АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________
Справа 22-ц-4809/2011 р. Головуючий 1 інстанції: Фанда О.А..
Категорія: право власності Доповідач: Пилипчук Н.П.
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 квітня 2011 року колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Харківської області у складі:

головуючого судді: Пилипчук Н.П.,

суддів: Кірсанової Л.І.,

ОСОБА_1,

при секретарях - Козир Л.В., Белобрової В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Харкові справу

за апеляційною скаргою ОСОБА_2

на рішення Комінтернівського районного суду м. Харкова від 16 лютого 2011 року

по цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3, ОСОБА_4, 3-і особи - опікунська рада при виконкомі Комінтернівської райради м. Харкова, приватний нотаріус ОСОБА_5 про визнання договору купівлі - продажу квартири недійсним,

В С Т А Н О В И Л А :

ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_3 Л,В., ОСОБА_4, просить визнати недійсним договір купівлі-продажу однокімнатної квартири АДРЕСА_1 укладений 12 червня 2009 року між ОСОБА_3 та ОСОБА_4 Вважає цей правочин фіктивним, оскільки він вчинений сторонами без наміру створення правових наслідків у вигляді реального переходу права власності від ОСОБА_3 до ОСОБА_4 Вказує, що на час укладення договору відповідачкою не було отримано дозвіл органу опіки та піклування на відчуження квартири, в якій проживає малолітня дитина.

ОСОБА_3 проти задоволення позову заперечувала, пояснила, що вона зі своєю дитиною після укладення договору продовжує проживати в спірній квартирі зі згоди ОСОБА_4, квартиру продала, у зв'язку з тим, що їй терміново були необхідні гроші.

ОСОБА_4 проти задоволення позову заперечував в повному обсязі, посилаючись на його безпідставність. Зазначає, що не мав можливості зареєструвати в КП «Харківське міське Бюро технічної інвентаризації» право власності на квартиру, оскільки вона знаходилась під арештом.

Рішенням Комінтернівського районного суду м. Харкова від 16 лютого 2011 року відмовлено у задоволенні позову ОСОБА_2 до ОСОБА_3, ОСОБА_4, 3-і особи - опікунська рада при виконкомі Комінтернівської райради м. Харкова, приватний нотаріус ОСОБА_5 про визнання договору купівлі - продажу квартири недійсним.

В апеляційній скарзі позивач просить скасувати рішення Комінтернівського районного суду м. Харкова від 16 лютого 2011 року, вважає його таким, що прийнято з порушенням норм процесуального та матеріального права. Свої доводи обґрунтовує тим, що в судових засіданнях суду першої інстанції не були присутні та не давали пояснення представник органу опіки та піклування та нотаріус. Наполягає, що оспорювана угода є фіктивною, оскільки ОСОБА_3 з дитиною залишилась проживати в спірній квартирі, право власності ОСОБА_4 не було зареєстровано у встановленому законом порядку, угода укладена без згоди органу опіки та піклування в той час, як надання такої згоди передбачено діючим законодавством. Зазначає, що суд не надав належної правової оцінки обставинам укладення оспорюваного правочину.

У відповідності до статті 303 ЦПК України апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги.

Судова колегія, заслухавши доповідь судді, пояснення сторін, що зявилися, перевіривши матеріали справи, обговоривши підстави апеляційної скарги, вважає за необхідне в її задоволенні відмовити з наступних підстав.

Відповідно до ст. 308 ЦПК України, суд апеляційної інстанції відхиляє апеляційну скаргу, якщо визнає, що суд першої інстанції постановив рішення з додержанням вимог матеріального і процесуального права. Не може бути скасоване правильне по суті і справедливе рішення суду з одних лише формальних міркувань.

Судом першої інстанції встановлено, що спірною є однокімнатна квартира АДРЕСА_2, 12 червня 2009 року між ОСОБА_3 та ОСОБА_6 був укладений та нотаріально посвідчений договір купівлі-продажу цієї квартири.

14.12.2010 року право власності ОСОБА_6 на спірну квартиру було зареєстровано у встановленому законом порядку в КП «Харківське міське бюро технічної інвентаризації».

ОСОБА_2 вважає цей договір фіктивним, укладеним без наміру створення правових наслідків, з метою уникнути звернення стягнення на цю квартиру за рішенням суду про стягнення з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 253 520 грн.

Відповідно до ч. 3 ст. 10, ч. 1 ст. 60 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Судова колегія вважає, що позивач не надав належних та допустимих доказів на підтвердження заявлених вимог.

Згідно ч. 1 ст. 234 ЦК України фіктивним є правочин, який вчинено без наміру створення правових наслідків, які обумовлювалися цим правочином.

З матеріалів справи вбачається, що рішенням Комінтернівського районного суду м. Харкова від 15 жовтня 2009 року з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 було стягнуто заборгованість по договору позики від 08.07.2009 року.

Судом встановлено, що договір купівлі - продажу квартири 253 520 грн. був укладений ОСОБА_3 раніше договору позики на який посилається позивач. Доводи ОСОБА_3 про те, що вона продала квартиру та брала кошти у борг тому, що їй терміново були потрібні гроші не спростовані позивачем.

Матеріалами справи підтверджені доводи ОСОБА_6 про те, що він певний час не мав можливості зареєструвати право власності на спірну квартиру з поважних причин, оскільки спірна квартира перебувала під арештом накладеним ухвалою апеляційного суду Харківської області від 18 серпня 2010 року.

Домовленість між відповідачами про тимчасове проживання ОСОБА_3 разом з дитиною у квартирі АДРЕСА_2 після укладення договору купівлі-продажу 23 липня 2009 року, вимогам закону не суперечить, оскільки відповідно до ч. 1 ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

Фіктивність оспорюваної угоди ОСОБА_2 обґрунтовує також тим, що на її укладення не було отримано згоди органу опіки та піклування, тому сторони усвідомлювали неможливість його реалізації. Однак сама по собі наявність або відсутність згоди органу опіки та піклування на укладення оспорюваної угоди не є ознакою її фіктивності.

Згідно ст. 15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

З огляду на те, що відсутні підстави для визнання договору фіктивним, що судом не встановлено зв*язку між укладенням оспорюваного договору купівлі-продажу та правовідносинами, які виникли між ОСОБА_3 та ОСОБА_2 з приводу договору позики, ОСОБА_2 стороною оспорюваного договору не являється, не є він і законним представником неповнолітнього ОСОБА_7, позов ОСОБА_2 пред*явлений не на захист інтересів неповнолітнього, судова колегія не вбачає підстав для задоволення позову.

Висновки суду відповідають роз*ясненням що містяться у Постанові Пленуму Верховного Суду України від 6 листопада 2009 року за № 9 «Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними».

Судом першої інстанції правильно досліджені і оцінені обставини по справі, надані сторонами докази, доводи апеляційної скарги суттєвими не являються і не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального чи процесуального права, які призвели або могли призвести до неправильного вирішення справи.

Керуючись ст. ст. 303, 304, п.1 ч.1 307, 308, 313, 315, 317, 319 ЦПК України, судова колегія судової палати,

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити.

Рішення Комінтернівського районного суду м. Харкова від 16 лютого 2011 року залишити без змін.

Ухвала апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її проголошення, але може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили.

Головуючий

Судді