Києво-Святошинський районний суд Київської області
Справа № 2-1486/11
РІШЕННЯ

Іменем України

08.07.2011 року Києво-Святошинський районний суд Київської області в складі: головуючої судді Ковальчук Л.М., при секретарі Гуменній Ю.П., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_1, правонаступником якого є ОСОБА_2, до ОСОБА_3 про розірвання договору довічного утримання,

В С Т А Н О В И В:

У травні 2010 року ОСОБА_1 звернувся із позовом до ОСОБА_3 про розірвання договору довічного утримання, посилаючись на те, що 25 жовтня 2005 року між ним та ОСОБА_3 був укладений Договір довічного утримання, посвідчений державним нотаріусом Першої Київської обласної державної нотаріальної контори ОСОБА_4 за реєстровим № 2-3690.

На підставі вищевказаного договору він передав у власність ОСОБА_3 належну йому на праві власності 12/25 частин жилого будинку з частиною надвірних будівель, що знаходиться в с. Бузова, Києво-Святошинського району, Київської області, вул. Гагаріна, буд. 24, а саме прихожу (1-1)-14,3 кв.м., житлову кімнату (1-2)-11,4 кв.м., веранду (1-6)-5,4 кв.м., котельню (1-7)-4,8 кв.м., 1/3 частину сараю „Б, 1/3 частину прибудови „В, 1/3 частину гаражу „Е, 1/3 частину огорожі № 1-4, колодязь І, зливну яму ІІ, сарай „Г, погріб „під Г, вбиральню „Д.

Відповідно до умов п. 5 Договору ОСОБА_3 взяв на себе обовязок довічно повністю утримувати та доглядати його, забезпечуючи останнього харчуванням, одягом, піклуванням та іншою необхідною допомогою, зберігаючи у довічному безкоштовному користуванні позивача житлову кімнату 1-2 площею 11,4 кв.м.

Позивач ОСОБА_1 зазначав, що істотною умовою договору довічного утримання є систематичність надання матеріального забезпечення йому ОСОБА_3, але ОСОБА_3 ухиляється від виконання взятих на себе зобовязань, а саме вже тривалий час зовсім не надає належної матеріальної допомоги , не здійснює належний догляд за його здоровям, не забезпечує останнього продуктами харчування та не оплачує ліки, чим порушив та продовжує порушувати не тільки умови укладеного Договору, а і законні його права, передбачені договором довічного утримання від 25 жовтня 2005 року. Тому 6 червня та 10 грудня 2009 року комісією Бузівської сільської ради Києво-Святошинського району Київської області були складені та підписані Акти обстеження матеріально-побутових умов проживання сімї ОСОБА_1, з яких вбачається, що при обстеженні комісія виявила, що житлове приміщення в задовільному стані, кімната, в якій проживає ОСОБА_1, неприбрана і не замикається, має вільний вхід, а опікун ОСОБА_3 свою кімнату замкнув на ключ і на даній площі не проживає з 12 червня 2009 року. Сусіди підтвердили, що підопічний сам займається прибиранням кімнати, пранням білизни, приготуванням їжі для себе, купує ліки. Кошти, передбачені в договорі 100 грн., не виплачуються щомісячно, не оздоровлюється. Комісія вважає за доцільне про розірвання договору довічного утримання з ОСОБА_3

Враховуючи викладене, ОСОБА_1 просив розірвати Договір довічного утримання від 25 жовтня 2005 року, укладений між ОСОБА_1 та ОСОБА_3 у звязку з невиконанням набувачем своїх обовязків, визнати за ОСОБА_1 право власності на 12/25 частин жилого будинку з частиною надвірних будівель, що знаходиться в с. Бузова, Києво-Святошинського району, Київської області по вул. Гагаріна під № 24, а саме: прихожу (1-1)-14,3 кв.м., житлову кімнату (1-2)-11,4 кв.м., веранду (1-6)-5,4 кв.м., котельню (1-7)-4,8 кв.м., 1/3 частину сараю „Б, 1/3 частину прибудови „В, 1/3 частину гаражу „Е, 1/3 частину огорожі № 1-4, колодязь І, зливну яму ІІ, сарай „Г, погріб „під Г, вбиральню „Д.

У судовому засіданні ОСОБА_2, який є правонаступником ОСОБА_1, та його представник позов підтримали та просили його задовольнити.

У судовому засіданні відповідач ОСОБА_3 та його представники позов не визнали та заперечували проти його задоволення.

