РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа №2-1277/11

11.10.2011 Суворовський районний суд м. Херсона у складі:

Головуючого судді: Корецького Д.Б.

При секретарі: Кур'яніновій В.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Херсоні цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1, колективного приватного будівельного підприємства «АІС» до ПАТ «Укрсоцбанк» про визнання недійсним частини договору, -

в с т а н о в и в:

В лютому місяці 2011 року ОСОБА_1, колективне приватне будівельне підприємство «АІС» звернулися до суду із зазначеним вище позовом, посилаючись на те, що 30 травня 2007 року між ОСОБА_1 та Акціонерним комерційним банком соціального розвитку «Укрсоцбанк» було укладено договір кредиту № Ф070404, відповідно до умов якого їй було надано 500 000 грн. зі сплатою 16% річних терміном до 29 травня 2030 року.

30 травня 2007 р. ОСОБА_1, АКБСР «Укрсоцбанк» та колективне приватне будівельне підприємство «АІС» уклали договір поруки № 02-23-Ф070404К-962 відповідно до якого колективне приватне будівельне підприємство «АІС» зобовязалося перед відповідачем у повному обсязі солідарно відповідати за виконання ОСОБА_1 зобовязання за кредитним договором.

Пунктом 6.2 ст. 6 кредитного договору № Ф070404 від 30.05.2007 р. та п.5.2 ст. 5 договору поруки № 02-23-Ф070404К-962 від 30.05.2007 р. передбачено, що в разі неможливості вирішення спору шляхом переговорів сторони, керуючись ст. 5 Закону України «Про третейські суди» домовляються про те, що спір розглядається одноособово третейським суддею Ярошовцем В.М. Постійно діючого Третейського суду при Асоціації українських банків, що знаходиться за адресою: 02002, м. Київ, вул.. М. Раскової, 15. У випадку неможливості розгляду спору вказаним третейським суддею спір розглядається третейським суддею Мороз О.А. або ОСОБА_2 у порядку черговості, вказаному у цьому пункті. У разі, якщо спір не може бути розглянутий визначеними в даному пункті суддями, суддя призначається головою Постійно діючого Третейського суду при Асоціації українських банків відповідно до чинного Регламенту Постійно діючого Третейського суду при Асоціації українських банків. Вважаючи, що зазначені пункти договорів порушують їх права, ОСОБА_1 та колективне приватне будівельне підприємство «АІС» просили визнати їх недійсним.

В судовому засіданні представник позивачів за дорученням ОСОБА_3 позовні вимоги підтримала, просила позов задовольнити.

Представник відповідача за дорученням ОСОБА_4, в судовому засіданні заперечував проти заявлених позовних вимог, в задоволенні позову просив відмовити.

Вивчивши матеріали справи, заслухавши сторін, судом встановлено, що 30 травня 2007 року між ОСОБА_1 та Акціонерним комерційним банком соціального розвитку «Укрсоцбанк» було укладено договір кредиту № Ф070404, відповідно до умов якого їй було надано 500 000 грн. зі сплатою 16% річних терміном до 29 травня 2030 року.

Зазначений кредитний договір має цільове призначення, а саме фінансування будівництва житла відповідно до договору про співпрацю при будівництві житлового будинку № 16/21 від 10 січня 2006 р. укладений між ОСОБА_1 та КЧМП «АІС», що передбачено п. 1.2 кредитного договору.

30 травня 2007 р. ОСОБА_1, АКБСР «Укрсоцбанк» та колективне приватне будівельне підприємство «АІС» уклали договір поруки № 02-23-Ф070404К-962 відповідно до якого колективне приватне будівельне підприємство «АІС» зобовязалося перед відповідачем у повному обсязі солідарно відповідати за виконання ОСОБА_1 зобовязання за кредитним договором.

Пунктом 6.2 ст. 6 кредитного договору № Ф070404 від 30.05.2007 р. та п.5.2 ст. 5 договору поруки № 02-23-Ф070404К-962 від 30.05.2007 р. передбачено, що в разі неможливості вирішення спору шляхом переговорів сторони, керуючись ст.. 5 Закону України «Про третейські суди» домовляються про те, що спір розглядається одноособово третейським суддею Ярошовцем В.М. Постійно діючого Третейського суду при Асоціації українських банків, що знаходиться за адресою: 02002, м. Київ, вул. М. Раскової, 15. У випадку неможливості розгляду спору вказаним третейським суддею спір розглядається третейським суддею Мороз О.А. або ОСОБА_2 у порядку черговості, вказаному у цьому пункті. У разі, якщо спір не може бути розглянутий визначеними в даному пункті суддями, суддя призначається головою Постійно діючого Третейського суду при Асоціації українських банків відповідно до чинного Регламенту Постійно діючого Третейського суду при Асоціації українських банків.

Відповідно до положень ст. 203 ЦК України зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також моральним засадам суспільства. Особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності. Волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Правочин має вчинятися у формі, встановленій законом. Правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним. Відповідно до положень ст. 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою третьою, пятою та шостою статті 203 цього Кодексу. Якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин). Відповідно до положень ст. 216 ЦК України недійсний правочин не створює юридичних наслідків, крім тих, що повязані з його недійсністю. У разі недійсності правочину кожна із сторін зобовязана повернути другій стороні у натурі все, що вона одержала на виконання цього правочину, а в разі неможливості такого повернення, зокрема тоді, коли одержане полягає у користуванні майном, цінами, які існують на момент відшкодування. Відповідно до ч. 1 ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обовязків. Відповідно до ст. 627 ЦК України відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Відповідно до ст. 628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обовязковими відповідно до актів цивільного законодавства. Відповідно до ст. 629 ЦК України договір є обовязковим для виконання сторонами. Відповідно до ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Відповідно до ч. 2 ст. 18 ЗУ «Про захист прав споживачів» - Умови договору є несправедливими, якщо всупереч принципу добросовісності його наслідком є істотний дисбаланс договірних прав та обовязків на шкоду споживача, зокрема надання продавцю (виконавцю, виробнику) права розірвати договір із споживачем на власний розсуд, якщо таке право не надається.

Відповідно до ст.. 1 Закону України «Про третейські суди» та ст. 17 ЦПК України сторони мають право передати спір на розгляд третейського суду, крім випадків, встановлених законом. Ці випадки зазначені в ст. 6 Закону України «Про третейські суди».

Рішенням Конституційного Суду України від 10 січня 2008 року у справі за конституційним поданням 51 народного депутата України щодо відповідності Конституції України (конституційності) положень абзаців сьомого, одинадцятого статті 2, статті 3, пункту 9 статті 4 та розділу VIII «Третейське самоврядування» Закону України «Про третейські суди»(справа про завдання третейського суду) визнано, що відповідно до чинного законодавства підвідомчий суду загальної юрисдикції спір у сфері цивільних і господарських правовідносин може бути передано його сторонами на вирішення третейського суду, крім випадків, встановлених законом (ст. 17 ЦПК України, ст. 12 ГПК України, ст. 6 Закону України «Про третейські суди»), оскільки, гарантуючи право на судовий захист з боку держави, Конституція України водночас визнає право кожного будь-якими не забороненими законом засобами захистити свої права і свободи від порушень і протиправних посягань ( ч. 5 ст. 55 Конституції України). Це конституційне право не може бути скасоване або обмежене (ч. 2 ст. 22, ст. 64 Конституції України).

Одним із способів реалізації права кожного будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права та свободи від порушень і протиправних посягань у сфері цивільних і господарських правовідносин є звернення до третейського суду.

Таким чином, угода про передання справи на розгляд третейського суду не є відмовою від права на звернення до суду, а одним із способів реалізації права на захист своїх прав, а тому укладення сторонами третейської угоди не є порушенням прав ОСОБА_1 та колективного приватного будівельного підприємства «АІС». Окрім цього, на момент укладання договорів сторонами було досягнуто усіх істотних його умов, про що свідчать підписи сторін на кожній сторінці договору. Посилання представника позивачів на те, що умови договорів, зокрема п. 6.2 ст. 6 кредитного договору № Ф070404 від 30.05.2007 р. та п.5.2 ст. 5 договору поруки № 02-23-Ф070404К-962 від 30.05.2007 р. є несправедливим та таким що суперечить нормам законодавства не можуть бути прийняті судом до уваги. Відносини між сторонами містять принцип справедливості, розумності й добросовісності. Договори в частині укладення сторонами третейської угоди не суперечить вимогам Цивільного кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також моральним засадам суспільства.

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 та колективному приватному будівельному підприємству «АІС» слід відмовити за необґрунтованістю.

Керуючись ст.ст. 5-11,17,60,88,208,209,213,214,215,294 ЦПК України, ст..ст.. 203,215,216,626,627,628,629,638 ЦК України, ст. 18 ЗУ «Про захист прав споживачів», ЗУ «Про третейські суди», суд, -

в и р і ш и в :

У задоволенні позовних вимог ОСОБА_1, колективного приватного будівельного підприємства «АІС» до Публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк» про визнання недійсним частини договору - відмовити.

Рішення суду може бути оскаржене протягом 10 днів з дня його проголошення шляхом подачі апеляційної скарги через суд першої інстанції до апеляційного суду Херсонської області.

СуддяОСОБА_5