Справа №2-1857/2011 р.
29 червня 2011 р. Ленінський районний суд м. Миколаєва, у складі:
головуючого судді Румянцевої Н.О.,
при секретарі Ляшик С.В.,
позивача - ОСОБА_1,
розглянувши у відкритому судовому засіданні м. Миколаєва, справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ спільного майна подружжя та визнання права власності,
В судовому засіданні позивач заявлені вимоги підтримала, просила його задоволення.
Відповідач в судове засідання не зявився, про дату слухання справи був повідомлений належним чином, про причини неявки суду не повідомив.
Відповідно до ухвали суду ведеться заочний розгляд справи.
Заслухавши пояснення позивачки, дослідивши письмові матеріали справи, суд доходить до наступного.
Сторони перебували у зареєстрованому шлюбі з 24.05.2003 року (а/з № 325 від 24.05.2003 року) по 10.10.2010 року (Рішення Ленінського районного суду м. Миколаєва від 30.09.2010 року, справа №2-5026/2010 року) (а.с. 9).
За час шлюбу сторонами по справі придбано квартиру АДРЕСА_1, згідно договору купівлі-продажу від 07.05.2008 року, право власності на яку, згідно довідки з КП ММБТІ зареєстровано за ОСОБА_2 (а.с. 10-15).
Згідно ст. 16 Закону України "Про власність", ч. 3 ст. 368 ЦК України, ст. 60 Сімейного Кодексу України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності.
Згідно ст. 63 Сімейного Кодексу України дружина й чоловік мають рівні права володіння, користування та розпорядження майном, що належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено домовленістю між ними.
Відповідно до ст. 69 Сімейного Кодексу України, дружина і чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності, незалежно від розірвання шлюбу.
Згідно ч. 1 ст. 70 Сімейного Кодексу України у разі поділу майна, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором.
У відповідності до ст. 71 Сімейного Кодексу України, майно, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, ділиться між ними в натурі. Якщо дружина і чоловік не домовилися про порядок поділу майна, спір може бути вирішений судом. При цьому суд бере до уваги інтереси дружини, чоловіка, дітей та інші обставини, що мають істотне значення.
Таким чином суд вважає, що квартира квартири АДРЕСА_1 є спільною сумісною власністю подружжя, оскільки придбана за спільні кошти під час шлюбу.
В судовому засіданні не встановлено порушення прав та інтересів третіх осіб.
На підставі викладеного, суд вважає необхідним задовольнити позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ майна подружжя та визнання права власності.
На підставі ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь позивача стягуються судові витрати: 191 грн. 05 коп. судовий збір, 120 грн. 00 коп. - витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду цивільної справи.
На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 7, 10, 45, 212, 213-215, 226 ЦПК України, ст. 3, 60, 63, 69, 70, 71 СК України, ст. ст. 368, 392 ЦК України, суд, -
Позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити.
Поділити майно, що є спільної сумісною власністю подружжя та визнати за ОСОБА_1 право власності на 1/2 квартири АДРЕСА_1 в порядку поділу майна, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя.
Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судові витрати: судовий збір у розмірі 191 грн. 05 коп. та витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи у суді у розмірі 120 грн. 00 коп., а всього 502 грн. 09 коп.
Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом 10 днів з дня отримання його копії.
Рішення може бути оскаржено позивачем до апеляційного суду Миколаївської області в порядку ст. 294 ЦПК України.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене відповідачем в апеляційному порядку.

Суддя :