АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 січня 2011 року м. Дніпропетровськ

27 січня 2011 року колегія суддів Судової палати у цивільних справах апеляційного суду Дніпропетровської області у складі:

ОСОБА_2

Суддів: Черненкової Л.А., Красвітної Т.П.

при секретарі Качур Л.В.,

розглянувши в судовому засіданні у місті Дніпропетровськ цивільну справу за апеляційною скаргою Публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» на рішення Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 15 жовтня 2010 року у цивільній справі за позовом ОСОБА_3 до Публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» (далі ПАТ КБ «ПриватБанк») про захист прав споживача,

ВСТАНОВИЛА:

У липні 2010 року ОСОБА_3 звернулась до суду з зазначеним позовом, посилаючись на те, що 04 травня 2007 року між нею та банком був укладений кредитний договір № PVH0GR00000094 відповідно до якого відповідач зобовязався надати їй кредитні кошти сумі.75000,00 грн. на придбання квартири та 6750,00 грн. на сплату страхових платежів, з виплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 1,34% на місяць строком до 04.05.2017 року. В травні 2009 року їй стало відомо, що банк в односторонньому порядку змінює умови кредитного договору та підвищує відсоткову ставку до 26,88% на рік. Оскільки дії відповідача є незаконними, позивачка просила суд визнати дії відповідача відносно зміни в одноособовому порядку умов кредитного договору, відносно збільшення відсоткової ставки незаконними, зобовязати відповідача зробити перерахунок за кредитним договором, зарахувати отриману Банком з 01.02.2009 року суму по відсоткам від одностороннього збільшення відсоткової ставки за кредитним договором в рахунок сплати заборгованості за основною сумою кредиту, визнати недійсним з 01.02.2009 року умови пункту кредитного договору від 04.05.2007 року в частині права банка здійснити одностороннє розірвання договору з надсиланням позичальникові відповідного повідомлення, стягнути судові витрати.

Рішенням Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 15 жовтня 2010 року позов ОСОБА_3 задоволено частково,- визнано дії ПАТ КБ «ПриватБанк». відносно зміни з 01.02.2009 року в односторонньому порядку відсоткової ставки незаконними, зобовязано ПАТ КБ «ПриватБанк» зробити перерахунок за кредитним договором укладеним між сторонами, зарахувавши отриману Банком з 01.02.2009 року по відсоткам в рахунок сплати заборгованості позивача за основною сумою кредиту. Стягнуто з ПАТ КБ «ПриватБанк» на користь позивачки витрати на інформаційно-технічне забезпечення справи 120 грн., на користь держави судовий збір 51 грн.

В апеляційній скарзі ПАТ КБ «ПриватБанк» посилається на неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального права, невідповідність висновків обставинам справи, в звязку з чим ставить питання про скасування рішення місцевого суду та ухвалення рішення про відмову в задоволенні позову.

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги і заявлених позовних вимог, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

Встановлено судом і підтверджується матеріалами справи, що 04 травня 2007 року між ОСОБА_3 та ЗАТ КБ «ПриватБанк» (далі Банк) був укладений Кредитний Договір № № PVH0GR00000094 відповідно до якого позивачка отримала кредит в сумі 75000,00 грн. на придбання квартири та 6750,00 грн. на сплату страхових платежів, з виплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 1,34 % на місяць на суму залишку заборгованості за кредитом, (а.с.6-8)

Відповідно п.п. 2.3.1 Кредитного Договору - Банк має право в односторонньому порядку

збільшувати розмір процентної ставки за користування Кредитом, при зміні конюнктури ринку грошових ресурсів в Україні, а саме зміні курсу долара США до гривні більше ніж на 10% у порівнянні з курсом долара США до гривні, встановленого НБУ на момент укладання даного Договору; зміні облікової ставки НБУ; зміні розміру відрахувань у страховий (резервний) фонд або зміні середньозваженої ставки по кредитах банків України у відповідній валюті (по статистиці НБУ).

Відповідно до змісту ст.. 55 Закону України «Про банки та банківську діяльність», ст. 1056-1 ЦК України встановлений договором розмір процентів не може бути збільшений банком в односторонньому порядку.

Відповідно до ч. 3 ст. 1056-1 ЦК України умова договору щодо права банку змінювати розмір процентів в односторонньому порядку є нікчемною.

Відповідно до ч. 2 ст. 215 ЦК України недійсним є правочин, якщо його недійсність встановлена законом (нікчемний правочин). У цьому разі визнання такого правочину недійсним судом не вимагається.

Відповідно до ч. 1 ст. 216 ЦК України недійсний правочин не створює юридичних наслідків, крім тих, що пов'язані з його недійсністю.

Відповідно до ч. 4 ст. 216 ЦК України правові наслідки недійсності нікчемного правочину, які встановлені законом, не можуть змінюватися за домовленістю сторін.

Таким чином, умова Договору, передбачена пп. 2.3.1 п. 2.3 Кредитного Договору про право відповідача збільшувати розмір відсоткової ставки в односторонньому порядку є нікчемною з 09.01.2009 р. і не створює для сторін цієї угоди ніяких юридичних наслідків, а тому процентна ставка за Кредитним Договором повинна залишатися без зміни до повного виконання всіх умов обома сторонами Договору.

Відповідачем не надано а ні суду першої інстанції, а ні апеляційному суду укладену між сторонами погоджену угоду щодо підвищення процентів за користування кредитом.

Відповідно до пп. 2.3.3 п. 2.3 Кредитного Договору при виникненні кожної з наступних подій зокрема, відмови Позичальника в оформленні (переоформленні) якого-небудь із договорів, договорів іпотеки, поруки, договорів страхування, згідно п. 2.2.7 даного Договору згідно статті 651 Цивільного кодексу України здійснити одностороннє розірвання договору з надсиланням Позичальникові відповідного повідомлення. У зазначену в повідомленні дату договір вважається розірваним. При цьому, в останній день дії Договору Позичальник зобов'язується повернути Банку суму кредиту в повному обсязі, винагороду й відсотки за фактичний строк його користування, повністю виконати інші зобов'язання за договором. Одностороння відмова від договору не звільняє Позичальника від відповідальності за порушення зобовязань.

Враховуючи викладене колегія суддів вважає, що суд першої інстанції правильно частково задовольнив позов ОСОБА_4, визнав незаконним з 01.02.2009 року збільшення процентів в односторонньому порядку, зобовязав відповідача зробити перерахунок за Кредитним Договором, зарахувати отримані відповідачем з 01.02.2009 року суму по відсоткам від одностороннього збільшення відсоткової ставки за кредитом в рахунок сплати заборгованості позивачки за основною сумою кредиту. Стягнув на користь позивачки 120 грн. судові витрати, та на користь держави 51 грн. судового збору.

Відповідно до ст. 212 ЦПК України, виключне право оцінки доказів належить суду, який має оцінювати докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і обєктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Перевіривши справу, судова колегія приходить до висновку про обґрунтованість висновків суду та безпідставність приведених в апеляційній скарзі доводів.

Приведенні в апеляційній скарзі доводи зводяться до переоцінки доказів і незгоди з висновком суду по їх оцінці.

Керуючись ст.ст.209, 218, 303, 307, 313-315 ЦПК України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» відхилити.

Рішення Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 15 жовтня 2010 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення, і протягом двадцяти днів може бути оскаржена в касаційному порядку.

Судді: