Дата документу 28.07.2011
Справа № 2-587/2011 р.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАІНИ

28 липня 2011 року. Мелітопольський міськрайонний суд Запорізької області у складі:

головуючого судді ЗИМОГЛЯД В.В.

при секретарі ГАЛИКІНІЙ Н.Г.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Мелітополі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди заподіяної внаслідок ДТП,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з вказаним позовом та просить стягнути з відповідача на його користь спричинену матеріальну шкоду у розмірі 50315,30 грн, моральну шкоду у розмірі 15000 грн.; стягнути з відповідача судові витрати по оплаті ІТЗ у розмірі 120,00 грн, витрати на правову допомогу у сумі 500,00 грн.

Свої позовні вимоги позивач мотивує тим, що 22.09.2009 року ОСОБА_2 керуючи автомобілем «Опель Вектра»д/н НОМЕР_1, рухаючись по вул.. Шмідта в м. Мелітополі на перехресті нерівнозначних доріг не надав перевагу у русі автомобілю НОМЕР_2, яким керував по довіреності його син, внаслідок чого на перехрест Шмідта та пр.-ту ОСОБА_3 скоїв з ним зіткнення. В результаті ДТП був пошкоджений його автомобіль, а пасажир автомобіля ОСОБА_2 отримав тяжкі тілесні ушкодження. Винним у здійсненні ДТП був визнаний ОСОБА_2, відносно якого було порушено кримінальну справу за ст.. 286 ч. 2 КК України та 22 червня 2010 року було постановлено вирок, яким ОСОБА_2 було визнано винним у скоєному злочині та призначене покарання у вигляді 5 років позбавлення волі з іспитовим строком 1 рік. Внаслідок протиправних дій відповідача йому була спричинена матеріальна шкода, яка згідно автотоваровідчої експертизи становить 49664,56 гривень, яка і підлягає стягненню з відповідача, а також витрати на проведення експертизи у розмірі 620 грн, та 30,74 грн за направлення телеграми відповідачу, а всього 50315,30 грн. Крім того, в результаті неправомірних дій відповідача він зазнав моральні страждання, повязані з тим, що хоча автомобіль був пошкоджений, йому все рівно необхідно було платити кредит, оскільки автомобіль був придбаний у кредит. Також, він не мав можливості впродовж певного часу користуватися автомобілем, що призвело до незручностей і дискомфорту, зміни у життєвих та виробничих стосунках, та призвело до додаткових зусиль для організації життя. Крім того, внаслідок ДТП його син отримав тілесні ушкодження та перебував деякий час у лікарні, а він хвилювався за його стан, що вплинуло на самопочуття та стан здоровя самого позивача. Розмір спричиненої моральної шкоди він оцінює у розмірі 15000 гривень, яку і просить стягнути з відповідача.

Позивач у судовому засіданні підтримав заявлені вимоги та просить позов задовольнити, крім того повідомив суд, що страхова компанія йому виплатила 25500 гривень, тому просить стягнути з відповідача матеріальну шкоду з урахуванням сплачених сум страхової компанії.

Відповідач та його представник у судовому засіданні позов визнали частково, та пояснили, що дійсно він винний у скоєному ДТП 22.09.2009 року, оскільки він взяв всю провину на себе. Розмір спричиненої матеріальної шкоди вони визнають частково, пояснюючи тим, що її розмір слід визначати з суми 43052,07 грн., нарахованої ФОП ОСОБА_4 за придбані позивачем запчастини та виконані роботи, з вичитом сплачених сум страхової компанії у розмірі 25500 грн.; не визнають розмір моральної шкоди, оскільки він не обґрунтований, бо згідно матеріалів кримінальної справи керував автомобілем не позивач, а його син, який за допомогою до лікарів після ДТП не звертався.

Третя особа ОСОБА_5 у судовому засіданні підтримав позовні вимоги позивача.

Представник третьої особи Моторного (транспортного) страхового бюро України, у судове засідання не зявився, проте надав суду заяву про розгляд справи у його відсутність /а.с. 114/.

Заслухавши пояснення сторін, вивчивши матеріали справи, дослідивши наявні докази, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню на наступних підставах.

Відповідно до ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як у межах заявлених вимог та на підставі наданих доказів.

Згідно зі ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобовязана довести обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень.

Відповідно до ст. 212 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, обєктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний звязок доказів у їх сукупності.

Відповідно до вимог ст. 57 ЦПК України, доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їхніх представників, письмових доказів, речових доказів, висновків експертів.

Згідно вимог ст.. 61 УПК України, обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню; обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Як вбачається з матеріалів справи, а саме вироку суду від 22 червня 2010 року /а.с. 9-10/, 22 вересня 2009 року о 02-00 годині, у темну годину доби, водій ОСОБА_2, керуючи автомобілем «Опель Вектра»р.н. НОМЕР_1, рухаючись на проїзній частині вул.. Шмідта в м. Мелітополі, у східному напрямку зі сторони вул.. Крупської в напрямок пр.. ОСОБА_3, у салоні якого знаходилися пасажири ОСОБА_6 і ОСОБА_7; та рухаючи по другорядній дорозі, на перехресті нерівнозначних доріг з пр.. ОСОБА_3, маючи технічну можливість запобігти ДТП, не надав дорогу автомобілю НОМЕР_3 під керуванням водія ОСОБА_5, який рухався по пр.. ОСОБА_3 у північному напрямку, та приближався до даного перетину проїзних частин по головній дорозі, в результаті чого на перехресті вул.. Шмідта та пр.. ОСОБА_3 скоїв з ним зіткнення; внаслідок ДТП ОСОБА_6, яка перебувала в момент зіткнення у якості пасажира автомобіля Опель Вектра, отримала тяжкі тілесні ушкодження, небезпечні для життя та перебувають у прямому причинному звязку з настанням смерті; внаслідок чого ОСОБА_2 був притягнутий до кримінальної відповідальності за ст.. 286 ч. 2 КК України та був визнаний винним у скоєному ДТП та назначено покарання у вигляді 5 років позбавлення волі з іспитовим строком 1 рік.

В свою чергу постановою від 01.02.2010 року /а.с. 103-104 кримінальної справи по обвинуваченню ОСОБА_2 за ст.. 286 ч. 2 ККУ/ було відмовлено в порушенні кримінальної справи відносно ОСОБА_8 за ознаками ст.. 286 КК України на підставі п. 2 ст. 6 КПК України за відсутності в його діях складу злочину.

В результаті ДТП автомобіль НОМЕР_4, який відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу ОСОБА_9 д/н НОМЕР_5 /а.с. 8/ належить ОСОБА_1, ОСОБА_5 має право керувати ним, та заборонено відчуження, оскільки автомобіль перебуває у кредиті, що підтверджується копією кредитного договору № 069-04/К-07 від 15.08.2007 року /а.с. 28-31/, отримав пошкодження, що підтверджується копією звіту № 424 про оцінку автомобіля від 10.11.2009 року /а.с. 11-15/, де зазначено, що розмір матеріальної шкоди складає 49664,56 грн..

Надаючи оцінку поясненням відповідача та його представника, що розмір спричиненої матеріальної шкоди становить - 43052,07 грн., та наданій калькуляції вартості здійснених робіт та придбаних запчастин для ремонту автомобіля НОМЕР_4, нарахованої ФОП ОСОБА_10 /а.с. 91-93/, судом встановлено, що у вказаній калькуляції зазначені роботи, які виконані саме у ФОП ОСОБА_10 на вказану суму.

Аналізуючи звіт № 424 про оцінку автомобіля від 10.11.2009 року /а.с. 11-15/, де зазначено, що розмір матеріальної шкоди складає 49664,56 грн., вбачається, що вказана сума містить по собі не лише вартість відновленого ремонту автомобіля НОМЕР_4, а і величина втрати товарної вартості автомобіля внаслідок його пошкодження та подальшого впливу ремонту.

Крім того, позивач не позбавлений права купувати інші запчастини автомобіля, які були пошкоджені в результаті ДТП, в інших магазинах, та ремонтувати на інших станціях, у інших осіб, та особисто.

Згідно ст. 1187 ч. 2 ЦК України, шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі володіє транспортним засобом, механізмом, іншим обєктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку; та згідно вимог ст. 1166 ч. 1 ЦК України, майнова шкода, завдана майну фізичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Як було встановлено у судовому засіданні та підтверджено матеріалами кримінальної справи власником «Опель Вектра»р.н. НОМЕР_1 є ОСОБА_2.

Враховуючи, що відповідач є власником джерела підвищеної небезпеки, і ДТП сталася за його вини, в результаті чого автомобіль позивача був пошкоджений, суд вважає стягнути з відповідача на користь позивача, але з урахуванням виплачених сум страхової компанії у розмірі 25500 грн., що не оспорюється сторонами, матеріальну шкоду у сумі 24164,56 гривень.

Крім того, неправомірними діями відповідача позивачу була спричинена моральна шкода, оскільки відповідно до Постанови Пленуму Верховного суду України від 31 березня 1995 р. № 4 (зі змінами, внесеними постановою від 25 травня 2001 р. № 5) «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди», під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб.

Згідно вимог ст.. 23 ЦК України передбачено, що особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав.

Крім того, відповідно до ст. 1167 ЦК України, моральна шкода, спричинена фізичній особі неправомірними діями, відшкодовується особою, яка її завдала.

Згідно пояснень відповідача та вироку суду від 22 червня 2010 року, який набрав чинності /а.с. 9-10/ вбачається, що відповідач по справі ОСОБА_2 визнав свою провину у скоєному ДТП, а відповідно до ч. 1 ст. 61 ЦПК України, обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню.

Таким чином, підлягає стягненню з відповідача на користь позивача моральна шкода, але не у розмірі 15 000 гривень, як того просить позивач, а у розмірі 3000 гривень, оскільки розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, та при визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності та справедливості. Крім того, суд враховує те, що позивачем документально не підтверджений той факт, що саме його син ОСОБА_5 перебував у лікарні після ДТП 22 вересня 2009 року, бо згідно матеріалів кримінальної справи - ОСОБА_5 отримав травму за інших обставин.

Також, підлягають стягненню з відповідача на користь позивача документально підтвердженні судові витрати по оплаті ІТЗ у розмірі 120,00 грн.; витрати за проведення авто товарознавчої експертизи у розмірі 620 грн., що підтверджується квитанцією № 244756 від 05.11.2009 року /а.с. 34/; витрати за направлення телеграми у сумі 30,74 грн, що підтверджується чеком /а.с. 35/.

Однак, не підлягають стягненню з відповідача на користь позивача витрати повязані з оплатою правової допомоги адвоката у розмірі 500,00 грн., оскільки позивачем не надано розрахунку за надані послуги..

Керуючись ст. ст. 10, 11, 60, 61, 57, 88, 209, 212, 214-215, 218 ЦПК України, ст. ст. 23, 1167, 1187 ЦК України, Постановою Пленуму Верховного суду України від 31 березня 1995 р. № 4 (зі змінами, внесеними постановою від 25 травня 2001 р. № 5) «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди», суд, -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди заподіяної внаслідок ДТП задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 матеріальну шкоду у розмірі 24164,56 гривень, витрати за проведення експертизи у розмірі 620 гривень, та витрати за направлення телеграми у розмірі 30,74 грн, а всього 24815 / двадцять чотири тисячі вісімсот пятнадцять/ гривень 30 коп..

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 моральну шкоду у розмірі 3000 гривень.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судові витрати по справі у розмірі 120,00 гривень.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави судовий збір у розмірі 278,15 гривень.

В іншій частині позову відмовити.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Апеляційного суду Запорізької області через Мелітопольський міськрайонний суд шляхом подачі в 10-денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги.

СУДДЯ В.В. ЗИМОГЛЯД