Справа № 7
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 квітня 2011 рокум. Острог

Острозький районний суд Рівненської області у складі:

головуючий суддя - Василевич О.В.

секретар - Івчук Є.О.

з участю представників позивача ОСОБА_1, ОСОБА_2

розглянувши у попередньому судовому засіданні у місті Острозі цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до Вельбівненської сільської ради Острозького району Рівненської області про визнання права власності на Ѕ частину садибного житлового будинку в порядку спадкування за заповітом,

встановив :

до Острозького районного суду звернувся ОСОБА_3 з позовом до Вельбівненської сільської ради Острозького району про визнання за ним права власності на Ѕ частину садибного житлового будинку в порядку спадкування за заповітом, мотивуючи свої вимоги тим, що він як спадкоємець за заповітом після смерті ОСОБА_4 успадкував Ѕ частину належного їй садибного житлового будинку, що розташований по вул.Шевченка, 19 в с.Вельбівно Острозького району Рівненської області. Позивач вказує на те, що ОСОБА_4, якій належала Ѕ частина садибного житлового будинку не виготовила на своє імя відповідної технічної документації на Ѕ частину будинку та за відсутності передбаченого чинним законодавством правовстановлюючого документу, він позбавлений можливості на сьогоднішній день в позасудовому порядку оформити право власності на Ѕ частину садибного житлового будинку за собою як за спадкоємцем за заповітом. Просив визнати за ним як за спадкоємцем за заповітом після смерті ОСОБА_4 право власності на Ѕ частину садибного житлового будинку, яка складається з коридору 2-1, кухні 2-2, житлової 2-3, загальною площею 19,9 кв.м., що розташовані в с.Вельбівно по вул.Шевченка, 19.

Представники позивача в попередньому судовому засіданні уточнили позовні вимоги та просили визнати за ОСОБА_3 право власності на Ѕ частину садибного житлового будинку, яка складається з коридору 1-1, кухні 1-2, житлової 1-3, загальною площею 19,9 кв.м., що розташовані в с.Вельбівно по вул.Шевченка, 19, з підстав вказаних у позові. Крім того, представники позивача пояснили, що Ѕ частина даного садибного житлового будинку належала на праві спільної сумісної власності ОСОБА_5 та ОСОБА_4 Після смерті ОСОБА_5, його дружина ОСОБА_4 фактично прийняла спадщину, оскільки на день смерті проживала разом з чоловіком ОСОБА_5 однією сімєю та вела спільне господарство, що підтверджується довідкою Вельбівненської сільської ради від 17.03.2011р. Разом з тим, вказали, що з урахуванням заповіту, складеного ОСОБА_4 на імя позивача, останній є єдиним спадкоємцем Ѕ частини садибного житлового будинку за адресою: с.Вельбівне, вул.Шевченка, 19, Острозького району Рівненської області.

Представник відповідача - Вельбівненської сільської ради Острозького району Рівненської області в попереднє судове засідання не зявився та подав заяву, у якій вказує про визнання позову у повному обсязі та просить розгляд справи здійснювати у його відсутності.

Суд, заслухавши пояснення представників позивача, перевіривши матеріали справи, дослідивши надані докази, прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню.

Судом встановлено та підтверджується наявними у матеріалах справи доказами, зокрема випискою Вельбівненської сільської ради №139 від 07.02.2011р. з погосподарської книги №3 (по особовому рахунку №293), рішенням Народного суду Острозького району від 16.10.1970 р., ОСОБА_5 та ОСОБА_4 належала Ѕ частина садибного житлового будинку за адресою: вул.Шевченка, 19, с.Вельбівне Острозького району Рівненської області.

Інша Ѕ частина садибного житлового будинку (коридор 2-1, кухня 2-2, житлова 2-3, загальною площею 19.9 кв.м.) з надвірними будівлями належать ОСОБА_6, що підтверджується рішенням Острозького районного суду від 20.01.2009р.

22.01.2008р. ОСОБА_5 помер, про що зроблено актовий запис № 09 в Книзі реєстрації смертей.

Після смерті ОСОБА_5 відкрилась спадщина, яка складалась з ј частини садибного житлового будинку з надвірними будівлями, що знаходиться в с.Вельбівне Острозького району по вул.Шевченка,19.

Спадщину після смерті ОСОБА_5 прийняла ОСОБА_4, як спадкоємець першої черги за законом, оскільки на день смерті проживала з ним спільно однією сімєю та вела спільне господарство, що підтверджується довідкою Вельбівненської сільської ради № 307 від 17.03.2011р. Інших спадкоємців після смерті ОСОБА_5 не було, заповіту він не складав, що підтверджується витягами зі Спадкового реєстру від 07.04.2011р.

Таким чином, ОСОБА_4 після смерті її чоловіка ОСОБА_5 належала Ѕ частина садибного житлового будинку, що знаходиться в с.Вельбівне Острозького району по вул.Шевченка, 19 : ј - на праві спільної сумісної власності подружжя та ј - як спадкоємцю після смерті чоловіка ОСОБА_5

Згідно свідоцтва про смерть ОСОБА_4 померла 02.10.2008р.

Згідно заповіту від 26.09.2008р. зареєстрованого в реєстрі за №223, ОСОБА_4 зробила заповітне розпорядження, відповідно до якого все майно заповіла племіннику ОСОБА_3 На день смерті заповіт змінено чи скасовано не було, про що на ньому зроблено відповідну відмітку.

Згідно довідки Острозької районної державної нотаріальної контори № 161/01-14 від 31.03.2011 р., після смерті ОСОБА_4 спадкоємцем за заповітом, посвідченим Вельбівненською сільською радою Острозького району Рівненської області 26.09.2008р. за №223 є ОСОБА_3, водночас зазначено, що відомості про інших спадкоємців відсутні.

23.04.2009р. для ОСОБА_3 видано свідоцтво про право на спадщину за заповітом на спадкове майно, а відтак позивач вважається таким, що належним чином прийняв спадщину після смерті ОСОБА_4

Суд вважає, що вимоги позивача є обґрунтованими та підлягають до задоволення з огляду на наступне.

Відповідно до положень ст.328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів; право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

На підставі викладеного, суд приходить до висновку, що ОСОБА_4 на день своєї смерті була одноособовим власником Ѕ частини садибного житлового будинку (коридору 1-1, кухні 1-2, житлової 1-3), що розташований по вул.Шевченка, 19 в с.Вельбівно Острозького району Рівненської області.

В матеріалах справи відсутні обставини, які підтверджують неправомірність володіння померлою ОСОБА_4 Ѕ частиною садибного житлового будинку, що розташований за вищевказаною адресою.

Право позивача отримати у власність Ѕ частину садибного житлового будинку після смерті ОСОБА_4 підтверджується заповітом.

Згідно зі ст.1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обовязків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Таким чином, ОСОБА_4, будучи власником Ѕ частини садибного житлового будинку, шляхом призначення свого спадкоємця, розпорядилася на випадок своєї смерті належним їй правом власності на вищевказану Ѕ частину будинку на користь позивача ОСОБА_3

Інших осіб, які вправі претендувати повністю або частково на даний житловий будинок з надвірними будівлями судом не встановлено.

Відповідно до ст.1223 ЦК України особи, визначені у заповіті мають право на спадкування, тобто в даному випадку позивач має право на перехід до нього права власності на Ѕ частину садибного житлового будинку по вул.Шевченка, 19 в с.Вельбівне Острозького району Рівненської області.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 10, 11, 174, 209, 212, 214-215, 218 ЦПК України, ст.ст.11, 16, 328, 380, 381, 1216, 1223, 1233 ЦК України, суд

вирішив:

Позов задовольнити.

Визнати за ОСОБА_3, як спадкоємцем за заповітом після смерті ОСОБА_4, право власності на 1/2 частину садибного житлового будинку, що складається з коридору 1-1, кухні 1-2, житлової 1-3, загальною площею 19,9 кв.м., загальною вартістю 6822 грн., що розташовані по вул.Шевченка, 19 в с.Вельбівно Острозького району Рівненської області.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя Острозького районного судуОСОБА_7