Справа № 2-27/11
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03.11.2011 м. Маріуполь Приморський районний суд м. Маріуполя у складі : судді Сараєва І.А., при секретарі Рослік Т.І., представників сторін ОСОБА_1 та ОСОБА_2, розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4, ОСОБА_5 про стягнення боргу -

ВСТАНОВИВ :

Позивачка ОСОБА_6 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_5 про стягнення переданої через ОСОБА_4 суми боргу в розмірі 358 631, 28 грн. з урахуванням індексу інфляції, 3% річних за прострочення повернення грошей, а також про відшкодування моральної шкоди з відповідачів у розмірі відповідно 10 000 грн. і 500 грн. , який їй було завдано діями останніх.

В судове засідання не з'явилася, посилаючись на стан здоров'я, просила розглянути позов у свою відсутність, який підтримує в повному обсязі.

З позовної заяви і свідчень її представника ОСОБА_2 випливає, що в лютому 2006 р. ОСОБА_5 звернулася до її чоловіку - ОСОБА_7 з проханням позичити їй близько 21 000 доларів США , які їй були необхідні для закриття її кредитного договору, пообіцявши, що гроші поверне до 01.09.2006 р.

Відповідач ОСОБА_4, не маючи необхідної суми, звернувся до позивачки за допомогою , переконавши сплатити решту кредиту ОСОБА_5 скориставшись довіреністю рег. № 2- 2667 від 17.01.2005 р., будучи її представником в банку"Аваль".

15.02.2006 р . ОСОБА_4, повернувшись з банку, надав їй засвідчені ним та працівниками банку квитанції , що підтверджують, що саме він сплатив банку погашення кредиту відповідачки ОСОБА_5 :

- по квитанції N Р 48/ 850 - 205 суму 243, 22 долари США - 1228, 26 грн.як погашення % за кредитом N 014/03/0050-67095 від 25.01.2005 р. ;

- по квитанції N Р 48/ 850 - 208 суму 432, 80 доларів США - 2185, 64 грн.як погашення % за кредитом N 014/03/0050- 67095 від 25.01.2005 р.

- по квитанції N Р 48/ 850 - 210 суму 21260, 77 доларів США - 107366, 89 грн.як повного погашення боргу за кредитом N 014/03/0050- 67095 від 25.01.2005 р.

Таким чином вона позичила, ОСОБА_5 110780, 79 грн., які остання обіцяла повернути до 01.09.2006 р.

Це було повне погашення відсотків і залишку кредиту за кредитним договором № 014/03/0050-67095 від 25.01.2005 р., укладеним ОСОБА_5 з банком.

Щоб всі домовленості з ОСОБА_5 про повернення грошей були закріплені на папері ОСОБА_4 уклав з нею 20.02.2006 р. угоду, де вона брала на себе зобовязання повернути у термін до 01.09.2006 р. гроші в сумі 110780,79 грн., сплачені ним по трьом вищевказаним квитанціям.

В даний час ОСОБА_5 ухиляється від погашення боргу перед нею, у зв'язку з чим вона змушена звертатися до суду.

Сума боргу на 31.12.2009 р.за 40 місяців становить 194 4110, 10 грн.( 110780, 79* 175,22% = 194 110, 10 грн.).

Розрахунок 3% річних з 01.09.2006 р.по 31.12.2009 р. 40 місяців :

3% річних за 1 місяць - 194 110, 10 грн. * 3% / 12 міс-в = 485, 28 грн./міс.

3% річних за 33 місяці - 485, 28 грн./міс. * 40 міс. = 19 411, 20 грн.

Крім цього боргу перед нею існує ще один грошовий борг ОСОБА_5, який виник у результаті незаконних дій на підставі довіреності , виданої чоловіком на її ім'я.

У 2006 р. у ОСОБА_4 виникла необхідність тимчасово перебувати за межами м.Мариуполя і він, не повідомивши їй про своє рішення, без її згоди, видав на ім'я ОСОБА_5 довіреність на розпорядження розрахунковим рахунком № 263 у філії ВАТ "Укрексімбанк" у м. Маріуполі, відкритим на його ім'я, на якому знаходилися їх спільні сімейні заощадження.

