Справа №22-ц-1309/11 Головуючий у суді у 1 інстанції - Ярмак
Номер провадження 22-ц/3287/11 Суддя-доповідач - Ільченко О. Ю.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 липня 2011 року м.Суми

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Сумської області в складі:

головуючого-судді - Ільченко О. Ю.,

суддів - Маслова В. О. , Семеній Л. І.

за участю секретаря судового засідання - Назарової О.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні апеляційного суду цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2

на рішення Конотопського міськрайонного суду Сумської області від 26 травня 2011 року

у справі за позовом ОСОБА_2 до Харківського державного авіаційного виробничого підприємства,

третя особа: Конотопський механічний завод Харківського державного авіаційного виробничого підприємства,

про стягнення заборгованості з виплати вихідної допомоги в розмірі 4071 грн. та середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні,

встановила:

Рішенням Конотопського міськрайонного суду Сумської області від 26 травня 2011 відмовлено у задоволенні позовних вимог ОСОБА_2 у зв'язку з пропуском строку звернення до суду.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2, посилаючись на порушення судом норм матеріального права, просить рішення суду скасувати і постановити нове рішення, яким задовольнити його позовні вимоги в повному обсязі. Вважає, що суд необґрунтовано визнав, що вихідна допомога не входить в структуру заробітної плати, тому до цих вимог слід застосувати строк звернення до суду, передбачений ст. 233 КЗпП України.

Відмовляючи в задоволенні позовних вимог ОСОБА_2, суд першої інстанції виходив з того, що з 15 березня 2007 року по 26 серпня 2008 року позивач працював на Конотопському механічному заводі Харківського державного авіаційного виробничого підприємства та був звільнений за власним бажанням у зв'язку з невиплатою заробітної плати. Відповідач має заборгованість з виплати позивачу вихідної допомоги в розмірі 4071 грн. Проте, з вимогою про виплату цієї суми позивач звернувся до суду через 2 роки 8 місяців після звільнення, тобто з пропуском тримісячного строку, передбаченого для звернення до суду для вирішення трудових спорів.

Заслухавши заперечення представника відповідача, дослідивши матеріали справи та перевіривши рішення суду відносно заявлених в суді першої інстанції

вимог, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно з ч. 1 ст. 303 ЦПК України під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Як вбачається з трудової книжки ОСОБА_2, наявної у матеріалах справи, він працював на Конотопському механічному заводі ХДАВП з 15 березня 2007 року по 26 серпня 2008 року, звільнений за власним бажанням у зв'язку з невиплатою заробітної плати, за ч. З ст. 38 КЗпП України (а.с.6-7).

Згідно довідки Конотопського механічного заводу ХДАВП позивачу при звільненні не була виплачена вихідна допомога, згідно ст. 38 ч. З КЗпП України у сумі 4071,00 грн. (а.с.8)

Встановивши, що при звільненні позивача не була проведена виплата вихідної допомоги у сумі 4071 грн., суд обґрунтовано прийшов до висновку, що вихідна допомога, яка не виплачена позивачу, не є заробітною платою, стягнення якої проводиться без обмеження будь яким строком.

Згідно Закону України «Про оплату праці», п. 3.8 Інструкції зі статистики

заробітної плати, затвердженої наказом Державного комітету статистики України

від 13 січня 2004 року № 5, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 27 січня

2004 року № 114/8713, вихідна допомога не входить до структури заробітної плати.

а відносяться до інших виплат, що не належать до фонду оплати праці.

Посилання апелянта на те, що Законом України «Про податок з доходів фізичних осіб» п.1.1 ст. 1 надається поняття заробітної плати, не може бути судом взято до уваги, оскільки це визначення стосується питання щодо оподаткування фізичних осіб.

Колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов до обґрунтованого висновку про те, що до вимог про стягнення вихідної допомоги поширюється строки звернення до суду за вирішенням даного трудового спору, передбачені ст. 233 КЗпП України, тому його рішення відповідає вимогам чинного законодавства.

Згідно до ст. 233 КЗпП України працівник може звернутися з заявою про вирішення трудового спору безпосередньо до загального місцевого суду в тримісячний строк з дня, коли він дізнався про порушення свого права.

Як вбачається з матеріалів справи, позивач за вирішенням даного трудового спору звернувся до суду 04 травня 2011 року, тобто через 2 роки 8 місяців після порушення його права. Крім того, позивач не надав доказів на підтвердження поважності причин пропуску строку звернення до суду на протязі такого тривалого часу, тому підстави для задоволення його позову про стягнення вихідної допомоги через пропуск строку звернення до суду відсутні.

За вказаних обставин не підлягають задоволенню позовні вимоги про стягнення середньої заробітної плати за час затримки, оскільки ці вимоги є похідними від вимог щодо обов'язку виплатити вихідну допомогу.

Згідно з ч. 1 ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Відмовляючи в задоволенні апеляційної скарги, колегія суддів виходить з того, що на вихідну допомогу і на виплати, передбачені ст. 117 КЗпП України не поширюється правовий режим заробітної плати. Вихідна допомога є різновидом компенсаційних виплат, а тому на ці правовідносини поширюється тримісячний строк звернення до суду, який позивач пропустив без поважних причин. І, оскільки, він не надав суду доказів, які б свідчили про поважність причин пропуску тримісячного строку, встановленого ст. 233 КЗпП України, то суд обґрунтовано відмовив у позові за пропуском строку.

Рішення суду відповідає матеріалам справи та вимогам закону.

Керуючись ст. ст. 303, 304, 307, 308, 314, 315 ЦПК України, колегія суддів, -

ухвалила:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити, а рішення Конотопського міськрайонного суду Сумської області від 26 травня 2011 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення і протягом двадцяти днів може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Головуючий -

Судді -