Справа № 2-п-25/11
У Х В А Л А

18 лютого 2011 року Жовтневий районний суд м. Маріуполя Донецької області у складі головуючого судді Шатілової Л.Г., при секретарі Гапон Л.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Маріуполя заяву ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення у цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про відшкодування матеріального збитку та моральної шкоди, заподіяної унаслідок дорожньо-транспортної події,-

В С Т А Н О В И В :

Рішенням Жовтневого районного суду м. Маріуполя від 21 грудня 2010 року по зазначеній справі ухвалено заочне рішення. На вказане рішення відповідачем ОСОБА_1 подано заяву про перегляд заочного рішення. В заяві вказав, що на судове засідання, яке було призначене на 23.11.2010рік не зміг прибути, тому що був у цей день невідомими особами тяжко побитий і тривалий час знаходився на лікуванні. У судове засідання призначене на 21.12.2010 рік не зявився, з тих же самих підстав. Крім того зазначив, що при розгляді справи судом прийнято рішення однобічно, не повністю зясовані обставини справи та не надано обєктивної оцінки доказам.

Сторони у судове засідання не зявилися, про день розгляду заяви були повідомлені у встановленому законом порядку. Причина неявки суду не відома.

Перевіривши заяву відповідача про перегляд заочного рішення, дані про повідомлення відповідача на дату розгляду справи і інші матеріали справи, суд вважає, що заява відповідача задоволенню не підлягає, з таких підстав.

Судом встановлено, що відповідач ОСОБА_1 про судові засідання призначені на 08.10.2010 рік, 23.11.2010 рік, 21.12.2010 рік був повідомлений у встановленому законом порядку, про що свідчать телеграми відповідача від 07.10.2010 року, 23.11.2010 року про неможливість явки у судове засідання, у звязку з хворобою повязаною із побиттям невідомими особами. Про судове засідання призначене на 21.12.2010 рік відповідач був повідомлений у встановленому законом порядку, про що свідчить копія листа у матеріалах справи, але будь-яких обґрунтованих пояснень або доказів про причини неявки в судові засідання, суду не надав, підтверджень знаходження на лікарняному суду не надав, про причину неявки у судове засідання призначене на 21.1.2010 рік суду не сповістив, заяву про розгляд справи у його відсутність не надавав.

Згідно з ч. 1 ст. 232 ЦПК України заочне рішення підлягає скасуванню, якщо судом буде встановлено, що відповідач не зявився в судове засідання та не повідомив про причини неявки з поважних причин і докази, на які він посилається, мають істотне значення для правильного вирішення справи.

Тобто заочне рішення підлягає скасуванню за наявності двох умов разом:

1) якщо судом буде встановлено, що відповідач, тобто заявник, не зявився у судове засідання та не повідомив про причини неявки з поважних причин;

2) докази, на які посилається відповідач (заявник у цьому провадженні) мають істотне значення для правильного вирішення справи.

Розглядаючи першу умову для скасування заочного рішення судом встановлено, що суд належним чином повідомляв відповідача про час та місце розгляду справи.

Відповідно до ч. 3 ст. 27 ЦПК України, сторони, які беруть участь у справі, зобовязані добросовісно здійснювати свої процесуальні права і виконувати процесуальні обовязки.

Згідно ч. 2 ст. 77 ЦПК України сторони та інші особи, які беруть участь у справі, зобовязані повідомляти суд про причини неявки у судове засідання. Уразі неповідомлення про причини неявки вважається, що сторони та інші особи, які беруть участь у справі, не зявилися в судове засідання без поважних причин.

Умови проведення заочного розгляду справи передбачено ст. 224 ЦПК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки або якщо зазначені ним причини визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи.

З матеріалів справи вбачається, що належним чином повідомлений відповідач не повідомив суд про причину неявки у судове засідання на 21.12.2010 рік.

Враховуючи, що відповідач не надав докази на підтвердження обставин, що свідчать про поважність не повідомлення суду причин неявки в судове засідання, що відповідно до п. 3 ч. 2 ст. 229 ЦПК України, є обовязковим для відповідача при зверненні до суду з заявою про перегляд заочного рішення, суд дійшов висновку, що відсутня одна з двох підстав для скасування заочного рішення.

Розглядаючи другу умову для скасування заочного рішення суд виходив з того, що відповідно до ст. 232 ЦПК України відповідач у своїй заяві про перегляд заочного судового рішення повинен зазначити такі обставини та такі докази на їх підтвердження, що якби вони були відомі суду при ухваленні заочного рішення, суд прийшов би до іншого висновку ухвалив би принципово інше рішення.

Дослідивши матеріали справи суд дійшов висновку, що обставини на які посилається відповідач, як на підставу скасування рішення були відомі суду на час розгляду справи.

На підставі викладеного, враховуючи, що відповідач не надав суду доказів поважності не повідомлення суду причини неявки в судове засідання, а докази на які він посилається не мають істотного значення для правильного вирішення справи, суд дійшов висновку, що заява про перегляд заочного рішення є не обґрунтованою, а тому відсутні підстави для її задоволення.

Керуючись ст. ст. 231, 232 ЦПК України,

У Х В А Л И В :

Заяву ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення у цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про відшкодування матеріального збитку та моральної шкоди, заподіяної унаслідок дорожньо-транспортної події залишити без задоволення.

Заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому Цивільно-процесуальним кодексом України. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починається відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Суддя