АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________
Справа №22-ц-1298/2011р. Головуючий 1-ї інстанції Вікторов В.В.
Категорія: відшкодування шкоди Доповідач: Довгаль Г.П.
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 травня 2011 року судова колегія судової палати у цивільних справах апеляційного суду Харківської області в складі:

головуючого судді Довгаль Г.П.

суддів Сащенко І.С., Коваленко І.П.

при секретарі Євдокименко В.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Харкові апеляційну скаргу ОСОБА_1, ОСОБА_2 на рішення Ленінського районного суду м. Харкова від 17 вересня 2010 року по справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1, ОСОБА_2 про відшкодування матеріальної і моральної шкоди , -

в с т а н о в и л а:

У червні 2008року ОСОБА_3 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1, ОСОБА_2, в якому просив стягнути з відповідачів у солідарному порядку на його користь у відшкодування матеріальної шкоди - 36001грн.75коп., моральної шкоди - 1650грн., а також понесені ним судові витрати, що складаються: з вартості проведеної у справі експертизи 455грн.27коп., за надання юридичних послуг - 2000грн., по сплаті судового збору 376грн.50коп. та витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи 30грн.

Заявлені вимоги позивач мотивує тим, що 21 лютого 2008 року він звернувся до відповідачів з проханням відремонтувати автомобіль DAEWOO моделі Sens, державний №АХ 83-98 АН, в автомайстерні, яка знаходиться за їхнім місцем помешкання - по вул. Докучаєва №56 в м. Харкові. При проведенні зварювальних робіт ОСОБА_1 виникла пожежа, внаслідок якої його автомобіль згорів, про що було складено акт про пожежу. Також згоріло інше майно, яке знаходилося в автомобілі, а саме автомобільний магнітофон вартістю 540грн., мобільний телефон, диски, компресор. За установку магнітофону ним було сплачено 36грн. Моральна шкода полягає в тому, що автомобіль знаходиться в несправному стані і він не може використовуватися його за цільовим призначенням. Цим порушується його звичайний життєвий уклад, він змушений постійно пристосуватися щоб обходитися без автомобіля. У добровільному порядку відшкодувати завдану йому шкоду відповідачі відмовляються, тому він змушений з цим позовом звернутися до суду.

Відповідач ОСОБА_2 позов не визнав, подав на нього письмові заперечення, в яких зазначив, що він особисто ніяких дій повязаних з ремонтом або оглядом автомобіля не проводив і тому відсутні підстави для відшкодування позивачу шкоди з його сторони.

Відповідач ОСОБА_1 у своїх письмових запереченнях посилається на те, що 21.02.2008року до будинку №56 по вул. Докучаєва №56 в м. Харкові, в якому він гостив у свого батька ОСОБА_2, на легковому автомобілі підїхав ОСОБА_3, останній попросив оглянути автомобіль на предмет несправності. На вулиці, біля будинку вони разом з ОСОБА_3 підняли автомобіль і почали оглядати глушитель. В процесі огляду йому знадобився інструмент, на деякий час відлучився від автомобіля у двір, а повернувшись, побачив, що під днищем автомобіля горить бензин, він став тушити вогонь. Позивач у цей момент закрив машину на ключ, швидким шагом почав відходити від автомобіля, участі в погашенні пожежі не приймав. Вважає, що його вини у виникненні пожежі автомобіля немає, а тому він не повинен відшкодовувати позивачу шкоду.

У судовому засіданні суду першої інстанції позивач заявлені вимоги підтримав і просив їх задовольнити з підстав, наведених ним у позовній заяві.

Відповідачі ОСОБА_1 та ОСОБА_2 заперечували проти задоволення позову з підстав, викладених у письмових запереченнях.

Рішенням Ленінського районного суду м. Харкова від 17 вересня 2010 року позов задоволено. Стягнуто солідарно з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3: матеріальну шкоду 36451грн.02коп., моральну шкоду 1650грн., судовий збір 376грн.50коп, витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи 30грн., витрати на правову допомогу 2000грн.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 та ОСОБА_2 просять це рішення скасувати і ухвалити нове рішення про відмову ОСОБА_3 в позові в повному обсязі, посилаючись на порушення норм матеріального і процесуального права, на невідповідність висновків суду обставинам справи та на неналежну оцінку наданим доказам, в тому числі поясненням свідків. Зокрема, вказують на відсутність доказів про участь ОСОБА_2 в огляді автотранспортного засобу і його участі безпосередньо в ремонті автомобіля.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення осіб, що зявилися, перевіривши матеріали справи та проаналізувавши доводи, наведені в апеляційній скарзі, колегія суддів вважає, що скарга підлягає частковому задоволенню з таких підстав.

Задовольняючи позов ОСОБА_3 в повному обсязі та стягуючи з ОСОБА_1 і ОСОБА_2 у солідарному порядку матеріальну і моральну шкоду, а також понесені судові витрати, суд першої інстанції виходив з того, що обидва відповідача винні у виникнення пожежі автомобіля.

Проте, повністю погодитися з таким висновком колегія суддів не може.

Згідно ст.55 Конституції України кожна особа має право звернутися до суду за захистом своїх охоронюваних законом прав та інтересів.

У п.8 постанови Пленуму Верховного Суду України №9 від 01.11.1996року «Про застосування Конституції України при здійсненні правосуддя» визначено, що правосуддя в Україні здійснюється виключно судами, юрисдикція яких поширюється на всі правовідносини, що виникають у державі (ст. 124 Конституції), судам підвідомчі всі спори про захист прав і свобод громадян.

Відповідно до ст.ст. 3, 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим кодексом, звернутися до суду по захист своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Суд, здійснюючи правосуддя, захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні й суспільні інтереси в спосіб, визначений законами України.

Перелік можливих способів захисту міститься в ст.16 ЦК України.

Судовим розглядом встановлено, що відповідач ОСОБА_2, є пенсіонером, який проживає у приватному будинку по вул. Докучаєва №56 в м. Харкові. Будучи у минулому автослюсарем, не являючись фізичною особою-підприємцем, ОСОБА_2 надавав громадянам власникам автотранспортних засобів консультаційні послуги з приводу встановлення причин виходу із ладу автомобілів, а іноді, на їх прохання, виконував незначні ремонтні роботи.

21.02.2008року до будинку №56 по вул. Докучаєва №56 в м. Харкові на автомобілі DAEWOO моделі Sens, державний №АХ 83-98 АН, підїхав позивач ОСОБА_3 З метою огляду підїхавшего транспортного засобу до ОСОБА_3 вийшов ОСОБА_1, який ОСОБА_2 приходиться сином і який інколи допомагав батькові у ремонті автомобілів. Позивач попросив за винагороду, розмір якої встановлять пізніше, провести огляд автомобіля на предмет несправності. На вулиці, біля вищевказаного будинку, ОСОБА_1 разом з ОСОБА_3 підняли автомобіль на бік і почали оглядати глушитель. В процесі огляду ОСОБА_1 знадобився інструмент, на деякий час він відлучився у двір, а повернувшись, побачив, що автомобіль горить, почав тушити вогонь, покликавши на допомогу батька ОСОБА_2

Відповідач ОСОБА_1 визнав свою вину у виникненні пожежі при проведенні ремонтних робіт, написавши на слідуючий день - 22.02.2008року розписку про зобовязання протягом трьох тижнів, а саме до 14.03.2008року повернути ОСОБА_3 у відшкодування завданої шкоди 60000грн. При цьому вказавши, що ця розписка написана власноручно, морального чи фізичного впливу він не зазнавав (а.с.28 том 1).

Однак, у подальшому на адресу ОСОБА_4 від відповідача ОСОБА_1 надійшов лист від 04.03.2008року, в якому він погоджувався виплатити позивачу ринкову вартість автомобіля, а у випадку незгоди, вартість автомобіля, на його погляд, повинна бути визначена за рішенням суду (а.с.29 том 1).

Із акту про пожежу від 05.03.2008року вбачається, що пожежею було знищено автомобіль DAEWOO моделі Sens, державний №АХ 83-98 АН. Причина пожежі порушення правил пожежної безпеки про проведенні зварних та різальних робіт (а.с.4 том 1).

Величина вартості матеріальної шкоди, яка спричинена пожежею власнику автомобіля DAEWOO моделі Sens, державний №АХ 83-98 АН, згідно висновку автотоварознавчої експертизи №2223 від 28.04.2008р., проведеної спеціалістом Харківського науково-дослідного інституту судових експертиз ім. засл. професора ОСОБА_5, становить 35425грн.75коп. За проведення даної експертизи позивачем сплачено 455грн.27коп. (а.с. 6-7, 14 том 1).

Згідно висновку судової комплексної та пожежно-технічної експертизи №8318/8319 від 10 грудня 2009 року, проведеного також вищеназваною експертною установою, на панелі днища автомобіля DAEWOO моделі Sens, державний №АХ 83-98 АН, поблизу лівого заднього колеса, слідів механічної дії ріжучими, абразивними інструментами, а також слідів проведення зварних робіт не виявлено. Проте внаслідок значної зміни первинного стану обєкту дослідження (поверхня панелі днища значно пошкоджено корозією) в категоричній формі вирішити питання про наявність (відсутність) на поверхні днища поверхневих слідів абразивного інструменту не уявляється можливим (сліди могли бути знищені корозією) На вихлопній трубі і глушнику автомобіля, яких або механічних пошкоджень у вигляді тріщин, отворів, вмятин не виявлено. Не виявлено на вихлопній трубі і глушнику слідів ріжучих і абразивних інструментів. Разом з тим, корозійні процеси могли знищити поверхневі сліди шліфувальних робіт. Крім того, на поверхнях вихлопної труби і глушника помітні сліди проведення зварювальних робіт. Поверхні зварних зєднань в значній мірі пошкоджені корозією у звязку з чим, встановити чи утворені дані зварні зєднання в процесі заводської збірки автомобіля, або внаслідок проведення ремонтних робіт не уявляється можливим.

З причин невідомості даних щодо часу появи ознак зварювання металу на корпусі глушника і випускної труби автомобіля, мало інформативності матеріалів цивільної справи, що виключає можливість визначення природи горючої речовини, умови її потрапляння до місця утворення первинного вогнища пожежі і визначення конкретного джерела запалювання, а також об'єктивної неможливості поповнити (методами застосування видів експертних досліджень) недостатні вихідні дані, вирішити питання, що розглядається, не є можливим.

Також експертом зроблено висновок про те, що обставини події, які причинно-наслідково сприяли виникненню пожежі транспортного засобу є порушення сторонами обовязків, визначених ст.6 Закону України «Про пожежну безпеку», а саме:

по-перше, організація позивачем ОСОБА_3 проведення ремонтних робіт в неналежному місці, а саме на дорозі, що суперечить протипожежним вимогам - п.п.2.6-8.1.1.17[1]-10.1.6[2];

по-друге, виконання ремонту відповідачем ОСОБА_1, як особою, яка на той час не мала відповідної спеціальності і документів, а також дозволу, передбачених в установленому порядку на виконання такого роду робіт, що вказує на недотримання нормативних положень - п.п.2.6-8.1.1.17[1]-10.1.6[2], додатків 1, 2 [3] (а.с.160-170).

При розгляді справи представники сторін не заперечували того факту, що між ОСОБА_3 і ОСОБА_1 існувала усна домовленість про огляд транспортного засобу з метою виявлення несправностей та проведення для цього необхідних робіт для їх усунення.

За загальними умовами виконання зобовязань, встановленими ст.526 ЦК України, зобовязання повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Договір, згідно ст.626 ЦК України є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обовязків.

Відповідно до ст.6 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (ст.627 ЦК України).

Частинами 1, 2 ст.639 ЦК України встановлено, що договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлені законом. Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договору не вимагалася.

Судом у рішенні не наведено жодного доказу з приводу того, що ОСОБА_2 виконував якусь роботу по ремонту автомобіля ОСОБА_3 і, що з його вини виникла пожежа автомобіля.

Так, матеріали справи свідчать про те, що у відношенні ОСОБА_1 виносилася постанова слідчих органів від 02.04.2010року про відмову в порушенні кримінальної справи за ознаками ст.270 КК України - за фактом пожежі, що сталося 21.02.2008року біля приватного домоволодіння №56 по вул. Докучаєва у м. Харкові, де горів легковий автомобіль DAEWOO моделі Sens, державний №АХ 83-98 АН (а.с.313-314 том 1).

Колегія суддів вважає, що підстав для стягнення з відповідача ОСОБА_2 будь-яких сум на користь позивача ОСОБА_3 у суду не було, т.я. він безпосередньо ніякої участі в ремонті автомобіля не приймав. Що стосується пояснень свідків, які вказували, що він нібито ранком цього дня, мав розмову з ОСОБА_3 про огляд його автомобіля, і у подальшому приймав участь в ліквідації пожежі, допомагаючи синові погасити вогонь, не давало суду підстав для стягнення з нього будь-якої суми.

Лише в результаті дій відповідача ОСОБА_1, який взявся проводити ремонтні роботи на автомобілі, не маючи відповідної спеціальності і документів, а також дозволу, передбачених в установленому порядку на виконання такого роду робіт, не застосувавши при цьому належних мір пожежної безпеки, і тому саме він повинен відшкодувати позивачу спричинену матеріальну шкоду.

Майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини (ч.ч.1, 2 ст. 1166 ЦК України).

Також колегія суддів дійшла висновку, що у суду не було підстав, встановлених ст.1167 ЦК України для стягнення моральної шкоди та встановлених ст.84 ЦПК України для стягнення витрат на правову допомогу.

Так, ОСОБА_3 і ОСОБА_1 домовилися про огляд і ремонт автомобіля, але при цьому вони не обговорювали можливість стягнення моральної шкоди у випадку неякісного ремонту або пошкодження автомобілю в процесі проведення ремонтних робіт. Враховуючи ці обставини, підстав для відшкодування моральної шкоди були відсутні.

Окрім того, відповідно до ст.84 ЦПК України витрати, повязані з оплатою правової допомоги адвоката або іншого фахівця в галузі права, несуть сторони, крім випадків надання безоплатної правової допомоги. Граничний розмір компенсації на правову допомогу встановлюється законом. Постановою Кабінету Міністрів України від 27.04.2006року №590 „Про граничні розміри компенсації витрат, повязаних з розглядом цивільних та адміністративних справ, і порядок їх компенсації за рахунок держави затверджено граничні розміри компенсації витрат, повязаних з розглядом справ. Так, граничний розмір витрат, повязаних з правовою допомогою стороні, на користь якої ухвалено судове рішення у цивільній справі у випадку, якщо компенсація сплачується іншою стороною, не повинні перевищувати суму, що обчислюється, виходячи з того, зазначеній особі виплачується 40% розміру мінімальної заробітної плати за годину її роботи. Оскільки позивачем не зроблено відповідного розрахунку із посиланням на відповідні норми права, тому колегія суддів не вбачає підстав для стягнення на правову допомогу 2000грн.

Розподіл судових витрат колегією суддів проводиться відповідно до вимог встановлених ст. 88 ЦПК України.

З урахуванням наведеного та керуючись ст.ст. 307ч.1п.2), 309ч.1 п.п.1),2), 313, 314ч.2, 316, 317, 319 ЦПК України колегія суддів, -

В И Р І Ш И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 та ОСОБА_2 задовольнити частково.

Рішення Ленінського районного суду м. Харкова від 17 вересня 2010 року скасувати і ухвалити нове рішення, яким позов ОСОБА_3 задовольнити частково. Стягнути з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 матеріальну шкоду в сумі 36451грн.02коп, судовий збір 364грн.51коп., витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи 30грн. Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи в сумі 90грн. В іншій частині позовних вимог ОСОБА_3 відмовити.

Рішення апеляційного суду набирає законної сили з моменту його проголошення, однак може бути оскаржено в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізовано суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий Судді -