АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Категорія - 27 (ІУ) Прасолов В.М.
Доповідач - Михайлів Л.В.
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

06 грудня 2011 року колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді: Михайлів Л.В.

суддів: Митрофанової Л.В., Соколан НО.

при секретарі: Бондаренко І.В.

за участю: представника позивача Публічного акціонерного товариства «Кредитпромбанк» - Богатирьова Євгена Ігоровича,

відповідачів - ОСОБА_4, ОСОБА_5,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кривому Розі цивільну справу за апеляційною скаргою Публічного акціонерного товариства «Кредитпромбанк» на рішення Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу від 20 вересня 2011 року у справі за позовом Публічного акціонерного товариства «Кредитпромбанк» до ОСОБА_4, ОСОБА_5 про звернення стягнення на предмет іпотеки, визначення способу реалізації майна, встановлення початкової ціни продажу квартири, -

В С Т А Н О В И Л А:

У вересні 2009 року ВАТ «Кредитпромбанк», правонаступником якого є ПАТ «Кредитпромбанк», звернулося до суду з позовом до ОСОБА_4, ОСОБА_5 про звернення стягнення на предмет іпотеки, визначення способу реалізації майна, встановлення початкової ціни продажу квартири, посилаючись на те, що 04 вересня 2007 року між ним та відповідачем ОСОБА_4 укладено кредитний договір № 16/83/07-Склн про надання споживчого кредиту на суму 14000 дол. США на строк до 04.09. 2022 року зі сплатою 13,6 % річних.

В забезпечення виконання зобов'язань за вказаним договором, між позивачем та обома відповідачами того ж дня укладено договір іпотеки № 16/10-101/07НВсклн, предметом якого є квартира АДРЕСА_1 у м. Кривому Розі, що належить відповідачам на праві спільної сумісної власності.

Внаслідок неналежного виконання відповідачем ОСОБА_4 зобов'язань за укладеним кредитним договором в частині повернення кредиту та сплати відсотків за його користування, виникла заборгованість, про наявність якої попереджено обох відповідачів з вимогою її погашення.

Оскільки в добровільному порядку, відповідачі не усунули порушення умов кредитного договору, заборгованість не сплатили, позивач, уточнивши позовні вимоги, просив суд звернути стягнення на квартиру АДРЕСА_1 у м. Кривому Розі для задоволення вимог ПАТ «Кредитпромбанк» за кредитним договором № 16/83/07- Склн від 04.09.2007 року у сумі 18732,76 дол. США., що по офіційному курсу НБУ станом на 01.09.2011 року складає 149322 грн.58 коп., та для відшкодування витрат зі сплати судового збору за пред'явлення позову в сумі 1493 грн. 23 коп., витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи в сумі 120 грн.; визначити спосіб реалізації вказаної квартири шляхом проведення прилюдних торгів; встановити початкову ціну продажу квартири АДРЕСА_1 у м. Кривому Розі для її подальшої реалізації на підставі оцінки суб'єкта оціночної діяльності, проведеної при здійсненні примусового виконання згідно із Законом України «Про виконавче провадження», на рівні, не нижчому за звичайні ціни на цей вид майна.

Рішенням Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу від 20 вересня 2011 року, описку в якому виправлено ухвалою того ж суду від 07.11.2011 року, позов ПАТ «Кредитпромбанк» задоволено частково.

Звернуто стягнення на квартиру АДРЕСА_1 у м. Кривому Розі, яка належить ОСОБА_4 та ОСОБА_5, для задоволення вимог ПАТ «Кредитпромбанк» за кредитним договором № 16/83/07-Склн від 04.09.2007 року у сумі 18732,76 доларів США. що по офіційному курсу НБУ станом на 01 вересня 2011 року складає 149322 грн. 58 коп.

Визначено спосіб реалізації квартири АДРЕСА_1 у м. Кривому Розі - шляхом проведення прилюдних торгів.

В іншій частині - у задоволенні позову відмовлено.

Стягнуто на користь ПАТ «Кредитпромбанк солідарно з ОСОБА_4, ОСОБА_5 судові витрати: по сплаті державного мита - в сумі 1493 грн.23 коп. та 120 грн. 00 коп. - по сплаті витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи.

Надано відстрочку виконання рішення по даній цивільній справі - до 29 вересня 2012 року.

В апеляційні скарзі позивач ПАТ «Кредитпромбанк» просить рішення суду змінити, визначити початкову ціну продажу квартири, стягнути судові витрати, пов'язані з подачею позовної заяви, за рахунок реалізації предмета іпотеки та виключити з резолютивної частини ухваленого рішення посилання про надання відстрочки виконання рішення по даній справі до 29.09.2012 року.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги зазначив, що суд порушив ст. 39 Закону України «Про іпотеку», якою зокрема передбачено, що у разі задоволення судом позову про звернення стягнення на предмет іпотеки у рішенні зазначаються початкова ціна предмету іпотеки для його подальшої реалізації; суд безпідставно застосував відстрочку виконання рішення суду й відмовив у відшкодуванні витрат зі сплати судового збору та інформаційно-технічного забезпечення розгляду справи за рахунок реалізації предмету іпотеки, не врахувавши положень п.4.1 іпотечного договору від 04.09.2009 року.

Відповідачі ОСОБА_4 та ОСОБА_5 заперечують проти доводів апеляційної скарги та просять її відхилити й залишити рішення суду першої інстанції без змін як законне та обґрунтоване.

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги і заявлених позовних вимог, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга ПАТ «Кредитпромбанк» підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Ухвалюючи рішення про задоволення позову в частині звернення стягнення на предмет іпотеки - квартиру АДРЕСА_1 у м. Кривому Розі, визначення способу реалізацій майна, суд першої інстанції виходив з передбаченого договором та законом права банку у випадку неналежного виконання зобов'язання за укладеним кредитним договором боржником в частині повернення кредиту та сплати відсотків за його користування, задовольнити свої вимоги за основним зобов'язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки, а також права на визначення способу його реалізації шляхом проведення прилюдних торгів.

Відмовляючи в задоволенні позову в частині визначення початкової ціни продажу нерухомого майна, що є предметом іпотеки, суд першої інстанції виходив з того, що така вимога орієнтована на майбутнє, в той час як визначити ціну на момент ухвалення рішення позивач не просив.

Колегія суддів погоджується з такими висновками суду першої інстанції з огляду на наступне.

Згідно ст.ст. 213, 214 ЦПК України рішення повинно бути законним і обґрунтованим та відповідати на питання: чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги і заперечення, якими доказами вони підтверджуються; які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин тощо.

Судом встановлено, що 04 вересня 2007 року між ВАТ «Кредитпромбанк» та ОСОБА_4 укладено кредитний договір № 16/83/07-Склн, відповідно до умов якого банком надано позичальнику кредит на споживчі цілі у розмірі 14000 дол. США терміном по 04 вересня 2022 року включно зі сплатою 13,6 % річних.

В забезпечення виконання зобов'язань за кредитним договором між ВАТ «Кредитпромбанк» та ОСОБА_4, ОСОБА_5 укладено нотаріально посвідчений іпотечний договір, предметом якого є належна відповідачам на праві приватної спільної сумісної власності квартира АДРЕСА_1 у м. Кривому Розі.

У зв'язку з невиконанням ОСОБА_4, взятих на себе зобов'язань щодо погашення кредиту, сплати відсотків за його користування станом на 01.09.2011 року утворилася заборгованість за кредитним договором, яка складає 18732,76 дол. США. що по офіційному курсу НБУ станом на 01.09.2011 становить 149322 грн. 58 коп., а саме:

- заборгованість за кредитом - 12 969,24 дол. США, що еквівалентно 103380 грн. 41 коп.;

- заборгованість по процентам - 4265,34 дол. США, що еквівалентно 33 999 грн.88 коп. ;

- пеня по простроченій заборгованості за кредитом - 600,58 дол. США що еквівалентно 4787 грн. 34 коп.;

- пеня по простроченій заборгованості по процентам - 897,60 дол. США що еквівалентно 7154 грн. 95 коп.

Встановивши вказані обставини та на виконання вимог ст.ст. 213, 214 ЦПК України, суд першої інстанції вірно визначив характер спірних правовідносин та правову норму, яка підлягає застосуванню до їх врегулювання. В цій частині рішення суду не оскаржується.

Предметом апеляційного скарження є рішення суду в частині відмови в задоволенні позовних вимог про визначення початкової ціни предмета іпотеки для його подальшої реалізації, відшкодуванні витрат зі сплати судового збору та витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи за рахунок реалізації предмета іпотеки, а також щодо відстрочки виконання ухваленого по справі рішення.

Вирішуючи даний спір, районний суд дійшов висновку про право банку задовольнити свої вимоги за основним зобов'язанням щодо погашення заборгованості за кредитом шляхом звернення стягнення на квартиру АДРЕСА_1 у м. Кривому Розі, яка є предметом іпотеки. Визначено судом й спосіб реалізації предмета іпотеки у відповідності до заявленого ПАТ «Кредитпромбанк» предмету позову, шляхом проведення публічних торгів.

Частиною 1 ст. 591 ЦК України передбачено, що реалізація предмета застави, на який звернене стягнення, проводиться шляхом його продажу з публічних торгів, якщо інше не встановлено договором або законом. Порядок реалізації предмета застави з публічних торгів встановлюється законом.

Частиною 2 вказаної статті передбачено, що початкова ціна предмета застави для його продажу з публічних торгів визначається в порядку, встановленому договором або законом. Якщо звернення стягнення здійснюється за рішенням суду, суд у своєму рішенні може визначити початкову ціну предмета застави.

Згідно ч.6 ст. 38 Закону України «Про іпотеку» ціна продажу предмета іпотеки встановлюється за згодою між іпотекодавцем і іпотекодержателем або на підставі оцінки майна суб'єктом оціночної діяльності, на рівні, не нижчому за звичайні ціни на цей вид майна.

Як вбачається із позовної заяви, ПАТ «Кредитпромбанк» просив суд встановити початкову ціну продажу квартири, яка є предметом іпотеки на підставі оцінки суб'єкта оціночної діяльності при здійсненні примусового виконання згідно з Законом України «Про виконавче провадження», на рівні, не нижчому за звичайні цини на цей вид майна.

З викладеного вбачається (а.с. 177), що позивач просив суд визначити початкову ціну предмета іпотеки для його продажу з публічних торгів в порядку, встановленому Законом України «Про виконавче провадження».

Порядок та процедура визначення вартості, оцінки майна боржника при примусовому виконанні врегульовано положеннями ст. 58 Закону України «Про виконавче провадження», в ч.1 якої зазначено, що визначення вартості майна боржника проводиться державним виконавцем за ринковими цінами, що діють на день визначення вартості майна. Для оцінки за регульованими цінами, оцінки нерухомого майна, транспортних засобів, повітряних, морських та річкових суден державний виконавець залучає суб'єкта оціночної діяльності - суб'єкта господарювання, який провадить свою діяльність відповідно до Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні».

Частина 1 ст.11 ЦПК України встановлює межі розгляду справи судом, які встановлюються обсягом заявлених вимог й наданих учасниками процесу доказів.

Оскільки позивач не змінив своєї позовної вимоги щодо порядку встановлення початкової ціни продажу предмета іпотеки й наполягав на її задоволенні саме у визначеному ним обсязі, суд першої інстанції обґрунтовано відмовив в задоволенні такої вимоги, так як в такому разі початкова ціна встановлюється не на момент ухвалення рішення, а в порядку його примусового виконання, встановленому Законом України «Про виконавче провадження», тобто така вимога орієнтована на майбутнє.

Доводи ж апеляційної скарги позивача правильності висновків суду в цій частині не спростовують.

Не погоджується колегія суддів й з доводами апеляційної скарги позивача про необґрунтованість стягнення судових витрат з відповідачів, а не відшкодування їх за рахунок предмета іпотеки, оскільки, як правильно визначив суд першої інстанції, судові витрати не є забезпечені іпотекою вимоги, а тому порядок їх стягнення вирішується тільки у відповідності до ст. 88 ЦПК України.

Разом з тим, не може визнати колегія суддів обґрунтованим висновок суду про відстрочку виконання рішення по даній справі до 29 вересня 2012 року.

Питання про відстрочку виконання рішення суду є процесуальним й пов'язане з виконанням судового рішення. Порядок його вирішення передбачено ст. 373 ЦПК України, відповідно до якої за наявності обставин, що утруднюють виконання рішення (хвороба боржника або членів його сім'ї, відсутність присудженого майна в натурі, стихійне лихо тощо), за заявою державного виконавця або за заявою сторони суд, який видав виконавчий документ, у десятиденний строк розглядає питання про відстрочку або розстрочку виконання, зміну чи встановлення способу і порядку виконання рішення в судовому засіданні з викликом сторін і у виняткових випадках може відстрочити або розстрочити виконання, змінити чи встановити спосіб і порядок виконання рішення.

Однак, в порушення вказаної норми, суд вирішує питання про відстрочку виконання рішення на стадії його ухвалення, а не на стадії виконання. Крім того, з аналізу змісту ст. 373 ЦПК не вбачається право суду з власної ініціативи вирішувати питання про відстрочку виконання ухваленого ним рішення, тоді як ані державний виконавець ані сторони перед судом такого питання не порушували.

Не зазначено судом й мотивів, відповідно до яких він прийшов висновку про відстрочку ухваленого рішення й наявності виняткових обставин, які це зумовили.

За таких обставин, колегія суддів вважає, що рішення суду в частині надання відстрочки виконання рішення по даній цивільній справі до 29 вересня 2012 року - підлягає скасуванню.

В іншій частині рішення суду підлягає залишенню без змін.

Керуючись ст.ст. 303, 307, п.4 ч.1 ст. 309, ст.ст. 310, 313, 314, 316 ЦПК України, колегія суддів, -

В И Р І Ш И Л А :

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства «Кредитпромбанк» - задовольнити частково.

Рішення Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу від 20 вересня 2011 року в частині надання відстрочки виконання рішення по даній цивільній справі до 29 вересня 2012 року - скасувати.

В іншій частині рішення суду залишити без змін.

Рішення набирає законної сили з моменту його проголошення, але може бути оскаржено у касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання ним законної сили.

Головуючий:

Судді: