Справа 4-с-1/11
УХВАЛА

23.09.2011 року Центрально-Міський районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області у складі

головуючого судді Філатова К.Б.

при секретарі Кононенко В.П.

за участю:

заявниці ОСОБА_1,

державного виконавця Гілунг О.Л.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті ОСОБА_2 справу за скаргою ОСОБА_1 на дії виконавця Центрально-Міського ВДВС КМУЮ ОСОБА_3,

ВСТАНОВИВ:

В серпні 2010 року ОСОБА_1 звернулася до суду зі скаргою на дії державного виконавця, вважаючи, що виконавець не виконала рішення суду від 13 грудня 2004 року, яким було визначено місце проживання дитини ІНФОРМАЦІЯ_1 з нею, заявницею. Батько дитини ОСОБА_4 не виконав судового рішення і з дитиною виїхав із міста, і в березні 2007 року йому був обявлений розшук. В листопаді 2008 року ОСОБА_4 з дитиною знайшли в Черкаській області. Після цього Архипов з дитиною уїхав із Черкаської області, та де він знаходився було невідомо. В лютому 2009 року ОСОБА_4 знов був оголошений розшук, а в серпні 2009 року вона отримала повідомлення, що він знайдений з дитиною в Миколаївській області. Після цього ОСОБА_4 з дитиною знов зник з місця, де його знайшли. В грудні 2009 року вона отримала відповідь із РВ УМВС про те, що ОСОБА_4 знайдений у ОСОБА_2, а дитина навчається в гімназії. Після цього виконавець ОСОБА_3 неодноразово призначала виконавчі дії, але так і не виконала рішення суду: не відібрала дитину у батька та не передала дитину їй, заявниці, але склала акти про виконання рішення. Просить зобовязати державного виконавця Гілунг О.Л. скасувати складені нею акти про виконання рішення суду, а також постанову начальника Центрально-Міського ВДВС КМУЮ, складену на підставі вказаних актів, зобовязати ОСОБА_3 внести зміни в прізвища боржника та дитини у виконавчих документах, виконати рішення суду, от обравши дитину у боржника та передавши дитину їй, а також вжити заходи до боржника за невиконання судового рішення.

Державний виконавець Гілунг О.Л. заявлені вимоги не визнала та пояснила, що батько дитини та дитина довгий час була в розшуку. Коли їх знайшли, дитина досягла віку, коли потрібно було враховувати її думку щодо вибору місця проживання. Вона неодноразово виходила виконувати рішення суду: в школі, за місцем мешкання дитини. Кожного разу заявниці пропонувалося впевнити дитину піти з нею, але дитина бажала жити з батьком та була категорично проти того, щоб іти жити до матері. Кожного разу заявниця просила перенести виконавчі дії, щоб дати час найти спільну мову з дитиною, але кожного разу спільна мова не була знайдена, і дитина іти з заявницею відмовлялася. Вважає, що не порушувала закон, і просить в заявлених вимогах відмовити.

Вислухавши заявницю та державного виконавця, вивчивши матеріали справи, переглянувши відеозапис виконавчих дій, суд вважає, що в даному випадку виконавець діяв правильно і зобовязувати його примусово виконувати рішення суду немає підстав.

В судовому засіданні оглядався відеозапис, який здійснювався при всіх діях, що робив виконавець при виконанні цього судового рішення. Із відеозапису вбачається, що заявниці в присутності учителів та психолога в школі, членів родини та сусідів, а також психолога за місцем мешкання дитини неодноразово надавалася можливість поспілкуватися з дитиною, яка досягла віку, коли її думка повинна враховуватися при вирішенні питання з ким із батьків їй жити. Кожного разу дитина категорично заявляла, що буде жити з батьком та його родичами. Один із сюжетів, що був знятий у школі, закінчується втручанням психолога, який вважав, що продовження дій по виконанню рішення суду наносить психологічну травму дитині. Кожного разу саме на прохання заявниці виконання рішення відкладалося на певний час. В одному із відео-сюжетів дитина відскочила від батька заявниці, який різко протягнув до неї руки, начебто хотів схопити.

Суд вважає, що в даному випадку державний виконавець діяла відповідно до законодавства, надаючи можливість заявниці поспілкуватися з дитиною та впевнити її в своїх добрих намірах відносно неї. Сама заявниця протягом тривалого часу не змогла знайти спільної мови з дитиною, впевнити її, що спілкування з нею не причинить дитині ніяких страждань та незручності. Оскільки в даному випадку заявниця оскаржує дії виконавця, які стосуються інших живих людей дитини, батька дитини та інших її родичів, заявниці потрібно самій шукати спільну мову з цими людьми, оскільки тільки так і можна знайти любов дитини. Дії державного виконавця при виконанні рішення суду не суперечать загальним засадам цивільного законодавства: справедливість, добросовісність та розумність.

Керуючись ст. ст. 386, 387 ЦПК України, -

УХВАЛИВ :

Відмовити в задоволенні скарги ОСОБА_1.

Стягнути з ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 8 гривень 50 копійок та витрати на інформаційно-технічне забезпечення процесу в розмірі 120 гривень.

Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду Дніпропетровської області через Центрально-Міський районний суд міста ОСОБА_2 протягом 5 днів із дня отримання повної ухвали.

Головуючий суддя К.Б. Філатов