АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________
Справа №22-ц-1369/2011р. Головуючий 1-ї інстанції Кузіна Н.П.
Категорія: аліменти Доповідач: Довгаль Г.П.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 березня 2011 року судова колегія судової палати у цивільних справах апеляційного суду Харківської області в складі:

головуючого судді Довгаль Г.П.

суддів Коровіна С.Г., Коваленко І.П.

при секретарі Щегельському Д.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Харкові апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Богодухівського районного суду Харківської області від 12 січня 2011 року по справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа: відділ державної виконавчої служби Богодухівського районного управління юстиції про стягнення неустойки за прострочення сплати аліментів, -

в с т а н о в и л а:

У лютому 2010 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 про стягнення неустойки за прострочення сплати аліментів, який у подальшому неодноразово уточнювала та доповнювала і в кінцевому варіанті просила стягнути з відповідача на свою користь пеню за прострочення сплати аліментів, яка за її підрахунками за період з 23 січня 2010 року по 01 листопада 2010 року становить 6428грн.80коп.

Заявлені вимоги позивач мотивує тим, що раніше перебувала з відповідачем у зареєстрованому шлюбі, від якого народилася дитина дочка ОСОБА_3. За рішенням Богодухівського районного суду Харківської області від 28 серпня 2002 року з відповідача на користь позивача на утримання неповнолітньої дочки стягнуто аліменти в розмірі 1/4ч. з усіх видів його заробітку (доходу). Але відповідач аліменти сплачував нерегулярно та не в повній сумі, у звязку з чим за період з 01 серпня 2002 року по 01 березня 2007 року заборгованість по аліментам складає -2525грн.72коп, а з 01 березня 2007 року по 01 травня 2007 року вона становить 283грн. Вказує на те, що згідно положень ч.1 ст.196 СК України при виникненні заборгованості з вини особи, яка зобовязана сплачувати аліменти за рішенням суду, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів за кожен день прострочки.

Відповідач позов не визнав, подав на нього письмові заперечення, в яких виклав свої доводи та обґрунтування.

У судовому засіданні суду першої інстанції позивач заявлені вимоги підтримала і просила їх задовольнити з підстав, наведених у позовній заяві.

Відповідач заперечував проти задоволення позову, зазначивши, що заборгованість по сплаті аліментів виникла у той період коли він не працював і сам знаходився на утриманні батьків. У цей період його батько тяжко хворів, тому значна сума їхнього сімейного бюджету витрачалася на його лікування. Хвороба та смерть батька підірвали здоровя матері, яка неодноразово лікувалася в лікарні м. Харкова та продовжує хворіти по теперішній час. При покращенні матеріального становища заборгованість по аліментам ним була повністю погашена і в подальшому він регулярно сплачував аліменти на дочку.

Рішенням Богодухівського районного суду Харківської області від 12 січня 2011 року в позові ОСОБА_1 відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить це рішення скасувати і ухвалити у справі нове рішення про задоволення її вимог в повному обсязі, посилаючись на порушення норм матеріального права, на не відповідність висновків суду обставинам справи та на неналежну оцінку наданим сторонами доказам.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення осіб, що зявилися, дослідивши матеріали справи та перевіривши доводи, наведені в апеляційній скарзі, колегія суддів вважає, що скарга задоволенню не підлягає з таких підстав.

Відмовляючи у задоволенні позову ОСОБА_1, суд першої інстанції дійшов правильного висновку про відсутність підстав передбачених ч.1 ст.196 СК України для стягнення з ОСОБА_2 неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів.

Згідно положень ч.1 ст.196 СК України при виникненні заборгованості з вини особи, яка зобовязана сплачувати їх за рішенням суду, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення. Розмір неустойки може бути зменшений судом з урахуванням матеріального і сімейного стану платника аліментів.

Отже, основним критерієм для стягнення неустойки (пені) одержувачем аліментів є вина особи, яка зобовязана їх сплачувати.

Окрім того, вирішуючи позов про стягнення неустойки (пені) за несвоєчасну сплату аліментів, слід мати на увазі, що відповідно до ст.ст. 7, 8 СК України до цих правовідносин підлягають застосуванню норми глави 19 ЦК України щодо позовної давності, зокрема ст.258 ЦК України, у якій встановлено спеціальну позовну давність в один рік до вимог про стягнення неустойки.

Судовим розглядом встановлено і підтверджується наявними у матеріалах справи доказами, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі, від якого 04.09.1998р. у них народилася дочка ОСОБА_3. У подальшому шлюб між ними було розірвано 29 січня 2003 року.

Постановою Богодухівського районного суду Харківської області від 28 серпня 2002 року з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_5 (ОСОБА_1М.) на утримання їхньої дочки стягнуто аліменти у розмірі 1/4ч. з усіх видів його заробітку (доходу) щомісячно до досягнення повноліття, але не менше 1/2ч. неоподаткованого мінімуму прибутків громадян на кожну дитину.

Рішенням Богодухівського районного суду Харківської області від 06 листопада 2009 року розмір аліментів змінено, а саме з ОСОБА_2 на утримання дитини стали стягуватися аліменти у твердій грошовій сумі по 250грн. щомісячно з індексацією, починаючи з 31.07.2009року.

Як пояснив у судовому засіданні апеляційної інстанції відповідач ОСОБА_2, після звільнення в 2002 році з постійного місяця роботи - ДСП „Богодухівська агротехніка, де йому заборгували заробітну плату, яку йому прийшлося стягувати з підприємства за рішенням суду, він довгий час не зміг працевлаштуватися, працював на тимчасових роботах, немаючи постійного доходу. У цей час тяжко захворів його батько, який потребував стороннього догляду та значних матеріальних витрат на лікування. 11.12.2005р. батько - ОСОБА_6 помер. Після цього захворіла мати ОСОБА_7, якій також необхідна була допомога.

Вищевказані обставини знайшли своє підтвердження у письмових доказах - ксерокопією свідоцтва про смерть (а.с.17), ксерокопією виписного епікризу №2322 (а.с.18), ксерокопією рішення Богодухівського районного суду Харківської області від 24 грудня 2001 року (а.с.60), довідкою ВДВС від 04.07.2005р. про закінчення виконавчого провадження про стягнення боргу з ДСП Богодухівська агротехніка (а.с.61).

Довідки, які надавалися державним виконавцем відділу державної виконавчої служби Богодухівського районного управління юстиції Харківської області, свідчать про те, що відповідач постійно сплачував аліменти на утримання неповнолітньої дочки ОСОБА_8. Між тим, малися незначні перерви по сплаті аліментів, а саме в 1-2 місяця, однак у наступні місяці він старався погасити заборгованість за попередні місяці, сплачуючи аліменти у подвійному розмірі. Але, у звязку з систематичною незначною недоплатою ним суми, яка кожного місяця була різною, т.я. її визначення повязано із змінами середньої заробітної плати у Богодухівському району Харківської області, за період з 01.08.2002р. по 01.05.2007р. утворилася заборгованість по аліментам в сумі 3405грн.30коп. Вказана заборгованість відповідачем була повністю погашена у серпні-вересні 2009року, тобто коли йому стало відомо про її існування. На 01.12.2009р. заборгованість по аліментам відсутня і, починаючи з цього часу ОСОБА_2 систематично кожного місяця платить аліменти у визначеним йому рішенням суду розмірі - по 250грн. щомісячно.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів також не вбачає підстав для стягнення неустойки (пені) передбачених ч.1 ст.196 СК України.

Доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують і не дають колегії суддів підстав для зміни або скасування рішення суду першої інстанції, яке ухвалено з дотриманням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст. 307ч.1п.1, 308, 313, 314ч.1п.1, 315, 317, 319 ЦПК України колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 відхилити.

Рішення Богодухівського районного суду Харківської області від 12 січня 2011 року залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення, однак може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий

Судді -