Справа № 2-1019/11
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 листопада 2011 року м. Івано-Франківськ

Тисменицький районний суд Івано-Франківської області в складі:

головуючого судді Струтинського Р.Р.,

секретаря Кожуховської О.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Тисменицького районного суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 до Рошнівської сільської ради, Тисменицької РДА про визнання недійсним рішення виконкому Тисменицької районної ради народних депутатів від 21.09.1990 року, свідоцтва про право власності та визнання права власності на майно,-

в с т а н о в и в :

Позивачі подали позов до відповідачів про визнання недійсним рішення виконкому Тисменицької районної ради народних депутатів від 21.09.1990 року, свідоцтва про право власності та визнання права власності на майно. Свої позовні вимоги обґрунтували тим, що 23.11.1992 року померла мама ОСОБА_1 - ОСОБА_5, а 28 10.1995 року батько ОСОБА_6. В червні 2011 року, у звязку із оформленням спадщини після смерті батьків, їм стало відомо про те, що 15.02.1991 року виконкомом Рошнівської сільської ради, ОСОБА_6 видано свідоцтво про право власності на житловий будинок № 14 по вул. Шкільна (в даний час вул. Просвіти) с. Милування Тисменицького району Івано-Франківської області. Свідоцтво про право власності видано на підставі рішення № 178 виконкому Тисменицької районної ради народних депутатів від 21.09.1990 року, а будинковолодіння належить до колгоспного двору, хоча в архівному витязі та копії рішення від 21.09.1990р. номер рішення райвиконкому вказано 179. На підставі даного свідоцтва Івано-Франківським ОБТІ за останнім зареєстровано право власності на це будинковолодіння. Вважають, що зазначені вище рішення виконкому Тисменицької районної ради народних депутатів, свідоцтво про право власності, які видані ОСОБА_6 із порушенням чинного законодавства, порушують їх майнові права та є незаконними, оскільки домоволодіння №14 по вул. Шкільна (в даний час вул. Просвіти) с. Милування Тисменицького району Івано-Франківської області належить до колгоспного двору. Чинним законодавством встановлено, що майно колгоспного двору належить його членам в рівних частках на засадах спільної сумісної власності. На момент вступу в дію Закону України „Про власність (15.04.1991 року) в колгоспному (селянському одноосібному) дворі проживали ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3, Барта (в даний час ОСОБА_4) ОСОБА_7. Отже, станом на 15.04.1991 року ніхто із вищевказаних осіб, не втратив право на частку в майні колгоспного двору, тобто їм належало по 1/6 частині будинковолодіння, як членам колишнього колгоспного двору. За таких обставин, прийняте рішення комітетом Тисменицької районної ради народних депутатів оскаржуваного від 21.09.1990 р. про визнання за ОСОБА_6 права власності на спірне будинковолодіння є незаконним. Після смерті ОСОБА_5 та ОСОБА_6 відкрилася спадщина на все належне їм майно, а саме: на 1/6 частину будинковолодіння №14 по вул. Просвіти с. Милування Тисменицького району Івано-Франківської області Оскільки, покійні не склали заповіт, тому вона, ОСОБА_1, є спадкоємцем за законом першої черги. Інших спадкоємців на майно покійних за законом або заповітом, які б у встановленому законом порядку заявили про свої спадкові права, немає. Вона ОСОБА_1, прийняла спадщину після смерті батьків, як спадкоємець за законом першої черги, шляхом вступу в її володіння, управління та розпорядження. Отже, їй належить ? частина спірного будинковолодіння з підстав належності 1/6 на праві спільної сумісної власності, як члену колгоспного двору, 1/6- в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_5, 1/6 - в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_6 Їм, ОСОБА_2, ОСОБА_3 та ОСОБА_4, належить по 1/6 частині спірного будинковолодіння на праві спільної сумісної власності, як членам колгоспного двору. Вона, ОСОБА_1, в червні 2011 року звернулася до Тисменицької районної держнотконтори із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину, їй було відмовлено у видачі свідоцтво, оскільки будинковолодіння в цілому не належало спадкодавцю, а всім членам колгоспного двору.

Позивачі до суду подали заяви, у яких просили справу розглядати без їх участі, позов підтримують, просили його задоволити.

Представник відповідача, Рошнівської сільської ради, в судове засідання не зявився. Від нього надійшла заява, у якій він просив справу розглядати без його участі, позов визнає та не заперечує проти його задоволення.

Представник відповідача, Тисменицької РДА, в судове засідання не зявився, хоча про час та місце судового розгляду належним чином повідомлявся.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав.

Встановлено, що в 23.11.1992 року померла мати ОСОБА_1 - ОСОБА_5, (а.с.7), та 28.10.1995 року батько ОСОБА_6 (а.с.8). У червні 2011 року позивачам стало відомо про те, що 15.02.1991 року виконавчим комітетом Рошнівської сільської ради, ОСОБА_6 видано свідоцтво про право власності на житловий будинок № 14 по вул. Шкільна (в даний час вул. Просвіти) у с. Милування Тисменицького району Івано-Франківської області (а.с.18). Свідоцтво про право власності, як зазначено в документі, видано на підставі рішення № 178 виконкому Тисменицької районної ради народних депутатів від 21.09.1990 року, а будинковолодіння належить до колгоспного двору, хоча в архівному витязі та копії рішення від 21.09.1990 року номер рішення райвиконкому вказано 179. На підставі зазначеного вище свідоцтва Івано-Франківським ОБТІ за ОСОБА_6 зареєстровано право власності на будинковолодіння №14 по вул. Просвіти с. Милування Тисменицького району.

Згідно довідки Милуванської сільської ради № 175 від 23.06.2010 року встановлено, що домоволодіння №14 по вул. Шкільна (в даний час вул. Просвіти) с. Милування Тисменицького району Івано-Франківської області належить до колгоспного двору, що стверджується архівним витягом № Б-17 від 17.06.2011 року, свідоцтвом про право власності від 15.02.1991 року.

Статтями 121, 123 ЦК України (в редакції 1963 року) встановлено, що майно колгоспного двору належить його членам в рівних частках на засадах спільної сумісної власності.

15 квітня 1991 року вступив в дію Закон України „Про власність. На момент вступу в дію Закону України „Про власність в колгоспному (селянському одноосібному) дворі проживали ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3, Барта (в даний час ОСОБА_4) ОСОБА_7.

Згідно розяснення Пленум Верховного Суду України в п. 6 постанови № 20 від 22.12.1995 року "Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності" - положення статей 17, 18 Закону України "Про власність" щодо спільної сумісної власності поширюються на правовідносини, які виникли після введення в дію цього Закону (з 15 квітня 1991 року). До правовідносин, що виникли раніше, застосовується діюче на той час законодавство.

Зокрема, спори щодо майна колишнього колгоспного двору, яке було придбане до 15 квітня 1991 року, мають вирішуватися за нормами, що регулювали власність цього двору, а саме:

а) право власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглося після припинення його існування, мають ті члени двору, котрі до 15 квітня 1991 року не втратили права на частку в його майні.

б) розмір частки член двору визначається виходячи із рівності часток усіх його членів включаючи неповнолітніх та непрацездатних.

Таким чином, у відповідності із ст.ст.121, 123 ЦК України (в редакції 1963 року) до набрання чинності Закону України „Про власність станом на 15.04.1991 року ніхто, із вище зазначених осіб, не втратив право на частку в майні колгоспного двору.

Отже, до введення в законну силу Закону України Про власність ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_8 були співвласниками будинковолодіння в рівних долях, тобто нам належало по 1/6 частині будинковолодіння, як членам колишнього колгоспного двору.

За таких обставин, прийняття виконавчим комітетом Тисменицької районної ради народних депутатів оскаржуваного рішення від 21.09.1990 року про визнання за ОСОБА_6 права власності на спірне будинковолодіння без врахування того, що останнє належить колгоспному двору і всі його члени мають частку у майні двору, є протиправним.

Після смерті ОСОБА_5 та ОСОБА_6 відкрилася спадщина на 1/6 частину будинковолодіння №14 по вул. Просвіти с. Милування Тисменицького району Івано-Франківської області. Оскільки, останні на випадок своєї смерті не склали заповіт, тому позивачка ОСОБА_1 є спадкоємцем за законом першої черги. Згідно вимог ст. 549 ЦК України (в редакції 1963 року) остання прийняла спадщину шляхом вступу в її володіння, управління та розпорядження. Інших спадкоємців на майно покійних за законом або заповітом, які б у встановленому законом порядку заявили про свої спадкові права, немає.

Отже, позивачці ОСОБА_1, належить ? частина спірного будинковолодіння з підстав належності 1/6 на праві спільної сумісної власності, як члену колгоспного двору, 1/6- в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_5, 1/6 - в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_6 Таким чином, ОСОБА_2, ОСОБА_3 та ОСОБА_4 належить по 1/6 частині спірного будинковолодіння на праві спільної сумісної власності, як членам колгоспного двору.

Проте, коли позивачка ОСОБА_1, в червні 2011 року звернулася до Тисменицької районної державної нотаріальної контори із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину, мені було відмовлено у видачі свідоцтво, оскільки будинковолодіння в цілому не належало спадкодавцю, а всім членам колгоспного двору.

Таким чином, здобутими по справі доказами, стверджується, що позовні вимоги є підставними і обгрунтованими, а отже підлягають до задоволення.

На підставі наведеного, відповідно до ст.ст. 392, 355, 368, 1233 ЦК України, та керуючись ст. 213- 215 ЦПК Укаїни, суд,-

в и р і ш и в :

Позов задоволити.

Визнати недійсним рішення виконавчого комітету Тисменицької районної ради народних депутатів від 21 вересня 1990 року №179 в частині визнання за ОСОБА_6 Маряном Васильовичем права власності на будинковолодіння №14 по вул. Шкільна с. Милування Тисменицького району Івано-Франківської області.

Визнати недійсним свідоцтво про право власності на будинковолодіння №14 по вул. Шкільна с. Милування, що видане 15 лютого 1991 року, Рошнівською сільською радою, ОСОБА_6 Маряну Васильовичу, на підставі рішення виконавчого комітету Тисменицької районної ради народних депутатів від 21 вересня 1990 року № 178.

Визнати за ОСОБА_1, право власності на ? частину будинковолодіння №14 по вул. Просвіти с. Милування Тисменицького району Івано-Франківської області з підстав належності мені 1/6 частини будинковолодіння на праві спільної сумісної власності, як члену колишнього колгоспного двору, 1/6 - в порядку спадкування за законом після смерті 23 листопада 1992 року ОСОБА_5 та 1/6 - в порядку спадкування за законом після смерті 28 жовтня 1995 року ОСОБА_5 Маряна Васильовича.

Визнати за ОСОБА_2, право власності на 1/6 частину будинковолодіння №14 по вул. Просвіти с. Милування Тисменицького району Івано-Франківської області, на праві спільної сумісної власності, як члену колишнього колгоспного двору.

Визнати за ОСОБА_3, право власності на 1/6 частину будинковолодіння №14 по вул. Просвіти с. Милування Тисменицького району Івано-Франківської області, на праві спільної сумісної власності, як члену колишнього колгоспного двору.

Визнати за ОСОБА_4, право власності на 1/6 частину будинковолодіння №14 по вул. Просвіти с. Милування Тисменицького району Івано-Франківської області, на праві спільної сумісної власності, як члену колишнього колгоспного двору.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на рішення суду до Апеляційного суду Івано-Франківської області подається протягом десяти днів з дня його проголошення через Тисменицький районний суд. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії рішення.

Головуючий: Струтинський Р.Р.