Апеляційний суд Київської області
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 липня 2011 року м. Київ

Колегія суддів Судової палати у цивільних справах

Апеляційного Суду Київської області в складі:

головуючого ОСОБА_1
суддів: за участю секретаря:ОСОБА_2, ОСОБА_3 ОСОБА_4

розглянувши в судовому засіданні справу за апеляційною скаргою ОСОБА_5 на рішення Яготинського районного суду Київської області від 11 травня 2011 року за позовом ОСОБА_6 до ОСОБА_5, ОСОБА_7 про визнання права власності на спадкове майно та зустрічним позовом ОСОБА_5, ОСОБА_7 до ОСОБА_6 про встановлення факту прийняття спадщини та визнання права власності на спадкове майно, -

В С Т А Н О В И Л А :

В листопаді 2010 року позивач ОСОБА_6 звернулася до суду з вказаним позовом в якому після уточнення своїх вимог просила суд встановити факт прийняття спадщини нею після смерті матері ОСОБА_8, померлої 06 лютого 1996 року. Визнати за ОСОБА_9 право власності на ? частини будинку № 13 по вулиці Шкільна в с. Лозовий Яр Яготинського району Київської області. Визнати за нею право власності на будинок № 13 по вулиці Шкільна в с. Лозовий Яр Яготинського району Київської області.

Відповідачі по справі ОСОБА_5 та ОСОБА_7 звернулись до суду з зустрічним позовом в якому вказали, що 6 лютого 1996 року померла їхня мати - ОСОБА_8. Після її смерті залишилася спадщина у вигляді ? частини житлового будинку, розташованого в с. Лозовий Яр Яготинського району по вул. Шкільна 13. Відповідно до ст. 529 ЦК України (в редакції 1963 року) спадкоємцями першої черги після смерті матері - ОСОБА_8 - є її чоловік (їх батько) та сторони по справі їхні діти. При цьому просили суд встановити, що ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, прийняла спадщину після смерті своєї матері - ОСОБА_8, померлої 6 лютого 1996 року; встановити, що ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_2, прийняв спадщину після смерті своєї матері - ОСОБА_8, померлої 6 лютого 1996 року; визнати за ОСОБА_5, в порядку спадкування після смерті ОСОБА_8, померлої 6 лютого 1996 року, право власності на 1/8 частину житлового будинку № 13, розташованого в с. Лозовий Яр, Яготинського району Київської області по вулиці Шкільній, ? частину якого належала на праві власності ОСОБА_8; визнати за ОСОБА_7, в порядку спадкування після смерті ОСОБА_8, померлої 6 лютого 1996 року, право власності на 1/8 частину житлового будинку № 13, розташованого в с. Лозовий Яр, Яготинського району, Київської області по вулиці Шкільній, ? частина якого належала на праві власності ОСОБА_8.

Рішенням Яготинського районного суду Київської області від 11 травня 2011 року позовні вимоги ОСОБА_6 задоволені в повному обсязі. В задоволенні зустрічних позовних вимог відмовлено.

В апеляційній скарзі відповідач ОСОБА_5 та ОСОБА_7, який приєднався до апеляційної скарги ставить питання про скасування рішення суду та ухвалення нового рішення про відмову в задоволенні первісного позову та про задоволення зустрічних позовних вимог.

Перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів вважає за необхідне апеляційну скаргу задовольнити частково виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються, як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні

Судом встановлено, що житловий будинок № 13, розташований в с. Лозовий Яр, Яготинського району, Київської області по вулиці Шкільній, відповідно до договору купівлі-продажу від 20.10.1972 року, зареєстрованого в книзі запису нотаріальних дій Лозовоярівської сільської ради за № 35 належав ОСОБА_10, яка померла 07.11.1994 року.

Після смерті ОСОБА_10 єдиним спадкоємцем першої черги був син померлої ОСОБА_9, який на час смерті своєї матері постійно проживав в будинку разом з своєї дружиною ОСОБА_8, донькою ОСОБА_6 та фактично прийняв спадщину, що підтверджується довідкою Лозовоярівської сільської ради № 22 від 25.01.2011 року.

ОСОБА_9 помер 13 березня 2004 року. Його дружина ОСОБА_8 померла 06.02.1996 року. Після смерті ОСОБА_9 про прийняття спадщини, до нотаріальної контори звернулась позивачка ОСОБА_6 Відповідачі по справі ОСОБА_7 та ОСОБА_5 з заявами про прийняття спадщини після їх батька ОСОБА_9 не звертались та подали заяви про відмову від спадщини.

Задовольняючи позовні вимоги ОСОБА_6 та відмовляючи в задоволенні зустрічного позову суд першої інстанції виходив з того, що оскільки після смерті ОСОБА_9 спадщину прийняла ОСОБА_6, а позивачі по зустрічному позову від спадщини відмовилися то позовні вимоги щодо визнання права власності на спірний будинок за первинною позивачкою підлягають до задоволення, а у зустрічному позові необхідно відмовити в повному обсязі, враховуючи, що в судовому засіданні не здобуто доказів які б свідчили про прийняття позивачами спадщини після смерті матері ОСОБА_8

Колегія суддів погоджується з зазначеним висновком суду першої інстанції частково та вважає за необхідне зазначити наступне.

