Справа № 2-1492/11
Провадження №
14.02.2011р. Московський районний суд м.Харкова
головуючого судді Омельченко Н.І.
при секретарі Макушенко К.В.
розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Територіальної громади в особі Харківської міської ради, 3-я особа: Харківська державна нотаріальна контора № 3- про тлумачення заповіту та визнання права власності на частину будинку в порядку спадкування за законом, -
22.10.10 р. позивач звернулася до суду із зазначеним позовом, мотивуючи вимоги тим, що 32)200 частин домоволодіння № 4 по вул.Котовського м.Харкова зареєстровані за ОСОБА_2 на підставі свідоцтва про право на спадкування за законом, виданого 09.07.1975 року. Рішенням Московського районного суду м.Харкова від 10.11.1986 року були виділені ОСОБА_2 на належні останній 32)200 частин домоволодіння № 4 по вул.Котовського м.Харкова в житловому будинку літ.Б-1 приміщення 6-2, 6-3, 6-4, 111 сіні та 1)2 частина сараю літ. Д.
18.09.09 року ОСОБА_2 склала заповіт, який був посвідчений приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу, згідно до якого ОСОБА_2 заповіла їй ОСОБА_1 належну їй частку домоволодіння № 4-Б по вул.Котовського м.Харкова, в цьому заповіті нотаріусом була зроблена помилка, а саме не вірно вказана адреса частини домоволодіння , оскільки як в паспорті ОСОБА_2 так і в її паспорті їх реєстрація вказана буд.. № 4-Б по вул.Котовського, хоча за всіма правовстановлюючими документами адреса 32)200 частин домоволодіння яка належить ОСОБА_2 вказана як № 4 по вул.Котовського м.Харкова, а не 4-Б.
ОСОБА_2 померла 16.10.2009 року, після смерті якої відкрилася спадщина, яка складається з 32)200 частин домоволодіння № 4 по вул.Котовського м.Харкова, вона прийняла спадщину, звернувшись із заявою до нотаріальної контори про прийняття спадщини, проте їй було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, оскільки в заповіті невірно вказаний номер будинку, а саме 4-Б, замість № 4 як вказаний у всіх правовстановлюючих документах, в звязку з чим в нотаріальній конторі їй було запропоновано звернутися до суду
Посилаючись на зазначені обставини, позивач просила суд про тлумачення заповіту та визнання права власності на 32)200 частин будинку № 4 по вул.Котовського м.Харкова в порядку спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_2 .
В судовому засіданні позивач підтримала свої вимоги та дала пояснення відповідно до викладеного у позові.
Представник відповідача в судове засідання не зявився, про день та час розгляду справи сповіщений належним чином, про причини неявки суду не повідомив, що дає суду підстави розглядати справу у її відсутність.
За згодою позивача та його представників , суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України.
Представник 3-ї особи- в судове засідання не зявився, про день та час судового розгляду сповіщений належним чином.
Суд, заслухав пояснення позивача, вивчивши матеріали справи, приходить до висновку, що вимоги позивача підлягають задоволенню як законні з наступних обставин.
Судами встановлено, що ОСОБА_2 померла 16.10.09 року, після смерті якої відкрилася спадщина на 32)200 частин будинку № 4 по вул.Котовського м.Харкова.
Відповідно до заповіту від 18 вересня 2009 року, посвідченого приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Харківської області ОСОБА_3, ОСОБА_2 належну їй частку домоволодіння № 4-Б ( чотири літера Б) по вул.Котовського м.Харкова заповідала ОСОБА_4. ( а.с. 14 )
На підставі зазначеного заповіту позивачці ОСОБА_1 3-ю Харківською державною нотаріальною конторою відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на 32)200 частин домоволодіння після смерті ОСОБА_2, згідно її заповіту, оскільки в заповіті посвідченого ОСОБА_3 приватним нотаріусом ХМНО 18.09.2009 року за р.№1569 вказана вся належна частка домоволодіння № 4-Б, в той час як ОСОБА_2 належить 32)200 частин домоволодіння № 4 по вул.Котовського м.Харкова, що підтверджується Витягом з реєстру прав власності на нерухоме майно виданий ХМБТІ 05.10.2010 року в якому зазначено про те, що ОСОБА_2 належить 32)200 ч. домоволодіння № 4 по вул.Котовського в м.Харкові, яке складається з двох житлових будинків літ.А-1 та літ.Б-1.
Рішенням Московського районного суду м.Харкова від 10.11.1986 року були виділені ОСОБА_2 на належні останній 32)200 частин домоволодіння № 4 по вул.Котовського м.Харкова в житловому будинку літ.Б-1 приміщення 6-2, 6-3, 6-4, 111 сіні та 1)2 частина сараю літ. Д. ( а.с. 7 )

