Справа № 2-1087/11
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 лютого 2011 року Рівненський міський суд

під головуванням судді - Ковальова І.М.

при секретарі - Гоменюк О.А.

з участю адвокатів - ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судимому засіданні в м.Рівне цивільну справу за позовом ОСОБА_4, яка діє в своїх інтересах та інтересах неповнолітнього ОСОБА_5, ОСОБА_6 до ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10, Житлово-комунального підприємства «Покровське» про відшкодування матеріальної та моральної шкоди,-

встановив:

В судовому засіданні позивачі та представник позивачів заявлені позовні вимоги уточнили. Остаточно просять суд стягнути солідарно з ОСОБА_11, ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10 на користь ОСОБА_4, яка діє в своїх інтересах та інтересах неповнолітнього ОСОБА_5, ОСОБА_12 6052,00 грн. (шість тисяч пятдесят дві гривні нуль копійок) в рахунок відшкодування заподіяної матеріальної шкоди; 800,00 грн. (вісімсот гривень нуль копійок) витрат за проведення оцінки завданих матеріальних збитків; 5000,00 грн. (пять тисячі гривень нуль копійок) в рахунок відшкодування заподіяної моральної шкоди; 51,00 грн. (пятдесят одну гривню нуль копійок) сплаченого державного мита; 120,00 грн. (сто двадцять гривень нуль копійок) сплачених витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи в суді; 2500,00 грн. (дві тисячі пятсот гривень нуль копійок) витрат повязаних з наданням юридичної допомоги.

Свої позовні вимоги аргументують тим, що позивачам по справі на праві власності належить квартира АДРЕСА_1. 12 серпня 2009 року їх квартира була затоплена відпричин затоплення було встановлено, що внаслідок самовільного зняття мешканцем квартири №5 - ОСОБА_11, яка знаходиться над квартирою позивачів, лічильника гарячої води, лопнув вентиль ф-15 , в результаті чого відбулось затоплення квартири позивачів. На день обстеження квартири позивачів, комісією ЖКП також було встановлено, що стеля та стіни в туалеті, ванній кімнаті, коридорі, кімнатах були мокрі. В кімнаті намокла паркетна підлога і покоробилася. В результаті затоплення намокла розподільна коробка, внаслідок чого вийшли з ладу дві розетки.

Позивачі та представник позивача в судовому засіданні вважають, що винними в затопленні їх квартири та спричиненні в звязку з цим збитків, є відповідачі - мешканці квартири АДРЕСА_2, оскілки вони мали спільний (єдиний) намір на зняття вказаного лічильника, про що говорили неодноразово, що і стало причиною затоплення квартири позивачів.

Розмір завданих відповідачами в результаті затоплення квартири позивачів згідно висновку експерта становить 6052,00 грн., які підлягають стягненню з відповідачів на користь позивачів.

Крім того, внаслідок матеріальної шкоди, позивачам було заподіяно і моральну шкоду, яка виразилась в душевних стражданнях, які позивачі зазнали у звязку із знищенням та пошкодженням їх майна, постійним дискомфортом спричиненого сирістю в помешканні, необхідно багато часу витрачати на ремонтні роботи. У звязку з вологістю та сирістю приміщень погіршилося самопочуття та сон, тому позивачі просять суд стягнути на їх користь з відповідачів моральну шкоду в розмірі 5000,00 грн.

Також, просять суд стягнути з відповідачів на користь позивачів понесені витрати за проведення оцінки завданих матеріальних збитків в сумі 800,00 грн.; сплачені судові витрати по справі в розмірі 171,00 грн. та витрати повязані з наданням юридичної допомоги в розмірі 2500,00 грн.

В судовому засіданні відповідачі ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_10 та представник відповідачів заявлені позовні вимоги не визнали, просять суд відмовити у їх задоволенні посилаючись на ті обставини, що у квартирі АДРЕСА_2 проживає лише відповідач ОСОБА_9, відповідач ОСОБА_10 хоч і має 1/4 частку у спільній сумісній власності у даному житлі, однак проживає разом зі своєю сімєю за адресою АДРЕСА_3, а відповідачі ОСОБА_7 та ОСОБА_8 з 2006 року проживають у ІНФОРМАЦІЯ_1, тому вони не мали спільного (єдиного) наміру вчинити дії направлені на завдання матеріальної та моральної шкоди позивачу.

