Коростишівський районний суд Житомирської області
Справа № 2-29/11
РІШЕННЯ

Іменем України

24 жовтня 2011 року м.Коростишів

Коростишівський районний суд Житомирської області у складі:

головуючої- судді ОСОБА_1,

при секретарі Албаєвій М.В.,

з участю відповідача та представника відповідача за первісним позовом і позивача та представника позивача за зустрічним позовом ОСОБА_2, ОСОБА_3, розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_2 про захист гідності і честі, ділової репутації та відшкодування моральної шкоди і за зустрічним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_4 про захист честі, гідності , ділової репутації та відшкодування моральної шкоди , -

ВСТАНОВИВ:

18 серпня 2010 року із первісним позовом про захист гідності і честі, ділової репутації та відшкодування моральної шкоди у суд звернувся ОСОБА_5 до ОСОБА_2 08 вересня 2010 року із зустрічним позовом про захист честі, гідності, ділової репутації та відшкодування моральної шкоди у суд звернулася ОСОБА_2 до ОСОБА_4

Позовні вимоги позивач за первісним позовом ОСОБА_4 мотивує тим, що є депутатом Кам»янобрідської сільської ради Коростишівського району Житомирської області і на одному з пленарних засіданнях Ради , при всіх присутніх депутатах та присутніх ОСОБА_2, яка обіймає посаду сільського голови Кам»янобрідської сільської ради назвала його « головним корупціонером», принизивши його честь і гідність. Ставить вимоги про: зобов»язання ОСОБА_2 спростувати неправдиву інформацію, публічно вибачитись перед ним на сесії Кам»янобрідської сільської Ради; відшкодувати моральну шкоду в розмірі 10000 гривень, стягнути з ОСОБА_2 судові витрати і витрати на юридичні послуги в сумі 1125 гривень.

Позовні вимоги позивач за зустрічним позовом ОСОБА_2 мотивує тим, що заяву про «головного корупціонера», яка б принижували честь і гідність ОСОБА_4 не висловлювала, оскільки не відомо про яке пленарне засідання ведеться мова і їй відомі наслідки, що можуть спричинити подібні заяви в бік депутата, який є носієм публічної влади, виставлений на всенародне обговорювання та громадський контроль. ОСОБА_4 вже тривалий час вчиняє дії морального приниження з метою створення тиску як на голову Кам»янобрідсько'ї сільського голови і будучи депутатом Кам»янобрідської сільської ради Коростишівського району Житомирської області 02.07.2010 року на сесії

Кам»янобрідської сільської ради в присутності 14 депутатів назвав її «корупціонеркою» , тобто поширив відомості, що не відповідають дійсності і порочать її честь, гідність і ділову репутацію, завдають шкоди її інтересам. Ставить вимоги про: зобов'язання ОСОБА_4 спростувати недостовірну інформацію, що порочить її честь, гідність і ділову репутацію та прилюдно вибачитися перед нею; відшкодувати моральну шкоду в розмірі 1 гривні.

Представник позивача за первісним позовом та представник відповідача за зустрічним позовом ОСОБА_6 в судове засідання не з»явився, надав суду заяву про розгляд справи в його відсутність, первісний позов підтримує в повному обсязі, проти зустрічного позову ОСОБА_2 заперечує.

У судовому засіданні відповідачем та її представником за первісним позовом та позивачем і її представником за зустрічним позовом ОСОБА_2, ОСОБА_3 не визнаний первісний позов ОСОБА_4 та підтримані позовні вимоги за зустрічним позовом.

Свідки ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10 в судовому засіданні пояснили, що на сесії Кам»янобрідської сільської ради, яка відбулась 02.07.2010 року ОСОБА_4 назвав ОСОБА_2 «корупціонеркою»,

Свідки ОСОБА_11, ОСОБА_12, ОСОБА_13, ОСОБА_14 в судовому засіданні пояснили, що на сесії Кам»янобрідської сільської Ради 02 липня 2010 року ОСОБА_2 заявила ОСОБА_4, що він є « головним корупціонером».

