Справа № 2-437/11
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

"26" травня 2011 р. м. Апостолове

Апостолівський районний суд Дніпропетровської області

у складі: головуючого судді Петренко А.П.

при секретарі -Ровной Н.А.

позивача- Макійонок О.В. представника позивача ОСОБА_1 Відповідачки ОСОБА_2 Відповідача ОСОБА_3

Розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Апостолове, в залі суду № 4 справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_4, ОСОБА_3 про втрату права користування жилим приміщенням, -

ВСТАНОВИВ:

До Апостолівського районного суду звернувся з позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_4, ОСОБА_5 про втрату права користування жилим приміщенням.

В обґрунтування позовних вимог позивач пояснив, що за власні кошти купив будинок за адресою: пров. Тупий, б. 13 м. Апостолове, Дніпропетровська область в лютому 1999 року і зареєстрував на своє ім'я як приватну власність. Через деякий час одружився. ОСОБА_4 з її сином від першого шлюбу ОСОБА_3, зареєструвалися в його будинку та з 10.06.2000 року стали жити разом, проте подружнє життя не склалося. З серпня 2008 року відповідачі залишили будинок та почали проживати окремо. Вказує що відповідачі порушили правла паспортного режиму проживають за іншою адресою більше 90 днів проте досі не знялися з реєстрації .

ОСОБА_2 просить : визнати втрату права користування жилим приміщенням за адресою: провулок Тупий, б. 13 м. Апостолове, Дніпропетровська область громадянами ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 і ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_2, стягнути з відповідача витрати пов'язані з розглядом справи, в тому числі судові витрати та гонорар представника.

ОСОБА_2 в судовому засіданні надав пояснення аналогічні викладеним в позовній заяві, позовні вимоги просив задовольнити. Представник позивача ОСОБА_1 заявлені позивачем вимоги підтримав. Відповідачі в судовому засіданні заперечували проти позову з підстав наявності перешкод у користуванні спірною житловою площею.

Суд, дослідивши матеріали справи, вислухавши пояснення сторін представника, свідків, вважає що позов задоволенню не підлягає.

ОСОБА_7, ОСОБА_8 допитані в судовому засіданні як свідки, кожен окремо пояснили, що відповідачі з 2008 року не проживають в будинку за адресою: провулок Тупий б. 13. м. Апостолове, Дніпропетровська область. Відповідно до показань ОСОБА_9, яка була допитана в судовому засіданні як свідок, відповідачі не проживають за вищевказаною адресою з 2008 року в зв'язку з тим, що ОСОБА_2 відключив електропостачання, водопостачання та теплопостачання, змінив замки, що унеможливило користування житловим приміщенням. Як зазначає ч.1, ст.1 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Згідно ст. 9 ч. 3 ЖК України ніхто не може бути виселений із займаного приміщення або обмежений у праві користування жилим приміщенням інакше як з підстав і в порядку, передбачених законом.

Виходячи зі змісту ст. ст. 71,72 ЖК України та відповідно до роз'яснень вкладених в п. 10 постанови Пленуму Верховного Суду України від 12 квітня 1985 року № 2 Про деякі питання, що виникли в практиці застосування судами житлового кодексу України при вирішенні спору, суди повинні встановити факт відсутності особи в жилому приміщенні понад шість місяців та поважність причин такої відсутності. Судом встановлено, що надані копії договору купівлі-продажу нерухомості від 22 лютого 1999 року (а.с. 6), копії акту депутатського обстеження від 14 лютого 2011 року (а.с. 7), надані позивачем не можуть бути прийняті судом до уваги оскільки в розумінні ст. ст. 58, 59 ЦПК України вони не є належними і допустимими доказами через те, що копії відповідних документів не завірені належним чином, а суду не надано їх оригінали.

Відповідно до ч.3 ст. 10, ч.1 ст. 60 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, згідно ч.1 ст.11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи в межах заявлених вимог і на підставі доказів сторін, які беруть участь у справі. Таким чином, суд приходить до висновку про відсутність правових підстав для задоволення позовних вимог про визнання осіб такими, що втратили право користування жилим приміщенням.

Показаннями свідків підтверджено, що між сторонами існують неприязні відносини, даний факт, а також те, що відповідачі іншого житла не мають, проживають у батьків відповідачки, свідчить про те, що сторони не втратили інтересу до будинку за вищевказаною адресою і мають реальний намір користуватись житловою площею в даному приміщенні. Стосовно вимоги про стягнення з відповідачів витрат пов'язаних з розглядом судової справи та в тому числі гонорару представникові, суд зазначає, що оскільки в задоволенні позовних вимог ОСОБА_2 відмовлено, на підставі положень ст. 88 ЦПК України не підлягає задоволенню також вимога про стягнення судових витрат.

Керуючись ст. ст. 10,11, 60, 208, 209, 212- 215 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

В задоволенні позову ОСОБА_2 до ОСОБА_4, ОСОБА_3 про втрату прав користування жилим приміщенням - відмовити. На рішення може бути подана апеляційна скарга до апеляційного суду Дніпропетровської області через Апостолівський районний суд протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя: А.П. Петренко