Відповідач ОСОБА_9 в судовому засіданні пояснив, що заявлені позовні вимоги позивачі обгрунтовують наявністю акту від 14 серпня 2009 року обстеження технічного станку квартири АДРЕСА_4, складеного комісією ЖКП «Покровське» та затвердженого начальником цього підприємства. Однак, вивченням даного акту встановлено, що він не відповідає передбаченій додатком 4 до Правил форм. Крім того, комісією не складено акт обстеження його квартири, що унеможливило встановлення точної причини аварії та залиття квартири позивачів. Як наслідок, у акті від 14 серпня 2009 року. Причина аварії у його квартирі самовільне зняття лічильника гарячої води з подальшим пошкодженням (лопнув) вентиля діаметром 15 мм, наведене зі слів мешканців квартири №5 при цьому, яких саме мешканців не вказується. Крім того пояснив, що ні він особисто, ні інші особи за його дорученням чи з його відома, лічильник гарячої води 12 серпня 2009 року у його квартирі не знімали і спроб його зняття не робили, що стверджується наявністю та цілісністю пломб на цьому лічильнику, встановлених після його останньої повірки, проведеної 17 липня 2009 року спеціалістом КП «Теплотранссервіс».

З врахуванням викладеного, вважає акт від 14 серпня 2009 року недопустимим доказом, який суд не може брати до уваги, а представники ЖКП «Покровське», з метою уникнення матеріальної та інших видів відповідальності за залиття водою квартири позивачів, навмисно склали даний акт і вказали у ньому неправдиву причину аварії.

Що стосується висновку експерта, вважає, що даний висновок не відповідає вимогам законодавства.

Тому з цих підстав, відповідачі та представник відповідача просять суд у задоволенні заявлених позовних вимог позивачів відмовити.

В судовому засіданні представники відповідача ЖКП «Покровське» вважають заявлені позовні вимоги позивачів до відповідачів ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди обґрунтованими та такими, що підлягають до задоволення посилаючись на ті обставини, що в судовому засіданні достовірно встановлено, що факт затоплення квартири позивачів 12 серпня 2009 року дійсно мав місце. Встановлено також, що внаслідок затоплення квартири позивачам було заподіяно матеріальну і моральну шкоду. Самі позивачі як у своїй позовній заяві так і в своїх поясненнях в ході розгляду справи пояснили, що їхню квартиру було затоплено з вини відповідачів ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9 і ОСОБА_10, тому представники відповідача ЖКП «Покровське» вважають, що доводи позивачів відповідають фактичним обставинам справи, тому, що їхні доводи ґрунтуються на досліджених в судовому засіданні достовірних доказах, зокрема: актом комісії ЖКП «Покровське» від 14 серпня 2009 року; повідомленням КП «Теплотранссервіс» від 26 травня 2010 року; повідомленням начальника ЖКП «Покровське» від 20 листопада 2009 року.

Доводи відповідачів ОСОБА_11, ОСОБА_8, ОСОБА_9 і ОСОБА_10 в тій частині, що затоплення квартири позивачів відбулося з вини відповідача ЖКП «Порковське» є надуманими, тому, що вони не підтверджені будь-якими достовірними доказами. Вказані відповідачі не зазначили, в чому конкретно проявилась вина ЖКП «Покровське» . В дійсності, вини ЖКП «Покровське» в затопленні квартири позивачів не було, про що свідчить повідомлення ЖКП «Покровське» від 27 квітня 2010 року (вих.. №296), в якому зазначено, що протягом двох місяців (з 12 червня по 12 серпня 2009

року), тобто до затоплення квартири №1 ніяких повідомлень про несправність сантехнічного обладнання в квартирі №5 не надходило.

Тому, з цих підстав, представники відповідача ЖКП «Покровське» просять суд заявлені позовні вимоги позивачів до відповідачів ОСОБА_11, ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди задоволити та визнати безпідставними доводи вищезазначених відповідачів щодо вини ЖКП «Покровське» в заподіянні позивачам матеріальної та моральної шкоди просять суд відмовити в задоволені позову до них.

Заслухавши учасників судового процесу, свідків, дослідивши матеріали справи та подані сторонами письмові докази по справі, суд прийшов до висновку, що заявлені позовні вимоги підлягають до часткового задоволення.

Судом встановлено, що позивачам по справі на підставі свідоцтва про право власності на житло, виданого Управлінням Житлово-комунального господарства виконавчого комітету Рівненської міської Ради належить квартира № 1 в будинку №5 а по вулиці Ак. Грушевського в м.Рівне.

Відповідачам по справі на праві спільної сумісної власності належить квартира № 5 на вул. Ак. Грушевського 5а в м.Рівне, на підставі свідоцтва про право власності на житло від 16 листопада 1993 року, виданого фондом державно - комунального майна міської Ради народних депутатів.

12 серпня 2009 року було затоплено квартиру позивачів внаслідок витоку гарячої води з квартири відповідачів.

Дана обставина стверджується дослідженим в судовому засіданні актом комісії ЖКП «Покровське» від 14 серпня 2009 року, з якого вбачається, що затоплення квартири АДРЕСА_1, що належить позивачам, виникло (зі слів мешканців квартири №5) внаслідок самовільного зняття ними лічильника гарячої води для перевірки. Через це 12 серпня 2009 року лопнув вентиль діаметром 15 мм, в результаті чого відбулося затоплення квартири позивачів.

Дану обставину підтвердили допитані в судовому засіданні свідки - члени комісії ОСОБА_13 і ОСОБА_14, які складали акт від 14 серпня 2009 року.

З дослідженого в судовому засіданні повідомлення Комунального підприємства Рівненської міської Ради «Теплотранссервіс» від 26 травня 2010 року за вих. №02- 08/2392 вбачається, що демонтаж та монтаж лічильника гарячої води в квартирі АДРЕСА_5 працівниками цього підприємства не здійснювалось.

Тобто підтверджується самовільне зняття лічильника гарячої води мешканцями квартири №5, а не кимось іншим.

З дослідженого в судовому засіданні висновку №91125/2_ФМ будівельно - технічної експертизи від 26 листопада 2009 року, виконаного ПП «Експерт-Рівне- Консалт» вбачається, що вартість відновлювального ремонту в приміщенні квартири АДРЕСА_6 становить 6052 грн.

Відповідно до ч.1 ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Відповідно до ч. 1 ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Згідно ч.4 ст.319 ЦК України власність зобовязує, це означає, що власник повинен не лише користуватись майном, вилучати з нього корисні властивості, а й турбуватись про нього, нести на його утримання певні витрати.

Відповідно до ст.322 ЦК України власник зобовязаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до ч.1 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Відповідно до п.18 Правил користування приміщеннями житлових будинків і прибудинковими територіями, затвердженими Постановою КМУ від 08 жовтня 1992 року №572 власники квартири, наймачі та орендарі, зобовязані забезпечувати збереження технічного обладнання будинків, а при появі несправностей у квартирі, вживати заходів до їх усунення власними силами, або силами підприємств по обслуговуванню житла.

Відповідно до розяснень, які містяться в п.3 Постанови Пленуму Верховного Суду України №6 від 27 березня 1992 року «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди», особи, які спільно заподіяли шкоду, тобто заподіяли неподільну шкоду взаємоповязаними, сукупними діями, або діями з єдністю наміру, несуть солідарну відповідальність перед потерпілими.

Відповідно до ст.60 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст.61 цього кодексу.

Під час розгляду справи по суті, за клопотанням відповідачів та представника відповідача до участі у справі у якості співвідповідача було залучено ЖКП «Покровське».

