21.04.2011 Єдиний унікальний номер 2-1042/11
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 квітня 2011 року м. Дніпропетровськ

Ленінський районний суд м. Дніпропетровська в складі:

головуючого судді Залімської Н.В.

при секретарі Карпенко А.Л.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпропетровську цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Ленінської районної у м. Дніпропетровську ради, Дніпропетровської міськради, ДБТІ, треті особи ОСОБА_2, ОСОБА_3 про визнання права власності на самовільні забудови, зобовязання введення в експлуатацію, зобовязання зареєструвати, суд, -

В С Т А Н О В И В :

Уточнивши позовні вимоги, позивач звернулась до суду з позовом до Ленінської районної у м. Дніпропетровську ради, Дніпропетровської міськради, ДБТІ, треті особи ОСОБА_2, ОСОБА_3 про визнання права власності на самовільні забудови, зобовязання введення в експлуатацію, зобовязання зареєструвати. В обґрунтування позовних вимог зазначила, що в 1970 році зареєструвала шлюб із ОСОБА_4, після чого оселилася в буд. 136 по вул. Сибірській у м. Дніпропетровську. Дане домоволодіння відповідно до рішення Ленінської районної ради народних депутатів № 797 було збудовано її чоловіком самовільно у період з 1957-1960 рр., узаконено, прийнято до експлуатації та було затверджено акт ідеальний часток.

14 листопада 2003 року помер її чоловік, позивач прийняла спадщину та отримала 26 липня 2004 року свідоцтво про право на спадщину за заповітом. У цей же період позивачем була отримана технічна документація, у якому зазначені дані про самочинне будівництво: в?-1 сіни, в??-1 тамбур, Н літня кухня та У сарай.

Відповідно до рішення виконавчого комітету Ленінської районної Ради народних депутатів № 797 від 25 листопада 1977 року було узаконено житловий будинок № 136 по вул.. Сибірській у м. Дніпропетровську за ОСОБА_4 та затверджено акт ідеальних часток домоволодіння 136 по вул. Сибірській у м. Дніпропетровську, відповідно до якого: за ОСОБА_4 - 35/100 частин; за ОСОБА_3 24/100 частини; за ОСОБА_5 та ОСОБА_6 8/100 частини; за ОСОБА_7 19/100 частини; за ОСОБА_8 та ОСОБА_9 14/100 частини.

Просила суд визнати за нею право власності на самочинно побудовані споруди в?-1 сіни, в??-1 тамбур, Н літня кухня та У сарай все 1978-1980 рр. побудови розташованих на земельній ділянці буд. 136 по вул. Сибірській у м. Дніпропетровську; зобовязати Ленінську району у м. Дніпропетровську раду ввести в експлуатацію споруди в?-1 сіни, в??-1 тамбур, Н літня кухня та У сарай, які вказані у технічному паспорті від 02.04.2004 р. на садибний будинок № 136 по вул. Сибірській у м. Дніпропетровську як такі, що побудовані самовільно; зобовязати КП «ДМБТІ» зареєструвати за нею право власності на споруди в?-1 сіни, в??-1 тамбур, Н літня кухня та У сарай, які зведені вул. Сибірська № 136 у м. Дніпропетровську.

У судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримала в повному обсязі та просила їх задовольнити.

Представник Дніпропетровської міської ради у судове засідання не зявився, про час та місце слухання справи повідомлялись належним чином.

Представник Ленінської районної у м. Дніпропетровську ради у судове засідання не зявився, про час та місце слухання справи повідомлялись належним чином.

Представник КП «ДМБТІ» Дніпропетровської обласної ради у судове засідання не зявився, про час та місце слухання справи повідомлялись належним чином.

Третя особа ОСОБА_2 у судове засідання не зявилася, про час та місце слухання справи повідомлялась належним чином.

Третя особа ОСОБА_3 у судове засідання не зявився, про час та місце слухання справи повідомлявся належним чином.

