АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Категорія - 34 (ІУ) ОСОБА_1
Доповідач Михайлів Л.В.
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

05 квітня 2011 року колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді: Михайлів Л.В.

суддів: Митрофанової Л.В., Соколан Н.О.

при секретарі: Бондаренко І.В.

за участю: представника позивача ОСОБА_2 ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кривому Розі цивільну справу за апеляційними скаргами ОСОБА_2, ОСОБА_4 на рішення Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу від 06 жовтня 2010 року у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_4, третя особа Комунальне житлове підприємство № 44 м. Кривого Рогу, про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, заподіяної залиттям квартири, -

В С Т А Н О В И Л А:

У серпні 2008 року ОСОБА_2 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_4, третя особа Комунальне житлове підприємство № 44 м. Кривого Рогу, про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, заподіяної залиттям квартири, посилаючись на те, що з вини відповідача 10.06.2008 року була затоплена її квартира АДРЕСА_1.

Уточнивши позовні вимоги, позивач просила суд стягнути з відповідача на її користь матеріальні збитки в сумі 7241 грн., 5000 грн. моральної шкоди, 1000 в рахунок відшкодування витрат на правову допомогу та 750 грн. витрат за проведення експертизи.

Рішенням Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу від 06 жовтня 2010 року позов ОСОБА_2 задоволено частково. Стягнуто з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_2 матеріальну шкоду в розмірі 6496 грн., 750 грн. витрат на проведення експертизи, 73 грн. судового збору. Стягнуто з ОСОБА_4 на користь держави 120 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи. В іншій частині позовних вимог відмовлено.

В апеляційній скарзі позивач ОСОБА_2 ставить питання про зміну рішення суду в частині стягнення матеріальної шкоди з 6496 грн. на 7241 грн., а також в частині відмови у стягненні моральної шкоди та витрат на правову допомогу, в іншій частині просить рішення суду залишити без змін, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права. Зокрема, судом при визначенні розміру матеріальної шкоди не взято до уваги загальну суму кошторису в розмірі 7241, який є складовою частиною висновку судово-будівельної експертизи, необґрунтовано відмовлено у стягненні витрат на правову допомогу в сумі 1000 грн., які надав позивачу ОСОБА_5, а також не враховано наявність підстав для відшкодування моральної шкоди на її користь.

В апеляційній скарзі відповідач ОСОБА_4 ставить питання про скасування рішення суду та направлення справи до суду першої інстанції для продовження розгляду, посилаючись на те, що про розгляд справ вона належним чином судом не повідомлялася й присутньою в судовому засіданні 06.10.2010 року не була, у звязку з чим була позбавлена можливості заперечувати проти вимог позивача й обґрунтувати свої доводи. Крім того, вона не погоджується й з висновком проведеної експертизи від 23.06.2009 року.

Представник позивача ОСОБА_2 - ОСОБА_3 заперечує проти доводів апеляційної карги відповідача ОСОБА_4 й просить відмовити в задоволенні поданої нею скарги.

Перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційних скарг і заявлених позовних вимог, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга ОСОБА_2 підлягає частковому задоволенню, а апеляційна скарга ОСОБА_4 відхиленню з наступних підстав.

Судом встановлено, що позивач ОСОБА_2 проживає в належній її на праві приватної власності квартирі АДРЕСА_1.

10 червня 2008 року з вини відповідача ОСОБА_4, яка є власником квартири АДРЕСА_2, затоплено квартиру позивача, чим завдано шкоди її майну.

Ухвалюючи рішення про часткове задоволення позовних вимог ОСОБА_2 та стягуючи на її користь з відповідача матеріальну шкоду, завдану затопленням квартири, суд першої інстанції виходив з вини відповідача в затопленні квартири позивача. Відмовляючи в задоволенні позовних вимог про стягнення моральної шкоди та витрат на правову допомогу, суд першої інстанції виходив з відсутності підстав для задоволення позову в цій частині.

Колегія суддів не може повністю погодитися з зазначеними висновками суду першої інстанції.

Як вбачається із матеріалів справи, повідомлення на імя відповідача та її адвоката своєчасно направлені відповідно до ст. 74 ЦПК України і ними отримані.

Відповідно до ст. 305 ЦПК України апеляційний суд відкладає розгляд справи в разі неявки у судове засідання особи, яка бере участь у справі, щодо якої немає відомостей про вручення їй судової повістки, або за її клопотанням, коли повідомлені нею причини неявки буде визнано судом поважними.

Неявка сторін або інших осіб, які беруть участь у справі, належним чином повідомлених про час і місце розгляду справи, не перешкоджає розглядові справи.

Отже, колегія суддів вважає за можливе розглянути справу у відсутності відповідача, яка повідомлена належним чином про час і місце розгляду справи.

Ухвалюючи рішення, суд першої інстанції обґрунтовано посилається на норми ст. 1166 ЦК України, відповідно до якої шкода, завдана майну фізичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Матеріалами справи встановлено факт заподіяння шкоди майну позивача, який відповідно до змісту апеляційної карги, відповідачем не оспорюється.

Доводи апеляційної скарги відповідача про завищення розміру заподіяної матеріальної шкоди жодним доказом не підтверджені і не спростовують висновків судової будівельно-технічної експертизи.

Позивач, оспорюючи розмір матеріальної шкоди, також не надала доказів на підтвердження своїх доводів.

Її посилання на те, що суд першої інстанції необґрунтовано зменшив суму завданої матеріальної шкоди, стягнувши 6496 грн., а не 7241 грн., колегія суддів не може взяти до уваги.

Як вбачається із висновку судової будівельно-технічної експертизи від 23.06.2009 року (а.с. 50-53), вартість матеріальних збитків, завданих внаслідок затоплення квартири АДРЕСА_3 складає 6496 грн., яка розрахована з урахуванням поправки на вартість фізичного зносу матеріалів, виробів та конструкції у сумі 745 грн. (7241 грн. 745 грн.), що не суперечить вимогам закону.

Таким чином, доводи апеляційної скарги як позивача, так і відповідача в цій частині є необґрунтованими.

Що стосується висновків суду першої інстанції про відсутність підстав для відшкодування моральної шкоди, колегія суддів не може з ними погодитися.

Правильно, посилаючись на норми цивільного законодавства, що регулюють відносини з відшкодування моральної шкоди, суд першої інстанції припустився помилки, не знайшовши підстав для відшкодування такої шкоди.

Статтею 23 ЦК України передбачено право особи на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав за рахунок особи, яка її завдала.

Посилання позивача про завдання їй моральної шкоди не спростовані в суді.

Встановлено, що внаслідок пошкодження квартири у звязку з затопленням з вини відповідача, ОСОБА_2, зазнала моральних страждань, а саме: вона нервувалася, вимушена проживати у пошкодженому приміщенні, відчувати дискомфорт, незручності.

Визначаючи розмір моральної шкоди, колегія судів враховує роз'яснення, викладені у п.9 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» № 4 від 31.03.1995р. з подальшими змінами, відповідно до яких, розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин.

При цьому суд має керуватися засадами розумності, виваженості та справедливості.

З урахуванням викладеного, суд вважає, що заявлений позивачем розмір моральної шкоди у сумі 5000 грн. є завищеним і визначає його в сумі 1500 грн.

Не можна погодитися з доводами апеляційної скарги ОСОБА_2 щодо необґрунтованої відмови у стягненні з відповідача витрат на правову допомогу з огляду на наступне.

Згідно журналу судового засідання, процесуальний статус ОСОБА_5 визначено як представника ОСОБА_2 Зазначена обставина не спростована. ОСОБА_2 не подавала зауважень на неправильність запису в журналі судового засідання, хоча вона мала таке право відповідно ст. 199 ЦПК України.

Враховуючи наведене, колегія суддів не знаходить підстав для скасування судового рішення в цій частині.

Перевіривши доводи, викладені в апеляційних скаргах, колегія суддів апеляційну скаргу ОСОБА_4 відхиляє, а апеляційну скаргу ОСОБА_2О задовольняє частково, скасовує рішення в частині відмови у задоволенні позову про відшкодування моральної шкоди і ухвалює в цій частині нове рішення про часткове задоволення позовних вимог про відшкодування моральної шкоди.

В іншій частині рішення суду ухвалено з додержанням норм матеріального процесуального права.

Керуючись ст.ст. 303, 307, п.3,4 ст. 309, 313, 314, 316 ЦПК України, колегія суддів, -

В И Р І Ш И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити частково.

Апеляційну скаргу ОСОБА_4 відхилити.

Рішення Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу від 06 жовтня 2010 року в частині відмови в задоволенні позовних вимог ОСОБА_2 до ОСОБА_4, третя особа Комунальне житлове підприємство № 44 м. Кривого Рогу, про відшкодування моральної шкоди скасувати і ухвалити в цій частині нове рішення.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_2 1500 грн. в рахунок відшкодування моральної шкоди.

В іншій частині рішення суду залишити без змін.

Рішення набирає законної сили з моменту його проголошення, але може бути оскаржено у касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання ним законної сили.

Головуючий:

Судді: