Справа № 22-ц-2013/2011 Провадження № 22-ц/527/11 Категорія цивільнаГоловуючий у I інстанції Соколов О.О. Доповідач - Шевченко В. М.
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 липня 2011 року м. Чернігів

АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРНІГІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ у складі:

головуючого - суддіОСОБА_1,
суддів:ОСОБА_2, ОСОБА_3,
при секретарі:ОСОБА_4,
за участю:ОСОБА_5,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Чернігові цивільну справу за апеляційної скаргою ОСОБА_5 на рішення Городнянського районного суду від 01 червня 2011 року по справі за позовом ОСОБА_5 до Макишинської сільської ради, відділу Держкомзему у Городянському районі про скасування рішення Макишинської сільської ради від 22.11.2010 року, визнання права власності на земельну ділянку, видачу Державного акту на право власності на земельну ділянку,

в с т а н о в и в:

В апеляційній скарзі ОСОБА_5 просить рішення Городнянського районного суду від 01 червня 2011 року скасувати та ухвалити нове рішення, яким повністю задовольнити його позовні вимоги.

Рішенням Городнянського районного суду від 01 червня 2011 року в задоволенні позову ОСОБА_5- відмовлено.

Доводи апеляційної скарги зводяться до того, що рішення суду постановлене з порушенням норм матеріального та процесуального права, висновки суду не відповідають обставинам справи. Так, апелянт посилається на те, що розмір площі земельної ділянки яку він має намір отримати у власність, в рішенні суду зазначений невірно. Він наполягає на тому, що новий паркан було встановлено ним на місці старого. Межі ділянки, які встановлені і погоджені актом, відповідають фактично існуючим твердим межам, ним поставлений новий паркан на місці старого, і це ( проходження межі по стіні будинку) не викликало заперечень у суміжного землекористувача ОСОБА_6 Судом зроблені висновки щодо розширення його земельної ділянки без документального підтвердження фактів, з

посиланням на документ (акт комісії сільської ради від 0.8.09.20Юр), який складався без його участі. Судом не враховані: пояснення свідків по справі, які показали що фактично межа його земельної ділянки проходить саме так, як зображено в техдокументації, такі документи як висновок Держкомзему №464 від 26.10.2010 року, щодо приватизації земельної ділянки площею 0,0974 га, лист Макишинської сільської ради №796 від 09.09,2010 року, про те що межа між земельними ділянками будинків № 160 та №158 фактично існує і відповідає фактичному використанню земельних ділянок. Рішення суду прийнято лише на формальних підставах, оскільки спір щодо меж земельної ділянки відсутній, і прийняте сільською радою оспорюване рішення є необгрунтоване, і тому підлягає скасуванню.

Вислухавши суддю-доповідача, пояснення ОСОБА_5О, дослідивши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає відхиленню, а рішення суду - залишенню без змін, виходячи з наступного.

Судом першої інстанції встановлено і це підтверджується матеріалами справи, що позивач ОСОБА_5 являється власником житлового будинку №160 по вул. Леніна в с. Макишин Городянського району, який розташований на присадибній ділянці площею 0,06 га, відповідно до договору купівлі-продажу будинку від 02.08.1991 року(ас.55). Таким чином у відповідності із роз'ясненнями викладеними в п. 18 „г" постанови Пленуму ВСУ від 16.04.2004 року №7 Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ, до ОСОБА_7 як до набувача від відчужувача будівлі перейшло належне їй право користування земельною ділянкою на якій розташована будівля в розмірі 0,06 га.

Виходячи зі змісту ст.125 ЗК України, за якою право користування наданою земельною ділянкою виникає, після встановлення земельною організацією меж земельної ділянки в натурі(на місцевості), та одержання документа, що посвідчує це право, апеляційний суд вважає що за відсутності належно оформлених документів, є безпідставними посилання ОСОБА_5О, що він має право на користування земельною ділянкою в більшому розмірі, аніж в тому яка була набута ним при переходи до нього права власності на будівлю за договором купівлі- продажу будинку від 2 серпня 1991 року, із посиланнями його при цьому на рішення виконкому Макишинської сільради №30 від 26 жовтня 1999 року та довідку землевпорядника зазначеної сільської ради(ас.70,71).

Землевпорядний процес являє собою законодавчо встановлений порядок здійснення окремих землевпорядних дій. Як вбачається з матеріалів справи у зв"язку приватизацією земельної ділянки ОСОБА_5, була виготовлена спеціалізованою організацією, технічна документація по складанню Державного акту на право власності на земельну ділянку для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд за рахунок земель житлової та громадської забудови загальною площею 0,0974 га. в с Макишин по вул. Леніна 160.

Відповідно до ст. 186 ЗК України проект відведення земельних ділянок із земель державної чи комунальної власності та передача земельної ділянки у власність зацікавленій особі (є самостійною стадією процесу землеустрою) затверджується органами виконавчої влади або органами місцевого самоврядування які надають і вилучають земельні ділянки.

Як вбачається з матеріалів справи, суміжним землекористувачем земельної ділянки, яку має намір отримати у власність позивач, є ОСОБА_6 (вул. Леніна 158), встановлений ОСОБА_5О бетонний паркан проходить по стіні та веранді будинку №158, і саме в такому порядку згідно з запропонованою технічною документацією пропонується визначити межу між земельними ділянками №160 та №158 (ас.53). Хоча таке визначення меж земельних ділянок суперечить п.3.25 норм „Планування і забудови місцевих та сільських поселень"ДБН-360-92", відповідно до яких для догляду за будівлями відстань від сусідньої ділянки від найбільш виступної конструкції стіни повинна бути не менше 1,0м., тому що в разі встановлення твердої межі між зазначеними земельними ділянками ОСОБА_6 буде позбавлена можливості здійснювати догляд за будівлею та робити її обслуговування та ремонт.

Крім того в розробленій на замовлення позивача технічній документації по складанню Державного акту на право власності на земельну ділянку по вул. Леніна 160, площа земельної ділянки без належних на це правових підстав становить 0,0974 га, в той час як згідно земельно-кадастрової книги у користування ОСОБА_5 передана була земельна ділянка площею 0,06 га. Оскільки позивач не має відповідних документів, які свідчили б про наявність у нього права щодо користування земельною ділянкою зазначеною площею, суд першої інстанції обґрунтовано зазначив що ОСОБА_5 не набув права на користування та передачу йому у власність земельної ділянки загальною площею 0,0974 га.

Апеляційний суд вважає безпідставними доводи апеляційної скарги

про відсутність спору щодо меж між земельними ділянками№160 та №158 із

посиланням при цьому на лист сільської ради, в якому повідомляється про те,

що встановлена тверда межа відповідає фактичному використанню

земельних ділянок(ас.іб). Оскільки відсутні дані земельно-кадастрової

документації, про встановлення органами землеустрою меж між зазначеними

земельними ділянками, а для суміжних землекористувачів фактичне

використання земельних ділянок передбачає безспірність такого

використання, фактичне їх використання не має правового значення, якщо одна із сторін заперечує проти встановлення даних фактичного використання, то вважається що фактичне використання неможливо встановити.

За таких обставин, Макишинська сільська рада розглядаючи технічну документацію по передачі в приватну власність ОСОБА_5 земельної ділянки площею 0.0974 га, виходячи з тих обставин що виготовлена документація для набуття ним права власності на земельну ділянку, не забезпечує усунення обґрунтованих претензій суміжного землекористувача

ОСОБА_6, щодо меж їхніх суміжних ділянок, та що у позивача відсутнє право на земельну ділянку зазначеної площі 0,0974 га, обґрунтовано рішенням від 22 листопада 2010 року, відмовила позивачу у затвердженні технічної документації на земельну ділянку і передачі такої в приватну власність.

При цьому в разі усунення виявлених недоліків проекту відведення земельної ділянки у власність, ОСОБА_5 не позбавлений можливості повторно звернутися до органу місцевого самоврядування для розгляду ним зазначеного питання.

Враховуючи вищенаведене, що висновок суду відповідає встановленим обставинам і дослідженим доказам, рішення суду постановлене з дотриманням норм матеріального та процесуального права і апеляційним судом не встановлені підстави для його скасування, апеляційну скаргу необхідно відхилити і залишити рішення без змін.

Керуючись с ст.ст. 303, 307, 308, 313, 314, 315, 317, 319 ЦПК України, апеляційний суд,

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_5 відхилити.

Рішення Городнянського районного суду від 01 червня 2011 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, але може

бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду

України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили.

Головуючий:Судді: