АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________
Справа №- 22-ц-865/2011р. Головуючий 1 інст. Лосєв Д.К..
Категорія - договірні Доповідач - Міненкова Н.О.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 лютого 2011 року судова колегія судової палати у цивільних справах апеляційного суду Харківської області в складі:

Головуючого судді - Міненкової Н.О.

Суддів - Малінської С.М., Ларенка В.І.

За участю секретаря - Григоренко К.Ю.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Харкові апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Коломацького районного суду Харківської області від 20 січня 2010 року по справі за позовом відкритого акціонерного товариства „ ВТБ Банк до ОСОБА_1, ОСОБА_2 про стягнення суми заборгованості за кредитним договором, -

встановила

в липні 2009 року до суду звернувся представник позивача та просив стягнути з відповідачів заборгованість за кредитним договором.

В січні 2010 року представником позивача заявлено клопотання про забезпечення позову шляхом накладення арешту на майно та грошові суми, які належать відповідачам, та встановити тимчасове обмеження у праві виїзду їх за межі України.

Ухвалою Коломацького районного суду Харківської області від 20 січня 2010 року клопотання задоволене частково в частині тимчасового обмеження відповідачам у праві виїзду за межі України і відмовлено в задоволенні клопотання про накладення арешту на грошові кошти, які є на банківських рахунках і належать відповідачам з тих підстав, що не надані докази про наявність конкретного майна, що належить відповідачам.

Не погодився з ухвалою ОСОБА_1 й у апеляційній скарзі просить поновити строк на апеляційної скарги та скасувати ухвалу, як постановлену з порушенням вимог ст. 151 ЦПК України.

Ухвалою судової колегії судової палати у цивільних справах апеляційного суду Харківської області від 06 січня 2011 року поновлено ОСОБА_1 строк на апеляційне оскарження ухвали суду від 20 січня 2010 року.

Перевіривши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, вислухавши сторони, судова колегія вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Звертаючись з клопотанням про забезпечення позову представник позивача посилався на те, що відповідачі не виконують вимоги Кредитного договору, сума заборгованості є значною, а майно, яке знаходиться у відповідачів може зникнути. А тому просили забезпечити позовні вимоги шляхом накладення арешту на майно та грошові суми, які є на банківських рахунках відповідачів. Вважали також за можливе застосування у якості забезпечення позову до відповідачів норми ч.4 ст. 313 ЦК України та просили обмежити їх у праві виїзду за межі України.

Задовольняючи частково клопотання про забезпечення позову та застосовуючи до відповідачів тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України суд виходив з того, що спір виник з виконання договірних зобовязань, де сума боргу є значною, а тому прийшов до висновку про можливість застосування забезпечення позову у такий спосіб.

Судова колегія не може погодитися з ухвалою суду в частині застосування забезпечення позову у вигляді тимчасового обмеження відповідачам у праві виїзду за межі України.

Конституцією України від 28 червня 1996 року(ст.33) кожному, хто на законних підставах перебуває на території України, гарантується свобода пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишити територію України, за винятком обмежень, які встановлюються законом.

Закон України „Про порядок виїзду з України і в'їзду в Україну громадян України регулює порядок здійснення права громадян України на виїзд з України, вїзд в Україну, порядок оформлення документів для зарубіжних поїздок, визначає випадки для тимчасових обмежень у праві виїзду громадян України за кордон і встановлює порядок розвязання спорів в цій сфері.

Частиною 2 ст.6 Закону встановлено, що громадянинові України, який має паспорт, може бути тимчасово відмовлено у виїзді за кордон у випадках, передбачених п.1-9 ч.1 даної статті, зокрема,п.2 - коли діють неврегульовані аліментні, договірні та інші невиконані зобовязання - до виконання зобовязань, або розвязання спору за погодженням сторін у передбачених законом випадках, або забезпечення зобовязань заставою, якщо інше не передбачено міжнародним договором України; та п.8 - коли щодо нього подано цивільний позов до суду - до закінчення провадження у справі.

З зазначеної норми Закону не вбачається, що саме за ухвалою суду громадянинові України може бути тимчасово відмовлено у виїзді за кордон і статею 8 Закону чітко визначено, що у випадку відмови компетентним органом громадянину України у виїзді за кордон з підстав, передбачених п. 1,2,6-8 ст.6 Закону, така відмова може бути оскаржена у судовому порядку.

При таких обставинах, судова колегія вважає, що ухвала суду про забезпечення позову в частині тимчасового обмеження відповідачам у праві виїзду за межі України підлягає скасуванню.

Скасування заходів забезпечення позову слід відрізняти від скасування ухвали про забезпечення позову. Різниця полягає у тому, що заходи забезпечення позову скасовуються судом, який їх застосував, якщо відпали підстави, з якими закон повязує можливість застосування таких заходів. А тому скасування ухвали щодо застосування заходів забезпечення позову у вищезазначений спосіб не позбавляє права позивача на звернення з клопотанням про забезпечення позову у іншій спосіб.

Керуючись ст.ст. 218,303,304,307,312,317 319 ЦПК України судова колегія,

ухвалила

апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити. Скасувати ухвалу Коломацького районного суду Харківської області від 20 січня 2010 року в частині задоволення заяви ВАТ „ВТБ Банк про забезпечення позову шляхом тимчасового обмеження ОСОБА_1 Михайловичу та ОСОБА_3 у праві виїзду за межі України.

У задоволенні клопотання про забезпечення позову у такий спосіб відмовити.

В іншій частині ухвалу суду залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили після її проголошення та може бути оскаржена протягом двадцяти днів шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Головуючий суддя -

Судді -