Первомайський міськрайонний суд Миколаївської області
Справа № 2-124/11
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13квітня 2011 року Первомайський міськрайонний суд Миколаївської області

у складі: головуючого - судді Закревського В.І. при секретарі - Рибак І.О,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Первомайська Миколаївської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про встановлення факту проживання однією сім'єю, розподілу майна та визнання права власності, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду із зазначеним позовом, мотивуючи свої вимоги тим, що 14 грудня 1978 року Кінецьпільською сільською радою Первомайського району Миколаївської області був зареєстрований шлюб між ним та ОСОБА_2, Від даного шлюбу в них двоє дорослих дітей, В 1993 році вони розірвали шлюб, але після цього помирились і проживали однією сімєю, в них був спільний бюджет. Вони разом витрачали гроші на покупки меблів, житла, автомобіль, на потреби, повязані з ремонтом житла та інше. Також відкладали гроші на зберігання в банк. В січні місяці 2010 року дружина позивача вигнала його з квартири, пояснивши йому, що більше не хоче з ним проживати. Про те, що вони з дружиною проживали однією сімєю з 1978 рої^ по січень 2010 року, можуть підтвердити свідки: ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7і.

За час спільного проживання вони набули нерухоме і рухоме майно: квартиру АДРЕСА_1, вартістю 33568 грн, зареєстровану за відповідачкою ОСОБА_2; стінку «Аврора» вартістю 1890 грн.; диван «Ніка» вартістю 1990 грн.; кухонний гарнітур «Оля» вартістю 1400 грн.; куток мякої меблі «Джулія» вартістю 2990 грн.; холодильник «Самсунг» вартістю 3044 грн.; пральну машину «Ю» вартістю 2799 грн.; мікрохвильову піч «МЗ» вартістю 509 грн. Таким чином загальна вартість майна становить 48180 грн. Крім цього, вони також купили легковий автомобіль і гараж, які не оформлені до цього часу, і цим майном користується відповідачка, через що позивач не взмозі їх указати в позовній заяві і поділити. Також відповідачка за час 'їхнього сумісного

проживання відклала їхні спільні кошти в «ОСОБА_8 ОСОБА_9», їх на рахунку повинно бути до 90 тисяч гривень. Оскільки це банківська таємниця, то позивач не може получити довідку про рахунок, а тому просить суд витребувати номер рахунку і суму на ньому на імя відповідачки, щоб він міг написати додатковий позов на розподіл майна.

Згідно із ст.60, ч.1 ст.70 СК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить їм на праві спільної сумісної власності і у разі його поділу частки дружини та чоловіка є рівними. Виходячи з цього, позивач запропонував добровільно поділити спільне майно, однак відповідачка категорично відмовилася від поділу майна, а тому він змушений звернутися до суду з даним позовом.

В судовому засіданні позивач повністю підтвердив позовні вимоги, викладені в позовній заяві, та просив їх задовольнити в повному обсязі: встановити факт його проживання з відповідачкою в період з грудня 1978 року по січень 2010 рік однією сім'єю та поділити майно, набуте ними за час даного сумісного проживання, на підставі тих доводів, що викладені в позовній заяві та на основі показів свідків, допитаних в судовому засіданні.

Відповідачка в судовому засіданні заперечувала проти заявлених вимог, вказавши, що з ОСОБА_1 вони розлучилися в 1993 році і з того часу проживали окремо. Спочатку проживали в приватному ІНФОРМАЦІЯ_1, в різних кімнатах, а згодом з даної причини ними було облаштовано різні два входи в будинок і вони проживали окремо в різних частинах будинку, спільного господарства не вели, бюджети були різні, однією сімєю після розірвання шлюбу в 1993 році з позивачем не проживала, будь якого майна разом з позивачем не купували, квартира АДРЕСА_1,та меблі, що знаходяться в даній квартирі, придбані за кошти її бабусі, що проживає з нею. До того як придбати квартиру в с, Кінецьпіль, бабуся продала належну їй частину будинку в м. Туапсе Краснодарського краю, Росія.

Допитані в судовому засіданні в якості свідків ОСОБА_10 та ОСОБА_5 і.Є,, доньки сторін по справі пояснила, що після розірвання шлюбу батьки проживали в ІНФОРМАЦІЯ_2 в різних кімнатах, а згодом батьками було облаштовано два різних входи і після цього батько проживав в одній частині будинку, а вони, свідоки, з матірю, - в другій частині. З 2006 року, коли була придбана квартира АДРЕСА_2, то мати стала проживати з бабою ОСОБА_11 в даній квартирі, батько ОСОБА_1 залишився проживати в будинку №8. За час з 1993р. батьки проживали окремо, харчувались окремо, будь яких речей сумісно не купували, кожний жили своїм життям.

Свідки, запрошені на судове засідання: Бондаренко, ОСОБА_12, ОСОБА_5, ОСОБА_13, ОСОБА_14В, ОСОБА_15, ОСОБА_16, ОСОБА_17, Меріуце ТА, ОСОБА_18, Полтавець МІ, ОСОБА_19, ОСОБА_20, ОСОБА_9, ОСОБА_21, Бірюнова, Мірошник, не змогли однозначно зазначити та підтвердити факт проживання однією сімєю ОСОБА_1 та ОСОБА_2

Заслухавши пояснення сторін, свідків, дослідивши надані суду письмові докази, суд приходить до наступного висновку.

Судом встановлено, що 14 грудня 1978 року Кінецьпільською сільською радою Первомайського району Миколаївської області був зареєстрований шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 та в 1993 році його розірвали. Як свідчить довідка Кінецьпільської сільсько? ради виданої від 06,09.2010 року, ОСОБА_1 проживає за адресою ІНФОРМАЦІЯ_3 разом з сімєю дочки. Згідно акту обстеження матеріально-побутових умов від 14.12,2010 р., значиться, що за адресою вул.. Гагаріна, 22/38 в с. Кінецьпіль проживає ОСОБА_2 та ОСОБА_11, з 07.12.2006 року, ОСОБА_1, за такою адресою не проживав, а проживає з 14.12.1978 по 14.12.2010 р. за адресою вул.. Гагаріна, 8 с. Кінецьпіль. Квартиру, в якій проживає відповідачка, була придбана нею 10 травня 2006 року за кошти ОСОБА_11, які та отримала від продажу свого будинку. В звязку з цим довідку видану Кінецьпільською сільською радою № 553 від 05.11.2010 р. про те, що сторони проживали однією сімєю з 14.12.1978 р. по 04.01.2010 р. за адресою вул, Гагаріна, 22/38 в с. Кінецьпіль, суд вважає завідомо такою, що не підтверджує вказані в ній обставини, поскільки сама квартира була придбана лише в 2006 році, а сам будинок №22 по вул.. Гагаріна в с. Кінецьпіль, з пояснення сільського голови с. Кінецьпіль, взагалі побудований після 1985 року, і даний факт не заперечував позивач.

Тож позивач не надав жодних доказів, як б підтвердили факт проживання однією сімєю з відповідачкою, факт придбання та вартості вказаного в позовній заяві майна, показання свідків та досліджені в судовому засіданні письмові матеріали не змогли достовірно підтвердити заявлені в позовній заяві позивачем позовні вимоги.

Ст, 60 ЦПК України передбачає, що кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, доказування не може ґрунтуватися на припущеннях, таким чином, оскільки позивач не надав жодних доказів на підтвердження факту проживання однією сімєю з ОСОБА_2, то суд не знайшов законних підстав для задоволення позову.

Суд вважає, що позовні вимоги ОСОБА_1 необгрунтованими і відповідно не підлягаючими задоволенню, а тому в задоволенні заявленого позову необхідно відмовити повному обсязі в силу ст. 60 ЦПК України.

Керуючись 07,01.10,11,60,209,212, 214-215,218 ЦПК України, ст. 60 СК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Відмовити ОСОБА_1 в задоволені позову до ОСОБА_2 про встановлення факту проживання однією сімєю, розподілу майна та визнання права власності, - в повному обсязі..

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до апеляційного суду Миколаївської області через Первомайський міськрайонний суд Миколаївської області шляхом подачі апеляційної скарги на рішення суду протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії

СУДДЯ:

: