Справа № 2-4110/11
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 травня 2011 року

Святошинський районний суд м. Києва у складі:

головуючого судді: Лопатюк Н.Г.

при секретарі: Мороз Н.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві заяву представника позивача ОСОБА_1 про забезпечення позову по цивільній справі за позовом Публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк» до фізичної особи-підприємця ОСОБА_2, ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитним договором, -

ВСТАНОВИВ:

Представник позивача звернувся до суду з позовом до відповідачів про стягнення суми заборгованості за кредитним договором, а також в якості забезпечення позову просив вжити заходи забезпечення позову, шляхом тимчасового обмеження у праві виїзду за межі України ФОП ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, ідентифікаційний номер: НОМЕР_1 до моменту виконання ним своїх зобовязань перед АТ «УкрСиббанк» за кредитним договором №0 від 29.04.2008 року та ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, ідентифікаційний номер:НОМЕР_2 до моменту виконання ним своїх зобовязань перед АТ «УкрСиббанк» за договором поруки №200988 від 29.04.2008 року.

Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що заява представника позивача ОСОБА_1 про забезпечення позову, шляхом тимчасового обмеження у праві виїзду за кордон відповідачів не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Статтею 6 Закону України від 21 січня 1994 року «Про порядок виїзду з України і вїзду в Україну громадян України» (зі змінами) передбачено, що громадянинові України може бути тимчасово відмовлено у видачі паспорта у випадках, якщо до нього подано цивільний позов до суду- до закінчення провадження у справі.

Громадянинові України, який має паспорт, може бути тимчасово відмовлено у виїзді у випадках, передбачених пунктами 1-9 частини першої цієї статті.

Відповідно до ст. 2 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», громадянам України, а також іноземцям та особам без громадянства, які на законних підставах перебувають в Україні, гарантуються свобода пересування та вільний вибір місця проживання на її території, за винятком обмежень, які встановлені законом.

Обмеження свободи пересування визначені статтею 12 цього Закону, а саме: на територіях військових об'єктів; у зонах, які згідно із законом належать до зон з обмеженим доступом; на приватних земельних ділянках; на територіях, щодо яких введено воєнний або надзвичайний стан; на окремих територіях і в населених пунктах, де у разі небезпеки поширення інфекційних захворювань і отруєнь людей введені особливі умови і режим проживання населення та господарської діяльності.

Свобода пересування обмежується щодо: осіб, до яких відповідно до процесуального законодавства застосовано запобіжні заходи, пов'язані з обмеженням або позбавленням волі; осіб, які за вироком суду відбувають покарання у вигляді позбавлення або обмеження волі; осіб, які згідно із законодавством перебувають під адміністративним наглядом; осіб, які згідно із законодавством про інфекційні захворювання та психіатричну допомогу підлягають примусовій госпіталізації та лікуванню; шукачів притулку та осіб, які звернулися за наданням їм статусу біженця до прийняття відповідного рішення компетентним органом (про надання цим особам притулку чи статусу біженця); іноземців та осіб без громадянства, які не мають законних підстав для перебування на території України; осіб, яких призвано на дійсну строкову службу до Збройних Сил України та інших, утворених відповідно до законів України, військових формувань; іноземців, які перебувають у складі військових іноземних підрозділів і які мають статус військового. Свобода пересування може бути обмежена і в інших випадках, передбачених законом.

Преамбулою Закону України від 21 січня 1994 року «Про порядок виїзду з України і вїзду в Україну громадян України» (зі змінами) встановлено, що він регулює порядок здійснення права громадян України на виїзд з України і вїзд в Україну, порядок оформлення документів для зарубіжних поїздок, визначає випадки тимчасового обмеження права громадян на виїзд з України і встановлює порядок розвязання спорів у цій сфері. Статтею 6 цього Закону зазначено, що тимчасовим обмеженням у праві виїзду громадян України за кордон є саме відмова у видачі паспорта, а не заборона свободи пересування.

Таким чином, суд вважає, що підстави для забезпечення позову, шляхом тимчасового обмеження у праві виїзду за кордон ФОП ОСОБА_2 та ОСОБА_3 відсутні, оскільки подання цивільного позову не є підставою для обмеження свободи пересування, які визначаються Законом України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні».

На підставі наведеного та керуючись ст. ст. 2, 12 Законом України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», 151 153 ЦПК України, суд-

УХВАЛИВ:

В задоволенні заяви представника позивача Г.І ОСОБА_1 про забезпечення позову по цивільній справі за позовом Публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк» до фізичної особи-підприємця ОСОБА_2, ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитним договором - відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя: