АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 22-ц/490/1664/11 Справа № 22ц-9537/11 Головуючий у 1 й інстанції - ОСОБА_1В Доповідач - Бараннік О.П.
Категорія
13 вересня 2011 року
2011 рік вересень 13 дня Колегія суддів судової палати з цивільних справ апеляційного
суду у складі:
головуючого Бараннік О.П.,
суддів Глущенко Н.Г., ГородничоїВ.С,
при секретарі Солодовій І.М.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпропетровську цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на ухвалу Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 17 червня 2011 року про повернення позовної заяви по справі за позовом ОСОБА_2 до Павлоградського МВ УМВС України в Дніпропетровській області, Державного казначейства у Дніпропетровській області про бездіяльність працівників МВ УМВС України в Дніпропетровській області, стягнення матеріальної та моральної шкоди, -
Ухвалою судді Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 17 червня 2011 року позовна заява ОСОБА_2 до Павлоградського МВ УМВС України в Дніпропетровській області, Державного казначейства в Дніпропетровській області про бездіяльність працівників МВ УМВС України в Дніпропетровській області, стягнення матеріальної та моральної шкоди повернута позивачці.
В апеляційній скарзі ОСОБА_2, посилаючись на незаконність та необґрунтованість зазначеної ухвали, просила її скасувати, а справу повернути до суду першої інстанції на новий розгляд.
Перевіривши законність та обґрунтованість ухвали суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги і заявлених вимог, колегія суддів судової палати з цивільних справ апеляційного суду Дніпропетровської області вважає, що апеляційна скарга ОСОБА_2 підлягає задоволенню, а ухвала суду - скасуванню, виходячи з наступного.
Повертаючи позовну заяву ОСОБА_2, суддя Павлоградського міськрайонного суду виходив з того, що в позовній заяві не було вказано предмету позовних вимог, позовні вимоги не конкретизовані та не вказані докази, підтверджуючі позовні вимоги.
Однак, з таким висновком суду погодитись не можливо, оскільки він зроблений в в порушення вимог ст. 119 ЦПК України, відповідно до положень якої, у позовній заяві позивач має зазначати підставу позову, тобто ті юридичні факти, на основі яких позивач обгрунтовує свої вимоги відповідно до норм матеріального права, що поширюються на спірні правовідносини. При цьому, законодавець не вимагає від позивача, щоб він
здійснював кваліфікацію спірних правовідносин, тобто зазначав у позовній заяві, на яких правових нормах грунтується його позов. Це пов'язано з тим, що обов'язок здійснювати кваліфікацію правовідносин покладається на суд, який і повинен визначати чи поширюється інша норма на спірні правовідносини.
Що стосується доказів на підтвердження обставин позовних вимог, то відповідно до зазначеної вище норми, позивач має зазначати у своїй позовній заяві саме засоби
доказування, в яких містяться докази, що дозволять довести його позицію і про які відомо. Але це не означає, що позивач повинен разом із позовною заявою подавати необхідні докази (засоби доказування).
З огляду на викладене, керуючись ст.ст. 209, 303, 304, 307, 312, 315,317, 139 ЦПК України, колегія суддів, -
Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити.
Ухвалу судді Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 17 червня 2011 року - скасувати, передавши питання на новий розгляд до суду першої інсстанції.
Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення і не може бути оскаржена в касаційному порядку, бо не перешкоджає подальшому провадженню по справі.

Головуючий:

Судді: