Справа № 2-473/11
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 березня 2011 року м. Суми

Зарічний районний суд м. Суми у складі: головуючого-судді Янголь Є.В., при секретарі Дубініна Т.Ю., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Суми справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання недійсним договору дарування,-

В С Т А Н О В И В:

Позивачка просить визнати недійсним договір дарування двокімнатної квартири, розташованої за адресою м. Суми, вул. Богуна, б.8. кв. 37, укладений між ОСОБА_1 та ОСОБА_2, посвідчений 31 липня 2008 року державним нотаріусом першої Сумської державної нотаріальної контори, зареєстрований під № 4-1425.

Свої вимоги мотивує тим, що уклала зазначений договір під впливом помилки, так як вважала що відповідач буде доглядати за нею, надавати матеріальну допомогу, догодує до смерті про що її запевняв відповідач та зокрема в присутності нотаріуса. Вважала що за укладеним договором відповідач буде зобовязаний надавати їй матеріальну допомогу та доглядати за нею.

В судовому засіданні позивачка та її представник позов підтримали.

Відповідач та його представник в судовому засіданні позов не визнали та пояснили, що під час укладання оспорюваного договору дарування квартири позивачці було розяснено умови договору та договору довічного утримання, вважають, що позивачка розуміла наслідки укладеного договору дарування квартири.

Суд, вислухавши думку учасників судового розгляду та дослідивши матеріали даної цивільної справи вважає, що позов не підлягає задоволенню виходячи з наступного.

В судовому засіданні встановлено, що відповідач є онуком позивачки та вони зареєстровані за адресою ІНФОРМАЦІЯ_1, що визнається сторонами по справі та підтверджується довідкою (а.с. 4).

Протягом 2008 року позивачка перебувала на диспансерному обліку в лікарні, що підтверджується копіями медичних довідок (а.с. 6-7).

31 липня 2008 року державним нотаріусом першої Сумської державної нотаріальної контори був посвідчений договір дарування двокімнатної квартири, розташованої за адресою м. Суми, вул. Богуна, б.8. кв. 37, укладений між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 (а.с. 5).

Свідок ОСОБА_3 пояснила, що є дочкою позивачки. Відповідач жив разом з позивачкою, обіцяв їй допомагати та остання подарувала йому квартиру. Після одруження відповідача у сторін почалися сварки, відповідач переїхав на іншу квартиру, за спірну квартиру не платить, позивачці не допомагає. Коли позивачці необхідно було зробити операцію відповідач коштів не дав, вона особисто давала позивачці кошти на операцію в сумі 2500,00 грн.

Свідок ОСОБА_4 суду пояснила, що є державним нотаріусом, який оформляв договір дарування спірної квартири. На оформлення договору сторони приходили разом. Їй позивачка казала, що бажає подарувати квартиру онукові, останній буде їй допомагати, відповідач також запевняв, що буде допомагати позивачці. Під час укладення договору дарування відповідач обіцяв доглядати за позивачкою. Після укладення договору дарування через деякий час позивачка приходила до неї та скаржилась, що позивач їй не допомагає.

Свідок ОСОБА_5 суду пояснила, що є донькою позивачки та матірю відповідача, ініціатива дарування квартири виходила від позивачки, умови про те, що відповідач повинен буде доглядати за позивачкою не чула, на початку літа 2010 року відповідач пішов з квартири оскільки почали виникати конфлікти з позивачкою, на даний час позивачка проживає сама.

Свідок ОСОБА_6 суду пояснила, що позивачка добровільно подарувала квартиру відповідачу, відповідач завжди надавав допомогу позивачці, позивачка завжди почувала себе господаркою в квартирі і почуває себе господаркою на даний час, розмов про те, на яких умовах позивачка дарує квартиру вона не чула.

Свідок ОСОБА_7 пояснив, що відповідач є хрещеним доньки, він особисто возив позивачку в лікарню на прохання відповідача, допомагав робити ремонт в квартирі, чув від позивачки, що вона збирається подарувати квартиру відповідачу, думає, що позивачка подарувала квартиру відповідачу, так як він їй завжди допомагав.

Правовідносини, що склалися між сторонами, врегульовані ст. 229 ЦК України.

В судовому засіданні встановлено, що позивачка помилилася щодо природи такого правочину як дарування квартири та наслідків його вчинення, щодо її прав та обовязків у разі вчинення такого правочину, зокрема щодо наявності обовязку у її онука по її утриманню, а тому суд вважає, що позов підлягає задоволенню.

Щодо заяви відповідача про застосування наслідків пропущення строків позовної давності суд вважає необхідним зазначити, що строки звернення до суду позивачем не пропущені.

Питання про судові витрати суд вважає необхідним вирішити відповідно до вимог ст. 84, 88 ЦПК України.

Керуючись ст. ст. 10, 11, 57-60, 88, 212-215 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_1 задовольнити.

Визнати недійсним договір дарування двокімнатної квартири, розташованої за адресою м. Суми, вул. Богуна, б.8. кв. 37, укладений між ОСОБА_1 та ОСОБА_2, посвідчений 31 липня 2008 року державним нотаріусом першої Сумської державної нотаріальної контори, зареєстрований під № 4-1425.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 381,01 грн. в рахунок відшкодування судових витрат.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана особою яка була присутня при оголошенні рішення суду протягом 10 днів з дня його оголошення а особою яка не брала участі в розгляді справи протягом 10 днів з дня отримання копії рішення до судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Сумської області через Зарічний районний суд м. Суми.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги якщо скаргу не було подано.

Повний текст рішення виготовлено 23 березня 2011 року.

СУДДЯ ЯНГОЛЬ Є.В.