Справа № 22Ц-2100/11Головуючий в суді першої інстанції:ОСОБА_1
Доповідач: Чуприна В. О.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

14 червня 2011 рокум. Вінниця

Суддя Апеляційного суду Вінницької області Чуприна В.О., в порядку вирішення питання щодо прийняття апеляційної скарги ОСОБА_2 на рішення Томашпільського районного суду Вінницької області від 05 квітня 2011 року у цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до Дочірнього підприємства «Вінницький облавтодор» в особі філії «Томашпільський райавтодор», Липівської сільської ради Томашпільського району Вінницької області, ОСОБА_3 та ОСОБА_4, за участю третьої особи без самостійних вимог на предмет спору - Комунального підприємства «Могилів-Подільське МБТІ», про визнання недійсним та скасування акту приймання-передачі квартири від 03.05.2004 р., визнання протиправним та часткове скасування рішення 24 сесії 5 скликання Липівської сільської ради від 17.11.2009 р., визнання недійсним та скасування свідоцтва про право власності на нерухоме майно за філією «Томашпільський райавтодор», визнання недійсним та скасування рішення органу приватизації від 15.02.2010 р. та свідоцтва про право власності на квартиру на імя ОСОБА_3 і ОСОБА_4, визнання права приватної власності на квартиру за набувальною давністю, встановив :

На рішення Томашпільського районного суду Вінницької області від 05.04.2011 року позивачем ОСОБА_2 подана апеляційна скарга, яка не сплачена належним розміром державного мита.

Так, відповідно до підпункту «а» пункту 1 статті 3 Декрету КМ України «Про державне мито» розмір ставки державного мита із позовних заяв майнового спору, що подаються до суду повинен складати 1 відсоток ціни позову, але не менше 3 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян і не більше 100 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян. Із позовних заяв немайнового характеру сума державного мита сплачується в розмірі 0,5 неоподатковуваного мінімуму доходів громадян.

Пунктом 33 розділу V Інструкції про порядок обчислення та справляння державного мита (зі змін. і доп.) , затвердженої наказом Головної державної податкової інспекції України від 22.04.1993 р. №15 передбачено, що з позовних заяв, які носять одночасно майновий і немайновий характер, державне мито сплачується за ставками, встановленими для позовних заяв майнового характеру, і за ставками, встановленими для позовних заяв немайнового характеру.

Із апеляційних скарг на рішення суду ставка державного мита з майнових спорів складає 50 відсотків ставки, обчисленої виходячи з оспорюваної суми та 50 відсотків ставки, що підлягає сплаті при поданні позовної заяви немайнової вимоги.

Із апеляційної скарги убачається, що заявником оскаржується рішення щодо відмови у задоволенні вимог майнового і немайнового характеру.

Так, позов заявлений із пяти немайнових вимог, кожна із якої сплачується державним митом у розмірі по 8,50 грн., а всього мало б бути сплачено 42,50 грн.

Крім того, заявлена вимога майнового характеру про визнання права власності на житлове приміщення.

Із наявних у матеріалах справи документів лише у акті приймання-передачі спірної квартири зазначена її вартість 11 175,00 грн. (а.с.5).

Тобто, державне мито в цій частині слід визначити у розмірі 111,75 грн.

Відтак, загальний розмір державного мита з позовної заяви, яка носить одночасно майновий і немайновий характер, складає 154,25 грн. (42,50 + 111,75), а з апеляційної скарги має бути 77,12 грн. (154,25 : 2).

Із квитанції від 14.04.2011 р. убачається, що заявником через банківську установу сплачено 25,50 грн. державного мита і недоплата державного мита відповідно складає 51,62 грн.

(Банківські реквізити для сплати державного мита : одержувач міський бюджет м. Вінниці, код ЗКПО 34701167, банк одержувача УДК у Вінницькій області, МФО 802015, розрахунковий рахунок № 0002, ККД 22090100).

До апеляційної скарги заявником додано лише чотири її копії в той час, коли має бути пять відповідно до кількості осіб, які приймають участь у справі.

Згідно приписів ч. 2 ст. 297 ЦПК України до апеляційної скарги, яка не оформлена згідно вимог ст. 295 ЦПК України, а також у разі несплати суми судового збору чи несплати витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи, застосовуються положення ст.121 ЦПК України.

Отже вищевказані недоліки апеляційної скарги заявнику надається можливість усунути у строк, визначений даною ухвалою.

Керуючись ч. 2 ст. 297 ЦПК України, ухвалив :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 на рішення Томашпільського районного суду Вінницької області від 05 квітня 2011 року залишити без руху, надавши строк пять днів, з дня одержання копії цієї ухвали, для доплати 51,62 грн. державного мита, надання апеляційному суду платіжної квитанції в оригіналі та подання ще однієї копії апеляційної скарги.

Інакше апеляційну скаргу визнати неподаною і повернути заявнику без розгляду.

Копію ухвали рекомендованим поштовим відправленням надіслати ОСОБА_2.

Ухвала касаційному оскарженню не підлягає.

Суддя доповідач : підпис ОСОБА_5