Однак, в судовому засіданні відповідачі ОСОБА_11, ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10 та представник відповідачів не довели, що саме з вини ЖКП «Покровське» сталось затоплення квартири позивачів. В даному випадку ЖКП «Покровське» мало б нести відповідальність за неналежне обслуговування та утримання внутрішньо будинкових систем, тепло -, водопостачання, водовідведення (від зовнішньої стіни будинку до внутрішньої стіни будинку.

В судовому засіданні встановлено, що затоплення квартири позивачів 12 серпня 2009 року відбулось внаслідок витоку гарячої води з квартири відповідачів.

Тому, з цих підстав, ЖКП «Покровське» не може відповідати за дії відповідачів по справі , а тому, кошти згідно висновку будівельно-технічної експертизи в розмірі 6052 грн. підлягають солідарному стягненню з відповідачів ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10 на користь позивачів, оскільки посилання відповідачів на відсутність їх вини у затопленні квартири належній позивачам, не заслуговують на увагу у звязку з тим, що відповідачі, як власники квартири несуть відповідальність за стан обладнання, яке знаходиться у квартирі та його експлуатацію. Доказів того, що затоплення сталось внаслідок непередбачуваних обставин, які характеризувались наявністю непереборної сили, для можливості передбачення чи уникнення негативних наслідків, в даній ситуації відповідачами надано не було і судом не здобуто.

Отже, дані вимоги позивачів знайшли своє підтвердження в судовому засіданні і тому вони підлягають до задоволення.

Відповідно до ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується собою, яка її завдала за наявності її вини.

Відповідно до ст.23 ЦК України при визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності та справедливості.

На думку суду, неправомірними діями вищезазначених відповідачів позивачам було заподіяно моральну шкоду, яка полягає у тому, що позивачі вимушені були проживати у пошкодженій квартирі, внаслідок затоплення вони отримали душевні переживання, а натомість відповідачі протягом тривалого часу ухиляються від відшкодування шкоди, чим нехтують правами позивачів, як власників майна. Тому суд , виходячи з меж розумності та справедливості, вважає за необхідне зменшити розмір заявленої моральної шкоди до 3000,00 грн. (трьох тисяч гривень).

Відповідно до ч.1 ст.88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.

Як вбачається з досліджених в судовому засіданні квитанцій, позивачем при подачі позову до суду було сплачено державне мито в розмірі 51,00 грн., витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи в суді в розмірі 120,00 грн., витрати за проведення оцінки завданих матеріальних збитків в розмірі 800,00 грн. та витрати повязані з наданням юридичної допомоги в розмірі 2500,00 грн.

Оскільки рішення прийнято на користь позивачів, тому дані судові витрати слід стягнути солідарно з відповідачів на користь позивачів.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.10,60,88,212,213,215,294 ЦПК України, ст.ст. 15,16,23,319,322,1166,1167 ЦК України, суд,-

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_4, яка діє в своїх інтересах та інтересах неповнолітнього ОСОБА_5, ОСОБА_6 до ОСОБА_11, ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10, Житлово-комунального підприємства «Покровське» про відшкодування матеріальної та моральної шкоди задоволити частково.

Стягнути солідарно з ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10 на користь ОСОБА_4, яка діє в своїх інтересах та інтересах неповнолітнього ОСОБА_5, ОСОБА_6 6052,00 грн. (шість тисяч пятдесят дві гривні нуль копійок) в рахунок відшкодування заподіяної матеріальної шкоди; 800,00 грн. (вісімсот гривень нуль копійок) витрат за проведення оцінки завданих матеріальних збитків; 3000,00 грн. (три тисячі гривень нуль копійок) в рахунок відшкодування заподіяної моральної шкоди; 51,00 грн. (пятдесят одну гривню нуль копійок) сплаченого державного мита; 120,00 грн. (сто двадцять гривень нуль копійок) сплачених витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи в суді; 2500,00 грн. (дві тисячі пятсот гривень нуль копійок) витрат повязаних з наданням юридичної допомоги.

Стягнути солідарно з ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10 на користь держави державне мито в розмірі 9 грн. 52 коп. ( девять гривень пятдесят дві копійки).

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Головуючий: