таких підстав, колегія судів ухвалила про відсутність поважних причин для відкладення розгляду справи.

Заслухавши суддю доповідача, представника відповідача ОСОБА_2 акціонерного товариства ОСОБА_3 Аваль, яка підтримала доводи апеляційної скарги, перевіривши законність та обгрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги та заявлених позовних вимог, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, а рішення суду скасуванню з ухваленням нового рішення про відмову в задоволенні позовних вимог згідно п. п. 3, 4 ч.1 ст. 309 ЦПК України у звязку з невідповідністю висновків суду обставинам справи і неправильним застосуванням норм матеріального права.

Судом першої інстанції встановлено та не оспорюється сторонами, що ОСОБА_4 на підставі свідоцтва про право власності від 18.06.2010 року (рішення виконавчого комітету Криворізької міської ради «Про оформлення прав власності на об»єкти нерухомого майна» від 16.06.2010 року № 150) належало нежиле приміщення з підвалом, загальною площею 980,0кв.м., яке вона продала ОСОБА_5 відповідно до договору купівлі-продажу від 20.10.2008 року.(а.с.7-8). Того ж дня 20.10.2008 року ОСОБА_5 уклала договір іпотеки вказаного нерухомого майна з ПАТ « ОСОБА_3 банк Аваль».

Тобто, відносини між сторонами по справі регулюються нормами ЦК України та ЗУ « Про іпотеку».

Ухвалюючи рішення про визнання договору іпотеки № 12/110-10/431/1 від 20.10.2008 року укладеного між ПАТ « ОСОБА_3 банк Аваль» та ОСОБА_5, посвідченого приватним нотаріусом КМНО ОСОБА_6 за номером в Реєстрі 7157 недійсним, суд виходив з того, що з боку відповідачки ОСОБА_5 мало місце істотне порушення вимог ст.ст. 5,18 ЗУ « Про іпотеку», а саме відносно майна яке не може бути відчуженим, так як на момент укладання спірного договору заставне майно належало ОСОБА_4, а не ОСОБА_5, яка уклавши договір купівлі-продажу заставного майна 20.10.2008 року, не зареєструвала його в органах державної реєстрації.

Проте, з такими висновками суду погодитися не можна.

Відповідно до ст. 657 ЦК України договір купівлі-продажу нерухомості у м. Кривому Розі по вул. Балакіна,26а, між ОСОБА_5 та ОСОБА_4 був укладений у письмовій формі, нотаріально посвідчений та проведено його державну реєстрацію відповідно до копії витягу №6659332 проведеного в Державному реєстрі правочинів від 20.10.2008 року. Зазначена реєстрація була проведена відповідно до Тимчасового порядку державної реєстрації право чинів, затвердженого Постановою КМ України №671 від 26.05.2004 року

Після державної реєстрації договору купівлі-продажу у Державному реєстрі правочинів ОСОБА_5 мала право, як власник майна, його відчужувати, а відповідно і передавати в іпотеку. Зазначеним правом власника ОСОБА_5 скористалась уклавши з ПАТ «ОСОБА_3 Аваль» договір іпотеки, відповідно до ст. 5 ЗК України «Про іпотеку» зазначивши про наявність у неї предмету іпотеки - спірного майна.

Тобто, своїми діями ОСОБА_5 підтвердила, що саме вона є власником майна придбаного відповідно до договору купівлі - продажу від 20.10.2008 року, а тому вона як власник має право ним розпоряджатися на свій розсуд.

Із досліджених в судовому засіданні в суді першої інстанції доказів не вбачається істотних порушень при укладанні договору іпотеки з боку відповідача ПАТ «ОСОБА_3 Аваль», а саме вимог ч.1 ст. 18 ЗУ « Про іпотеку», так як закон вимагає зазначення реєстраційних даних предмету іпотеки, а не іпотекодавця, а відповідно до ч.5 ст. 18 зазначеного закону у разі, якщо іпотекою забезпечується повернення позики, кредиту для придбання нерухомого майна яке передається в іпотеку, договір купівлі-продажу цього нерухомого майна та іпотечний договір можуть укладатися одночасно.

Не реєстрація самого договору купівлі-продажу заставного майна в органах БТІ не тягне за собою підстав для розірвання договору, або визнання його недійним відповідно до ст.. 203,216 ЦК України.

Крім того, судом першої інстанції не було взято до уваги той факт, що відповідно до п.4.1.12 договору іпотеки, позивачка зобов»язана була своєчасно повідомляти ПАТ «ОСОБА_3 Аваль», як іпотекодержателя, про будь-які обставини, що можуть негативно вплинути на його права, а згідно з п.5.2. договору іпотеки іпотекодавець має право вчинювати будь-які юридичні дії щодо предмету іпотеки виключно на підставі письмової згоди іпотекодержателя. Відповідачка ОСОБА_5, як іпотекодавець, не повідомивши відповідача ПАТ «ОСОБА_3 Аваль», звернулася в суд з позовом про розірвання договору купівлі продажу, предметом якого є нерухомість, яка одночасно є предметом договору іпотеки, укладеного між нею і Банком. Під час укладання договору іпотеки відповідачка ОСОБА_5 не повідомляла ні ПАТ «ОСОБА_3 Аваль», ні нотаріуса про те, що позивачка по справі, не виконала умови договору купівлі продажу та не передала їй ключі та технічну документацію на приміщення, а після укладання договору іпотеки позивачка жодного разу не повідомляла ПАТ «ОСОБА_3 Аваль» про існування перешкод з боку колишнього власника у володінні та користуванні предметом іпотеки. Тобто, своїми діями стверджувала, що ніяких сумнівів у іпотекодержателя, щодо надання коштів під придбане, згідно з договором купівлі-продажу від 20 жовтня 2008 року у ОСОБА_4 майно, бути не може.

Зазначеними доказами повністю спростовується твердження позивачки щодо істотних порушень умов договору зі сторони ПАТ « ОСОБА_3 Аваль».

За таких обставин, колегія суддів вважає, що районний суд дійшов помилкового висновку щодо істотних порушень умов договору іпотеки № 12/110-40/431 від 20.10.2008 року.

Оскільки відсутні підстави для визнання зазначеного договору іпотеки недійним, то не можна визнати обґрунтованим висновок суду про задоволення позову ОСОБА_4

На підставі викладеного, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга представника відповідача ПАТ «ОСОБА_3 Аваль» підлягає задоволенню, а рішення суду скасуванню на підставі п.п. 3, 4 ч.1 ст. 309 ЦПК України з ухваленням нового рішення про відмову в задоволенні позовних вимог ОСОБА_4 до ОСОБА_5, ПАТ «ОСОБА_3 Аваль», третя особа без самостійних вимог приватний нотаріус Криворізького міського нотаріального округу ОСОБА_6 про визнання договору іпотеки недійсним.

.Керуючись ст.ст. 303, 307, п.п. 3, 4 ч.1 ст. 309, 313, 314, 316 ЦПК України, колегія суддів, -

В И Р І Ш И Л А:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_2 акціонерного товариства «ОСОБА_3 Аваль» - задовольнити.

Рішення Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу від 07 вересня 2010 року скасувати і ухвалити нове рішення.

У задоволенні позову ОСОБА_4 до ОСОБА_5, ОСОБА_2 акціонерного товариства «ОСОБА_3 Аваль», третя особа без самостійних вимог приватний нотаріус Криворізького міського нотаріального округу ОСОБА_6 про визнання договору іпотеки недійсним - відмовити.

Рішення набирає законної сили з моменту його проголошення, але може бути оскаржено у касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня набрання ним законної сили.

Головуючий:

Судді: