Справа № 2-1605/11
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
23 грудня 2011 року Старокостянтинівський районний суд
Хмельницької області в складі:
головуючого судді Цішковського В.А.
при секретарі Ніколайчуку Р.М.
з участю представника позивача ОСОБА_1
представників відповідачів Лущевської О.А.
Лінійчука В.М.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Старокостянтинові справу за позовом ОСОБА_2 до військової частини НОМЕР_1 м. Старокостянтинова Хмельницької області та житлової комісії військової частини НОМЕР_1 м. Старокостянтинова Хмельницької області про визнання незаконними дій житлової комісії та поновлення на квартирному обліку на отримання житла, -
У листопаді 2011 року ОСОБА_2 звернувся в суд з позовом до військової частини НОМЕР_1 м. Старокостянтинова Хмельницької області (далі військова частина), житлової комісії військової частини НОМЕР_1 м. Старокостянтинова Хмельницької області (далі житлова комісія) про визнання незаконним рішення житлової комісії військової частини НОМЕР_1 та поновлення на квартирному обліку для першочергового отримання житла за рахунок житлового фонду Міністерства оборони України в м. Старокостянтинові Хмельницької області з 23 грудня 2005 року.
В обґрунтування позовних вимог ОСОБА_2 посилається на те, що він був військовослужбовцем ЗС України та проходив військову службу у в/ч НОМЕР_1 м. Старокостянтинова Хмельницької області, де разом з членами своєї сім`ї перебував на обліку, як такий, що потребує поліпшення житлових умов. Внаслідок звільнення з лав ЗС України, відповідачі без законних на те підстав зняли його з квартирного обліку і поновити на такому в добровільному порядку відмовляються. Тому, просить позов задовольнити та відновити його конституційні права на отримання житла.
В судовому засіданні представник позивача позов підтримав повністю та дав аналогічні пояснення викладеним в позовній заяві.
Представники відповідачів позов не визнали, просять відмовити в його задоволенні, посилаючись на відповідність прийнятого рішення вимогам закону. Стверджують, що оскільки позивач не має відповідної вислуги військової служби встановленої законом на отримання житла, звільнився із служби, законні підстави для перебування його на квартирному обліку військової частини відсутні.
Суд заслухавши пояснення представника позивача, представників відповідачів, дослідивши письмові докази по справі вважає, що позов підлягає задоволенню в частині, що стосується зняття з квартирного обліку поліпшення житлових умов при військовій частині НОМЕР_1 військовослужбовця запасу ОСОБА_2 виходячи з таких підстав.
Судом встановлено, що ОСОБА_2 є військовослужбовцем запасу ЗС України, з серпня 1999 року проходив службу у військовій частині НОМЕР_1 м. Старокостянтинова Хмельницької області на різних посадах. Як такий, що потребує поліпшення житлових умов, позивач, рішенням житлової комісії, на підставі протоколу № 55 від 23.12.2005 року був зарахований на квартирний облік до списку загальної та першочергової черги в/ч НОМЕР_1 м. Старокостянтинова Хмельницької області.
В подальшому, на підставі наказу командира в/ч НОМЕР_1 від 26.08.2008 року № 139, ОСОБА_2 28 серпня 2006 року був звільнений з лав ЗС України в запас за станом здоров`я із залишенням на квартирному обліку для першочергового отримання житла за рахунок житлового фонду МО України.
З огляду на те, що позивач був звільнений з лав ЗС України, керуючись роз`ясненнями КЕВ, рішенням житлової комісії в/ч НОМЕР_1 , на підставі протоколу № 49 від 03.06.2011 року, ОСОБА_2 був знятий з квартирного обліку.
Вищеназвані факти повністю підтверджуються дослідженими в судовому засіданні доказами, в тому числі витягами з протоколів 55 від 23.12.2005 року та № 49 від 03.06.2011 року засідання житлової комісії в/ч НОМЕР_1 , витягом з наказу командира в/ч НОМЕР_1 від 26.08.2008 року № 139, витягом з послужного списку позивача, а також свідоцтвом про хворобу №583/60 від 11.07.2008. Вказані обставини жодною із сторін не оспорюється, а тому суд вважає вищезазначені факти встановленими та такими, що додаткового доказування не потребують.
Приймаючи рішення про зняття з квартирного обліку ОСОБА_2 , житлова комісія виходила з того, що останній звільнений з лав ЗС України та не має вислуги військової служби 20 років і більше, а тому не наділений правом перебувати на квартирному обліку відповідача.
Однак, з таким рішенням житлової комісії суд не може погодитися, оскільки воно є помилковим та не ґрунтується на вимогах закону.
Так, відповідно до ч.9 ст.12 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» із змінами та доповненнями (далі Закон), в редакції від 24.06.2004 року, який набрав чинності 01.01.2005 року, військовослужбовці, що перебувають на обліку громадян, які потребують поліпшення житлових умов, при звільненні з військової служби в запас або у відставку за віком, станом здоров`я, а також у зв`язку із скороченням штатів або проведенням інших організаційних заходів, у разі неможливості використання на військовій службі, що є у випадку ОСОБА_2 , залишаються на цьому обліку у військовій частині до одержання житла з державного житлового фонду.
Аналогічні обов`язки покладені на військові частини щодо залишення на квартирному обліку військовослужбовців звільнених з військової служби в запас у зв`язку з скороченням штатів і п.3.10 «Інструкції про організацію забезпечення і надання військовослужбовцям Збройних Сил України та членам їх сімей житлових приміщень», затвердженої Наказом Міністра оборони України від 6 жовтня 2006 року N 577 (далі Інструкція).
Названі вимоги законодавства є вичерпними і широкому тлумаченню не підлягають та безпосередньо поширюються на позивача, оскільки останній був прийнятий на квартирний облік військової частини 23 грудня 2005 року, тобто після набрання Законом сили в даній редакції.
Однак, приймаючи рішення про зняття ОСОБА_2 з квартирного обліку житлова комісія на названі вимоги закону уваги не звернула та їх проігнорувала.
Більше того, помилково застосувала до ОСОБА_2 вимоги, які в його випадку до застосування не підлягають, а саме ч.1 ст.12 Закону та п. 1.4. Інструкції відносно забезпечення для постійного проживання житлом військовослужбовців, які мають вислугу на військовій службі 20 років і більше, не звернувши уваги на той факт, що питання розподілу позивачу житла, надання такого за рахунок військової частини не стояло та не було предметом розгляду житлової комісії.
При цьому, як вбачається з позовних вимог ОСОБА_2 ставить питання про поновлення та перебування саме на квартирному обліку, а не надання та розподіл йому житла для постійного проживання за рахунок військової частини, де і враховується відповідна вислуга.
В той же час, позивач не із своєї вини був змушений звільнитися з лав ЗС України, а за станом здоров`я, тому, законні підстави для зняття його з квартирного обліку, застосування до нього вимог, які підлягають врахуванні при розподілі житла, відсутні.
Суд відхиляє твердження представників відповідачів, що позивач не наділений правом перебувати на квартирному обліку військової частини, на підставі численних роз`яснень структурних підрозділів МО України та відомчих наказів, оскільки спеціальними та єдиними нормативними актами, які регулюють дані питання є Закон та Інструкція, а роз`яснення вищеназваних установ, які у випадку позивача до застосування не підлягають, так як стосуються безпосереднього виділення та надання для постійного проживання житла, а не перебування на квартирному обліку, прямо суперечать останнім та істотно звужують обсяг встановлених Законом та Конституцією України прав ОСОБА_2 .
Доказів, які б спростовували вищеназвані факти ні відповідачами, ні їх представниками суду не надано, не здобуто таких і в процесі судового розгляду, а ті на які вони посилаються не заслуговують на увагу та підлягають відхиленню, оскільки ґрунтуються виключно на їх розмірковуваннях щодо процесів в державі, широкому тлумаченні норм законодавства, що не можна визнати належними та допустимими доказами.
За таких обставин суд вважає, що рішення житлової комісії військової частини НОМЕР_1 м. Старокостянтинова Хмельницької області від 03 червня 2011 року в частині «Зняття з квартирного обліку поліпшення житлових умов при військовій частині НОМЕР_1 військовослужбовця запасу ОСОБА_2 » не можна визнати законним, в зв`язку з чим воно підлягає в цій частині скасуванню, а позивач та члени його сім`ї поновленню на квартирному обліку.
З огляду на те, що відповідно до п. 3.3. Інструкції військовослужбовці зараховуються на облік згідно з рішенням житлової комісії військової частини, яке затверджується командиром військової частини, суд вважає, що з метою відновлення порушення законних прав позивача, слід зобов`язати командира військової частини поновити ОСОБА_2 на квартирному обліку у встановленому законом порядку.
Аналогічні вимоги містило законодавство в попередній редакції.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 36 - 40 ЖК України, п. 9 ст. 12 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» від 20.12.1991 року з відповідними змінами, п. 3.10 «Про затвердження Інструкції про організацію забезпечення і надання військовослужбовцям Збройних Сил України та членам їх сімей житлових приміщень», затвердженої Наказом Міністра оборони України від 6 жовтня 2006 року N 577 ст. ст. 10, 11, 60, 88, 209, 212-215, ЦПК України, суд, -
Позов задовольнити частково.
Рішення житлової комісії військової частини НОМЕР_1 м. Старокостянтинова Хмельницької області від 03 червня 2011 року в частині «Зняття з квартирного обліку поліпшення житлових умов при військовій частині НОМЕР_1 військовослужбовця запасу ОСОБА_2 » визнати незаконним та скасувати.

Зобов`язати житлову комісію та командира військової частини НОМЕР_1 м. Старокостянтинова Хмельницької області поновити ОСОБА_2 та членів його сім`ї на квартирному обліку для першочергового отримання житла за рахунок житлового фонду Міністерства оборони України в м. Старокостянтинові Хмельницької області з 23 грудня 2005 року.

Стягнути з військової частини НОМЕР_1 м. Старокостянтинова Хмельницької області на користь ОСОБА_2 94 грн. 20 коп. судового збору.

На рішення через суд першої інстанції, який його ухвалив, може бути подана апеляційна скарга протягом 10 днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом 10 днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя