Калинівський районний суд Вінницької області
Справа № 2-17/11
РІШЕННЯ

іменем України

"29" грудня 2011 р. Калинівський районний суд Вінницької області в складі:

головуючого Янків Т. П.

при секретарі: Гордієнко А.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Калинівка цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ДП Вінні-Транс ВАТ "Вінніфрут", ОСОБА_3 Акціонерного Товариства Страхової компанії "ТАС" про відшкодування шкоди, завданої внаслідок ДПТ,-

В С Т А Н О В И В:

Позивач вказує, що 28.07.2007 року, приблизно о 9 год. ранку на автошляху Київ-Одеса відбулося зіткнення автомобіля "Опель-Астра" н.з. ВС5342АВ під його керуванням з автомобілем МАЗ н.з. АВ6168АК під керуванням ОСОБА_2, внаслідок чого автомобілі отримали пошкодження. Вважає, що в даній ДТП винен водій вантажного автомобіля ОСОБА_2, тому просить стягнути з відповідачів солідарно на його користь 27786 грн. 26 коп. по відшкодуванню матеріальної шкоди, 10 тис. грн. по відшкодуванню моральної шкоди та 414 грн.86 коп. судових витрат.

Враховуючи, що відповідач в добровільному порядку не відшкодувує матеріальну та моральну шкоду, тому позивач звернувся до суду за захистом своїх порушених прав та інтересів.

Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримав в повному обсязі. Просить стягнути з відповідача 27786 грн. 26 коп. по відшкодуванню матеріальної шкоди в результаті пошкодження автомобіля, моральну шкоду в суму 10 тис. грн.. та судові витрати по справі.

Відповідач ОСОБА_2 позовні вимоги не визнав. Просить в позові відмовити, оскільки аварія сталася в результаті того, що під час руху вистрелив лівий передній скат, в результаті чого автомобіль різко повезо вліво. Вважає, що його вини в даній ситуації не має, вона не доведена, а тому просить в позові відмовити.

Представник відповідача ОСОБА_3 Акціонерного Товариства Страхової компанії "ТАС" ОСОБА_4, який діє за одрученням, в судовому засіданні позовні вимоги не визнав. Суду пояснив, що дійсно з ДП Вінні-Транс ВАТ "Вінніфрут" було укладено договір страхування цивільно-правової відповідальності, відповідно до якої у випадку настання ДТП, страхова компанія несе цивільно-правову відповідальність перед третіми особами. Однак, така відповідальність наступає лише тоді, коли водій винен у скоєнні ДТП. Проте, в даному випадку вини водія ОСОБА_2 немає, тому й цивільно-правова відповідальність не наступає.

Представник відповідача ДП Вінні-Транс ВАТ "Вінніфрут" ОСОБА_5 в судовому засіданні позовні вимоги не визнав. Суду пояснив, що оскільки вини водія ОСОБА_2 в ДТП, яке сталося 28.07.2007 року немає, тому й відповідальності підприємство не несе.

Заслухавши пояснення позивача та представників відповідача, оцінивши зібрані матеріали справи в їх сукупності, суд вважає, що позов підлягає до часткового задоволення.

Так, постановою Шевченківського районного суду м.Львова від 15.09.2009 року (а.с.19-20), якою було скасовано протокол про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_6, було встановлено, що 28.07.2007 року, приблизно о 9 год. на трасі Київ-Одеса відбулося зіткнення автомобіля «Опель-Астра» д.н.з. ВС 5342АВ під керуванням ОСОБА_1 та автомобіля НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_2 Внаслідок цього автомобілі отримали пошкодження. Дана пригода сталася внаслідок того, що у автомобіля НОМЕР_2 під час руху вистрелив лівий передній скат, в результаті чого автомобіль різко повело вліво, де у лівій смузі рухався автомобіль НОМЕР_3.

Відповідно до ч.2 ст.61 обставини, встановлені судовом рішенням в цивільній, господарській, або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

В судовому засіданні з достовірністю встановлено, що транспортний засіб автомобіль МАЗ н.з. АВ6168АК, належить підприємству ДП Вінні-Транс ВАТ "Вінніфрут», як власнику джерела підвищеної небезпеки.

Відповідно до висновку Вінницького відділення КНДІСЕ № 2667 від 21.11.2011 року (а.с.168-173) при наявності несправностей транспортного засобу, у нашому випадку раптова розгерметизація шини переднього лівого колеса в автомобілі НОМЕР_4 може привести до аварійної ситуації цього автомобіля. В даній дорожній ситуації, водій автомобіля МАЗ 5432 д.н.АВ 6168АК ОСОБА_2 в результаті раптової розгерметизації шини переднього лівого колеса, що переросла в некерований стан його автомобіля (заносу) не буде мати своїми односторонніми діями технічну можливість попередити зіткнення транспортних засобів, оскільки він перебував у аварійній ситуації, при цьому його дії в таких дорожніх обставинах ПДР України не регламентуються. Таким чином, суд прийшов до висновку, що в даях водія ОСОБА_2 відсутня вина, тому в задоволенні позову про стягнення з нього матеріальної та моральної шкоди суд вважає відмовити.

