Справа № 22-ц-671/2011 Головуючий у I інстанції Логвіна Т.В.
Категорія цивільна Доповідач - Смаглюк Р. І.
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 березня 2011 року
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРНІГІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ у складі:

головуючого - суддіОСОБА_1,
суддів:ОСОБА_2, ОСОБА_3,
при секретарі:ОСОБА_4,
за участю:представника позивача ОСОБА_5, відповідачів ОСОБА_6, ОСОБА_7,

розглянувши в відкритому судовому засіданні в приміщенні апеляційного суду Чернігівської області справу за апеляційною скаргою ОСОБА_6 та ОСОБА_7 на рішення Деснянського районного суду м. Чернігова суду від 20 січня 2011 року у справі за позовом публічного акціонерного товариства „ УкрСиббанк до ОСОБА_6 та ОСОБА_7 про стягнення заборгованості за кредитним договором і за зустрічним позовом ОСОБА_6 та ОСОБА_7 до публічного акціонерного товариства „УкрСиббанк, приватного нотаріуса Чернігівського міського нотаріального округу ОСОБА_8 про захист прав споживача, визнання кредитного договору, договору про відповідальне зберігання документів, договору іпотеки, договору поруки недійсними, -

в с т а н о в и в:

В вересні 2010 року ПАТ „УкрСиббанк звернувся до суду з позовом про стягнення з відповідачів ОСОБА_6 та ОСОБА_7 заборгованості за кредитним договором в сумі 34 592,34 дол. США з таких підстав.

2 листопада 2007 року між позивачем ПАТ „УкрСиббанкта ОСОБА_6 був укладений кредитний договір, за яким позивач надав відповідачу кредит в іноземній валюті в сумі 36 000 доларів США. Вказану суму позивач перерахував на поточний рахунок відповідача, чим виконав свої зобовязання перед позичальником.

Позичальник ОСОБА_6 зобовязання за кредитом не виконав, оскільки не здійснював платежі в визначені договором терміни, внаслідок чого станом на 14 липня 2007 року виникла заборгованість по тілу кредиту в сумі 33 408,54 долари США, по відсотках 818, 14 доларів США, нарахована пеня по кредиту 192,55 долари США, пеня по відсотках 173,11 доларів США, всього 34 592, 34 долари США.

Виконання зобовязань за цим договором було забезпечено договором поруки між ПАТ „УкрСиббанк і ОСОБА_7 Відповідно до ст.ст. 554, 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобовязання і у разі порушення боржником зобовязання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя.

Тому позивач просив стягнути з відповідачів солідарно вказану суму заборгованості та судові витрати.

В листопаді 2010 року відповідачі ОСОБА_6 та ОСОБА_7 звернулися до суду з зустрічним позовом про захист прав споживача, визнання кредитного договору, договору про відповідальне зберігання документів, договору іпотеки, договору поруки недійсними, мотивуючи наступним.

2 листопада 2007 року позивачем видано ОСОБА_6 споживчий кредит в сумі 36 000 долари США на придбання квартири в АДРЕСА_1. В цей день кредит був використаний за призначенням і придбана вказана квартира, договір купівлі-продажу якої нотаріально посвідчений нотаріусом ОСОБА_8 Правовстановлюючі документи на неї за договором відповідального зберігання були передані позивачу, а також був укладений між позивачем і ОСОБА_6 договір іпотеки вказаної квартири.

Вказані договори відповідачі ОСОБА_6 та ОСОБА_7 вважають недійсними, оскільки позивач не має індивідуальної ліцензії на використання готівкової іноземної валюти на території України як засобу платежу, чим порушив вимоги ст. 524 ЦК України, якою встановлено, що єдиним законним засобом платежу є гривня.

Зміна курсу гривні по відношенню до долара на час предявлення позову значно погіршила становище позичальника ОСОБА_6, що суперечить Закону України „Про захист прав споживача і є підставою для визнання такого договору недійсним відповідно до ст. 18 цього закону та ст. 236 ЦК України.

Загальна сума сплачених банку платежів в гривневому еквіваленті становить 98 897 грн. 25 коп., заборгованість становить 82 902 грн. 75 коп.

Виходячи з викладеного, відповідачі просили визнати недійсними кредитний договір, договір про відповідальне зберігання документів, договір іпотеки, договір поруки, припинити зобовязання ОСОБА_6 повернути позивачу отримані за кредитним договором 98 897 грн. 25 коп., зобовязати позивача прийняти від ОСОБА_6 82 902 грн. 72 коп. в рахунок повного погашення кредиту і припинити його зобовязання перед банком. Зобовязати нотаріуса ОСОБА_8 виключити з реєстру іпотек та заборон запис про іпотеку квартири та заборону відчуження нерухомого майна.

Рішенням суду первісний позов задоволено. Стягнуто солідарно з ОСОБА_6 та ОСОБА_7 на користь ПАТ „УкрСиббанк заборгованість в сумі 34 592, 34 долари США, що в гривневому еквіваленті становить 273 355 грн. 59 коп., та по 910 грив. з кожного судових витрат.

В задоволенні зустрічного позову відмовлено.

В апеляційній скарзі відповідачі ОСОБА_6 та ОСОБА_7 просять вказане рішення суду скасувати та ухвалити нове рішення про відмову в позові ПАТ „УкрСиббанк та про задоволення зустрічного позову, мотивуючи неправильним застосуванням норм матеріального права та про порушення норм процесуального права.

Заслухавши доповідь судді апеляційного суду, пояснення сторін, вивчивши матеріали справи, перевіривши доводи апеляційної скарги, суд вважає, що вона підлягає відхиленню, а рішення суду залишенню без змін з таких підстав.

Задовольняючи первісні позовні вимоги, суд виходив з того, що відповідно до ст.ст. 1048-1052 ЦК України позичальник зобовязаний повернути позикодавцю позику та сплатити відсотки за користування коштами в строк та в порядку, що встановлені договором. Однак боржником ОСОБА_6 в порушення вимог ст.ст. 526, 530 ЦК України не виконуються зобов"язання за кредитним договором від 2 листопада 2007 року. Оскільки вказані зобов"язання забезпечені порукою, то у відповідності до ст. 554 ЦК України боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, тому згідно до вказаних норм закону суд стягнув на користь позивача солідарно з боржника ОСОБА_6 та його поручителя ОСОБА_7 заборгованість за цим кредитним договором в сумі 34 592, 34 долари США, що в гривневому еквіваленті становить 273 355 грн. 59 коп., а також судовий збір та витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи по 910 грн. з кожного.

Відмовляючи в задоволенні зустрічного позову, суд прийшов до висновку про відсутність підстав для визнання оспорюваних договорів (кредитного договору, договору про відповідальне зберігання документів, договору іпотеки, договору поруки) недійсними.

Вказане рішення відповідає встановленим обставинам справи та нормам закону.

Зобовязання відповідачів перед позивачем підтверджені договором про надання споживчого кредиту, договором поруки, витягом з рахунку ОСОБА_6 про отримання кредиту в сумі 36 000 доларів США, графіком погашення кредиту / л.с.8-15/.

Порушення взятих зобовязань позичальником ОСОБА_6 підтверджується графіком погашення кредиту, вимогою банку про повернення коштів / л.с.116,117/.

Тому задоволення первісного позову є законним та обґрунтованим.

Доводи апеляційної скарги щодо відмови в первісному позові та про задоволення зустрічного позову є необґрунтованими.

Ці доводи, які фактично повторюють доводи зустрічного позову, не дають підстав для задоволення апеляційної скарги.

Основним законодавчим актом, що регулює правовідносини в сфері валютного регулювання та валютного контролю, є Декрет Кабінету Міністрів України „Про систему валютного регулювання і валютного контролю.

Відповідно до ст. 5 цього Декрету операції з валютними цінностями здійснюються на підставі генеральних та індивідуальних ліцензій НБУ. Операції з валютними цінностями банки мають право здійснювати на підставі письмового дозволу (генеральна ліцензія) на здійснення операцій із валютними цінностями відповідно до п. 2 ст. 5 Декрету.

ПАТ „УкрСиббанк має такий письмовий дозвіл / л.с.118-120/. Тому обґрунтування вимог щодо недійсності кредитного договору відповідно до ст.ст.203, 215, 227 ЦК України тим, що позивач порушив закон, видавши кредит в іноземній валюті, не маючи індивідуальної ліцензії, не відповідає закону.

Посилання апелянтів на зміну курсу долара до гривні, чим погіршено фінансове становище позичальника, як на підставу визнання договору недійсним відповідно до ст. 18 Закону України „Про захист прав споживачів, є необґрунтованим, оскільки сторони в п. 1.1 договору обумовили усвідомлення наслідків виникнення курсових різниць / л.с.8-10/.

Недійсність договорів про відповідальне зберігання документів, договору іпотеки, договору поруки апелянти обґрунтовують недійсністю кредитного договору.

Судом першої інстанції вірно встановлено відсутність підстав для їх визнання недійсними, оскільки відсутні підстави для визнання недійсним кредитного договору.

За таких обставин доводи апеляційної скарги не спростовують висновки суду першої інстанції і не дають підстав для її задоволення. Тому апеляційна скарга підлягає відхиленню, а рішення суду залишенню без змін.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 308, 313-315, 317, 319 ЦПК України, апеляційний суд

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_6 та ОСОБА_7 відхилити.

Рішення Деснянського районного суду м. Чернігова суду від 20 січня 2011 року залишити без змін.

Ухвала набирає чинності негайно і може бути оскаржена до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ в касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня проголошення.

Головуючий:Судді: