Справа № 1407/2-0-42/11
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"19" квітня 2011 р. Вознесенський міськрайонний суд Миколаївської області в складі: головуючої - судді Лузан Л.В., при секретарі судового засідання Боброві А.М.,

за участю: заявника ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Вознесенську Миколаївської області цивільну справу за заявою ОСОБА_1, заінтересовані особи: ОСОБА_2, ОСОБА_3, про встановлення факту належності правовстановлюючого документа,

ВСТАНОВИВ:

01.02.2011 року в порядку п.2 ч.1 ст. 116 ЦПК України до Вознесенського міськрайонного суду Миколаївської області надійшла заява ОСОБА_1 про встановлення факту належності правовстановлюючого документа.

В обґрунтування даної заяви зазначено, що 07.11.2008 року померла його мати ОСОБА_4. Після її смерті відкрилася спадщина у вигляді земельної ділянки, площею 6,18 га, що розташована в межах території Акмечетської сільської ради та призначена для ведення товарного сільськогосподарського виробництва.

ОСОБА_1, як спадкоємець за законом, що прийняв спадщину шляхом звернення до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини, позбавлений можливості оформити свої спадкові права, оскільки в правовстановлюючому документі на землю прізвище власника земельної ділянки не співпадає з фактичним прізвищем спадкодавця, внаслідок чого неможливо встановити факт належності останньому цього майна.

Оскільки в адміністративному порядку виправити зазначену помилку неможливо, тому заявник просив встановити факт належності спадкодавцю державного акту на право власності на земельну ділянку в судовому порядку.

В судовому засіданні ОСОБА_1 заяву підтримав у повному обсязі.

Заінтересовані особи в судове засідання не зявилися, направивши на адресу суду письмові заяви про розгляд справи без їх участі, проти задоволення заяви ОСОБА_1 не заперечували.

Заслухавши пояснення заявника, дослідивши матеріали справи, суд прийшов до наступного.

Зокрема, судом встановлено, що 07.11.2008 року померла ОСОБА_4 (а.с.13).

Після її смерті відкрилася спадщина у вигляді земельної ділянки, площею 6,18 га, що розташована в межах території Акмечетської сільської ради та призначена для ведення товарного сільськогосподарського виробництва (а.с.8).

Заявник, як спадкоємець за законом, прийняв спадщину після смерті вказаної особи шляхом звернення до нотаріальної контори з відповідною заявою у передбачений законом строк (а.с.51).

При цьому заявник бажає належним чином посвідчити свої спадкові права.

Проте прізвище власника земельної ділянки в правовстановлюючому документі було помилково записано як «Черноус», що не відповідає дійсності та унеможливлює належне використання ОСОБА_1 права на отримання спадщини.

В той же час факт належності ОСОБА_4 вищевказаної земельної ділянки, а тому й правовстановлюючого документа, що посвідчує право власності на неї, знайшов своє підтвердження в судовому засіданні відповідно до: копії свідоцтва про одруження ОСОБА_5 та ОСОБА_3, виданого 19.06.1970 року Прибузькою сільською радою Доманівського району Миколаївської області; копії розпорядження Доманівської районної державної адміністрації за № 391 від 14.11.2002 року; копії посвідчення «Ветеран праці» ОСОБА_4, виданого 06.08.2004 року Доманівським УПСЗН; копії трудової книжки ОСОБА_4; копії форми № 1 ОСОБА_4

Згідно п.6 ч.1 ст.256 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім'я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі не збігаються з ім'ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або паспорті.

Внесення виправлень у державних актах суперечить вимогам «Інструкції про порядок складання, видачі, реєстрації і зберігання державних актів на право приватної власності на землю, право колективної власності на землю, право власності на землю і право постійного користування землею, договорів на право тимчасового користування землею (в тому числі на умовах оренди) та договорів оренди землі», затвердженої наказом Держкомзему України від 04 травня 1999 року №43 (зареєстрованої в Мінюсті України 04 червня 1999 року №354/3647).

Таким чином, враховуючи, що в досудовому порядку неможливо виправити зазначену помилку в вищевказаному Державному акті на земельну ділянку, суд вважає, що встановлення факту належності вказаного документу, не суперечить п.6 ч.1 ст. 256 ЦПК України, а також п. 12 Постанови Пленуму Верховного суду України Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення від 31.03.1995 року.

Встановлення факту належності правовстановлюючого документа має для заявника юридичне значення, оскільки необхідно для реалізації його майнового права.

З врахуванням наведеного, суд приходить до висновку, що факт належності ОСОБА_4 правовстановлюючого документа - Державного акта на право приватної власності на земельну ділянку, виданого 11.04.2003 року Доманівською районною державною адміністрацією та зареєстрованого в Книзі записів реєстрації державних актів на право приватної власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за №46, знайшов своє підтвердження в судовому засіданні, а тому заява ОСОБА_1 є обґрунтованою та підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст.10,11, 209, 212-215,259 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Заяву ОСОБА_1, заінтересовані особи: ОСОБА_2, ОСОБА_3, про встановлення факту належності правовстановлюючого документа - задовольнити.

Встановити факт належності ОСОБА_4, яка померла 07.11.2008 року в с. Жовтневе Доманівського району Миколаївської області, правовстановлюючого документа Державного акту на право приватної власності на земельну ділянку, виданого 11.04.2003 року Доманівською районною державною адміністрацією та зареєстрованого в Книзі записів реєстрації державних актів на право приватної власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за №46.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Миколаївської області через Вознесенський міськрайонний суд Миколаївської області шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня проголошення рішення.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя Л.В. Лузан