Не вважається володільцем джерела підвищеної небезпеки і не несе відповідальності за шкоду перед потерпілими особа, яка керує джерелом підвищеної небезпеки на підставі трудових відносин з володільцем цього джерела. Як було встановлено в судовому засіданні ОСОБА_2 на момент ДТП перебував у трудових відносинах з ДП Вінні-Транс ВАТ "Вінніфрут» (а.с. 124-125), працюючи водієм.

Відповідно до ст.1172 ЦК України юридична або фізична особа відшкодовує шкоду, завдану іхнім працівником під час виконання своїх трудових обов"язків, а відповідно до ч.2 ст.1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності) володіє транспортним засобом.

Відповідно до ст.1166 ЦК України, майнова шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Відповідно до визначення, наведеного в ч. 1 ст. 1187 ЦК України «Джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов'язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, механізмів та обладнання, використанням, зберіганням хімічних, радіоактивних, вибухо- і вогненебезпечних та інших речовин, утриманням диких звірів, службових собак та собак бійцівських порід тощо, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб.»

Відповідно до ч. 2 ст. 1187 ЦК України «Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку».

Відповідно до п 1 ч. 1 ст. 1188 ЦК України «Шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою».

Відповідно до ст. 212 ЦПК України суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв»язок доказів у їх сукупності.

Позивач наполягає на стягненні матеріальної шкоди в сумі 27579,62 грн., посилаючись на висновок (а.с.14), проте з даним твердженням суд погодитися не може, оскільки відповідно до ст.147 ЦПК України експерт дає у письмовій формі мотивований висновок, у якому обов»язково повинно бути зазначено, що його попереджено про відповідальність за завідомо неправдивий висновок та за відмову без поважних причин від виконання покладених на нього обов»язків. Тому даний висновок (а.с14) суд не може визнати належним доказом по справі.

Натомість суд при вирішенні позову суд бере до уваги і приймає як доказ висновок Вінницького відділення КНДІСЕ № 2668 від 21.11.2011 року, відповідно до якого матеріальний збиток, завданий власнику автомобіля НОМЕР_5, внаслідок пошкодження при ДТП, згідно розрахунків складає 15525,35 коп., який і підлягає стягненню з відповідача ДП Вінні-Транс ВАТ "Вінніфрут», як власника джерела підвищеної небезпеки.

Законом України «Про обовязкове страхування цивільно правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»від 1 липня 2004 року встановлюється порядок розрахунку розміру таких збитків, зокрема ст.ст. 5, 22, 28, 29 вказаного закону передбачено, що страховиком при настанні страхового випадку відшкодовується у встановленому цим законом порядку оцінена шкода, яка завдана у результаті дорожньо транспортної пригоди, що сталася з вини особи, цивільно правова відповідальність якої застрахована, життю, здоровю, майну третьої особи. Тобто, страховою компанією відшкодовується шкода збиток, нанесений третій особі з вини страхувальника. Проте, в даній дорожній ситуації вини водія ОСОБА_2 не встановлено, тому й у стягненні матеріальної та моральної шкоди з ОСОБА_3 Акціонерного Товариства Страхової компанії "ТАС" суд вважає відмовити.

Щодо вимог відносно моральної шкоди суд виходить з наступного.

Відповідно до ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди.

Відповідно до п.5 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 4 від 31.03.1995р. «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» визначено, що відповідно до загальних підстав цивільно-правової відповідальності обов'язковому з'ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв'язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні.

Проте, в даній аварійній ситуації, яка сталася 28.07.2007 року протиправні дії водія автомобіля МАЗ ОСОБА_2 відсутні, тому суд вважає в стягненні моральної шкоди відмовити.

Відповідно до ст. 88 ЦПК України, якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.

Керуючись ст. ст.88, 61, 212-215, 294 ЦПК України, ст.ст. 23, 1166, 1167, 1187, 1188 ЦК України,

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити частково.

Стягнути з ДП Вінні-Транс ВАТ "Вінніфрут» на користь ОСОБА_1 15525,35 грн. (п»ятнадцять тис.п»ятсот тридцять п»ять грн.35 коп.) по відшкодуванню збитків заподіяних в результаті дорожно-транспортної пригоди.

В іншій частині позовних вимог відмовити.

Стягнути з ДП Вінні-Транс ВАТ "Вінніфрут» на користь ОСОБА_7 по відшкодуванню витрат сплаченого судового збору: (з них 275 грн. по відшкодуванню сплаченого судового збору по відшкодуванню матеріальної шкоди), а саме - 140,00 грн. по відшкодуванню матеріальної шкоди, 120 грн. на інформаційно-технічне забезпечення.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя: ОСОБА_8