Апеляційний суд Івано-Франківської області
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 червня 2011 року м. Івано-Франківськ

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ апеляційного суду Івано-Франківської області в складі:

головуючого Матківського Р.Й.

суддів Проскурніцького П.І., Ясеновенко Л.В.

секретаря Вінтоняк О.І.

з участю апелянта ОСОБА_1 та його

представника ОСОБА_2,

відповідачки ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про визнання недійсним договору дарування будинку, з апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Косівського районного суду від 25 березня 2011 року, -

в с т а н о в и л а :

У грудні 2010 року ОСОБА_1 звернувся в суд із зазначеним позовом, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що укладений договір дарування ? частини будинку від 24 травня 1994 року його мамою ОСОБА_4 на користь сестри ОСОБА_3 є недійсним. На час укладення договору йому було 6 років, тому укладеним договором дарування порушено його права як члена сім»ї. У 1998 році мама померла, тому змушений звернутись за захистом порушеного майнового права в суд.

Рішенням Косівського районного суду від 25 березня 2011 року в позові відмовлено у зв»язку з пропуском строку позовної давності.

На дане рішення ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просив його скасувати та постановити нове рішення про визнання недійсним договору дарування частини будинку від 24 травня 1994 року.

В скарзі апелянт зазначає, що суд на підставі ст.ст. 48, 50 ЦК УРСР повинен був захистити його порушене майнове право. Відмовляючи в задоволенні позову у зв»язку з пропуском строку позовної давності суд повинен був встановити час виникнення права на позов, тобто день коли дізнався чи повинен був дізнатися про існування договору _______________________________________________________________________________

Справа № 22-ц-743/2011 р. Головуюча у 1 інстанції Гордій В.І.

Категорія 21 Суддя-доповідач ОСОБА_5

дарування. Суд не взяв до уваги його пояснення, що про договір дарування дізнався рік тому під час конфлікту із сім»єю ОСОБА_3. До того часу був переконаний, що відповідачка отримала половину будинку у спадщину від своєї матері а не за договором дарування від його матері ОСОБА_4.

Суд постановив рішення без з»ясування дійсних обставин справи, обґрунтувавши його припущеннями, що є недопустимим.

Вислухавши суддю-доповідача, пояснення апелянта та його представника, які вимоги скарги підтримали, відповідачку, яка вимоги скарги не визнала, перевіривши матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає до часткового задоволення.

Відмовляючи в задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з того, що право на позов виникає з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення свого права. Позивач став повнолітнім 08.03.2006 року, а тому строк позовної давності закінчився до подання позову до суду. Враховуючи що він звернувся з позовом в суд 14. 12. 2010 року, після закінчення трьохрічного строку позовної давності суд відмовив у задоволенні позову.

Однак такий висновок суду не відповідає обставинам справи, неповно з»ясовано обставини справи, що мають значення для справи, неправильно застосовано норми матеріального права.

Відповідно до ст. 74 ЦК УРСР вимоги про захист порушеного права приймаються судом до розгляду незалежно від закінчення строку позовної давності. Відповідно до викладених вимог закону, суд має розглянути спір по суті та ухвалити рішення.

Пунктом 11 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судове рішення у цивільній справі» роз»яснено що встановивши, пропуск строку для звернення з позовом без поважної причини, суд у рішенні зазначає про відмову в позові з цих підстав, якщо про застосування позовної давності заявлено стороною у спорі, зробленою до ухвалення ним рішення, крім випадків, коли позов не доведено, що є самостійною підставою для цього.

Відповідно до матеріалів справи встановлено, що 24 травня 1994 року, мама позивача ОСОБА_4 подарувала ? частину будинку з відповідною частиною господарських споруд , що знаходиться с. Старий Косів Косівського району своїй рідній сестрі ОСОБА_3, що підтверджується копією договору на (а.с.5).

Зазначене домоволодіння належало ОСОБА_4 також на підставі договору дарування від матері.

Суд першої інстанції правильно виходив з того, що оскільки правовідносини з договору виникли в 1994 році та продовжувального характеру не мають, до них повинні застосовуватися норми ЦК УРСР в редакції 1963 року.

Відповідно до ч. 1 ст. 243 ЦК УРСР, за договором дарування одна сторона передає безоплатно другій стороні майно у власність.

Частина перша ст. 48 ЦК УРСР передбачає, що недійсною є та угода, що не відповідає вимогам закону, в тому числі ущемлює особисті або майнові права неповнолітніх дітей.

Відповідно до ст. 86 ЦК УРСР в редакції 1963 року право власності врегульовані законом суспільні відносини щодо володіння, користування і розпорядження майном.

Колегія суддів вважає, що мама позивача як власник всього домоволодіння в селі Старі Кути вправі була подарувати його ? частину своїй сестрі ОСОБА_3 згідно договору дарування від 24 травня 1994 року. що відповідає вимогам ст. 243 ЦК цього ж кодексу.

Позивач із батьком проживали і проживають в частині цього ж домоволодіння, тому відсутні підстави вважати, що при укладенні оспорюваного договору дарування були порушені права ОСОБА_1. У зв»язку з цим, його позов є недоведеним і суд першої інстанції повинен був відмовити з цих підстав в його задоволенні, а не у зв»язку з пропуском позивачем строку позовної давності.

На підставі ст. ст. 48, 86, 243 ЦКУРСР в редакції 1963 року,

керуючись ст. ст. 218, 307, 309, 313, 314, 316, 317 ЦПК України, колегія суддів,-

в и р і ш и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задоволити частково.

Рішення Косівського районного суду від 25 березня 2011 року скасувати та ухвалити нове .

В задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про визнання недійсним договору дарування ? частини будинку №148 по вулиці Миру в селі Старий Косів Косівського району відмовити за недоведеністю.

Рішення набирає законної сили з моменту проголошення, однак може бути оскаржено в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили.

Головуюча Р.Й. Матківський

Судді П. І. ОСОБА_6 Ясеновенко