Свідок ОСОБА_15 в судовому засіданні пояснила, що 02.07.2011 року на сесії Кам»янобрідської сільської Ради ОСОБА_4 назвав ОСОБА_2 «корупціонеркою», на що остання назвала ОСОБА_4 « головним корупціонером».

Відповідно до ст. 277 ЦК України фізична особа, особисті немайнові права якої порушено внаслідок поширення про неї та (або) членів її сім'ї недостовірної інформації, має право на відповідь, а також на спростування цієї інформації. Негативна інформація, поширена про особу, вважається недостовірною, якщо особа, яка її поширила, не доведе протилежного.

Відповідно до ст. 297 ЦК України кожен має право на повагу до його гідності та честі. Гідність та честь фізичної особи є недоторканними. Фізична особа має право звернутися до суду з позовом про захист її гідності та честі.

Відповідно до п. 15 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 1 від 27 лютого 2009 року «Про судову практику у справах про захист гідності та честі фізичної особи, а також ділової репутації фізичної та юридичної особи» (надалі - Постанова) при розгляді справ зазначеної категорії суди повинні мати на увазі, що юридичним складом правопорушення, наявність якого може бути підставою для задоволення позову, є сукупність таких обставин: а) поширення інформації, тобто доведення її до відома хоча б одній особі у будь-який спосіб; б) поширена інформація стосується певної фізичної чи юридичної особи, тобто позивача; в) поширення недостовірної інформації, тобто такої, яка не відповідає дійсності; г) поширення інформації, що порушує особисті немайнові права, тобто завдає шкоди відповідним особистим немайноним благам, або перешкоджає особі повно і своєчасно здійснювати своє особисте немайнове право.

Відповідно до п. 19 Постанови, вирішуючи питання про визнання поширеної інформації недостовірною, суди повинні визначати характер такої інформації та з'ясовувати, чи є вона фактичним твердженням, чи оціночним судженням.

Відповідно до ч. 2 ст. 47-1 Закону України «Про інформацію» оціночними судженнями, за винятком образи чи наклепу, є висловлювання, які не містять фактичних даних, зокрема критика, оцінка дій, а також висловлювання, що не можуть бути витлумачені як такі, що містять фактичні дані, з огляду на характер використання мовних засобів, зокрема гіпербол, алегорій, сатири. Оціночні судження не підлягають спростуванню та доведенню їх правдивості.

Відповідно до ст. 10 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, яка є частиною національного законодавства України, кожен має право на свободу висловлення своєї думки. За текстом цієї статті це право включає не тільки свободу дотримуватися своєї думки, тобто не переслідуватися за свої переконання, але також можливість вільно отримувати і поширювати інформацію про ідеї.

Відповідно до п. 21 Постанови у статтях 3, 4 і б Декларації про свободу політичних дебатів у засобах масової інформації, вказується, що межа допустимої критики щодо політичного діяча чи іншої публічної особи є значно ширшою, ніж окремої пересічної особи. Публічні особи неминуче відкриваються для прискіпливого висвітлення їх слів та вчинків і повинні це усвідомлювати.

Вислухавши пояснення відповідача та її представника за первісним позовом і позивача та представника позивача за зустрічним позовом ОСОБА_2, ОСОБА_3, свідків, вивчивши надані сторонами докази, суд вважає, що первісний позов ОСОБА_4 до ОСОБА_2 про захист гідності і честі, ділової репутації та відшкодування моральної шкоди і зустрічний позов ОСОБА_2 до ОСОБА_4 про захист честі, гідності і ділової репутації та відшкодування моральної шкоди не підлягають задоволенню.

У судовому засіданні встановлено, що між ОСОБА_2 і ОСОБА_4 склалися неприязні відносини. ОСОБА_16 у період 2 липня 2010 року був депутатом Кам»янобрідської сільської Ради Коростишівського району Житомирської області і фактично у вказаний період часу був публічною особою, у зв'язку з чим повинен був бути готовим до наявності критики з боку громадськості його особистої поведінки та висловлювань. Висловлювання ОСОБА_2 не є фактичними твердженнями, а є оціночними судженнями та не підлягають спростуванню і доведенню їх правдивості. Будь-які докази про те, що ОСОБА_4 будучи депутатом Кам»янобрідської сільської Ради Коростишівського району Житомирської області є «головним корупціонером», відсутні. Таким чином, особисті і немайнові права ОСОБА_4 не були порушеними. Підстави для відшкодування моральної шкоди ОСОБА_2 відсутні.

Відповідно до ст. 277 ЦК України і ст. 10 ЦПК України обов'язок довести, що поширена інформація є достовірною, покладається на відповідача, проте позивач має право подати докази недостовірності поширеної інформації. Позивач повинен довести факт поширення інформації відповідачем, а також те, що внаслідок цього було порушено його особисті і немайнові права.

Крім того, відсутні підстави щодо відшкодування ОСОБА_4 витрат на правову допомогу , оскільки останнім не надано суду доказів оплати правової допомоги.

Відповідач за зустрічним позовом ОСОБА_2 стверджувала, що не називала ОСОБА_4 «головним корупціонером», тобто не поширювала інформацію, яка б ганьбила його гідність і честь. Позивач за зустрічним позовом ОСОБА_2 не довела факту поширення ОСОБА_4 недостовірної інформації. Підстави для відшкодування моральної шкоди ОСОБА_4 відсутні.

Негативною слід вважати інформацію, в якій стверджується про порушення особою, зокрема, норм чинного законодавства , вчинення будь-яких інших дій( порушення принципів моралі, загальновизнаних правил співжиття, неетична поведінка в особистому , суспільному, політичному чи житті тощо) і яка, на думку позивача, порушує його право на повагу до гідності , честі та ділової репутації. Спростування поширеної недостовірної інформації повинно здійснюватися незалежно від вини особи, яка її поширила. Предметом судового захисту не є оціночні судження, думки , переконання, критична оцінка певних фактів і недоліків, які будучи вираженням суб»єктивної думки і поглядів відповідачів, не можна перевірити на предмет їх відповідності дійсностЦ на відміну від перевірки істинності фактів) і спростувати, що відповідає прецедентній судовій практиці Європейського суду з прав людини при тлумаченні положень ст.10 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод.

Таким чином, суд вважає, що в даному випадку відсутнє порушення гідності і честі, ділової репутації ОСОБА_4 з боку відповідача ОСОБА_2 за первісним позовом та відсутнє порушення честі, гідності та ділової репутації ОСОБА_2 з боку відповідача ОСОБА_4 за зустрічним позовом.

Пояснення свідків опитаних в судовому засіданні, суд до уваги не приймає, оскільки між свідками, які є депутатами Кам»янобрідської сільської ради склалися неприязнені відносини, серед яких частина підтримує ОСОБА_4, а інша ОСОБА_2

Тому, в задоволенні первісного позову ОСОБА_4 до ОСОБА_2 про захист гідності і честі, ділової репутації та відшкодування моральної шкоди і зустрічного позову ОСОБА_2 до ОСОБА_4 про захист честі, гідності і ділової репутації та відшкодування моральної шкоди необхідно відмовити за безпідставністю.

Керуючись ст. 10 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ст. 47-1 Закону України «Про інформацію», ст.ст. 277 і 297 ЦК України, Постановою Пленуму Верховного Суду України № 1 від 27 лютого 2009 року «Про судову практику у справах про захист гідності та честі фізичної особи, а також ділової репутації фізичної та юридичної особи», ст.ст. 10, 209, 212, 215, 294-296 ЦПК України, суд

вирішив:

У задоволенні первісного позову ОСОБА_4 до ОСОБА_2 про захист гідності і честі,ділової репутації та відшкодування моральної шкоди відмовити за безпідставністю.

У задоволенні зустрічного позову ОСОБА_2 до ОСОБА_4 про захист честі, гідності , ділової репутації та відшкодування моральної шкоди відмовити за безпідставністю.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Житомирської області через суд першої інстанції протягом десяти днів із дня проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні в судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів із дня отримання копії цього рішення.

Суддя М.М.Рибнікова