Номер справи місцевого суду: 22-ц - 1156/11
Головуючий у першій інстанції Рева
Доповідач Цюра Т. В.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

22.04.2011 року м. Одеса

Колегія суддів судової палати з цивільних справ Апеляційного суду Одеської області у складі:

Головуючого: Цюри Т.В.,

Суддів: Сєвєрової Є.С., Погорєлової С.О.,

при секретарі: Павлючук Ю.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Апеляційного суду Одеської області апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 на ухвалу Київського районного суду м. Одеси від 08 липня 2009 року про забезпечення позову ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про стягнення боргу за договором позики,

ВСТАНОВИЛА:

ОСОБА_3 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення боргу за договором позики,

Одночасно вона звернулась до суду з заявою про вжиття заходів забезпечення позову шляхом накладення арешту на квартиру АДРЕСА_1 та на домоволодіння АДРЕСА_2, що належить на праві власності ОСОБА_1 Крім того, позивачка просила накласти арешт на все рухоме та нерухоме майно, яке належить на праві власності ОСОБА_1

Ухвалою Київського районного суду м. Одеси від 08 липня 2009 року заяву ОСОБА_3 про вжиття заходів забезпечення позову було задоволено: накладено арешт на квартиру АДРЕСА_1 та на домоволодіння АДРЕСА_2, що належить на праві власності ОСОБА_1, накладено арешт на все рухоме та нерухоме майно яке належить ОСОБА_1, яка проживає за адресою: АДРЕСА_1.

Не погодившись з винесеною ухвалою суду, представник ОСОБА_1 - ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу на вказану ухвалу, в якій, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просив ухвалу Київського районного суду м. Одеси від 08 липня 2009 року - скасувати.

Заслухавши пояснення, перевіривши законність і обґрунтованість оскаржуваної ухвали суду, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню частково наступних підстав.

Відповідно до п. 1.ч. 1 ст. 151 ЦПК України, суд за заявою осіб, які беруть участь у справі, може вжити заходи забезпечення позову.

Вимоги, яким повинна відповідати вказана заява зазначені в ч.2. ст. 151 ЦПК України.

В матеріалах даної справи є заява ОСОБА_3 про забезпечення позову, яка не відповідає зазначеним вимогам, оскільки належним чином не оформлена. Так, в заяві взагалі відсутні причини в зв»язку з якими потрібно забезпечити позов.

Розглядаючи вищевказану заяву про забезпечення позову, суд першої інстанції прийшов до хибного висновку про її задоволення , всупереч вимогам ст.ст. 151-153 ЦПК України відповідно яких забезпечення позову за заявою осіб, які беруть участь у справі, допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Відповідно до роз'яснень, що надані в Постанові Пленуму Верховного Суду України від 22 грудня 2006 року № 9 «Про практику застосування судами цивільно- процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитись зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з'ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою позовним вимогам.

Частиною 7 вказаної Постанови Пленуму Верховного Суду України встановлено, що ухвала про забезпечення позову постановляється в порядку, визначеному ст.. 210 ЦПК України, тобто повинна включати обов»язково мотивувальну частину, де поряд із зазначенням мотивів, з яких суд дійшов висновку про обґрунтованість припущення про те, що невжиття заходів забезпечення може в майбутньому утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду та наводиться посилання на закон, яким суд керувався при винесенні даної ухвали.

В даному випадку ні позивач в своїй заяві, ні суд в своїй ухвалі не визначили, в зв»язку повинно бути здійснено забезпечення позовних вимог шляхом накладення арешту на все рухоме та нерухоме майно відповідачки.

Таким чином, колегія приходить до висновку, що судом першої інстанції без належного обґрунтування, в порушення приписів ст.. 151 ЦПК України, було винесено оскаржувану ухвалу.

Відповідно вимог ст..312 ЦПК України суд апеляційної інстанції скасовує ухвалу і передає питання на новий розгляд, якщо суд першої інстанції порушив порядок, встановлений для його вирішення.

Тому, зроблені судом висновки не відповідають матеріалам та обставинам справи і спростовуються доводами апеляційної скарги.

Ухвала суду першої інстанції є не законною та не обґрунтованою, а тому підлягає скасуванню.

На підставі наведеного та керуючись ст. ст. 307, 312, 314, 315 ЦПК України, колегія суддів ,-

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 - задоволити частково.

Ухвалу Київського районного суду м. Одеси від 08 липня 2009 року про забезпечення позову ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про стягнення боргу за договором позики - скасувати та передати питання на новий розгляд до суду першої інстанції.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення.

Головуючий Т.В.Цюра

Судді: Є.С.Сєвєрова

С.О.Погорєлова