Справа № 22Ц-2157/11Головуючий в суді першої інстанції:ОСОБА_1
Категорія: 27 Доповідач: Іващук В. А.

АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29.06.2011 м. Вінниця

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Вінницької області в складі:

головуючогоОСОБА_2,
суддів:ОСОБА_3, ОСОБА_4,
при секретаріОСОБА_5,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_6 до ОСОБА_7 про примусове стягнення боргу,

за апеляційною скаргою ОСОБА_7 на рішення Літинського районного суду Вінницької області від 25 травня 2011 року,

у с т а н о в и л а :

Рішенням Літинського районного суду Вінницької області від 25 травня 2011 року позов задоволено.

Стягнуто з ОСОБА_7 на користь ОСОБА_6 боргу в сумі 35 707 грн.95 коп., 2400 грн. за надання правової допомоги, 357 грн. 80 коп. судового збору та 120 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи.

У апеляційній скарзі ОСОБА_7, посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права, просить рішення суду скасувати та ухвалити нове рішення, яким у задоволенні позову відмовити.

Позивач та його представник заперечували доводи апеляційної скарги через їх безпідставність. Просили апеляційну скаргу відхилити, а рішення суду залишити без змін.

Перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду у межах заявлених вимог та доводів апеляційної скарги, колегія суддів не вбачає підстав для задоволення апеляційної скарги виходячи із наступного.

Відповідно ст. 308 ЦПК України суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права. Не може бути скасоване правильне по суті і справедливе рішення суду з одних лише формальних міркувань.

Вбачається, що оскаржуване рішення суду є правильним по суті та справедливим, а тому скасованим бути не може.

Задовольняючи позов суд першої інстанції правильно виходив з встановлених обставин про те, що відповідач ОСОБА_7 отримав від позивача ОСОБА_6 позику у розмірі 4500 доларів США, що підтверджується відповідною розпискою, а тому відповідно до умов цього договору ОСОБА_7 повинен повернути позикодавцеві позику та проценти від суми позики у строк та в порядку, встановленому договором, у відповідності до правил статей 1046, 1047, 1048, 1049 ЦК України.

Відповідно до правил ст.10 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Із матеріалів справи вбачається, що позивачем доведені ті обставини на які він посилався в обґрунтування своїх вимог, зокрема суду надана відповідна розписка відповідача ОСОБА_7 про отриману ним позику та умови і строк повернення позики. Такий доказ є достатнім і допустимим, а тому суд дійшов правильного висновку про доведеність позивачем його позовних вимог.

Відповідач в суді першої інстанції не довів переконливість своїх доводів наданням належних та допустимих доказів, а тому не довів тих обставин, на які він посилався обґрунтовуючи свої заперечення проти позову.

Доводів про порушення судом норм матеріального і процесуального права, які дають підстави для скасування судового рішення, апеляційна скарга не містить.

Заперечуючи висновки суду щодо розміру боргу в національній валюті України в перерахунку з доларів США по курсу долара встановленого Національним Банком України, відповідач не надав належних доказів іншого курсу валюти НБУ, хоча й не був позбавлений такої можливості, а тому його доводи обґрунтованими визнати не можна.

Посилання апелянта на неправдивість змісту розписки, оскільки в дійсності у позивача взято в борг лише 2500 доларів США, спростовуються дослідженою борговою розпискою, яка є належним та допустимим доказом.

Відповідально до правил ст. 1051 ЦК України якщо договір позики має бути укладений у письмовій формі, рішення суду не може ґрунтуватися на свідченнях свідків для підтвердження того, що гроші або речі насправді не були одержані позичальником від позикодавця або були одержані у меншій кількості, ніж встановлено договором.

Виходячи із цих положень закону доводи апеляційної скарги про безпідставність відмови суду у допиті свідків про невідповідність розміру позики зазначеної у розписці не можна визнати обґрунтованими.

Інші доводи апеляційної скарги також не спростовують правильних висновків суду.

Оскаржуване рішення суду першої інстанції є правильним і справедливим та ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права, а тому зміні чи скасуванню не підлягає.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 303, 307 ч.1 п.1, 308, 314 ч.1 п.1, 315 ЦПК України, колегія суддів,

у х в а л и л а:

Апеляційну скаргу ОСОБА_7 відхилити.

Рішення Літинського районного суду Вінницької області від 25 травня 2011 року у цій справі залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена на протязі двадцяти днів до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Судді: /підпис/ ОСОБА_2

/підпис/ ОСОБА_3

/підпис/ ОСОБА_4

З оригіналом вірно: