Виноградівський районний суд Закарпатської області
___________________________________________________________________________________________________
Справа № 2-877/11
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16.08.2011 року м.Виноградів

Виноградівський районний суд Закарпатської області в особі:

головуючого: Левка Т.Ю., при секретарі: Роман К.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Виноградові цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності на спадкове майно в порядку спадкової трансмісії,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулась в суд з позовом до ОСОБА_2 про визнання права власності на спадкове майно в порядку спадкової трансмісії.

Позовні вимоги мотивовані тим, що 28.02.2022 року помер свекр позивачки - ОСОБА_2, після смерті якого відкрилась спадщина, зокрема, на житловий будинок, що розташований в с.Тросник по вул..Перемоги, 67 Виноградівського району. Спадкодавцем за життя заповіту залишено не було, отже спадкоємцями до його майна стали його дружина ОСОБА_3 та їх діти ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1 і чоловік позивачки ОСОБА_4. Діти на спадкове майно, яке залишилось після смерті батька, не претендували, в нотконтору в передбачений законом строк не звертались, а ОСОБА_3, в свою чергу, постійно проживала разом з чоловіком і в порядку ст.549 ЦК України( в ред. 1963р.) фактично вступила в управління та володіння спадковим майном, тобто у встановленому законом порядку прийняла спадщину після смерті ОСОБА_2 і набула права власності на згадане нерухоме майно, але за життя правовстановлюючих документів на даний будинок так і не виготовила через похилий вік і поганий стан здоров'я. ОСОБА_3 померла 04.11.2010 року, залишивши за життя заповіт, яким все своє майно заповідала своєму онукові - синові позивачки ОСОБА_5, який помер 13.11.2010 року, тобто помер після відкриття спадщини і не встиг її реально прийняти. Відтак, у відповідності до діючого ЦК України особами, які б могли претендувати на згадане спадкове майно(будинок № 67 по вул..Перемоги в с.Тросник Виноградівського району) є позивачка по справі, як мати ОСОБА_5, ОСОБА_4(помер ще 20.03.2010 року), чоловік позивачки та батько ОСОБА_5, та другий син ОСОБА_3 - ОСОБА_2, який не претендує на спадковий будинок. Інших спадкоємців, які б могли успадковувати після смерті сина позивачки, немає. ОСОБА_1, в свою чергу, як спадкоємець за законом першої черги, спадщину в порядку ч.3 ст.1268 ЦК України, після смерті свого сина прийняла, оскільки до дня його смерті постійно проживала разом з ним. Однак при зверненні до нотконтори для отримання свідоцтва про право на спадщину, нею було отримано усну відмову нотаріуса, в звязку з тим, що відсутні правовстановлюючі документи на будинок, які б підтверджували право власності ОСОБА_3 на нього. Вважаючи, що нею на законних підставах набуто права власності на будинок № 67 по вул..Перемоги в с.Тросник Виноградівського району в порядку спадкової трансмісії і таке право не визнається іншими особами, ОСОБА_1 просить в судовому порядку визнати її власником згаданого нерухомого майна.

Позивачка ОСОБА_1 про день, час та місце розгляду справи належним чином своєчасно повідомлена, в судове засідання не зявилась, однак до суду надійшло клопотання про розгляд справи у її відсутності, в якому також зазначає, що заявлені нею позовні вимоги підтримує повністю та просить суд такі задовольнити з підстав, наведених в позовній заяві.

Відповідач ОСОБА_2, про день, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином своєчасно, в судове засідання також не зявився, надавши суду клопотання про розгляд справи у його відсутності, зазначивши, що не заперечує відносно задоволення даного позову та визнання права власності на спадкове майно за позивачем.

Обстеживши матеріали справи та клопотання сторін, визнаючи в порядку ст.169 ЦПК України необовязковим відібрання особистих пояснень від позивача та відповідача, і, враховуючи, що у справі наявні достатні матеріали про права і взаємовідносини сторін, суд приходить до висновку, що позовні вимоги є підставними та підлягають задоволенню, оскільки в судовому засіданні встановлені ті обставини на які посилається позивач в своїй заяві, відповідачем позов визнано повністю, що не суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, тому в порядку ст.174 ЦПК України визнання ним зменшеного позову прийнято судом.

Розглядаючи вказану справу в межах заявлених вимог та наданих сторонами доказів, суд приходить до переконання, що дані конкретні правовідносини врегульовані Цивільним кодексом України( в ред.,1963 р.) та Цивільним кодексом України(2003 р.).

Згідно п.4 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України в ред.2003 року щодо цивільних відносин, які виникли до набрання чинності Цивільним кодексом України, положення цього Кодексу застосовуються до тих прав і обов'язків, що виникли або продовжують існувати після набрання ним чинності.

В судовому засіданні встановлено, що 28.02.2022 року помер свекр позивачки - ОСОБА_2(а.с.6), після смерті якого відкрилась спадщина, зокрема, на житловий будинок, що розташований в с.Тросник по вул..Перемоги, 67 Виноградівського району, який належав йому на праві приватної власності(а.с.14-14зв.,17,18-20). Спадкодавцем за життя заповіту залишено не було, отже спадкоємцями до його майна в порядку ст.ст.529, 535 ЦК України (в ред.,1963 р.) стали його дружина ОСОБА_3(а.с.10) та їх діти ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1(а.с.24) і чоловік позивачки ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2. Діти на спадкове майно, яке залишилось після смерті батька, не претендували, в нотконтору в передбачений законом строк не звертались, а ОСОБА_3, в свою чергу, постійно проживала разом з чоловіком і в порядку ст.549 ЦК України( в ред.1963р.) фактично вступила в управління га володіння спадковим майном, тобто у встановленому законом порядку прийняла спадщину після смерті ОСОБА_2 і набула права власності на згадане нерухоме майно.

ОСОБА_3 померла 04.11.2010 року(а.с.16), залишивши за життя заповіт(а.с.7), яким все своє майно заповідала своєму онукові - синові позивачки ОСОБА_5, який помер 13.11.2010 року(а.с.16), тобто помер після відкриття спадщини і не встиг її реально прийняти.

У відповідності до ч.І ст.1235 ЦК України(в ред.,2003 р.) заповідач може призначити своїми спадкоємцями одну або кілька фізичних осіб, незалежно від наявності у нього з цими особами сімейних, родинних відносин, а також інших учасників цивільних відносин, згідно до ч.1 ст.1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. В свою чергу, згідно ст.1276 ЦК України(в ред..2003 р.) якщо спадкоємець за заповітом або за законом помер після відкриття спадщини і не встиг її прийняти, право на прийняття належної йому частки спадщини, крім права на прийняття обов'язкової частки у спадщині, переходить до його спадкоємців(спадкова трансмісія). Право на прийняття спадщини померлого, переходить до його спадкоємців на загальних підставах протягом строку, що залишився для прийняття спадщини.

Відтак, у відповідності до діючого ЦК України(ст.ст.1261, 1249) особами, які б могли претендувати на згадане спадкове майно(будинок № 67 по вул..Перемоги в с.Тросник

Виноградівського району) є позивачка по справі, як мати ОСОБА_5М.(а.с.12,13,15), ОСОБА_4 (помер ще 20.03.2010 року) (а.с.22), чоловік позивачки та батько

ОСОБА_5, та другий син ОСОБА_3 - ОСОБА_2(а.с.23-24), який не претендує на спадковий будинок. Інших спадкоємців, які б могли успадковувати після смерті сина позивачки, немає(а.с.21).

Як визначено ч. З ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст.1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї , а однією з підстав виникнення права приватної власності, є одержання майна внаслідок успадкування.

Після смерті сина, ОСОБА_5, ОСОБА_1, як спадкоємець першої черги за законом(трансміссар), спадщину прийняла, оскільки постійно проживала разом із спадкодавцем до дня його смерті, що підтверджується довідкою (а.с.21) і не заявляла про відмову від спадщини.

Тому, на підставі всього вище наведеного, суд приходить до переконання, що за позивачкою слід визнати право власності на будинковолодіння, яке розташоване в с.Тросник по вул..Перемоги, 67 Виноградівського району, в цілому, отже позовні вимоги підлягають до задоволення в повному обсязі.

Керуючись ст.ст. 10, 27, 31, 60, 61, 169, 174, 209, 212-215, 218 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги задовольнити.

Визнати ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3, мешканку м.Виноградова, вул..Дружби, 25, власником будинку з надвірними спорудами № 67 по вул..Перемоги в с.Тросник Виноградівського району, в цілому, в порядку спадкової трансмісії, після смерті ОСОБА_5, який помер 13.11.2010 року.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

ГоловуючийОСОБА_6