Номер провадження: 22-ц/1590/2245/2012
Номер справи місцевого суду: 22-ц - 883/11
Головуючий у першій інстанції Тимчук
Доповідач Журавльов О. Г.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26.02.2011 року м. Одеса

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Одеської області в складі:

головуючого Журавльова О.Г.,

суддів: Доценко Л.І., Оверіної О.В.,

при секретарі Яні І.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті ОСОБА_1 цивільну справу за апеляційною скаргою відділу Держкомзему у Іванівському районі Одеської області на рішення Іванівського районного суду Одеської області від 10 листопада 2006 року по справі за позовом ОСОБА_2 до Коноплянської сільської ради Іванівського району Одеської області про визнання права власності на спадкове майно,

встановила:

У вересні 2006 року ОСОБА_2 звернулася до суду з позовом до Коноплянської сільської ради Іванівського району Одеської області про визнання права власності на спадкове майно. В обгрунтування позову посилалась на те, що 13 грудня 2000 року померла її мати ОСОБА_3 Після смерті матері відкрилась спадщина, яка складається із житлового будинку з надвірними будівлями та спорудами, що розташований в с. Конопляне, вул. Залізнична. № 23 Іванівського району Одеської області; земельної ділянки площею 7,562 гектарів в межах згідно з планом, розташованої на території Коноплярської сільської ради Іванівського району Одеської області; майнового паю у пайовому фонді КСП нині ТОВ "Дружба" Іванівського району Одеської області з визначенням частки в розмірі 1612,09 грн.

Вищевказане майно ОСОБА_4 заповідала позивачу, однак отримати в нотаріальної конторі свідоцтва про право на спадщину за заповітом позивач не може, оскільки відсутні правовстановлюючі документи, які підтверджують право власності померлої на вищевказаний житловий будинок.

Відповідач проти позову не заперечував.

Рішенням Іванівського районного суду Одеської області від 10 листопада 2006 року позов ОСОБА_2 задоволено. Визнано за ОСОБА_2 право власності на спадкове майно, яке складається з житлового будинку з надвірними будівлями та спорудами, що розташований в с. Конопляне, вул. Залізнична. № 23 Іванівського району Одеської області; земельної ділянки площею 7,562 гектарів в межах згідно з планом, розташованої на території Коноплярської сільської ради Іванівського району Одеської області, належної померлій на підставі державного акту на право приватної власності на землю серії ІІ-ОД № 007235; майнового паю у пайовому фонді КСП нині ТОВ "Дружба" Іванівського району Одеської області з визначенням частки в розмірі 1612,09 грн., належного померлій згідно майнового сертифікату серії ОД-ІХ-X № 000025.

Вказане судове рішення оскаржує в апеляційному порядку відділ Держкомзему у Іванівському районі Одеської області.

В скарзі ставиться питання про скасування рішення суду першої інстанції та ухвалення нового рішення про відмову позивачу у задоволені позову. В обґрунтування скарги апелянт посилається на порушення судом норм матеріального тa процесуального права. Вказуючи на безпідставність оскаржуваного судового рішення.

Вивчивши матеріали справи, заслухавши суддю - доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість рішення в межах позовних вимог, доводів апеляційної скарги, судова колегія вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню частково, з наступних підстав.

Згідно ч.1 ст.303 ЦПК України під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених в суді першої інстанції.

Відповідно до вимог ст. ст. 213, 214 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим.

Рішення є законним тоді, коли суд, виконавши всі вимоги цивільного процесуального законодавства і всебічно перевіривши обставини, вирішив справу у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, а за їх відсутності - на підставі закону, що регулює подібні відносини, або виходячи із засад і змісту законодавства України.

Обґрунтованим визнається рішення, в якому повно відображені обставини, що мають значення для даної справи, висновки суду про встановлені обставини і правові наслідки є вичерпаними, відповідають дійсності і підтверджуються достовірними доказами, дослідженими в судовому засіданні.

При ухваленні рішення суд зобов'язаний прийняти рішення, зокрема щодо: наявності обставин (фактів), якими обґрунтовувалися вимоги і заперечення, та навести докази на їх підтвердження; наявності інших фактичних даних, які мають значення для вирішення справи; правовідносин, зумовлених встановленими фактами. У рішенні суду обов'язково повинні бути зазначені встановлені судом факти і відповідні їм правовідносини.

Задовольняючи позовні вимоги ОСОБА_5 районний суд виходив з того, що відповідно до ч.2 ст.12 Закону України «Про власність» громадянин набуває права власності на доходи від участі суспільному виробництві, індивідуальної праці, підприємницької діяльності, вкладення коштів у кредитні установи, акціонерні товариства, а також на майно, одержане внаслідок успадкування або укладення інших угод, не заборонених законом.

Проте, погодитись з такими висновками районного суду колегія суддів не може, оскільки суд внаслідок порушення норм матеріального та процесуального права дійшов цього висновку без всебічного, повного й обґрунтованого з'ясування дійсних обставин справи, а надані докази по справі оцінені судом першої інстанції односторонньо.

Апеляційним судом встановлено, матеріалами справи підтверджено, що 13 грудня 2000 року померла ОСОБА_4 Після смерті ОСОБА_3 відкрилась спадщина, яка складається із житлового будинку з надвірними будівлями та спорудами, що розташований в с. Конопляне, вул. Залізнична, № 23 Іванівського району Одеської області; земельної ділянки площею 7,562 гектарів в межах згідно з планом, розташованої на території Коноплярської сільської ради Іванівського району Одеської області; майнового паю у пайовому фонді КСП нині ТОВ "Дружба" Іванівського району Одеської області з визначенням частки в розмірі 1612.09 грн. Вказане майно ОСОБА_4 заповідала ОСОБА_5, згідно заповіту від 20.07.1999 року, (а.с.6, 15)

На день відкриття спадщини спадкодавець ОСОБА_3 не мала правовстановлюючих документів на вищевказане спадкове майно, а державний акт землю та майновий сертифікат на майновий пай у пайовому фонді КСП нині ТОВ «Дружба» Іванівського району Одеської області на імя ОСОБА_3 JI.T. були видані відними органами місцевого самоврядування лише після її смерті 14.02.2001 та 21.05.2003 року відповідно, (а.с.7, 11-12)

За таких обставин у районного суду не було правових підстав про визнання права власності на спадщину, яка відкрилась після смерті ОСОБА_3 JI.T. за ОСОБА_5, оскільки на день смерті ОСОБА_4 не набула права власності на вищевказане спадкове майно.

Крім того, даним судовим рішенням вирішено права та обов'язки відділу Держкомзему у Іванівському районі Одеської області, який відповідно до Закону України «Про державний контроль за використанням та охороною земель», є територіальним органом Державного комітету із земельних ресурсів України - спеціально уповноваженим органом виконавчої влади з питань земельних ресурсів, що наділений, зокрема повноваженнями у сфері державного контролю за використанням і охороною земель, додержання земельного законодавства та встановленого порядку набуття і реалізації права на землю і який у зв'язку з цим наділений повноваженнями щодо розроблення технічної документації та видачі державного акту на право власності на землю.

На підставі оскаржуваного рішення суду першої інстанції відділ Держкомзему відповідно до вимог «Інструкції про порядок складання, видачі, реєстрації і зберігання державних актів на право приватної власності на землю і право постійного користування землею, договорів на право тимчасового користування землею (в тому числі на умовах оренди) та договорів оренди землі» затвердженої наказом Державного комітету України по земельних ресурсах № 43 від 04.05.1999 року, «Інструкції про заповнення бланків державних актів на право власності на земельну ділянку і на право постійного користування земельною ділянкою», затвердженого наказом Державного комітету України із земельних ресурсів № 631 від 30.08.2010 року зобовязаний виготовити технічну документацію і видати державний акт про право власності позивача на земельну ділянку, що суттєво порушує вказаний порядок набуття прав на землю та впливає на послідовність зазначених дій цього органу щодо розроблення технічної документації й видачі державного акту на право власності на землю.

Таким чином, відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 307 ЦПК України та на підставі п.п. 3. 4 ч. 1 ст. 309 ЦПК України колегія суддів прийшла до висновку про скасування рішення суду першої інстанції з ухваленням нового рішення про відмову ОСОБА_5 у задоволенні позову.

Керуючись ст. ст. 209, 303, 304, 305, 307, 309 ч. 1 п.п. З, 4. 313. 314, 316, 317 ЦПК України, колегія суддів,

вирішила:

Апеляційну скаргу відділу Держкомзему у Іванівському районі Одеської області задовольнити частково.

Рішення Іванівського районного суду Одеської області від 10 листопада 2006 року скасувати та ухвалити нове рішення, яким у задоволенні позову ОСОБА_2 до Коноплянської сільської ради Іванівського району Одеської області про визнання права власності на спадкове майно відмовити.

Рішення апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення, але може бути оскаржено протягом двадцяти днів безпосередньо до суду касаційної інстанції з дня набрання ним законної сили.

Головуючий О.Г. Журавльов

Судді Л.І. Доценко

ОСОБА_1