Суд, вислухавши пояснення представника позивача, вивчивши матеріали справи, вважає, що у задоволенні позовних вимог необхідно відмовити за наступних підстав.

Судом встановлено, що відповідно до рішення виконавчого комітету Ленінської районної Ради народних депутатів № 797 від 25 листопада 1977 року було узаконено житловий будинок № 136 по вул.. Сибірській у м. Дніпропетровську за ОСОБА_4 та затверджено акт ідеальних часток домоволодіння 136 по вул. Сибірській у м. Дніпропетровську, відповідно до якого: за ОСОБА_4 - 35/100 частин; за ОСОБА_3 24/100 частини; за ОСОБА_5 та ОСОБА_6 8/100 частини; за ОСОБА_7 19/100 частини; за ОСОБА_8 та ОСОБА_9 14/100 частини.

14 листопада 2003 року помер ОСОБА_4. Після його смерті позивач отримала свідоцтво про право на спадщину за заповітом від 26 липня 2004 року, посвідченого державним нотаріусом Другої дніпропетровської нотаріальної контори ОСОБА_10, реєстровий № 4-2433, на 39/100 частини домоволодіння № 136 по вул. Сибірській у м. Дніпропетровську.

На території належної позивачу частини домоволодіння самочинно збудовані: сіни літ. в?-1, тамбур літ. в??-1, літня кухня літ. Н та сарай літ. У, що підтверджується копією технічного паспорту, виданого КП «ДМБТІ» Дніпропетровської обласної ради 02 квітня 2004 року.

Відповідно до висновку спеціаліста ДНДІСЕ № 1622-08 від 26 серпня 2008 року встановлено, що: «Враховуючи параметри конструкцій, стан та матеріали конструкцій по несучої здатності і потрібному технологічному розрахунку, наявність потрібного благоустаткування, а також розташування прибудов під літ. в?-1, літ. в??-1, літ. Н та літ. У у домоволодінні, врахувати дані будівлі відповідними будівельним, протипожежним та санітарним нормам».

Згідно ч. 5 ст. 376 Цивільного Кодексу України, на вимогу власника (користувача) земельної ділянки суд може визнати за ним право власності на нерухоме майно, яке самочинно збудоване на ній, якщо це не порушує права інших осіб.

У відповідності до вимог ст. 331 ЦК України, право власності на ново строєне нерухоме майно (житлові будинки, споруди, будівлі, тощо) виникає з моменту завершення будівництва (створення майна). Якщо договором або законом встановлено прийняття нерухомого майна в експлуатацію, право власності на нерухоме майно підлягає державній реєстрації, право власності виникає з моменту державної реєстрації.

Відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України від 08.10.2008 року № 923 «Про порядок прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом обєктів» прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом обєктів здійснюється комісією і полягає у підтвердженні нею готовності до експлуатації обєктів нового будівництва, реконструкції, реставрації, капітального ремонту, комунікацій та споруд інженерної і транспортної інфраструктури, їх інженерно - технічного оснащення та забезпечення, пускових комплексів, черг будівництва (далі - закінчені будівництвом обєкти) відповідно до погодженої та затвердженої в установленому порядку проектної документації.

Приймальна комісія утворюється інспекцією державного архітектурно - будівельного контролю, яка видала дозвіл на виконання будівельних робіт на підставі письмової заяви замовника обєкта будівництва, форма якої затверджується в установленому порядку Мінрегіонбудом. Датою прийняття в експлуатацію закінченого будівництвом обєкта є дата видачі зареєстрованого інспекцією державного архітектурно - будівельного контролю свідоцтва.

Відповідно до п.1.6 Тимчасового Положення про порядок державної реєстрації прав власності на обєкти нерухомого майна, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 07.02.2002 року №7/5, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 0.18.02.2002 року за № 157/6445 (із змінами та доповненнями станом на 19.05.2005 року) «Реєстрації підлягають права власності тільки на обєкти нерухомого майна, будівництво яких закінчено та які прийняті в експлуатацію у встановленому порядку, за наявності матеріалів технічної інвентаризації, підготовлених тим БТІ, яке проводить реєстрацію права власності на ці обєкти».

Також право власності на обєкти нерухомого майна провадяться з видачею свідоцтва про право власності органами місцевого самоврядування, фізичним особам та юридичним особам на новозбудовані, перебудовані або реконструйовані обєкти нерухомого майна за наявності акта про право власності на землю або рішення про відведення земельної ділянки для цієї мети за наявності акта комісії про прийняття обєкта та введення його в експлуатацію.

Відповідно до ст. 301 Закону України «Про планування і забудову територій», ст. 18 Закону України «Про основи містобудування» будівництво обєктів містобудування незалежно від форм власності здійснюється з дозволу відповідних рад, які можуть делегувати це право відповідним виконавчим органам; закінчені будівництвом обєкти підлягають прийняттю в експлуатацію в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом обєктів, як визначено ч. 2 п. 1 Порядку прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом обєктів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 22 вересня 2004 року № 1243, полягає у підтвердженні державними приймальними комісіями готовності до експлуатації обєктів нового будівництва, реконструкції, реставрації, капітального ремонту будівель і споруд, транспортним магістралей, окремих черг пускових комплексів, їх інженерно технічного оснащення відповідно до затвердженої у встановленому порядку проектної документації, нормативних вимог, вихідних даних на проектування.

Позивач до Дніпропетровської міськради та Ленінської районної у м. Дніпропетровську ради з проханням оформити право власності та про видачу свідоцтва про право власності на самовільно збудоване нерухоме майно не зверталась.

Також з технічного паспорту вбачається, що самовільні забудови збудовані до 1 січня 2004 року, тобто під час дії ЦК УРСР в редакції 1963 року.

Розділом другим ЦК УРСР в редакції 1963 року регулювання відносин щодо володіння, користування та розпорядженням майном.

Громадяни, які збудували жилі будинки, господарські і побутові будівлі та споруди без встановленого дозволу або належно затвердженого проекту не набувають права власності на самочинне будівництво, а мають право володіти та користуватися цими будівлями і не вправі розпоряджатися ними.

Нормами ЦК УРСР в редакції 1963 року питання визнання права власності на самочинне будівництво у судовому порядку не врегульовано.

Також не підлягають задоволенню позовні вимоги ОСОБА_1 про зобовязання виконкому Ленінської районної у м. Дніпропетровську ради прийняти в експлуатацію самовільно збудовані сіни літ. в?-1, тамбур літ. в??-1, літню кухню літ. Н та сарай літ. У та зобовязання КП «ДМБТІ» зареєструвати за нею право власності на споруди сіни літ. в?-1, тамбур літ. в??-1, літню кухню літ. Н та сарай літ. У, оскільки позивач не надала суду підтвердження її звернення до виконкому Ленінської районної у м. Дніпропетровську ради та КП «ДМБТІ» з такою вимогою, та відмову їй у прийнятті в експлуатацію та реєстрації самовільно збудованих споруд.

Керуючись ст. 331, ч. 5 ст. 376 Цивільного Кодексу України, ст. ст. 10, 11, 14, 60, 212-215 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В :

В задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до Ленінської районної у м. Дніпропетровську ради, Дніпропетровської міськради, ДБТІ, треті особи ОСОБА_2, ОСОБА_3 про визнання права власності на самовільні забудови, розташовані за адресою м. Дніпропетровськ, вул. Сибірська, буд. 136, зобовязання введення в експлуатацію, зобовязання зареєструвати домоволодіння № 136 вул. Сибірська в м. Дніпропетровську відмовити.

Стягнути з ОСОБА_1 витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи у розмірі 90 грн.

Рішення може бути оскаржено в апеляційний суд Дніпропетровської області через Ленінський районний суд м. Дніпропетровська шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів.

Суддя Н.В. Залімська