Суд, вислухавши пояснення осіб, які беруть участь у справі, дослідивши письмові докази, дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що 25 жовтня 2005 року між ОСОБА_1 та його сином ОСОБА_3 був укладений Договір довічного утримання, за умовами п. 1 якого ОСОБА_1 передав у власність ОСОБА_3 належні йому на праві власності 12/25 частин жилого будинку з частиною надвірних будівель, що знаходиться в с. Бузова, Києво-Святошинського району, по вул. Гагаріна, 24, а саме: прихожу 1-1 площею 14,3 кв.м., житлову кімнату 1-2 площею 11,4 кв.м., веранду 1-6 площею 5,4 кв.м., котельню 1-7 площею 4,8 кв.м., 1/3 частину сараю „Б, 1/3 частину прибудови „В, 1/3 частину гаражу „Е, 1/3 частину огорожі № 1-4, колодязь І, зливну яму ІІ, сарай „Г, погріб під „Г, вбиральню „Д. Згідно умов п. 2 Договору довічного утримання вказані 12/25 частин житлового будинку належать ОСОБА_1 на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом, виданого Першою Київською обласною державною нотаріальною конторою 15 листопада 1983 року за реєстром № 7722, зареєстрованого в Києво-Святошинському бюро технічної інвентаризації 28 січня 2005 року в реєстрову книгу № 2, номер запису 337, реєстраційний номер 9717490.

Згідно умов п. п. 5, 6 вказаного Договору ОСОБА_3 зобовязувався довічно повністю утримувати та доглядати ОСОБА_1, забезпечуючи його харчуванням, одягом, піклуванням та іншою необхідною допомогою, зберігаючи в його безкоштовному довічному користуванні жилу кімнату 1-2 площею 11,4 кв. м. У разі смерті відчужувача зобовязувався поховати його. Матеріальне забезпечення (харчування, одяг, піклування, необхідна допомога), яким набувач має забезпечувати відчужувача, визначене сторонами в розмірі 100 грн. щомісячно.

Відповідно до умов п. 7 Договору даний договір може бути розірваний за згодою сторін, а у разі невиконання його умов і відмови від добровільного розірвання однією із сторін-в судовому порядку.

10 червня 2010 року ОСОБА_1 помер, що підтверджується свідоцтвом про смерть. За життя ОСОБА_1 склав заповіт 18 травня 2010 року, за яким все своє майно, як рухоме так і нерухоме, де б воно не було і з чого б воно не складалось, грошові заощадження з відповідними відсотками та нарахуваннями, які знаходяться на збереженні в будь-яких банках чи фінансових установах, і взагалі все те, що йому належить і на що він за законом буде мати право, заповів синові ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1. Із заявою прийняття спадщини після смерті ОСОБА_1 4 березня 2011 року звернувся до Першої Київської обласної державної нотаріальної контори його син ОСОБА_2 ОСОБА_4 заявою про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_1 23 липня 2010 року звернувся до Першої Київської обласної державної нотаріальної контори його син ОСОБА_3 Дані обставини підтверджуються копією Спадкової справи № 83/2010 року Першої Київської обласної державної нотаріальної контори до майна померлого 10 червня 2010 року ОСОБА_1.

Ухвалою суду від 21 квітня 2011 року залучено до участі у справі правонаступника позивача ОСОБА_1, який помер 10 червня 2010 року, а саме ОСОБА_2.

Згідно вимог ст. 755 ЦК України договір довічного утримання (догляду) може бути розірваний за рішенням суду на вимогу відчужувача або третьої особи, на користь якої він був укладений, у разі невиконання або неналежного виконання набувачем своїх обовязків, незалежно від його вини.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 756 ЦК України у разі розірвання договору довічного утримання (догляду) у звязку з невиконанням або неналежним виконанням набувачем обовязків за договором, відчужувач набуває право власності на майно, яке було ним передане, і має право вимагати його повернення.

В судовому засіданні відповідач ОСОБА_3 та його дружина ОСОБА_5 пояснили суду, що протягом останнього року до дня смерті батька ОСОБА_1 вони разом з батьком не проживали, оскільки батько вчиняв сварки, що унеможливлювало спільне проживання з ним. Однак, як вважав відповідач ОСОБА_3, він належним чином продовжував виконувати взяті зобовязання за Договором довічного утримання, а саме 2-3 рази в тиждень привозив батьку їжу, цигарки, протягом 3-4 місяців надсилав поштою по 100 грн. щомісячно, а також особисто передавав батьку по 100 грн. щомісячно, приїздив у лікарню, коли той знаходився за тиждень до смерті на лікуванні. За один день до смерті він бачив батька, однак у звязку з зайнятістю на роботі, не мав можливості здійснювати догляд до самої смерті, його ж брат ОСОБА_2 постійно знаходився біля батька до його смерті і сам же організував поховання. Кошти в розмірі 4000 грн. були передані ним брату ОСОБА_2 на наступний день після поховання батька, як свою частку на поховання батька, сам же в організації похорон він участі не приймав.

Згідно наданого суду Акту обстеження матеріально-побутових умов проживання сімї ОСОБА_1 за адресою: с. Бузова, вул. Гагаріна, 24, від 6 червня 2009 року комісією встановлено, що жиле приміщення знаходиться в задовільному стані. Кімната, в якій проживає ОСОБА_1, неприбрана і не замикається, має вільний вхід. Договір довічного утримання зі слів ОСОБА_1 не виконується. Сусідами підтверджено, що ОСОБА_1 сам прибирає кімнату, займається пранням білизни, готує їжу для себе, купує ліки, кошти, передбачені в договорі в розмірі 100 грн., не виплачуються щомісячно, не оздоровлюється. ОСОБА_3 ображає сусідів нецензурними словами, погрожує по телефону, щоб не свідчили на захист ОСОБА_1, не дозволяє брату ОСОБА_2 і його сімї приходити в свою кімнату, яка належить йому на праві дарування, і перешкоджає його вселенню в кімнату. Комісія вважає за доцільне розірвати договір довічного утримання з ОСОБА_3

Відповідно до Акту обстеження від 1 березня 2011 року комісією встановлено, що ОСОБА_2 разом з своєю сімєю переїхали на постійне місце проживання за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2, 12 червня 2009 року з метою догляду хворого батька ОСОБА_1, який потребував сторонньої допомоги, так як на той час старший син ОСОБА_3, який згідно договору довічного утримання повинен доглядати батька, переїхав на інше місце проживання в ІНФОРМАЦІЯ_3, де і проживає в даний час. Умови договору довічного утримання ОСОБА_3 виконував недобросовісно. За цей період ОСОБА_1 хворів, піклуванням займався ОСОБА_2, організацією похорон батька займався ОСОБА_2 за власні кошти.

Згідно довідки виконавчого комітету Бузівської сільської ради Києво-Святошинського району № 663 від 12 червня 2010 року ОСОБА_2 за свій рахунок похоронив батька ОСОБА_1 і протягом шести місяців до дня його смерті проживав разом із ним і вів спільне господарство. Дані обставини також в судовому засіданні підтвердила свідок ОСОБА_6, яка пояснила суду, що у 2009 році ОСОБА_3 переїхав на інше місце проживання, з 2009 року ОСОБА_3 харчування батьку не привозив, доглядав за батьком, ніс витрати в звязку з лікуванням та похованням свого батька інший син ОСОБА_2 з своєю дружиною.

В судовому засіданні свідки ОСОБА_7 та ОСОБА_8 суду пояснили, що відповідач ОСОБА_3 здійснював догляд за своїм батьком, давав йому гроші, ніс витрати на лікування. Як пояснив ОСОБА_7 однак до смерті догляд за батьком здійснював інший син ОСОБА_2, він же організовував поховання.

Суд, зясувавши дійсні обставини, заслухавши пояснення сторін по справі, показання свідків ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_6, ОСОБА_9, ОСОБА_5, давши оцінку зібраним доказам в їх сукупності, дійшов висновку, що ОСОБА_3 у період з червня 2009 року по день смерті ОСОБА_1, а саме-10 червня 2010 року, не виконував взяті на себе згідно умов п. п. 5, 6 обовязки за Договором довічного утримання довічно повністю утримувати, доглядати та поховати ОСОБА_1, а тому позов про розірвання Договору довічного утримання від 25 жовтня 2005 року та визнання права власності на 12/25 частин жилого будинку № 24 по вул. Гагаріна в с. Бузова, Києво-Святошинського району, Київської області за ОСОБА_1 підлягає задоволенню на підставі вимог ст. ст. 755, 756 ЦК України.

Доводи відповідача ОСОБА_3 та його представника в судовому засіданні про неможливість виконання своїх обовязків у звязку з тим, що існували сварки з батьком ОСОБА_1 та братом ОСОБА_2, суд не може вважати поважними причинами щодо неможливості виконання обовязків за договором та неможливості поховання свого батька, дані доводи також спростовуються наявними в справі письмовими доказами та показаннями свідків в судовому засіданні.

Керуючись ст. ст. 744, 745, 746, 749, 750, 751, 755, 756 ЦК України, ст. ст. 60, 209, 212-215, 218 ЦПК України, суд-

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1, правонаступником якого є ОСОБА_2, задовольнити.

Розірвати Договір довічного утримання від 25 жовтня 2005 року, укладений між ОСОБА_1, та ОСОБА_3.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на 12/25 частин жилого будинку з частиною надвірних будівель, що знаходиться в с. Бузова, Києво-Святошинського району, Київської області по вул. Гагаріна, 24, а саме: прихожу 1-1 площею 14,3 кв.м., житлову кімнату 1-2 площею 11,4 кв.м., веранду 1-6 площею 5,4 кв.м., котельню 1-7 площею 4,8 кв.м., 1/3 частину сараю „Б, 1/3 частину прибудови „В, 1/3 частину гаражу „Е, 1/3 частину огорожі № 1-4, колодязь І, зливну яму ІІ, сарай „Г, погріб „під Г, вбиральню „Д.

Рішення суду може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Київської області через Києво-Святошинський районний суд Київської області шляхом подання апеляційної скарги в 10-денний строк з дня проголошення рішення суду або шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення в разі відсутності в судовому засіданні осіб, які брали участь у справі, під час проголошення судового рішення.

Суддя Ковальчук Л.М.