У відповідності до вимог ч. 1 ст. 60 ЦПК України - кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу.

Відповідачі по справі, стверджуючи, що вони прийняли спадщину після своєї матері ОСОБА_8, не надали суду жодного доказу прийняття такої спадщини, а також доказів, що спірний будинок на день смерті померлої ОСОБА_8 належав останній.

За матеріалами справи встановлено, що відповідачі до нотаріальної контори про прийняття спадщини не звертались, на день смерті ОСОБА_8 разом з нею не проживали, що підтверджується довідкою з Лозовоярівської сільської ради № 22 від 25.01.2011 року (а.с. 67)

Поселяння апелянта на ті обставини, що спірний будинок станом на 1991 рік був власністю колгоспного двору, колегія суддів не може прийняти до уваги з наступних підстав.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 101 ЦК України 1963 року, чинного на момент виникнення спірних правовідносин - в особистій власності громадянина може бути один жилий будинок (або частина його).

За приписами ч. 1 ст. 109 ЦК України 1963 року - особисті трудові доходи і заощадження члена колгоспного двору, а також майно, придбане ним на особисті кошти або одержане в порядку спадкоємства чи дарування, є особистою власністю окремих членів колгоспного двору, якщо ці доходи, заощадження і майно не передані ними у власність колгоспного двору.

У відповідності до ст. 120 ЦК України 1963 року - майно колгоспного двору належить його членам на праві сумісної власності (стаття 112 цього Кодексу).

Колгоспний двір може мати у власності підсобне господарство на присадибній ділянці землі, що знаходиться в його користуванні, жилий будинок, продуктивну худобу, птицю та дрібний сільськогосподарський реманент відповідно до статуту колгоспу.

Крім того, колгоспному дворові належать передані в його власність членами двору їх трудові доходи від участі в громадському господарстві колгоспу або інше передане ними у власність двору майно, а також предмети домашнього вжитку і особистого користування, придбані на спільні кошти.

Таким чином, зі змісту вищезазначених норм вбачається, що станом на 1972 рік, житловий будинок міг належати, як громадянину, так і колгоспному двору. Житловий будинок, який є особистою власністю члена колгоспного двору міг бути ним переданий у власність колгоспного двору.

За матеріалами справи спірний будинок був придбаний особисто ОСОБА_10, що підтверджується договором купівлі продажу, зареєстрованим в передбаченому законом порядку (а.с. 9).

Посилаючись в апеляційній скарзі, що спірний житловий будинок був власністю колгоспного двору, відповідач не надав суду доказів на підтвердження цієї обставини, а саме, що будинок після його придбання відповідачем був переданий до майна колгоспного двору відповідно до положень ст.. 109 ЦК України 1963 року, чи був придбаний за спільні кошти членів колгоспного двору.

Отже судом встановлено, що єдиним спадкоємцем першої черги, померлої ОСОБА_10, якій належав на день її смерті спірний будинок був ОСОБА_9, оскільки у відповідності до вимог ч. 1 ст. 549 ЦК України 1963 року визнається, що спадкоємець прийняв спадщину якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном.

Визнаючи за ОСОБА_9, який помер в 2004 році, право власності на ? частини будинку, суд першої інстанції зазначені обставини до уваги не прийняв.

Крім того визнаючи право власності за померлим суд не звернув уваги, що за приписами ч. 1, 4 ст. 25 ЦК України - здатність мати цивільні права та обов'язки (цивільну правоздатність) мають усі фізичні особи. Цивільна правоздатність фізичної особи припиняється у момент її смерті.

Також не відповідає обставинам справи висновок суду про те, що позивачка ОСОБА_6 прийняла спадщину після смерті своєї матері ОСОБА_8, оскільки по справі відсутні будь-які докази, що на день її смерті, спірний будинок чи його частка належали померлій.

Таким чином доводи апеляційної скарги щодо прийняття відповідачами спадщини після ОСОБА_8, якій належала ? частина будинку не відповідають обставинам справи та висновків суду в частині визнання права власності на будинок за позивачем не спростовують.

За таких обставин рішення суду підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення по суді позовних вимог через недоведеність обставин справи, які суд вважав доведеними, а також через невідповідність висновків суду обставинам справи.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 304, 307, 308, 309, 313-315, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів, -

В И Р І Ш И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_5 задовольнити частково.

Рішення Яготинського районного суду Київської області від 11 травня 2011 року - скасувати та ухвалити нове рішення, яким позов ОСОБА_6 задовольнити частково.

Визнати за ОСОБА_6 право власності на будинок № 13 по вул. Шкільна в с. Лозовий Яр, Яготинського району, Київської області в порядку спадкування за законом після її батька ОСОБА_9.

В задоволенні іншої частини позовних вимог та зустрічного позову ОСОБА_5, ОСОБА_7 до ОСОБА_6 про встановлення факту прийняття спадщини та визнання права власності на спадкове майно відмовити.

На рішення може бути подана касаційна скарга до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили рішенням апеляційного суду.

Головуючий: Олійник В.І.

Судді: Березовенко Р.В.

ОСОБА_2