Справа № 2-1464/11
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"15" вересня 2011 р.

Дзержинський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області

в складі:

головуючого Грищенко Н. М.

при секретарі Столбова М. В., за участі позивача ОСОБА_1

представника позивача ОСОБА_2

представника відповідача ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Кривому Розі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «Криворіжгаз» про поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу та стягнення моральної шкоди , суд

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся 01.06.2011 р. до суду із позовом до Публічного акціонерного товариства «Криворіжгаз» про поновлення його на роботі на посаді директора з безпеки Публічного акціонерного товариства «Криворіжгаз», стягнення з відповідача на його користь середнього заробітку за час вимушеного прогулу та стягнення моральної шкоди в розмірі 200000,00 грн.

В подальшому ОСОБА_1 було подано уточнення до позовної заяви.

В обґрунтування своїх позовних вимог позивач зазначає, що наказом № 82-к від 13.05.2010 р. він був призначений на посаду директора з економічної безпеки та режиму Відкритого акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації «Криворіжгаз» безстроково з 13.05.2010 р.

Він вважає, що його звільнення з посади директора з економічної безпеки та режиму є незаконним тому, що по-перше: відповідач знехтував законним його правом отримати роботу на тому ж підприємстві, передбачене ст.ст. 40, 49-2 КЗпП України, оскільки мав запропонувати йому роботу на вакантній посаді директора з безпеки; по-друге: наказ № 97 від 22.02.2011 р. «Про внесення змін в штатний розклад ВАТ «Криворіжгаз» має дві різні редакції.

Він просить суд поновити його на роботі на посаді директора з безпеки ПАТ «Криворіжгаз», стягнути з відповідача на його користь за період з 24 травня 2011 р. по день поновлення на роботі з розрахунку середньомісячної заробітної плати 17876 грн. 33 коп.

Він також вважає, що незаконні дії відповідача призвели до моральних страждань, тому що він пережив сильний нервовий стрес та постраждав його авторитет, який він заробляв протягом усього життя, тому відповідач повинен відшкодувати на його користь моральну шкоду у розмірі 200000,00 грн.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_1 на своїх позовних вимогах наполягає в повному обсязі та пояснив, що він працював на ПАТ «Криворіжгаз» директором з економічної безпеки та режиму з 13.05.2010 р. Свої службові обов,язки він виконував сумлінно, дисциплінарних стягнень не було. Він вважає, що в зв, язку з тим, що його правомірні дії не сподобались генеральному директору підприємства, було організовано компанію по усуненню його з посади в незаконний спосіб.

Так, згідно з наказом в.о. генерального директора ВАТ «Криворіжгаз» від 22.02.2011 р. № 97 були внесені зміни в штатний розпис ВАТ «Криворіжгаз», відповідно до яких з 23.02.2011 р. в штатний розпис служби безпеки вводиться посада директора з безпеки, а посада директора з економічної безпеки та режиму, яку він займав, скорочується 23.05.2011 р. шляхом виключення з штатного розписі ВАТ «Криворіжгаз».

Рішенням загальних зборів акціонерів ВАТ «Криворіжгаз» від 22.03.2011 р. установчі документи приведені у відповідність чинного законодавства і товариство викладено в новій редакції: Публічне акціонерне товариство «Криворіжгаз».

Наказом генерального директора ПАТ «Криворіжгаз» від 23.05.2011 р. № 112-к він звільнений з роботи з посади директора з економічної безпеки та режиму з 23.05.2011 р. у зв,язку із скороченням штату працівників на підставі п. 1 ст. 40 КЗпП України. Це він вважає незаконним тому, що відповідно вказаній статті трудовій договір може бути розірвано власником або уповноваженим ним органом лише у випадках: змін в організації виробництва і праці, в тому числі ліквідації, реорганізації, банкрутства або перепрофілювання підприємства, установи, організації, скорочення численності або штату працівників. Згідно ч.2 цієї ж статті «звільнення з підстав, зазначених у пунктах 1,2 і 6 цієї статті, допускається, якщо неможливо перевести працівника за його згодою на іншу роботу. Про наступне звільнення працівників персонально попереджають не пізніше ніж за два місяця. Одночасно з цим, власник або уповноважений ним орган повинен пропонувати працівнику іншу роботу на тому ж підприємстві, в установі, організації. При відсутності роботи за відповідною професією , а також у разі відмови працівника від переведення на іншу роботу на тому ж підприємстві, працівник, за своїм розсудом звертається за допомогою до державної служби зайнятості.

Наказом відповідача № 109 від 24.02.2011 р. було введено в дію Положення «Про службу безпеки ВАТ «Криворіжгаз» та Посадову інструкцію Директора з безпеки, затверджені протоколом Наглядової ради Товариства № 50 від 31.01.2011 р. За обсягом повноважень, прав, обов,язків та кваліфікаційних вимог посадова інструкція Директора з безпеки ПАТ «Криворіжгаз» повністю ідентична посадовій інструкції Директора з економічної безпеки та режиму ВАТ «Криворіжгаз».

Ознайомивши його 23.02.2011 р. з попередженням про наступне вивільнення, відповідач одночасно надав йому перелік вакантних посад у ВАТ «Криворіжгаз» станом на 23.02.2011 р., серед яких була вакантна посада директора з безпеки. Погодившись на пропозицію відповідача, 24.3.2011 р. він подав заяву про переведення його на вакантну посаду директора з безпеки ПАТ «Криворіжгаз» з 01.04.2011 р., яку зареєстрував у канцелярії за № 4357 від 24.03.2011 р. Відповіді на його заяву він не отримав. Крім того, у день звільнення його з посади, 23.05.2011 р. він подав відповідачу заяву про прийом його на посаду директора з безпеки ПАТ «Криворіжгаз» з 24.05.2011 р., яку також зареєстрував у канцелярії за № 7380 від 23.05.2011 р., і яка теж залишилась без відповіді і без задоволення.

Також , він зазначає, що Наказ в.о. генерального директора ВАТ «Криворіжгаз» від 22.02.2011 р. № 97, яким внесені зміни в штатний розпис ВАТ «Криворіжгаз», та згідно з яким у штатний розпис служби безпеки вводиться посада директора з безпеки, а посада директора з економічної безпеки, яку він займав, скорочується 23.05.2011 р. шляхом виключення з штатного розпису ВАТ «Криворіжгаз», має 2 різні редакції, хоча вони датовані одним днем і мають однаковий реєстраційний номер.

В звязку зі звільненням його з роботи йому заподіяна моральна шкода: він пережив сильний нервовий стрес, через що був госпіталізований, і з 01.03.2011 р. по 25.03.2011 р. перебував на стаціонарному лікуванні в кадіологічному відділенні КЗ «Міська клінічна лікарня № 2». На тривалий час був порушен його сон, він втратив нормальні життєві звязки і це вимагає від нього додаткових зусиль для організації його життя. Крім того, незаконне звільнення призвело до погіршення матеріального стану його сімї.

Своє звільнення він вважає незаконним та необґрунтованим. Просить суд задовольнити його позовні вимоги в повному обсязі.

В судовому засіданні представник позивача ОСОБА_2 в повному обсязі підтримує позовні вимоги ОСОБА_1, та підтвердив обставини вказані в позовній заяві. Він вважає, що звільнення позивача з посади директора з економічної безпеки та режиму відповідачем е незаконним, а тому ОСОБА_1 має бути поновлений на займаній посаді. Оскільки посада Директора з безпеки та режиму ПАТ «Криворіжкаг», яку ОСОБА_1 займав до звільнення, виключена 23.05.2011 р. з штатного розпису відповідача, то поновити позивача на роботі можливо на введеній 24.05.2011 р. замість неї посаді Директора з безпеки ПАТ «Уриворіжгаз».

Він просить суд поновити позивача ОСОБА_1 на роботі на посаді директора з безпеки ПАТ «Криворіжгаз», стягнути з відповідача на його користь за період з 24 травня 2011 р. по день поновлення на роботі з розрахунку середньомісячної заробітної плати 17876 грн. 33 коп. та завдану позивачу моральну шкоду в сумі 200000 грн.

Представник відповідача ОСОБА_4 в судовому засіданні позов не визнала, надала заперечення на позов, в яких зазначила, що позовні вимоги ОСОБА_1 є не обгрунтованними, а доводи, викладені в позовній заяві надуманими. Звільнення ОСОБА_1 було проведено відповідачем з суворим дотриманням норм трудового законодавства.

Відповідачем не було порушено порядок звільнення за п. 1 ст. 40 КЗпП України позивачу до моменту звільнення за п. 1 ст. 40 КЗпП України двічі (23.02.2011 року та 10.05.2011 року) пропонувались відповідачем наявні на підприємстві вакантні посади і двічі позивач відмовлявся поставити свій підпис про те, що він ознайомлений з переліком наявних на підприємстві вакантних посад та про згоду або відмову від запропонованих посад, про що складено працівниками відповідача відповідні акти. Позивач повідомив у встановленні законом строки Центрально-Міський районний центр зайнятості про заплановане вивільнення працівників служби безпеки Товариства, в якому під номером один значився позивач ОСОБА_1 Профспілковий комітет Товариства 17.05.2011 року надав згоду керівництву Товариства на звільнення ОСОБА_1 з посади директора з економічної безпеки та режиму за скороченням штату відповідно до п. 1 ст. 40 КЗпП України. Тобто відповідачем, при звільненні позивача за п. 1 ст. 40 КЗпП України дотриманні всі приписи ст. 49-1 КЗпП України.

Крім того, представник відповідача зазначила, що позивач вимагає поновити його на роботі на посаді директора з безпеки Публічного акціонерного товариства «Криворіжгаз», у той час коли позивача було звільнено зовсім з іншої посади директора з економічної безпеки та режиму, а посаду директора з безпеки позивач в Товаристві ніколи не обіймав. Поновлення працівника можливе лише на ту посаду, з якої його було звільнено, а в даному випадку позивача ніколи ніхто не звільняв з посади директора з безпеки, отже його не можна і поновити на цій посаді.

Заслухавши сторони, дослідивши письмові матеріали справи, допитавши свідків, суд доходить висновку про те, що позовні вимоги ОСОБА_1 необґрунтовані та не підлягають задоволенню з наступних підстав.

В судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_1 знаходився в трудових відносинах з ПАТ „Криворіжгаз працюючі з 13.05.2010 року на посаді директора з економічної безпеки та режиму, про що свідчить наказ № 82-к від 13.05.2010 р. ( а.с. 4).

31.01.2011 року Наглядовою радою ВАТ «Криворіжгаз» було прийнято рішення про затвердження положення «Про службу безпеки ВАТ «Криворіжгаз», в якому була затверджена зовсім інша структура служби безпеки ніж та, що існувала в Товаристві. Так, в Товаристві існувала служба безпеки, яка складалась із 11 чоловік і очолював її директор з економічної безпеки та режиму. Затверджена наглядовою радою 31.01.2011 року служба безпеки складалась із трьох осіб, очолювати службу безпеки повинен був директор з безпеки. Статутом ВАТ «Криворіжгаз» (п. 8.4.6.2.) визначено, що генеральний директор Товариства, як одноособовий виконавчий орган організовує та забезпечує виконання рішень Загальних зборів акціонерів та Наглядової ради Товариства. На виконання зазначеного рішення Наглядової ради виконуючим обовязки генерального директора Товариства було видано наказ № 97 від 22.02.2011 року «Про внесення змін в штатний розпис ВАТ «Криворіжгаз» ( а.с. 7). Згідно вказаного наказу з 24.05.2011 року в штатний розпис ВАТ «Криворіжгаз» вносились зміни, а саме вводились посади директора з безпеки, заступника директора з безпеки, головного фахівця служби безпеки та скорочувались з 23.05.2011 року, шляхом виключення з штатного розпису ВАТ «Криворіжгаз», посада директора з економічної безпеки та режиму та посади служби безпеки.

З актів від 23.02.2011 р. «Про відмову поставити підпис про ознайомлення з наказом про скорочення штату та переліком наявних на підприємстві вакансій» та «Про вручення попередження про наступне вивільнення» (а.с. 61,62), складених працівниками відповідача, вбачається, що позивач 23.02.2011 р., як директор з економічної безпеки та режиму, разом з іншими працівниками служби безпеки Товариства був ознайомлений працівниками відповідача з наказом № 97 від 22.02.2011 р. про майбутнє (з 23.05.2011 р.) скорочення посади, яку він обіймав. Цього ж дня позивачу було вручено відповідачем попередження про звільнення у звязку із змінами в організації виробництва і праці та перелік всіх наявних в Товаристві посад з пропозицією обійняти одну з них, в тому числі позивачу також було запропоновано обійняти і посаду директора з безпеки, яка вводилась до штатного розкладу Товариства з 24.05.2011 р.

В судовому засіданні, під час допиту, позивач підтвердив факт ознайомлення його відповідачем з наказом № 97 від 22.02.2011 р. та переліком всіх наявних в Товаристві посад з пропозицією обійняти одну з них, в також факт отримання ним 23.02.2011 р. від відповідача попередження про наступне вивільнення. Дані факти свідчать про дотримання відповідачем приписів ст. 49-1 КЗпП України при здійсненні процедури вивільнення позивача з посади за п.1 ст. 40 КЗпП України приписів.

22.03.2011 р. відповідачем надано до Центрально-Міського районного центру зайнятості Звіт про заплановане вивільнення працівників ВАТ «Криворіжгаз», в якому під номером один значився позивач ОСОБА_1 ( а.с. 96). Даний факт також свідчить про дотримання відповідачем приписів ст. 49-1 КЗпП України при здійсненні процедури вивільнення позивача з посади за п.1 ст. 40 КЗпП України.

17.05.2011 р. профспілковий комітет надав згоду керівництву Товариства на звільнення ОСОБА_1 з посади директора з економічної безпеки та режиму за скороченням штату відповідно до п. 1 ст. 40 КЗпП України (а.с. 73). Даний факт свідчить про дотримання відповідачем приписів ст. 43 КЗпП України при здійсненні процедури вивільнення позивача з посади за п.1 ст. 40 КЗпП України.

Більш того, з акту від 10.05.2011 року «Про відмову поставити підпис про ознайомлення з переліком наявних на підприємстві вакансій і про згоду або відмову від запропонованих вакансій» (а.с. 61,62) вбачається, що ОСОБА_1 10.05.2011 року працівниками відповідача вдруге був ознайомлений з переліком наявних на підприємстві вакантних посад станом на 10.05.2011 року, копію переліку отримав, але поставити свій підпис про ознайомлення з переліком та про згоду або відмову від запропонованих посад відмовився. Даний факт свідчить про те, що відповідачем було вжито всіх залежних від нього заходів направлених на реалізацію законного права позивача отримати роботу на тому ж підприємстві.

Так, з довідки відділу кадрів ПАТ «Криворіжгаз» від 02.09.2011 року вбачається, що в період з 23.02.2011 року по даний час ОСОБА_1 з питань переведення на іншу посаду та працевлаштування на роботу після звільнення у звязку із скороченням штату до відділу кадрів не звертався . Даний факт підтвердив сам позивач під час його допиту 05.08.2011 року в судовому засіданні.

Суд критично оцінює твердження позивача щодо того, начебто подавши відповідачу 24.03.2011 р. заяву про переведення його з 01.04.2011 року з посади директора з економічної безпеки та режиму на вакантну посаду директора з безпеки, він погодився на пропозицію відповідача обійняти посаду директора з безпеки. Так він дійсно погодився обійняти посаду директора з безпеки, але у той момент (01.04.2011 р.), коли такої посади в штатному розкладі Товариства ще не було. Так, як вбачається з п.1 наказу № 97 від 22.02.2011 р. та довідки планово-економічного відділу товариства від 05.09.2011 року № 08/5631 посада директора з безпеки ВАТ «Криворіжгаз» була введена до штатного розкладу Товариства з 24 травня 2011 року. Отже дану заяву суд розцінює, як фіктивну, тобто таку, яку вчинено без наміру створення правових наслідків, які обумовлювалися в цій заяві.

Суд критично оцінює твердження позивача щодо того, начебто позивач подавши відповідачу 23.05.2011 р. (день звільнення позивача з посади) заяву про прийом його з 24.05.2011 р. на посаду директора з безпеки ПАТ «Криворіжгаз» погодився на пропозицію відповідача обійняти посаду директора з безпеки.

Як пояснив в судовому засіданні свідок ОСОБА_5, за своїм правовим змістом заява про прийом на роботу це пропозиція укласти трудовий договір. Статтею 24 КЗпП України визначено, що при укладені трудового договору громадянин зобовязаний подати паспорт або інший документ, що посвідчує особу, трудову книжку, а у випадках передбачених законодавством, - також документ про освіту (спеціальність, кваліфікацію), про стан здоровя. Позивач 23.05.2011 р. під свій особистий підпис отримав в відділі кадрів Товариства свою трудову книжку та копію наказу про звільнення. Свідок в суді також пояснив, що для того, щоб Товариство мало змогу розглянути питання працевлаштування позивача, крім поданної заяви, позивач мав додати до неї ще свій паспорт та трудову книжку, чого ним зроблено не було. Зазначені документи знаходились на руках у позивача, що в свою чергу обумовило неможливість розглянути заяву позивача по суті звернення. Тому дану заяву суд також розцінює, як фіктивну, тобто таку, яку вчинено без наміру створення правових наслідків, які обумовлювалися в цій заяві.

Суд не може погодитись з тим, що начебто наказ № 97 від 22.02.2011 р. має дві різні редакції. Так, в судовому засіданні 22.08.2011 р. під час допиту свідків ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8 встановлено, що даний наказ створювався лише один раз, зберігався в канцелярії Товариства і за весь час з моменту його створення по момент розгляду справи в суді не змінювався і корективи до нього не вносились. Судом також оглянуто оригінал наказу. Позивач суду будь-які оригінали чи належним чином завірені копії двох різних за своїм змістом примірників наказу № 97 від 22.08.2011 р. не надав. Тому суд доходить до висновку, що його твердження стосовно існування двох різних за своїм змістом редакцій наказу № 97 від 22.02.2011 р. не відповідає дійсним обставинам справи, а тому є нікчемним.

Суд вважає, що з вищенаведених фактів вбачається, що відповідачем було повністю дотримано процедуру вивільнення позивача за п. 1. ст. 40 КЗпП України, встановлену ст.ст. 49-1, 43, ч.2 ст.40. Жодних законних прав та інтересів позивача відповідач під час його вивільнення не порушив.

Крім того, з протоколу Наглядової ради ПАТ «Криворіжгаз» № 11 від 10.06.2011 року (а.с. 79) вбачається, що Наглядовою радою Товарситва було прийняте рішення про звільнення ОСОБА_1 з посади Директора з економічної безпеки та режиму ВАТ «Криворіжгаз» (третє питання протоколу). Даний факт свідчить про те, що відповідачем при звільненні ОСОБА_1 крім норм трудового законодавства також було дотримано норми корпоративних нормативно-правових актів, а саме п. 8.3.14.24. Статуту ПАТ «Криворіжгаз».

Статтею 11 ЦПК України встановлено, що Суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. В своїх позовних вимогах позивач просить суд поновити його на роботі на посаді директора з безпеки Публічного акціонерного товариства «Криворіжгаз». Однак, як встановлено судом під час розгляду справи позивач ніколи не обіймав посади директора з безпеки ПАТ «Криворіжгаз». Посади директора з економічної безпеки та режиму і директора з безпеки це зовсім різні посади за обсягом повноважень, прав, обовязків та кваліфікаційних вимог. Твердження позивача начебто за обсягом повноважень, прав, обовязків та кваліфікаційних вимог посадова інструкція директора з безпеки ВАТ «Кривоіржгаз» повністю ідентична посадовій інструкції Директора з економічної безпеки та режиму ВАТ «Криворіжгаз» суд оцінює критично. Так, при дослідженні матеріалів справи судом встановлено, що посадова інструкція директора з економічної безпки та режиму у ВАТ «Кривоіржгаз» ніколи не створювалась (довідка відділу кадрів Товариства).(а.с. 103).

У той же час представником позивача надано суду копію наказу № 782 від 30.12.2010 року «Про розподіл обовязків між генеральним директором, його заступниками та директором з економічної безпеки та режиму» ( а.с. 82), з якого вбачається, що обсяг повноважень директора з економічної безпеки та режиму дуже сильно відрізняється від обсягу повноважень директора з безпеки, визначеного посадовою інструкцією, що затверджена рішенням Наглядової ради № 50 від 31.01.2011 р.

Надана ж позивачем суду копія посадової інструкції заступника генерального директора з питань економічної безпеки ВАТ «Криворіжгаз» судом до уваги при розгляді даної справи братись не може, тому що це посадова інструкція, яка регламентує права та обовязки по зовсім іншій посаді, яка не є предметом розгляду даної справи.

В розумінні приписів трудового законодавства поновлення будь-якого працівника на роботі можливе виключно на тій посаді, з якої його було звільнено. Поновлення працівника на посаді, яку він ніколи не обіймав не можливе, тому такі вимоги не підлягають задоволенню.

Позовні вимоги ОСОБА_1 щодо стягнення на його користь з відповідача в рахунок відшкодування моральної шкоди 200000,00 грн. не підлягають задоволенню з огляду на приписи ст. 237-1 КЗпП України. Так, відшкодування моральної шкоди можливе виключно за умови порушення законних прав працівника. При розгляді даної цивільної справи твердження позивача щодо порушення його законних прав та інтересів не знайшли свого підтвердження.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.41,139,140, 147-1,148,149,237-1 КЗпП України , Постановою Пленуму Верховного суду України від 06.11.1992 р. № 9 „Про практику розгляду судами трудових спорів, ст.ст. 10, 11, 27,60, 213-215 ЦПК України суд

В И Р І Ш И В:

В задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «Криворіжгаз» про поновлення його на роботі на посаді директора з безпеки Публічного акціонерного товариства «Криворіжгаз», стягнення з відповідача на його користь моральної шкоди в розмірі 200000,00 гривень відмовити.

Рішення може бути оскаржено до апеляційного суду Дніпропетровської області на протязі 10 днів після оголошення рішення.

Суддя: ОСОБА_9