Справа №2-3653/11
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24.10.2011 року

Київський районний суд м. Одеси в складі:

головуючого-судді Салтан Л.В.

при секретарі Небесній О.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Одесі цивільну справу за позовом

ОСОБА_1

до ОСОБА_2

про стягнення неустойки за прострочення аліментів,

ВСТАНОВИВ:

Позивачка звернулася до суду з позовом, в якому просить стягнути з ОСОБА_2 неустойку у розмірі 7114,86 грн., яка склалася за прострочення сплати аліментів на неповнолітнього сина ОСОБА_3 за період з червня 2010 року по лютий 2011 року та витрати, повязані із зверненням до суду.

У судовому засіданні представник позивачки підтримала позовні вимоги ОСОБА_1 та просить задовольнити їх у повному обсязі, посилаючись на те, що заборгованість по аліментам склалась з вини ОСОБА_2, який матеріальної допомоги на утримання сина не здійснює, на виклики до державного виконавця не зявляється, про своє місцеперебування не повідомляє, не зазначає свої дійсні доходи.

Представник відповідача у попередньому судовому засіданні позовні вимоги не визнав, надавши письмові заперечення проти позову, де посилався на скрутне матеріальне становище відповідача та добровільне погашення заборгованості по аліментам.

Відповідач та його представник неодноразово у судові засідання при розгляді справи по суті не зявлялись, про час слухання справи повідомлені.

Вислухавши пояснення представника позивачки, перевіривши матеріали справи та дослідивши надані сторонами докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню в повному обсязі.

У судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_1 та ОСОБА_2 знаходились у зареєстрованому шлюбі з 7 вересня 2006 року по 23 червня 2010 року, від якого 21 червня 2007 року народився син ОСОБА_3.

Як вбачається із довідки (виписки з домової книги про склад сімї та реєстрацію) позивачка мешкає та зареєстрована разом з сином в квартирі АДРЕСА_1.

Відповідно до представлених суду довідок міської поліклініки №3 неповнолітній ОСОБА_3 у 2010-2011 роки часто хворів, у звязку з чим потребував матеріальної допомоги на лікування та догляд.

25 травня 2010 року Суворовським райсудом м. Одеси ухвалено рішення про стягнення з ОСОБА_2 аліментів на користь позивачки у розмірі 1/4 частини від усіх видів заробітку відповідача на утримання сина, починаючи з 1 квітня 2010 року і до досягнення сином повноліття.

У квітні та травні 2010 року відповідач виплатив позивачці аліменти у добровільному порядку.

Однак, з червня 2010 року він не виконує рішення суду, у звязку з чим 6 вересня 2010 року позивачка звернулась до Першого Київського відділу ДВС Одеського міського управління юстиції про прийняття на примусове виконання виконавчого листа про стягнення аліментів та 7 вересня 2010 року старший державний виконавець Телещак Н.М. виніс постанову №В-7/833 про відкриття виконавчого провадження, про що був повідомлений відповідач.

Відповідно до розрахунку заборгованості по аліментам зробленого старшим державним виконавцем Першого Київського відділу ДВС Одеського МУЮ ОСОБА_4, сума заборгованості у ОСОБА_2, станом на 1 лютого 2011 року, складає 5145 грн., із розрахунку середньостатистичної заробітної плати по м. Одесі 2088 грн. Розмір аліментів, який повинна була отримувати ОСОБА_1 щомісячно, складав 522 грн. (1/4 частина від 2088 грн.).

Згідно зі ст. 180 СК України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Відповідно до ст. 141 СК України мати, батько мають рівні права та обовязки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обовязків щодо дитини.

Частина перша ст. 196 СК України передбачає, що при виникненні заборгованості з вини особи, яка зобовязана сплачувати аліменти за рішенням суду, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення

Як вбачається із положень ст. 258 ЦК України строк позовної давності до вимог про стягнення неустойки (штрафу, пені) встановлюється 1 рік.

Позовні вимоги ОСОБА_1 предявлені у березні 2011 року, тобто до спливу строку позовної давності.

Датою платежу аліментів є останній день поточного місяця, за який нараховані аліменти.

Тому суд вважає, що неустойка повинна обчислюватись з червня 2010 року по лютий 2011 року таким шляхом:

з 01.07.2010 року по 31.03.2011 року 274 дня х 522 грн. (сума аліментів за 1 місяць) х 1 % : 100% = 1430,28 грн. пеня за червень 2010 року

з 01.08.2010 року по 31.03.2011 року 243 дня х 522 грн. (сума аліментів за 1 місяць) х 1 % : 100% = 1268,46 грн. пеня за липень 2010 року

з 01.09.2010 року по 31.03.2011 року 212 днів х 522 грн. (сума аліментів за 1 місяць)х 1 % : 100% = 1106,64 грн. пеня за серпень 2010 року

з 01.10.2010 року по 31.03.2011 року 182 дня х 522 грн. (сума аліментів за 1 місяць) х 1 % : 100% = 950,04 грн. пеня за вересень 2010 року

з 01.11.2010 року по 31.03.2011 року 151 день х 522 грн. (сума аліментів за 1 місяць)х 1 % : 100% = 788,22 грн. пеня за жовтень 2010 року

