У Х В А Л А

15.08.2011 року, суддя Володарського районного суду Київської області, ОСОБА_1, розглянувши заяву ОСОБА_2 по справі 2-203/11 р. за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про поділ спільного майна подружжя про повернення судових витрат,

В С Т А Н О В И В:

В травні 2011 року, ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом про поділ спільного майна подружжя, мотивуючи його тим, 28 травня 2008 року було розірвано шлюб між ним та ОСОБА_3. За час спільного проживання подружжям було придбано нерухоме майно. Тому ОСОБА_2 просив суд поділити майно набуте ним за час перебування в шлюбі з ОСОБА_3, виділивши кожному по Ѕ частки всього майна.

Згідно поданих заяв позивачем по первісному позову та позивачем по зустрічному позову, по даній справі судом винесено ухвалу про залишення позовної заяви без розгляду.

Оскільки при подачі позову, позивачем було сплачено судові витрати, а тому він подав заяву про повернення судового збору та коштів на оплату витрат на інформаційно-технічне забезпечення судової справи.

Оглянувши заву та матеріали справи, суд прийшов до висновку, що заява ОСОБА_2 підлягає до задоволення з наступних підстав.

ОСОБА_2 завернувся до суду з позовом про поділ спільного майна подружжя.

Відповідно до ст. 3 Декрету Кабінету Міністрів України «Про державне мито», при подачі позову ОСОБА_2 було сплачене державне мито в сумі 1470 гривен, що підтверджується квитанцією № 1141/з79 від 29.04.2011 року.

Також ОСОБА_2 при подачі позову до суду було сплачено витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду судової справи в сумі 120 грн., що стверджується квитанцією № 1141/з80 від 29.04.2011 року.

Ст. 83 ч. 1 п. 2 ЦПК України, вказує, що сплачена сума судового збору повертається за ухвалою суду у разі залишення заяви без розгляду.

Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 83 ЦПК України, сплачена сума коштів на оплату витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи повертається за ухвалою суду у разі залишення заяви без розгляду.

Згідно п. 16 розділу 4 Інструкції про порядок обчислення та справляння державного мита, затвердженої наказом Головної державної податкової інспекції України від 22.04.1993 року, державне мито повертається фінансовим органом того району чи міста, до бюджету якого воно надійшло.

Відповідно до п. 17 розділу 4 даної Інструкції, повернення державного мита проводиться на підставі заяви платника, поданої ним протягом року з дня зарахування державного мита до бюджету, відповідного органу, що справляє мито.

Враховуючи вищевикладене, заява ОСОБА_2 обґрунтована, і тому її слід задовольнити.

Керуючись ст. 8 Декрету Кабінету Міністрів України «Про державне мито», ст. 83 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

Заяву ОСОБА_2 по справі 2-203/11 р. за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про поділ спільного майна подружжя про повернення судових витрат задоволити.

Зобовязати Володарську селищну раду Київської області повернути ОСОБА_2, державне мито в сумі 1470 грн., сплачене 29.04.2011 року згідно квитанції № 1141/з79.

Зобовязати ГУ ДКУ в Київській області повернути ОСОБА_2, витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду судової справи в сумі 120 грн., сплачене 29.04.2011 року згідно квитанції № 1141/з80.

Ухвала остаточна, оскарженню не підлягає.

Суддя: М. М. Юзвик