Дніпровський районний суд м.Дніпродзержинська
справа №2-118/2011
РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 березня 2011 року Дніпровський районний суд м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді Байбара Г.А.,

при секретарі Волошиній О.М.,

за участю представника позивача ОСОБА_1О та представника відповідача ОСОБА_2, розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Дніпродзержинську цивільну справу за позовом відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України в м. Дніпродзержинську до ОСОБА_3, ОСОБА_4 про стягнення помилково нарахованих та виплачених страхових сум, -

ВСТАНОВИВ:

Відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України в м. Дніпродзержинську звернулося до суду з позовом до ОСОБА_3, ОСОБА_4, в якому просило стягнути з відповідачів на його користь суму помилково нарахованих та одержаних страхових виплат в розмірі 7 855,56 грн. з кожного, а всього 15 711,12 грн.

В обґрунтування позову зазначено, що відповідно до рішення Дніпровського районного суду м. Дніпродзержинська від 20.04.2007 р. у справі № 2-736/2007р. встановлено розмір середньої заробітної плати загиблого від нещасного випадку ОСОБА_5, який стався 17 березня 2004 року на ВАТ «Балцем», та складав на момент страхового випадку 504,72 грн. В травні 2007 року відповідачі звернулися до відділення виконавчої дирекції в м. Дніпродзержинську із заявою щодо формування справи про страхові виплати особам, які мають на них право. Відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності» від 23.09.1999 р. № 1105-XIV позивач сформував справу про страхові виплати потерпілого від нещасного випадку на виробництві, що стався 17.03.2004 р. із ОСОБА_4, де визначив коло осіб, які мають право на страхові виплати у разі смерті потерпілого, членів його сім'ї. Постановою від 26.11.2007 р. № 10 позивач призначив одноразову допомогу в разі смерті потерпілого його сім'ї в розмірі 61831,80 грн. з виплатою в грудні 2007 р. Позивач зазначає, що розмір одноразової допомоги в разі смерті потерпілого його сім'ї він розраховував виходячи з норм, передбачених п.12 «Порядку обчислення середньої заробітної плати (доходу) для розрахунку виплат за загальнообов'язковим державним соціальним страхуванням» від 26.09.2001р. № 1266, тобто якщо на момент виникнення права на страхові виплати минуло більше року з дня настання страхового випадку, середня заробітна плата обчислюється виходячи з розміру заробітної плати перед настанням нещасного випадку на виробництві з урахуванням її корегування за формулою: 3 = Зн х С:М, де 3- середньомісячна заробітна плата застрахованої особи; Зн- середньомісячна заробітна плата найманих працівників, занятих в економіці України, за календарний рік, що передує року, з якого призначається страхова виплата; С- сума коефіцієнтів заробітної плати застрахованої особи за кожний місяць розрахункового періоду; М-кількість календарних місяців у розрахунковому періоді. Оскільки середня заробітна плата потерпілому ОСОБА_4 була встановлена в судовому порядку, то позивач провів коригування середньої заробітної плати загиблого ОСОБА_4 із наступного: 1041,47 х 09895 : 1 = 1030,53, де 1041,47 - річна середньомісячна заробітна плата по економіці України за 2006 р.; 0,9895 = 504,72:510.06 - коефіцієнт коригування заробітної плати; 504,72 - середня заробітна плата за рішенням суду, 510,06 - заробітна плата в галузях національної економіки. Таким чином позивач, відкоригувавши середню заробітну плату, встановив її у розмірі 1030,53 грн. для розрахунку одноразової страхової виплати в разі смерті потерпілого його сім'ї та для нарахування одноразової допомоги утриманцям загиблого. Відповідно до особистих заяв відповідачів їхні частини одноразової допомоги були перераховані на розрахунковий рахунок матері ОСОБА_6 в Ощадбанку України № 3293/050. Відповідно рішення Дніпровського районного суду м. Дніпродзержинська від 17.03.2008 р., яким встановлено факт знаходження ОСОБА_3 та ОСОБА_4 на утриманні ОСОБА_5, та на підставі заяв від 07.04.2008 р. відповідачів, керуючись пунктом 7, 12 статті 34 Закону України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності» позивач призначив доплату страхової виплати «одноразова допомога утриманцям в разі смерті потерпілого» в розмірі 12366,36 грн. для ОСОБА_3 та 12366,36 грн. для ОСОБА_4. 09 жовтня 2008 року відповідачі звернулися до відділення виконавчої дирекції Фонду в м. Дніпродзержинську із листом про роз'яснення порядку нарахування одноразової допомоги, де вважали, що позивач помилився при розрахунку останньої та не відкоригував її. На той час, станом на 01.03.2008 р. було здійснено корегування заробітної плати ОСОБА_4 на коефіцієнт підвищення страхових виплат 1,125 для здійснення перерахунку розміру страхових виплат утриманки ОСОБА_7 (доньки загиблого) відповідно пункту 3.8.2 Порядку призначення, перерахування та проведення страхових виплат затвердженого Постановою правління Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України 27.04.2007 N 24. Таким чином, середня заробітна плата відкоригована для нарахування страхових виплат, станом на момент набрання чинності рішення Дніпровського районного суду від 17.03.2008 р. у справі № 2-0-23/2008 р. була розрахована з відкоригованої середньої заробітної плати загиблого ОСОБА_4, помноженої на 1,125 - коефіцієнт підвищення страхових виплат, на який перераховують останні щорічно на 01 березня, та становила 1030,53 грн. х 1,125 = 1159,35 грн. Позивач зробив новий розрахунок одноразової допомоги утриманцям, який повинен бути не меншим за однорічний заробіток потерпілого та становив 1159,35 х 12 = 13912,20 грн. Так між нарахованим раніше та розрахованим на час звернення, розміром одноразової допомоги утриманцям потерпілого, різниця становила 12366,36 грн. - 13912,20 грн. = 1545,84 грн., яку позивач, відповідно постановам від 17.11.2008 р. № 0405/1767/1767.4/6 та № 0405/1767/1767.3/5 призначив та виплатив відповідачам, як доплату страхової виплати «одноразова допомога утриманцям в разі смерті потерпілого» кожному. Але позивач вважає, що при розрахунку зазначеної страхової виплати була допущена розрахункова помилка, що призвела до нарахування надмірних коштів яка виплачена відповідачам, та посилається на Порядок № 1266 пункт 12 якого начебто не поширюються на відповідачів, оскільки не встановлено ступінь втрати працездатності, вважаючи, що цей пункт стосується лише застрахованих осіб, з якими стався нещасний випадок на виробництві, яким встановлений ступінь втрати працездатності та коли від дати настання страхового випадку до дати встановлення МСЕК ступеня втрати працездатності минуло більше року. Також позивач посилається на те, що відповідно до програмного забезпечення обробки даних у відділенні виконавчої дирекції в м. Дніпродзержинську встановлена комп'ютерна програма яка проводить нарахування страхового відшкодування автоматично. В квітні 2010 року у позивача була проведена перевірка правильності призначення страхових виплат потерпілим на виробництві вищестоящою організацією, якою була визначена помилка в розрахунку та виплаті страхових сум, а саме: для розрахунку розміру одноразової допомоги утриманцям повинна була братися середня заробітна плата загиблого ОСОБА_4, встановлена в судовому порядку без проведення коригування, тобто 504,72 грн. а сума одноразової допомоги утриманцям повинна становити 504,72 х 12 = 6056,64 грн. Таким чином, різниця між помилково нарахованими та виплаченими сумами, та такими, що необхідно було виплатити утриманцям в разі смерті потерпілого від нещасного випадку на виробництві становить 13912,20 грн. - 6056,64 грн. = 7855,56 грн., які позивач, посилаючись на норми Закону України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності», просить стягнути з кожного.

В судовому засідання представник позивача ОСОБА_1 підтримувала заявлений позов та надала пояснення аналогічні його обґрунтуванню.

Відповідачі в судове засідання не з'явилися, надали заяву до суду про розгляд справи без їх участі, за участю її представника ОСОБА_2, позов не визнали.

Представник Відповідача заяву та надав аналогічні йому пояснення.

Представник відповідачів ОСОБА_2надав до суду письмове заперечення на позовну та пояснив, що ОСОБА_4 та ОСОБА_3 були сестрою та братом загиблого 17.03.2004 р. від нещасного випадку на виробництві ОСОБА_4 На час смерті ОСОБА_4 також у нього була неповнолітня дочка, яка хоч і не проживала разом із ним, але мала право на утримання. У травні 2004 року відповідачі звернулися до позивача з питання формування документів справи про страхові виплати особам, які мають на це право. Після отримання переліку документів, які були необхідні для розгляду справи про страхові виплати, відповідачі звернулися до приватного підприємця ОСОБА_8 - роботодавця загиблого, з питання отримання відповідних документів, а саме: акту форми Н-1, довідки про середню заробітну плату, трудової книжки загиблого. Але на численні звернення до роботодавця відповідачі не змогли самостійно отримати необхідні документи та звернулися до суду для встановлення факту знаходження в трудових відносинах ОСОБА_4 з ПП «Лопатін» та встановлення розміру середньої заробітної плати. Рішенням Дніпровського районного суду м. Дніпродзержинська від 20.04.2007 р. у справі № 2-736/2007р. встановлено розмір середньої заробітної плати ОСОБА_5 що становив 504,72 грн., а рішенням Дніпровського районного суду м. Дніпродзержинська від 14.09.2007 р. у справі № 2-3141/2007 встановлений юридичний факт знаходження ОСОБА_4 в трудових відносинах з ПП «Лопатін». Таким чином з часу загибелі від нещасного випадку на виробництві 17.03.2004 р. ОСОБА_4 до часу винесення судом відповідних рішень та формування страхової справи минуло три роки. Крім того, представник відповідачів вважає, що відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності» від 23.09.1999 р. № 1105-ХГУ та «Порядку обчислення середньої заробітної плати (доходу) для розрахунку виплат за загальнообов'язковим державним соціальним страхуванням» від 26.09.2001р. № 1266 обов'язок коригування середньої заробітної плати покладений на робочі органи виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві, тобто позивача, для розрахунку одноразової допомоги, як потерпілому так і утриманцям загиблого від нещасного випадку на виробництві, якщо на момент виникнення права на страхові виплати минуло більше року з дня настання страхового випадку. Вважає розрахунок одноразової допомоги утриманцям потерпілого від нещасного випадку на виробництві, проведений позивачем та виплачений на підставі постанови відділення виконавчої дирекції в м. Дніпродзержинську від 07.04.2008 р. № 0405/1767/1767.3/3, № 0405/1767/1767.4/2, та від 17.11.2008 р. № 0405/1767/1767.4/6 та № 0405/1767/1767.3/5 в розмірі 13912,20 грн. кожному, таким, що відповідає нормам Закону України № 1105 та Порядку № 1266, та просив відмовити позивачу в задоволенні позовних вимог.

Вислухавши представника позивача, представника відповідачів, дослідивши письмові докази у справі, суд вважає, що позов не підлягає задоволенню.

В судовому засіданні встановлено те, що ОСОБА_5 помер 17.03.2004 року, що підтверджується свідоцтвом про смерть зареєстрованим відділом реєстрації актів цивільного стану Дніпровського районного управління юстиції м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 20.05.2004 р. серія 1-КИ № 566432, від нещасного випадку на виробництві ВАТ «Балцем», що підтверджується Актом про нещасний випадок на виробництві форми Н-1 від 02.04.2004 р. № 1, з чим погоджуються представники сторін у справі.

Рішенням Дніпровського районного суду м. Дніпродзержинська від 20.04.2007 р. у справі № 2-736/2007р. встановлено розмір середньої заробітної плати ОСОБА_4 на момент страхового випадку, який мав місце 17.03.2004 р. на ВАТ «Балцем» та складав 504,72 грн., з чим погоджуються представники сторін у справі.

Рішенням Дніпровського районного суду м. Дніпродзержинська від 14.09.2007 р. у справі 2-3141/2007р. встановлений факт знаходження ОСОБА_4 в трудових відносинах з ПП «Лопатін» в період з 12.01.2004 р. по 17.03.2004 р. з чим погоджуються представники сторін у справі.

Рішенням Дніпровського районного суду м. Дніпродзержинська від 17.03.2008 р. у справі № 2-0-23/2008р. встановлено факт знаходження ОСОБА_3 та ОСОБА_4 на утриманні ОСОБА_5, з чим погоджуються представники сторін у справі.

На час загибелі ОСОБА_4 у нього була дочка ОСОБА_7 ІНФОРМАЦІЯ_1, що підтверджується свідоцтвом про народження відділу реєстрації актів громадянського стану Дніпровського районного управління юстиції м. Дніпродзержинська від 03.07.2002 р. серії 1-КИ № 166552, з чим погоджуються представники сторін у справі.

Таким чином на утриманні ОСОБА_9 були: дочка - ОСОБА_7 ІНФОРМАЦІЯ_1, брат - ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_2, сестра -ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_3.

Відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності» від 23.09.1999 р. № 1105-ХІУ позивач сформував справу про страхові виплати потерпілого від нещасного випадку на виробництві, що стався 17.03.2004 р. із ОСОБА_4,та постановами від 07.04.2008 р. № 0405/1767/1767.3/3, № 0405/1767/1767.4/2, призначив одноразову допомогу в разі смерті потерпілого його утриманцям в розмірі по 12366,36 грн. кожному.

Одноразову допомогу в разі смерті потерпілого його утриманцям позивач розрахував таким чином: взяв розмір середньої заробітної плати ОСОБА_4, встановленої в судовому порядку - 540,72 грн. розділив на розмір заробітної плати в галузях національної економіки - 510,06 грн., чим визначив коефіцієнт коригування - 0,9895, та річну середньомісячну заробітну плату одного штатного працівника по економіці України за 2006 р.- 1041,47 помножив на встановлений коефіцієнт, отримавши розмір відкоригованої заробітної плати ОСОБА_4 - 1030,53 грн.

Відповідно частині 7 статті 34 Закону України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності» у разі смерті потерпілого внаслідок нещасного випадку або професійного захворювання розмір одноразової допомоги його сім'ї повинен бути не меншим за п'ятирічну заробітну плату потерпілого і, крім того, не меншим за однорічний заробіток потерпілого на кожну особу, яка перебувала на його утриманні. Таким чином розмір одноразової допомоги утриманцям становив 1030,53 грн. х 12 місяців = 12366,36 грн.

Частиною 10 статті 34 Закону України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності» середньомісячний заробіток для обчислення суми страхових виплат потерпілому у зв'язку із втраченим ним заробітком (або відповідної його частини) визначається згідно з порядком обчислення середньої заробітної плати для виплат за загальнообов'язковим державним соціальним страхуванням, що затверджується Кабінетом Міністрів України (1266-2001-п).

Згідно пункту 12 «Порядку обчислення середньої заробітної плати (доходу), для розрахунку виплат за загальнообов'язковим державним соціальним страхуванням», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 26.09.2001р. № 1266, у разі коли на дату встановлення медико-соціальною експертною комісією ступеня втрати застрахованою особою професійної працездатності минуло більше року з дня настання страхового випадку, середня заробітна плата обчислюється виходячи з розміру плати перед настанням нещасного випадку на виробництві або перед звільненням з роботи (переходом на іншу роботу), з якою пов'язане професійне захворювання, з урахуванням її коригування, що проводиться робочим органом виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань.

Частиною 12 статті 34 Закону України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності» передбачено, що середньомісячний заробіток, обчислений у порядку, передбаченому частиною десятою цієї статті, береться також для визначення розміру одноразової допомоги потерпілому або членам його сім'ї та особам, які перебували на його утриманні, у разі смерті потерпілого.

Суд вважає, що норми пункту 12 «Порядку обчислення середньої заробітної плати (доходу), для розрахунку виплат за загальнообов'язковим державним соціальним страхуванням», на який посилається законодавець у частині 10 Закону України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності», щодо розрахунку одноразової допомоги, застосовуються для розрахунку останньої потерпілому та його утриманцям із проведенням коригування середньої заробітної плати потерпілого при умові, коли на дату призначення такої допомоги минуло більше року з дня настання страхового випадку

При вирішенні справи суд не приймає до уваги посилання Позивача на те, що при розрахунку одноразової допомоги була допущена розрахункова помилка, що призвела до нарахування надмірних коштів та виплачена Відповідачу, та посилання Позивача на Порядок № 1266, пункт 12 якого начебто не поширюються на Відповідача, оскільки потерпілому на виробництві її сину не встановлювався ступінь втрати працездатності медико-соціальною експертною комісією. В даному випадку потерпілий взагалі помер і на думку суду члени його сім'ї не можуть ставитися в гірше становище відносно становища членів сім'ї потерпілих на виробництві, які частково втратили працездатність.

З урахуванням наведеного, суд вважає що розрахунок та виплата суми одноразової допомоги утриманцям загиблого ОСОБА_4 в розмірі по 13912,20 грн. кожному, проведений позивачем із відкоригованого розміру середньої заробітної плати встановленої в судовому порядку для ОСОБА_4, який загинув від нещасного випадку на виробництві 17.03.2004 р. таким, що відповідає порядку нарахування встановленого Законом України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності».

Крім того, відповідно статті 1215 Цивільного Кодексу України, не підлягають поверненню безпідставно набуті: 1) заробітна плата і платежі, що прирівнюються до неї, пенсії, допомоги, стипендії, відшкодування шкоди, завданої каліцтвом, іншими ушкодженням здоров'я або смертю, аліменти та інші грошові суми, надані фізичній особі, як засіб до існування, якщо їх виплата проведена фізичною або юридичною особою добровільно, за відсутності рахункової помилки з її боку і недобросовісності з боку набувача.

В судовому засіданні не доведено ні будь якої недобросовісності з боку відповідачів у справі, ні розрахункової помилки з боку позивача при нарахування допомоги. В даному випадку мова може йти не про рахункову, а про методологічну помилку при нарахуванні допомоги, якої, на думку суду, допущено не було, оскільки допомога була нарахована згідно діючого законодавства.

На підставі викладеного, керуючись статтям 8, 10, 11, 60, 209, 212-215 ЦПК України, суд -

ВИРІШИВ

Відмовити відділенню виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України в м. Дніпродзержинську в задоволенні позову про стягнення помилково нарахованих та виплачених страхових сум з ОСОБА_4 та ОСОБА_3 в розмірі 7 855,56 грн. з кожного, а всього 15 711,12 грн.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Апеляційного суду Дніпропетровської області шляхом подачі протягом десяти днів з дня його проголошення (отримання) апеляційної скарги через суд першої інстанції, що його ухвалив, з надісланням суду апеляційної інстанції копії апеляційної скарги.

Суддя:: ОСОБА_10