з 01.12.2010 року по 31.03.2011 року 121 день х 522 грн. (сума аліментів за 1 місяць)х 1 % : 100% = 631,62 грн. пеня за листопад 2010 року

з 01.01.2011 року по 31.03.2011 року 90 днів х 522 грн. (сума аліментів за 1 місяць)х 1 % : 100% = 469,80 грн. пеня за грудень 2010 року

з 01.02.2011 року по 31.03.2011 року 59 днів х 522 грн. (сума аліментів за 1 місяць)х 1 % : 100% = 307,98 грн. пеня за січень 2011 року

з 01.03.2011 року по 31.03.2011 року 31 день х 522 грн. (сума аліментів за 1 місяць)х 1 % : 100% = 161,82 грн. пеня за лютий 2011 року

А всього штрафні санкції складають 1430,28 грн. + 1268,46 грн. + 1106,64 грн. + 950,04 грн. + 788,22 грн. + 631,62 грн. + 469,80 грн. + 307,98 грн. + 161,82 грн. = 7 114,86 грн.

Відповідно до ч.1 ст.88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві - пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено.

Суд вважає необхідним також стягнути з відповідача державне мито, витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи, на поштові відправлення про виклик відповідача та його представника до суду на користь позивачки, які підтверджені квитанціями про сплату.

Згідно зі ст.ст. 10, 60 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Як вбачається із акту старшого державного виконавця Першого Київського ВДВС Одеського МУЮ ОСОБА_4 12 жовтня 2010 року виходом за адресою АДРЕСА_2, ОСОБА_2 на момент перевірки за вказаною адресою фактично не мешкає, його майна в квартирі не виявлено.

Як вбачається із актів вищезазначеного державного виконавця Іваненко В.В. 2 вересня 2011 року та 26 вересня 2011 року на виклики не являвся, пояснень не надавав.

5 жовтня 2011 року державним виконавцем була винесена постанова про примусовий привід боржника через органи міліції.

У судовому засіданні доведено, що заборгованість по аліментам склалась з вини ОСОБА_2, який на виклики до державного виконавця не зявляється, про своє місцеперебування не повідомляє, не зазначає свої дійсні доходи.

Посилання відповідача на погашення заборгованості по аліментам є безпідставною, оскільки відповідачем надана квитанція УАППЗ Укрпоштапро відправлення поштового переказу на імя ОСОБА_1 на 250 грн., яка датована 19 травня 2011 року, тобто після подачі позову до суду, а саме після березня 2011 року.

В квитанції не зазначене цільове призначення грошей та хто їх в загалі направляє.

Крім того, позивачка не визнає добровільне погашення заборгованості та ставить вимоги про стягнення пені за період до відправлення поштового переказу.

Відповідно до договору № 00217 В ПАТКБ Правекс-Банкз 3 вересня 2010 року позивачкою відкритий особовий рахунок для отримання аліментів про що відповідач був повідомлений.

Однак, грошові кошти на зазначений рахунок не поступали.

Суд вважає, що посилання відповідача на тяжке матеріальне становище є безпідставним, оскільки ним не представлено суду будь-яких доказів з цього приводу, крім того, він є працездатним.

Суду відповідачем представлені відомості про те, що з 2006 року він є засновником ПП Одеська Мріята на рахунку ПП в ПАТ КБ Приватбанквідсутні грошові кошти.

Однак, суду не представлені докази відсутності доходу відповідача (звіти ПП Одеська Мрія, які повинні були надані до податкової інспекції, тощо).

Крім того, як вбачається із відповіді відділу державних реєстраторів виконкому Одеської міськради на запит суду ОСОБА_2 є також співзасновником ПП Ліга ком.

Суд критично відноситься до посилання відповідача на відсутність грошових коштів у звязку з тим, що він доглядав бабусю.

Як вбачається із представленої копії свідоцтва про смерть ОСОБА_5 померла 2 листопада 2010 року.

Після смерті зазначеної особи і до розгляду справи в суді відповідач не застосовував будь-яких спроб погасити заборгованість по аліментам.

Також, на день розгляду справи відсутні будь-які вимоги ОСОБА_2 щодо оскарження дій державного виконавця з приводу розрахунку заборгованості по аліментам.

При викладених обставинах суд вважає, що позов підлягає задоволенню в повному обсязі.

Керуючись ст.ст. 10, 11, 60, 80, 209 ч.3, 213 215, 294 ЦПК України, ст. ст. 196 СК України, суд

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення неустойки за прострочення аліментів задовольнити в повному обсязі.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, не працюючого, який мешкає АДРЕСА_3, на користь ОСОБА_1, яка мешкає АДРЕСА_4, неустойку (пеню) за прострочення сплати аліментів на утримання сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2 в розмірі 7 114,86 грн. за період з червня 2010 року по лютий 2011 року включно.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 витрати на держмито в розмірі 71,15 грн. (сімдесят одна гривня 15 коп.), та на ІТЗ розгляду справи в розмірі 120,00 грн. (сто двадцять гривень 00 коп.).

Рішення може бути оскаржено до апеляційного суду Одеської області шляхом подання до Київського районного суду м. Одеси апеляційної скарги на рішення суду, протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Головуючий Салтан Л. В.