Як потім пояснив їй чоловік, це було зроблено для зручності, так як був упевнений, що в його відсутність відповідачка зможе надавати їй матеріальну допомогу - зняти гроші в банку і передати їй для здійснення можливих платежів.

Однак, 03.07.2006 р. ОСОБА_5 , скориставшись її хворобою, відсутністю ОСОБА_4, і наявною у неї на руках загальної довіреністю від 13.05.2006 р., подала в банк від свого імені заявку № 196 від 03.07.2006 р. і отримала з вищевказаного розрахункового рахунку 74260 грн. готівкою.

Вважає, що, згідно з чинним законодавством, зазначена сума є їхнім спільним майном , і чоловік не мав права , не отримавши її згоди, давати стороннім особам довіреність на розпорядження ним.

Відповідачка ОСОБА_5 не мала права розпоряджатися грошовими сумами , не інакше, як в інтересах і за дорученнями подружжя ОСОБА_4 , таким чином нею були присвоєні їх сімейні заощадження, в тому числі і її, у розмірі 74 260 грн.

Всього на 31.12.2009 р.за 42 місяця = 176, 84 грн.

Сума боргу з урахуванням індексу інфляції за весь час прострочення становить 74 260 грн.* 176, 84 грн. = 131 321, 38 грн.

Розрахунок 3% річних з 03.07.2006 р. по 31.12.2009 р. 42 місяця:

3% річних за 1 місяць - 131 321, 38 грн.* 3% /12 міс. = 328, 30 грн./міс.,

3% річних за 40 міс.- 328, 30 грн./міс. * 42 міс. = 13 788, 60 грн.

Щодо моральної шкоди.

Відмова ОСОБА_5. довровольно повернути борг приносить їй душевні страждання, шкоду її здоров'ю, вона потребує тривалого лікування , їй доводиться звертатися до адвокатів і в суд. Постійно відчувати себе обманутою завдає їй моральні страждання , які вона оцінює в 10 000 грн.

Відповідач ОСОБА_7распоряжался коштами сім'ї без її згоди, ніж також заподіяв їй моральну шкоду в розмірі 500 грн.

Відповідачка ОСОБА_5 позов не визнала, пояснила, що ніякої угоди від 20.02.2006 р. з ОСОБА_4 не підписувала, ніяких грошових коштів від нього не отримувала, нічого позивачці не повинна. По другому епізоду гроші зняла з рахунку у філії«Укрсимбанка»та розпорядилась ними на свій розсуд з погодження ОСОБА_4

Відповідач ОСОБА_4 позов визнав, згоден відшкодувати позивачці моральну шкоду, оскільки ввів в оману свою дружину, а також без її згоди розпорядився сімейними заощадженнями, що в результаті негативно позначилося на її здоров'я.

Суд, вислухавши пояснення сторін, вивчивши матеріали справи, вважає заявлені вимоги обґрунтованими і такими, що підлягають частковому задоволенню з наступних підстав.

З першого епізоду судом встановлено, що позивачка ОСОБА_8 через свого чоловіка ОСОБА_4 передала 25.01.2005 р. відповідачці ОСОБА_5 гроші в сумі 110780, 79 грн., що підтверджується квитанціями оплати грошей на її кредитний рахунок в банку "Аваль" для погашення кредиту ОСОБА_5 за договором № 014/03/0050-67095:

- по квитанції Р 48/850-205 від 15.02.2006 р. в сумі 243, 22 дол. США - 1228, 26 грн.як погашення % за кредитом N 014/03/0050-67095;

- по квитанції Р 48/850-208 від 15.02.2006 р. в сумі 432, 80 дол. США - 2185, 64 грн.як погашення % за кредитом N 014/03/0050-67095;

- по квитанції Р 48/850-210 від 15.02.2006 р. в сумі 21260, 77 дол. США - 107366, 89 грн.як повного погашення боргу за кредитом N 014/03/0050-67095.

Також, 20.02.2006 р. ОСОБА_5 та ОСОБА_4 склали угоду, за якою відповідачка брала на себе зобовязання повернути у термін до 01.09.2006 р. взяті в борг у ОСОБА_8- 110780, 79 грн., які були оплачені ОСОБА_4 по вищевказаним квитанціям в погашення кредитного боргу з банком "Аваль" № 014/03/0050-67095.

Ця угода, виходячи з вимог ст. 1047 ЦК України про те, що договір укладається в письмовій формі, якщо його сума не меньше ніж у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподаткованого податком мінімуму дохода громадян, суд оцінює, як форму договору позики.

Суд не приймає до уваги заяви ОСОБА_5, що вона не підписувала угоду від 20.02.2006 р. и бачить тйого вперше, тому що почеркознавською експертизою № 1128 від 31.01.2011 р. встановлено, що підпис від імені ОСОБА_5 була виконана саме нею.

Згідно ст. 525 ЦК України неприпустимо відмовлятися від зобов*язання в однобічному порядку, а згідно ст.ст. 509, 1049 ЦК України обов*язком боржника або позичальника є своєчасне повернення грошей.

Згідно ст.ст.1050, 625 ЦК України боржник, що прострочив виконання грошового зобов*язання , повинен сплатити суму боргу з урахуванням індексу інфляції за весь час прострочення й 3% річних від простроченої суми.

Відповідно до отриманого від ОСОБА_4 доручення й у відповідності зі ст. 1004 ЦК України, ОСОБА_5 мала право зняти гроші з рахункового рахунку, зареєстрованого на им*я ОСОБА_4, але, згідно ст. 1006 ЦК України вона була зобов*язана доповісти доверителеві про хід виконання його доручення, після виконання доручення негайно повернути доручення, термін якого не закінчився, надати звіт про виконання доручення .

Відповідачка ОСОБА_5 не надала суду доказів надання звіту про виконання доручення, повернення самого доручення й грошей у суми 74260 грн. позивачці ОСОБА_8 або ОСОБА_4

Згідно ч.1 ст. 1166 ЦК України майнова шкода відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала, а згідно ст.ст. 509, 1049 ЦК України обов*язком боржника е своєчасне повернення грошей.

Ст. 1167 ЦК України передбачено, що моральна шкода, завдана фізичній особі неправомірними діями, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини.

Отже, у частині відшкодування моральної шкоди позивачці слід відмовити, тому що суд вважає за неможливе розглянути це питання у її відсутність, та вияснити в чому саме вона складається.

Відповідно до вимог ст. 267 ЦК України слід відновити строк позовної давності, оскільки спочатку цей позов був поданий в міський суд м. Судак А.Р. ОСОБА_9 в 2008 р.і розглядалося там до 2010 р. Апеляційним судом ОСОБА_9 було зазначено про необхідність розгляду позову по місцю проживання відповідачки ОСОБА_5

Керуючись ст.ст. 8, 11, 15, 17, 30, 60, 61, 208-209, 212-215, 218 ЦПК України, ст.ст. 22, 23, 267, 509, 525, 526, 599, 625, 1004, 1006, 1047, 1049, 1050, 1166, 1167 ЦК України -

ВИРІШИВ :

Відновити ОСОБА_6 термін позовної давності по даній справі.

Позовні вимоги ОСОБА_6 задовольнити частково.

Стягнути суму боргу з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_6 358 631, 28 грн., в іншій частині позовних вимог відмовити.

Стягнути з ОСОБА_5 держмито 1700 грн., розходи по ІТЗ судового процесу 120 грн.

Стягнути з ОСОБА_5 та ОСОБА_4 на користь ОСОБА_6 судови розходи по 15 грн. з кожного.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави 8, 50 грн. держмита.

Стягнути з ОСОБА_5 на користь НІЕКЦ в Донецькій області , р/р 0095, МФО 834016. Банк : УГК в донецькій області, код експертної роботи 16.1.3 за проведення судової експертизи 1550, 40 грн.

Рішення набуває чинності через 10 днів після проголошення, якщо впродовж зазначенного терміну не буде подана скарга про його скасування.

Суддя: Сараєв І. А.