Відповідно до Витягу з реєстру прав власності на нерухоме майно виданого ХМБТІ 05.10.2010 року , ОСОБА_2 належить 32)200 ч. домоволодіння № 4 по вул.Котовського в м.Харкові, яке складається з двох житлових будинків літ.А-1 та літ.Б-1.

( а.с.13)

На підставі викладеного, суд прийшов до висновку, що при складанні заповіту на користь ОСОБА_1, воля спадкодавця ОСОБА_2 стосувалася 32)200 частин домоволодіння № 4 по вул.Косовського м.Харкова власником якого і була остання.

Відповідно до ст. 1256 ЦК України спадкоємці вправі здійснити тлумачення заповіту з дотриманням правил тлумачення правочинів, встановлених ст. 213 ЦК України.

За відсутності згоди між спадкоємцями тлумачення заповіту здійснюється судом відповідно до ст. 213 ЦК України.

Виходячи з аналізу положень норм ст. ст. 213, 1256 ЦК України тлумачення заповіту здійснюється з метою встановлення точної волі заповідача і може мати місце, якщо заповіт викликає питання у спадкоємців, має суперечливий характер, у зв'язку з чим необхідно уточнити його зміст.

При цьому ч. 2 ст. 213 ЦК України не допускає, щоб при тлумаченні правочину здійснювався пошук волі учасника правочину, який не знайшов відображення у тексті самого правочину.

Таким чином, при тлумаченні заповіту не допускається внесення змін у сам зміст заповіту, ураховуючи також, що заповіт - це особисте розпорядження фізичної особи щодо належного їй майна, майнових прав і обов'язків на випадок своєї смерті ( ст. 1233 ЦК України).

Оскільки при складанні ОСОБА_2 заповіту спадкова 32)200 частина домоволодіння № 4 по вул.Котовського м.Харкова належала їй на праві приватної власності та зі змісту заповіту чітко вбачається воля заповідача все належну їй частку домоволодіння передати в порядку спадкування ОСОБА_1, у суду є підстави для тлумачення заповіту, за яким слід вважати, що спадкодавець заповідав 32)200 частин домоволодіння № 4 по вул.Котовського м.Харкова .

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.10,11,60, 212-215, 224-226 ЦПК України, ст.ст. 213, 1222,1223,1236,1241, 1268, 1256 ЦК України, суд-

ВИРІШИВ :

Позов ОСОБА_1 задовольнити.

Тлумачити заповіт, посвідчений ОСОБА_3 приватним нотаріусом ХМНО 18.09.2009 року за р.№1569, за яким слід вважати, що спадкодавець ОСОБА_2, яка померла 16.10.2009 року, заповіла ОСОБА_1 32)200 частин домоволодіння № 4 по вул.Котовського м.Харкова.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на 32)200 частин домоволодіння № 4 по вул.Котовського м.Харкова в порядку спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_2, померлої 16.10.2009 року.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Харківської області через суд першої інстанції шляхом подачі апеляційної скарги протягом 10 днів з дня його проголошення.

Заочне рішення суду може бути переглянуто судом що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача поданою протягом 10 днів з дня отримання його копії.

Суддя Н.І. Омельченко