Дніпровський районний суд м.Дніпродзержинська
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 липня 2011 року Дніпровський районний суд м.Дніпродзержинська

Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді Байбара Г.А.,

при секретарі Волошиній О.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Дніпродзержинську цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Фонду комунальної власності м.Дніпродзержинська Дніпродзержинської міської Ради, треті особи - Третя Дніпродзержинська Державна нотаріальна контора, Обласне комунальне підприємство «Дніпродзержинське бюро технічної інвентаризації», про визначення спадкової частки та визначення частки співвласника в праві спільної сумісної власності,

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернувся в суд з позовом до Фонду комунальної власності м.Дніпродзержинська Дніпродзержинської міської Ради, треті особи - Третя Дніпродзержинська Державна нотаріальна контора, Обласне комунальне підприємство «Дніпродзержинське бюро технічної інвентаризації», в якому просить суд: визнати спадкову долю у вигляді 1/2 частки у праві спільної сумісної власності на житлове приміщення, розташоване за адресою: пр..Металургів, 76в кв.116 у м.Дніпродзержинську, житловою площею 40,3 кв.м., загальною площею 71,3 кв.м., після смерті ОСОБА_2, померлої 08 червня 2010 року; визначити за ним, як за співвласником, долю в праві спільної сумісної власності у вигляді 1/2 частки житлового приміщення, розташованого за адресою: пр..Металургів, 76в кв.116 у м.Дніпродзержинську, житловою площею 40,3 кв.м., загальною площею 71,3 кв.м., з подальшою реєстрацією права власності в органах державної реєстрації.

В обгрунтування позову зазначив, що його батьками є ОСОБА_3 та ОСОБА_2. Згідно договорів купівлі-продажу від 08 квітня 2006 року йому та його матері, ОСОБА_2, належить на праві спільної сумісної власності квартири № 116, що знаходить у будинку № 76 по пр..Металургів у м.Дніпродзержинську. Квартира складається з трьох ізольованих кімнат житловою площею 40,3 кв.м, загальною площею 71,3 кв.м. 19 грудня 2007 року матір'ю був зроблений заповіт на його ім'я на все належне їй майно. 08 червня 2010 року його мати, ОСОБА_2 померла. Після її смерті відкрилась спадщина на належну їй частку квартири, розташованої за адресою: пр..Металургів, 76 кв.116 у м.Дніпродзержинську. Єдиним спадкоємцем першої черги після її смерті є він, син померлої. Інших спадкоємців ні за законом, ні за заповітом немає. У встановленому законом порядку він звернувся до Третьої Дніпродзержинської державної нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини після смерті матері в порядку спадкування за заповітом. 04 лютого 2011 року постановою державного нотаріуса Третьої Дніпродзержинської державної нотаріальної контори йому було відмовлено у видачі свідоцтва про право власності в порядку спадкування за законом, у зв'язку з неможливістю визначення частки у спадковому майні за померлою і для вирішення цього питання рекомендовано звернутися до суду. Тому, у теперішній час, вирішуючи питання про визначення спадкової частки для прийняття спадщини, вважає за можливе визначити також і свою долю співвласника житлового приміщення в розмірі 1/2 частини, для того, щоб він міг розпоряджатися належним йому майном.

Позивач ОСОБА_1 в судове засідання не з'явився, надав суду заяву про розгляд справи за його відсутності.

Представник відповідача - Фонду комунальної власності м.Дніпродзержинська в судове засідання не з'явився. У відзиві на позов заявлено про розгляд справи за відсутності представника Фонду.

Від третіх осіб: Третьої Дніпродзержинської державної нотаріальної контори та Обласного комунального підприємства «Дніпродзержинське бюро технічної інвентаризації» до суду надійшли клопотання про розгляд справи за відсутності їх представників.

Відповідно ч.2 ст. 158, п.2 ч.1 ст. 169 ЦПК України, суд ухвалив розглянути цивільну справу за відсутності сторін та представників третіх осіб, на підставі наявних в ній даних і доказів.

Вивчивши матеріали справи та дослідивши письмові докази у справі, суд вважає, що позов підлягає задоволенню.

В судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_1 та ОСОБА_2, натежала на праві спільної сумісної власності квартира № 116 у житловому будинку № 76в по проспекту Металургів в м. Дніпродзержинську, що підтверджується витягами про реєстрацію права власності на нерухоме майно від 03.05.2006р., договорами купівлі продажу частини квартири від 08.04.2006 року /а.с. 12- 15/.

Квартира складається з трьох житлових кімнат площею 19,0 кв.м., 11,6 кв.м і 9,7 кв.м., має житлову площу 40,3 кв.м. та загальну площу 71,3 кв.м., що підтверджується технічним паспортом та свідоцтвом про право власності /а.с.21-22/.

Згідно заповіту від 19 грудня 2007 року, ОСОБА_2 на випадок своєї смерті, всі права та обов'язки, а також все інше майно де б воно не було та з чого б воно не складалося і взагалі все те, що буде належати їй на день смерті, і на що вона за законом мала б право, заповіла ОСОБА_1 (а.с.20).

08 червня 2010 року померла ОСОБА_2, що підтверджується свідоцтвом про смерть (а.с. 18). Після її смерті відкрилася спадщина у вигляді частини квартири № 116 будинку №76в по пр..Металургів у м. Дніпродзержинську.

Позивач ОСОБА_1 звернувся протягом 6 місяців після її смерті з заявою про прийняття спадщини до Третьої Дніпродзержинської державної нотаріальної контори, таким чином прийнявши спадщину. Але постановою нотаріуса від 04.02.2011 року йому було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину після померлої ОСОБА_2 на частку квартири, в зв'язку з тим з неможливістю визначити частку вищезазначеної квартири за померлою. Було рекомендовано звернутися до суду для вирішення питання по суті (а.с.8).

Суд вважає доведеним те, що ОСОБА_2 була матір'ю ОСОБА_1,що підтверджується свідоцтвом про народження (а.с. 10).

Згідно ч.1 ст. 355 ЦК України, майно, що є у власності двох або більше осіб (співвласників), належить їм на праві спільної власності (спільне майно).

Згідно ч.1 ст. 368 ЦК України, спільна сумісна власність двох або більше осіб без визначення часток кожного з них у праві власності є спільною сумісною власністю.

Згідно ст. 372 ЦК України, майно, що є у праві спільної сумісної власності, може бути поділене між співвласниками за домовленістю між ними. У разі поділу майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними або законом.

Суду не надано доказів того, що між співвласниками квартири № 116 у житловому будинку № 76в по проспекту Металургів у м. Дніпродзержинську була якась домовленість відносно часток у спільній власності на квартиру. Тому суд вважає, що частки у праві спільної власності на квартиру між співвласниками ОСОБА_1 та ОСОБА_2 були рівними. Таким чином, кожному із співвласників належало по 1/2 частці квартири.

Спадковим майном після померлої ОСОБА_2 є 1/2 частина квартири № 116 у житловому будинку № 76в по проспекту Металургів у м.Дніпродзержинську

За позивачем, як за співвласником, також має бути визначено частку у праві спільної власності на квартири № 116 у житловому будинку № 76в по проспекту Металургів у м.Дніпродзержинську в розмірі 1/2 частини цієї квартири.

На підставі викладеного, керуючись статтями 8, 10, 11, 60, 158, 169, 209, 212-215 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Задовольнити позов ОСОБА_1 до Фонду комунальної власності м.Дніпродзержинська Дніпродзержинської міської Ради, треті особи: Третя Дніпродзержинська Державна нотаріальна контора, Обласне комунальне підприємство «Дніпродзержинське бюро технічної інвентаризації», про визначення спадкової частки та визначення частки співвласника в праві спільної сумісної власності.

Визначити, що померлій 08.06.2010 року ОСОБА_2 належала 1/2 частина квартири № 116 у житловому будинку № 76в по проспекту Металургів у м. Дніпродзержинську Дніпропетровської, яка являється спадковим майном після її смерті.

Визначити, за ОСОБА_1, як за співвласником, частку у праві сумісної власності на квартиру № 116 у житловому будинку № 76в по проспекту Металургів у м. Дніпродзержинську Дніпропетровської в розмірі 1/2 іастини зазначеної квартири, з подальшою реєстрацією права власності в органах державної реєстрації.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку через суд першої інстанції шляхом подачі в 10 - денний строк з дня його проголошення (отримання) апеляційної скарги.

Суддя: Г.А. Байбара