АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________
Справа № 22-ц-1140/2011 року Головуючий 1-ї інст. - Трофіменко М.А.
Категорія: інші Суддя-доповідач - ОСОБА_1
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

9 лютого 2011 року судова колегія судової палати з цивільних справ апеляційного суду Харківської області в складі:

головуючого - судді Тичкової О.Ю.,

суддів колегії - ОСОБА_2, ОСОБА_3

при секретарі - Соколовій А.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Харкові цивільну справу за апеляційними скаргами ОСОБА_4, яка діє в інтересах Київського національного торговельно-економічного університету в особі Харківського торговельно- економічного інституту, ОСОБА_5

на рішення Дзержинського районного суду м. Харкова від 11 листопада 2010 року

по цивільній справі за позовом ОСОБА_5 до Київського національного торговельно-економічного університету в особі Харківського торговельно-економічного інституту про поновлення порушеного права,-

ВСТАНОВИЛА:

У квітні 2010 року позивач звернулась з позовом, після уточнення якого, просила суд визнати дії відповідача, стосовно ненадання у встановлений законом строк письмової відповіді та надання суперечливої інформації, щодо розміру сум по сплаті за проживання і комунальні послуги, незаконними та такими що суперечать законам України «Про звернення громадян», « Про захист прав споживачів», «Про житлово-комунальні послуги». Зобов'язати відповідача надати її письмову відповідь на заяву від 17.06.2008 року відносно розрахунків сум за проживання та комунальні послуги.

В обгрунтування позову ОСОБА_5 зазначила, що мешкає у належному відповідачу гуртожитку. 10.06.2008 року вона отримала від відповідача повідомлення про необхідність оплати 1750 грн. 83 коп. за проживання та комунальні послуги з липня 2005 року по 01.06.2008 року. Оскільки зазначене повідомлення розрахунку суми заборгованості не містило, 17.06.2008 року вона звернулася до відповідача з заявою про надання відповідного розрахунку з зазначенням базових величин, які було покладено в його основу. Проте, в супереч вимогам закону відповіді від відповідача вона не отримала. В подальшому відповідач не однократно направляв їй повідомлення про сплату заборгованості в яких містились різні суми боргу за однаковий період.

Представник відповідача проти задоволення позову заперечував, просив суд у його задоволенні відмовити. Вважав, що Закон України «Про захист прав споживачів» не може бути застосований до спірних правовідносин, тому що відповідач комунальних послуг не надає. Стягнення комунальних платежів та плати з проживання в гуртожитку здійснюється університетом в порядку регресу. Крім цього, зазначив що відповідач отримала під розпис відповідь на її заяву від 17.06.2008 року та при розгляді справи за позовом університету до ОСОБА_5 про стягнення заборгованості за комунальні послуги остання отримала всі розрахунки заборгованості.

Рішенням Дзержинського районного суду м. Харкова від 11 листопада 2010 року позов ОСОБА_5 задоволений частково. Визнано дії відповідача незаконними та зобов'язано його надати ОСОБА_5 відповідь на заяву від 17.06.2008 року з розрахунком суми заборгованості за проживання у гуртожитку та комунальні послуги.

Не погодившись з рішенням суду ОСОБА_4, яка діє в інтересах Київського національного торговельно-економічного університету та ОСОБА_5 подали апеляційні скарги.

В апеляційній скарзі ОСОБА_6 просить в частині задоволених позовних вимог рішення суду скасувати та ухвалити в цій частині нове рішення.

ОСОБА_5 просить рішення суду в частині відмови у задоволенні її позову скасувати та ухвалити нове рішення про задоволення позову в повному обсязі.

При цьому апелянти посилаються на порушення судом першої інстанції норм матеріального і процесуального права.

Судова колегія, заслухавши доповідь судді та пояснення сторін, дослідивши матеріали справи та обговоривши наведені в скарзі доводи, вважає, що апеляційні скарги не підлягають задоволенню з наступних підстав.

Частково задовольняючи позовні вимоги ОСОБА_5, суд першої інстанції правильно керувався нормами ЦК України, закону України « Про звернення громадян» від 02 жовтня 1996 року № 393/ 96 ( надалі Закон № 393/ 96 ) та обґрунтовано виходив з того, що відповідач в супереч вимог зазначених нормативних актів не надав позивачу належної відповіді на її звернення від 17.06.2008 року.

Посилання представника відповідача на направлення позивачу відповіді від 18.06.2008 року ( а.с. 58) та відсутність у Законі № 393/ 96 будь - яких вимог щодо змісту відповіді не можуть бути прийняті судом до уваги, оскільки в супереч вимог ст.,ст. 15,19 зазначеного закону відповідь на яку посилається відповідач інформації щодо запитань позивача не містить.

Посилання відповідача на надання ОСОБА_5 інформації розрахунку розміру заборгованості за гуртожиток у червні 2009 року ( а.с. 21) свідчить про існування технічної можливості надання такої інформації та про порушення встановлених законом строків для її надання.

Позивач у судовому засіданні факт отримання розрахунку заборгованості за 2005, 2006 та 2007 роки заперечувала. В супереч вимог 10,60 ЦПК України відповідач належних доказів надання позивачу такого розрахунку суду не надав.

За таких обставин, судова колегія вважає, що суд дійшов обгрунтованого висновку про незаконність дій відповідача щодо ненадання позивачу у встановлений строк відповіді на заяву від 17.06.2008 року та ухвалив законне та обгрунтоване рішення.

Доводи апелянта ОСОБА_5 щодо порушення судом норм матеріального права в частині не застосування до спірних правовідносин вимог законів України «Про захист прав споживачів», «Про житлово-комунальні послуги» не є суттєвими та висновків суду не спростовують.

Суд першої та апеляційної інстанції позбавлений можливості зробити висновок щодо не правильності або суперечливості інформації викладеної у повідомленнях відповідача № 206 від 10.06.2008 року ( а.с. 50), № 193 від 20.05.2009 року ( а.с. 7) та № 451 від 09.11.2009 року ( а.с. 21), тому що в матеріалах справи відсутні належні розрахунки сум заборгованості ОСОБА_5 по сплаті комунальних платежів та плати за проживання у гуртожитку .

З огляду на вищевикладене, судова колегія вважає, що підстави для задоволення апеляційних скарг відсутні.

Відповідно до ст. 308 ЦПК України, суд апеляційної інстанції відхиляє апеляційну скаргу, якщо визнає, що суд першої інстанції постановив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Оскільки під час звернення з апеляційною скаргою відповідачем були витрати на забезпечення інфрмаційно - технічного розгляду справи у суді апеляційної інстанції були сплачені не в повному обсязі, з останнього підлягає стягненню в дохід держави 19 ( девятнадцять ) гривень пятдесят копійок.

Керуючись ст.ст. 303, 304, 308, 313, п. 1 ч. 1 ст. 314, ст.ст. 315, 317, 319 ЦПК України, судова колегія, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_4, яка діє в інтересах Київського національного торговельно-економічного університету в особі Харківського торговельно- економічного інституту - відхилити.

Апеляційну скаргу ОСОБА_7 - відхилити.

Рішення Дзержинського районного суду м. Харкова від 11 листопада 2010 року - скасувати.

Стягнути з Київського національного торговельно-економічного університету в особі Харківського торговельно-економічного інституту в дохід держави 19 ( девятнадцять ) гривень пятдесят копійок витрат на інформаційно - технічне забезпечення розгляду справи.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили.

Головуючий:

Судді: