Справа № 2-о-14/11
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05.04.2011 року Таращанський районний суд Київської області в складі:

головуючого: Бабоїд О. М.

при секретарі - Чижевська М.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні м.Тараща справу за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа: Плосківська сільська рада Таращанського району Київської обалсті про визнання факту належності пр.д.та, -

встановив:

Заявниця звернулася до суду з даною заявою.

В судове засідання не зявилася, про час та місце розгляду справи належним чином повідомлена, про причини неявки суд не повідомила, проте в заяві зазначила, що просить суд розглядати заяву без її участі та без фіксування судового процесу технічними засобами, заявлені вимоги підтримує в повному обсязі.

Представник заінтересованої особи в судове засідання не зявився, про час та місце розгляду справи належно повідомлений, про причини неявки суду не повідомив, проте надав до суду заяву, в якій просить розглядати справу без участі представника сільської ради та без фіксування судового процесу технічними засобами, заявлені вимоги визнає в повному обсязі.

Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Згідно з ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності до того законних підстав ухвалює рішення про задоволення заяви.

Судом встановлено, що, не склавши за життя заповіту, 08.08.2010 року ОСОБА_2 помер і після його смерті відкрилася спадщина.

Заявниця вважає себе спадкоємцем другої черги, оскільки є рідною сестрою спадкодавця.

Коли заявниця звернулася до Державної нотаріальної контори із заявою про видачу Свідоцтва про право на спадщину за законом їй було відмовлено, в звязку з тим, що в документах, які підтверджують родинні стосунки з спадкодавцем є ряд помилок та запропоновано звернутися до суду.

В Свідоцтвах про народження та смерті по батькові спадкодавець значиться «Федорович». У її Свідоцтві про народження вона по батькові значиться Федосьєвна, батько записаний «Фидось», по паспорту вона-Феодосіївна.

Згідно довідки № 131/1028 від 14.08.2009 року Інституту мовознавства ім.. Потебні імена «Феодосій», «Федосій», «Федот», «Федось», та «Тодосій» мають однакове етимологічне значення і вважаються цілком ідентичними.

Про те, що спадкодавець і спадкоємиця є рідними братом та сестрою, свідчать записи в по господарських книгах № 6 Плосківської сільської ради за 1951-1959 роки, 1958-1960 роки, 1961-1965 роки, в яких їх батько записаний як ОСОБА_3, мати ОСОБА_4, позивачка ОСОБА_5, брат ОСОБА_6.

Відповідно до довідки №32 від 31.01.2011 року Плосківської сільської ради Таращанського району Київської області ОСОБА_2 та ОСОБА_1 є рідними братом та сестрою.

Отже, той факт, що заявниця та померлий ОСОБА_2 були рідними братом та сестрою повністю доведений в судовому засіданні.

У відповідності до вимог ст. 256 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення фактів, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не встановлено іншого порядку їх встановлення.

Факт, про встановлення якого просить заявниця, має для неї юридичне значення, оскільки надає право на одержання в нотаріальній конторі Свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті ОСОБА_2, який помер 08.08.2010 року.

Вказані обставини стверджуються матеріалами справи, вивченими в судовому засіданні.

Таким чином, заява підлягає задоволенню.

Судові витрати заявниця бере на себе.

Керуючись ст. 10, 11, 15, 57-61, 88, 234, 235, 256 259 ЦПК України, суд,-

вирішив:

Заявниця звернулася до суду з даною заявою.

В судове засідання не зявилася, про час та місце розгляду справи належним чином повідомлена, про причини неявки суд не повідомила, проте в заяві зазначила, що просить суд розглядати заяву без її участі та без фіксування судового процесу технічними засобами, заявлені вимоги підтримує в повному обсязі.

Представник заінтересованої особи в судове засідання не зявився, про час та місце розгляду справи належно повідомлений, про причини неявки суду не повідомив, проте надав до суду заяву, в якій просить розглядати справу без участі представника сільської ради та без фіксування судового процесу технічними засобами, заявлені вимоги визнає в повному обсязі.

Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Згідно з ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності до того законних підстав ухвалює рішення про задоволення заяви.

Судом встановлено, що, не склавши за життя заповіту, 08.08.2010 року ОСОБА_2 помер і після його смерті відкрилася спадщина.

Заявниця вважає себе спадкоємцем другої черги, оскільки є рідною сестрою спадкодавця.

Коли заявниця звернулася до Державної нотаріальної контори із заявою про видачу Свідоцтва про право на спадщину за законом їй було відмовлено, в звязку з тим, що в документах, які підтверджують родинні стосунки з спадкодавцем є ряд помилок та запропоновано звернутися до суду.

В Свідоцтвах про народження та смерті по батькові спадкодавець значиться «Федорович». У її Свідоцтві про народження вона по батькові значиться Федосьєвна, батько записаний «Фидось», по паспорту вона-Феодосіївна.

Згідно довідки № 131/1028 від 14.08.2009 року Інституту мовознавства ім.. Потебні імена «Феодосій», «Федосій», «Федот», «Федось», та «Тодосій» мають однакове етимологічне значення і вважаються цілком ідентичними.

Про те, що спадкодавець і спадкоємиця є рідними братом та сестрою, свідчать записи в по господарських книгах № 6 Плосківської сільської ради за 1951-1959 роки, 1958-1960 роки, 1961-1965 роки, в яких їх батько записаний як ОСОБА_3, мати ОСОБА_4, позивачка ОСОБА_5, брат ОСОБА_6.

Відповідно до довідки №32 від 31.01.2011 року Плосківської сільської ради Таращанського району Київської області ОСОБА_2 та ОСОБА_1 є рідними братом та сестрою.

Отже, той факт, що заявниця та померлий ОСОБА_2 були рідними братом та сестрою повністю доведений в судовому засіданні.

У відповідності до вимог ст. 256 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення фактів, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не встановлено іншого порядку їх встановлення.

Факт, про встановлення якого просить заявниця, має для неї юридичне значення, оскільки надає право на одержання в нотаріальній конторі Свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті ОСОБА_2, який помер 08.08.2010 року.

Вказані обставини стверджуються матеріалами справи, вивченими в судовому засіданні.

Таким чином, заява підлягає задоволенню.

Судові витрати заявниця бере на себе.

Керуючись ст. 10, 11, 15, 57-61, 88, 234, 235, 256 259 ЦПК України, суд,-

Головуючий:ОСОБА_7.