АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________
Категорія: стягнення боргу Доповідач: Овсяннікова А.І.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 червня 2011 року колегія суддів судової палати з цивільних справ апеляційного суду Харківської області в складі:

головуючого - Овсяннікової А.І.,

суддів - Бездітко В.М., Сащенко І.С.

при секретарі - Щегельському Д.О.

розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Харкові цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Комінтернівського районного суду м. Харкова від 03 березня 2011 року по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу, відшкодування моральної шкоди, -

ВСТАНОВИЛА:

В листопаді 2010 року ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_2 про стягнення боргу.

В обґрунтування позову ОСОБА_1 вказала, що у березні 2010 року ОСОБА_2 дав їй розписку щодо сплати ним половини суми боргу по комунальним платежам за час їх сумісного проживання в її однокімнатній квартирі № 50 жилого будинку № 13 по Стадіонному проїзду в м. Харкові за період з 1998 по 2008 рік у розмірі три тисячі гривень.

Однак, фактично суму не оплатив і до цього часу, а на її звернення до нього погрожує їй та ображає.

При цьому відповідач, проживаючи весь цей час в її квартирі, свою квартиру № 476 жилого будинку № 6 по вулиці Танкопія в м. Харкові здавав в оренду, а гроші збирав собі, даючи у сімю тільки частину своєї пенсії.

Просить зобовязати відповідача повністю оплатити борги по комунальним платежам по її квартирі у розмірі 6 750 гривень.

У січні 2011 року ОСОБА_1 доповнила свої позовні вимоги і просила стягнути з відповідача на свою користь 10 тисяч гривень по відшкодуванню моральної шкоди, оскільки невиконання відповідачем взятих на себе зобовязань потягло погіршення стану її здоровя.

Відповідач позов не визнав. Не заперечує, що проживав за цією адресою з 1998 по 2006 рік і вказує, що за цей час сплачував комунальні послуги. Крім того, за цією адресою зареєстровано двоє дітей позивачки.

Розписку, на яку посилається позивачка, він написав під психологічним примусом позивачки.

Рішенням Комінтернівського районного суду м. Харкова від 03 березня 2011 року ОСОБА_1 в задоволенні позову відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить рішення суду скасувати і ухвалити нове, яким стягнути з відповідача на її користь 3 тис. грн. - суму боргу та 10 тис. гривень по відшкодуванню моральної шкоди, посилаючись на те, що відповідач проживав з нею однією сімєю з 1998 по 2008 рік; проживали в належній їй квартирі; її діти в цей час в квартирі не проживали; відповідач особисто написав заяву, що виплатить кошти за комунальні послуги і повинен виконати свої зобовязання

Колегія суддів, вислухавши суддю доповідача, пояснення зявившихся осіб, дослідивши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної скарги, вважає, що скарга задоволенню не підлягає.

Відмовляючи ОСОБА_1 в задоволенні позову суд першої інстанції обґрунтовано виходив з тих обставин, що доказів нею на підтвердження своїх вимог не надано.

Як встановлено судом та підтверджується матеріалами справи, ОСОБА_1 на праві власності належить квартира № 50 жилого будинку № 13 по Стадіонному проїзду в м. Харкові.

В квартирі зареєстровані вона та двоє її дітей.

Ставлячи питання про стягнення з відповідача на її користь 3 тис. грн. - частину плати за комунальні послуги, які нараховані їй комунальними службами, ОСОБА_1 посилається на вимоги ст.ст. 160, 162 ЖК України, які даних правовідносин не стосуються.

Ця норма закону передбачає права та обовязки сімї наймача, які проживають разом з ним у квартирі (будинку), що належить громадянинові на праві приватної власності, членом сім'ї якого наймача є ОСОБА_2 в квартирі, що належить ОСОБА_1, позивачкою не вказано.

Що стосується пояснень позивачки, що нею ставиться питання про стягнення трьох тисяч гривень з відповідача як члена її сімї в період з 1998 по 2008 рік, то вони судовою колегією не приймаються.

Рішенням Комінтернівського районного суду м. Харкова від 07.05.2007 року дійсно встановлено, що сторони проживали однією сімєю з 1998 року по листопад 2006 року.

Позивачка ставить питання про стягнення коштів за комунальні послуги за період з 2001 по листопад 2008 року. При цьому підтверджує, що сума 6 750 гривень - це повна заборгованість за цей період, яка підрахована нею .

Не заперечує, що ці кошти не сплачені нею комунальним службам. Пояснила, що за час проживання відповідача в квартирі вона частково оплачувала комунальні послуги, визначаючи їх розмір сама, оскільки послуги комунальними службами або не надавались взагалі, або надавались неналежної якості; у звязку з чим зверталась до суду і стосовно чого є рішення суду від 31.03.2004 року (а.с. 72-73).

Відносно непроживання в квартирі її дітей колегія враховує, що вони зареєстровані в квартирі; тобто, право на проживання в квартирі за ними зберігається і деякі нарахування комунальними службами проводяться з урахуванням кількості зареєстрованих в квартирі.

За таких обставин колегія вважає, що підстав для задоволення апеляційної скарги не вбачається.

Обґрунтовано зроблено судом і висновок щодо відсутності у відповідача обовязку по виконанню зобовязання по погашенню частини коштів за комунальні послуги, виходячи з вимог ст. 509 ЦК України.

Отже, доводи апеляційної скарги висновки суду не спростовують.

Рішення постановлено з дотриманням вимог матеріального та процесуального права.

Керуючись ст.ст. 303, 304, 307 ч.1 п.1, 308, 313, 315, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - відхилити.

Рішення Комінтернівського районного суду м. Харкова від 03 березня 2011 року залишити без зміни.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення, однак може бути оскаржена безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий

Судді