АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 22ц-1633/11 Головуючий у 1-й інстанції Литвиненко І.Ю. Доповідач ап. інст. ОСОБА_1
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 квітня 2011 року м. Полтава

Колегія судців судової палати у цивільних справах апеляційного суду Полтавської області в складі:

Головуючого: Чічіля В.А.

Суддів: ТимчукЛЛ., ОСОБА_2

при секретарі: Ренкевич М.Д.

розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Полтаві апеляційну скаргу Полтавського обласного виробничого підприємства теплового господарства «Полтаватеплоенерго»

на заочне рішення Октябрського районного суду м. Полтави від 02 березня 2011

року

по справі за позовом Полтавського обласного комунального виробничого підприємства теплового господарства «Полтаватеплоенерго» до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за послуги теплопостачання,-

ВСТАНОВИЛА:

Позивач звернувся до суду в лютому 2010 року з позовом до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за послуги теплопостачання за період з 01.09.2004 року по 01.02.2010 року в сумі 9871,26 грн..

В ході судового розгляду представником позивача було уточнено позовні вимоги, та остаточно просили стягнути з відповідача заборгованість за послуги теплопостачання за період з 01.09.2004 року по 01.02.2010 року в сумі 6822,45 грн.

Заочним рішенням Октябрського районного суду м. Полтави від 02 березня 2011 року позовні вимоги ПОКВПТГ «Полтаватеплоенерго» задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_3 на користь ПОКВПТГ «Полтаватеплоенерго» заборгованість за спожиту теплову енергію за період з 1.02.2007 року по 01.02.2010 року у сумі 5079 грн. 04 коп., судовий збір в сумі 51 грн. 09 коп. на користь держави.

В іншій частині позовні вимоги залишено без задоволення.

З рішенням не погодився позивач, в апеляційній скарзі просили скасувати рішення Октябрського районного суду м. Полтави від 02 березня 2011 року у зв»язку з порушенням норм матеріального та процесуального права.

Перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів приходить до висновку, що скаргу слід задовільнити.

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 309 ЦПК України, апеляційний суд за результатами розгляду апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції вправі скасувати рішення суду першої інстанції, з ухваленням нового рішення в звязку з неправильним застосуванням норм матеріального права.

Як вірно встановлено судом першої інстанції, ОСОБА_3 є власником квартири АДРЕСА_1.

На підставі п.п. 5, 3 ст. 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» споживач зобовязаний оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, що встановлені договором або законом.

ОСОБА_3 є споживачем теплової енергії, яку надає позивач, відповідно до укладеного договору про надання послуг теплопостачання від 03.12.2007 року, та станом на 01.02.2010 року відповідач має борг за спожиту теплову енергію в сумі 6822 грн. 45 коп.

Факт отримання комунальних послуг відповідачем від ПОКВПТГ «Полтаватеплоенерго» сторонами не оспорювався.

Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобовязання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

З наведеного слідує, що місцевим судом встановлено обставини справи, та повно і всебічно досліджено надані сторонами докази.

Задовольняючи позовні вимоги частково, місцевим судом було застосовано строк позовної давності у три роки, проте з таким висновком погодитись неможна, виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 257 ЦК України, загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки.

Згідно ч. 1 ст. 259 ЦК України, позовна давність, встановлена законом, може бути збільшена за домовленістю сторін. Договір про збільшення позовної давності укладається у письмовій формі.

З матеріалів справи вбачається, що п. 10.10 укладеного між сторонами договору про надання послуг теплопостачання від 3.12.2007 року, визначено, що сторони дійшли згоди збільшити строк позовної давності до десяти років та встановили, що вказаний строк застосовується до правовідносин, які виникли до укладення даного договору.

З наведеного слідує, що місцевим судом безпідставно було застосовано строк позовної давності у три роки.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 303, 307, 309 п.4, 317 ЦПК України, колегія суддів, -

ВИРІШИЛА:

Апеляційну скаргу Полтавського обласного виробничого підприємства теплового господарства «Полтаватеплоенерго» задовільнити.

Заочне рішення Октябрського районного суду м. Полтави від 02 березня 2011 року скасувати.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ПОКВПТГ «Полтаватеплоенерго» заборгованість за спожиту теплову енергію за період з 1 вересня 2004 року по 1 лютий 2010 року у сумі 6822 грн. 45 коп., судовий збір в сумі 68 грн. 22 %) коп. на користь держави.

Рішення набирає законної сили з моменту його проголошення та може бути оскаржене безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом двадцяти днів з дня набрання ним законної сили.

Головуючий: підпис

Судді: підписи

З оригіналом згідно: