АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 22-ц/490/893/11 Справа № 22ц-9225/11 Головуючий у 1 й інстанції - ОСОБА_1 Доповідач - Бараннік О.П.
Категорія
30 серпня 2011 року

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

2011 рік серпень 30 дня Колегія суддів судової палати з цивільних справ апеляційного суду Дніпропетровської області в складі:

головуючого - Бараннік О.П.,

суддів - Глущенко Н.Г., Городничої В.С.,

при секретарі - Костюк Т.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпропетровську цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на заочне рішення Амур- Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 25 червня 2011 року по справі за позовом ОСОБА_2 до Дніпропетровської міської ради, ОСОБА_3, третя особа Комунальне підприємство «Дніпропетровське міжміське бюро технічної інвентаризації» про визнання права власності та визначення ідеальних часток в домоволодінні, -

ВСТАНОВИЛА:

У квітні 2011 року ОСОБА_2 звернувся до суду з позовною заявою до Дніпропетровської міської ради про визнання права власності та визначення ідеальних часток в домоволодінні, посилаючись на те, що йому на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом від 08 жовтня 1987 року належить на праві приватної власності 1/2 частина домоволодіння № 22 по вул. Котовського в м. Дніпропетровську, яке розташоване на земельній ділянці площею 435 кв.м..

Інша половина зазначеного домоволодіння належить ОСОБА_3.

З метою отримання витягу для відчуження, належної йому частки домоволодіння, позивач звернувся до міжміського бюро технічної інвентаризації, яке виявило самовільні будови, зведені позивачем ще в 1991 році, та встановило зміну часток в домоволодінні внаслідок вказаних будівель.

Посилаючись на зазначені обставини, а також на те, що відповідно до частини 5 статті 376 ЦК України на вимогу власника або користувача земельної ділянки, суд може визнати за ним право власності на нерухоме майно, яке самочинно збудоване на ній, якщо це не порушує права інших осіб, позивач вимушений був звернутись з даним позовом до суду в якому просив визнати за ним право власності на самовільно переобладнане приміщення поз. 1 площею 13,7 кв.м. в житловому будинку А*-1 в житлове ; на самовільно збудовані прибудову А3-1 площею 10,8 кв.м., прибудову а-1 площею 4,1 кв.м., літню кухню літ. Г ; змінити ідеальні долі в домоволодінні № 22 по вул. Котовського в м. Дніпропетровську, відповідно до складеного КП ДМБТІ акту ідеальних часток від 29.10.2010 року та визнати за ним право власності на житлове приміщення поз. 1-5 площею 6,6 кв.м., житлову прибудову А'-і поз. 1-3 площею 13.7 кв.м., прибудову А3-1 приміщення поз.1-2 площею 10,8 кв.м., прибудову а-1 поз. 1-1 площею 4,1 кв.м., ганок «а», ганок «в», убиральню «В», ганок з козирком «г», літню кухню «г», альтанку «Е», гараж-сарай «Б», споруди № 1, 4-14, 16,1, що складає 62/100 частин домоволодіння № 22 по вул. Котовського в м. Дніпропетровську.

Заочним рішенням Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 25 червня 2011 року в задоволені позову ОСОБА_2 до Дніпропетровської міської ради про визнання права власності та визначення ідеальних часток в домоволодінні відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2, посилаючись на не повне зясування обставин, що мають значення для справи, просив рішення суду скасувати та ухвалити нове рішення, яким задовольнити його вимоги в повному обсязі.

Перевіривши законність та обгрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги і заявлених вимог, колегія суддів судової палати з цивільних справ апеляційного суду Дніпропетровської області вважає, що апеляційна скарга ОСОБА_2 підлягає відхиленню, а рішення суду - залишенню без змін, виходячи з наступного.

Суд першої інстанції вірно встановив обставини справи, перевірив доводи сторін та давши їм належну правову оцінку обґрунтовано, згідно з процесуальним і матеріальним законом постановив рішення про відмову в задоволенні позову ОСОБА_2.

Доводи ОСОБА_2 про не повне зясування судом першої інстанції обставин, що мають значення для справи, та про те, що зазначене рішення суду про відмову в задоволенні його вимог призводить до порушення його права власності і перешкоджає йому у розпорядженні власним майном, не можуть бути підставою для скасування рішення оскільки відповідно до пункту 8.1 Тимчасового положення про порядок реєстрації прав власності на нерухоме майно, затвердженого наказом Міністерства юстиції Україв 07.02.2002 року № 7/5 з послідуючими змінами та доповненями від 28.07.2010 року 1692/5, оформлення права власності на нерухоме майно проводиться з видачею свідоцте про право власності за заявою про оформлення права власності на нерухоме майно органа місцевого самоврядування фізичним та юридичним особам на новозбудовав реконструйовані обєкти нерухомого майна за наявності документа, що посвідчує право земельну ділянку та документа, що відповідно до вимог законодавства засвідв відповідність закінченого будівництвом обєкта проектній документації, державні будівельним нормам, стандартам і правилам, куди позивач з зазначеними документами звертався і що б, в разі відмови органу місцевого самоврядування у задоволені його вим свідчило б про порушення його права, яке підлягало захисту у відповідності до вимог ст. ЦПК України та у спосіб, передбачений ст. 16 ЦК України і ст. 4 ЦПК України.

Таким чином, вирішуючи спір між сторонами, а також те, що ст. 331 ЦК України, регулює порядок набуття права власності на новостворене майно, не передбачає можливості виникнення права на таке майно на підставі рішення суду, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції в достатньо повному обємі зясував права та обовязки учасників спору, обставини справи, перевірив доводи сторін та давши їм належну правову оцінку, постановив рішення, яке відповідає вимогам закону.

Суд не допустив порушень матеріального та процесуального права, які могли б тяі за собою скасування рішення.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 209, 303, 304, 307, 308, 313 - 315, 317, ЦПК України, колегія суддів

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити.

Рішення Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 25 2011 року - залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення, але на неї може бути принесена касаційна скарга до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили.

Головуючий

Судді