Справа № 2-4352/2011р.
РІШЕННЯ

Іменем України

20.12.2011р. Ленінський районний суд м. Миколаєва в складі: головуючого судді Румянцевої Н.О., при секретарі Ляшик С.В., за участю: позивача ОСОБА_1, представника відповідача ОСОБА_2, розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Миколаєві справу за позовом ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «ОТП Банк» про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню,

ВСТАНОВИВ:

В листопаді 2011 р. ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ПАТ «ОТП Банк» про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню. Свої вимоги мотивувала тим, що згідно з виконавчим написом за № 7384 від 13.09.2010р., вчинений приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу ОСОБА_3, звернуто стягнення на нерухоме майно житловий будинок з усіма господарськими та побутовими будівлями та спорудами № 15, що знаходиться за адресою: м. Миколаїв, пров. Новий, для погашення заборгованості за кредитним договором з ПАТ «ОТП Банк» в сумі 550167,35 грн.

Позивачка вважає, що при посвідчені напису нотаріусом порушено вимоги чинного законодавства, а саме: порушено строк позовної давності в один рік; не надіслано письмової вимоги боржнику про усунення порушень; стягнення на предмет застави здійснюється за рішенням суду. У звязку із цим ОСОБА_1 просила поновити строк на звернення до суду з позовом, визнати виконавчий напис за № 7384 від 13.09.2010р., вчинений приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу ОСОБА_3 таким, що не підлягає виконанню.

У судовому засіданні позивачка позовні вимоги підтримала та просила про їх задоволення.

Представник позивача у судовому засіданні заперечував проти задоволення позовних вимог.

Від приватного нотаріуса ОСОБА_3 надійшла заява з проханням слухати справу за її відсутності, позовні вимоги не визнала.

Вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд дійшов до наступного.

Виконавчим написом за № 7384 від 13.09.2010р., вчинений приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу ОСОБА_3, звернуто стягнення на нерухоме майно житловий будинок з усіма господарськими та побутовими будівлями та спорудами № 15, що знаходиться за адресою: м. Миколаїв, пров. Новий, що належить на праві власності позивачці. Зазначене нерухоме майно на підставі договору іпотеки за № PML-400/095/2008, посвідченого 11.07.2008р. приватним нотаріусом Миколаївського міського нотаріального округу ОСОБА_4 за р. № 3792, передане в іпотеку ПАТ «ОТП Банк», строк платежу за яким настав 01.04.2010р., для погашення заборгованості за кредитним договором з ПАТ «ОТП Банк» в сумі 550167,35 грн.

Судом встановлено, що заборгованість по штрафним санкціям стягується за період з 11.03.2009р. по 11.12.2009р., тобто в межах позовної давності в один рік.

ОСОБА_1 отримувала досудову вимогу 01.03.2010р., що підтверджується її підписом.

Посилання позивачки на Закон України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень» є безпідставним, оскільки цей Закон визначає правовий режим регулювання обтяжень рухомого майна.

Згідно до ст. 33 ЗУ «Про іпотеку» у разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобовязання іпотеко держатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобовязанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки. Звернення стягнення на предмет іпотеки здійснюється на підставі рішення суду, виконавчого припису, або згідно з договором про задоволення іпотеко держателя.

У відповідності до ст. 18 ЦК України нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і порядку встановлених законом.

Таким чином, під час вчинення виконавчого напису приватний нотаріус Дніпропетровського міського нотаріального округу ОСОБА_3 діяла правомірно та цілком спираючись на норми чинного законодавства України та положення договору іпотеки.

Постановою Пленуму Верховного Суду України № 2 від 31.01.1992р. «Про судову практику в справах за скаргами на нотаріальні дії або відмову в їх вчиненні» встановлено, що в справах щодо оспорювання виконавчого напису боржник може оспорити в позовному провадженні лише правильність вимог, зазначених у виконавчому напису.

Предмет спору по даній справі є не дійсний розмір боргу перед кредитором або відсутність такого, а дотримання нотаріусом діючого законодавства при вчиненні виконавчих написів, що не може бути підставою для визнання виконавчих написів такими, що не підлягають виконанню.

Враховуючи вищевикладене суд вважає позовні вимоги такими, що не підлягають задоволенню.

На підставі вищевикладеного та керуючись ст.ст. 10,14,30,60,62, 212-214 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

В задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «ОТП Банк» про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню - відмовити.

Рішення може бути оскаржено до апеляційного суду Миколаївської області через Ленінський районний суд м. Миколаєва шляхом надання в 10-дневний строк з дня проголошення рішення (отримання його копії) апеляційної скарги.

Суддя :