Справа № 2-2722/11
РІШЕННЯ

Іменем України

(заочне)

27.09.2011 року Києво-Святошинський районний суд Київської області в складі

головуючого судді Медвідь Н.О.

при секретарі Гузь А.В.

розглянувши у судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, Личанської сільської ради, треті особи управління Держкомзему Києво-Святошинського району Київської області, Києво-Святошинська районна державна адміністрації Київської області, КСП «Шпитьківське» про визнання права власності на спадкове майно, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до відповідачів ОСОБА_2, ОСОБА_3, Личанської сільської ради, про визнання права власності на спадкове майно посилаючись на те, що 07 травня 2010 року померла її мати ОСОБА_4 Юхимівна.Після смерті матері відкрилася спадщина, яка складається з житлового будинку №43, що знаходиться по вул. Шевченка с. Личанка Києво-Святошинського району Київської області та земельної частки /паю/ розміром 1,8 га вартістю по 14397-72 коп., що перебуває у колективній власності КСП «Шпитьківське» та знаходиться на території Личанської сільської ради Києво-Святошинського району Київської області.

Після смерті матері спадкоємцями першої черги являються вона та її сестри: ОСОБА_2, ОСОБА_3

В установлений законом шестимісячний строк, з часу відкриття спадщини ніхто з позивачів з заявами про прийняття спадщини до держнотконтори, за місцем відкриття спадщини, не зверталися.

Але вона постійно проживала разом з спадкодавцем на час відкриття спадщини.

В даний час вона звернулася до державного нотаріуса Першої Київської обласної державної контори з тим, щоб отримати свідоцтво на спадкове майно, але їй було відмовлено, оскільки не надано правовстановлюючого документу на спірний будинок.

Щодо земельної частки (паю), замовивши виготовлення державного акту, але при житті спадкодавець не встигла отримати державний акт на право власності на вказану земельну ділянку.

Тому просила визнати за нею право власності на житловий будинок№43 по вул.. Шевченка, с. Личанка, Києво-Святошинського району Київської області на земельну частку (пай) розміром 1,8 га, що знаходиться на території Личанської сільської ради, після смерті 7 травня 2010 року ОСОБА_4.

В судовому засіданні позивачка позовні вимоги підтримала, та уточнила, просила визнати за нею право власності на спадкове майно без врахування самовільних будівель.

Відповідачі ОСОБА_2, ОСОБА_3, Личанська сільська рада в судове засідання не з»явилися, про день слухання справи повідомлялися, згідно заяв просили слухати справу у їхню відсутність.

Треті особи Києво-Святошинська районна державна адміністрація Київської області, КСП «Шпитьківське» в судове засідання, не з»явились, про день слухання повідомлені належним чином, згідно заяв просять слухати справу у їхню відсутність.

Третя особа Управління Держкомзему Києво-Святошинського району Київської області в судове засідання не з»явилась, про день слухання справи не з»явилась, про день слухання справи повідомлена належними чином, причини неявки суду не повідомила.

Суд вислухавши позивача, вивчивши матеріали справи, позов задовольняє з наступних підстав:

Судом встановлено, що 07 травня 2010 року померла мати позивачів ОСОБА_4, що підтверджується свідоцтвом про смерть серія 1-ОК №180718.

Після смерті матері відкрилася спадщина, яка складається з житлового будинку №43, що знаходиться по вул. Шевченка с. Личанка Києво-Святошинського району Київської області та земельної частки /паю/ розміром 1,8 га що перебуває у колективній власності КСП «Шпитьківське». Знаходиться на території Личанської сільської ради Києво-Святошинського району Київської області, що підтверджується домовою книгою, актом депутата, технічним планом, сертифікатом про право на земельну частку (пай) серії КВ №0273616 виданого 16.03.2000 р. Києво-Святошинською райдержадміністрацією.

Після смерті ОСОБА_4 спадкоємцями першої черги являються позивач та відповідачі, але в установлений законом шестимісячний строк, з часу відкриття спадщини позивач та відповідачі з заявами про прийняття спадщини до держнотконтори, за місцем відкриття спадщини, не зверталися.

Оскільки позивачка постійно проживала разом з спадкодавцем на час відкриття спадщини і згідно ст.. 1268 ЦК України, вважається такою, що прийняла спадщину.

Але згідно рішення реєстратора за №27 від 16.03.2011 р. спадковий житловий будинок, зданий в експлуатацію, але не проведено первинну реєстрацію його та немає правовстановлюючого документу на будинок.

Державний акт на право власності на земельну частку (пай), виготовлений, але при житті спадкодавця не отриманий.

Те, що померла мала право на спірну земельну ділянку , підтверджується сертифікатом на право на земельну частку (пай) № 0273616.

Відповідно до cт. 1296 ч. З ЦК України відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину.

Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкування є перехід прав та обов»язків ( спадщини) від фізичної особи, яка померла ( спадкодавця), до інших осіб ( спадкоємців).

Відповідно до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов»язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Згідно до ст.125 Земельного Кодексу України право власності на земельну ділянку виникає після одержання її власником документа, що посвічує право власності. Документом, що посвідчує право власності на земельну ділянку згідно ст.126 Земельного Кодексу України є державний акт.

Згідно ст. ст. 15, 16 ЦК України передбачено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути: визнання права.

Згідно статті 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Згідно ч. 3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Відповідно до ст.60 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Отже, суд, оцінюючи докази в їх сукупності, дійшов висновку про обґрунтованість та доведеність вимог позивача, оскільки вони відповідають вимогам ст.57-59 ЦПК України.

Керуючись ст. ст. 1221, 1222, 1225, 1268, 1270, 1296, 1927 ЦК України, ст..ст. 10, 11, 209, 212-214, 215, ЦПК, суд,-

В И Р І Ш И В :

Позов задовольнити. Визнати за ОСОБА_1 право власності на частину житлового будинку№43 по вул.. Шевченка, с. Личанка Києво-Святошинського району Київської області та виділити в користування приміщення 1-4 площею 17,0 кв. м., 1-5 площею 13,4 кв. м., 1-3 площею 7, 5 кв. м., 1-6 площею 8,7 кв. м., 1-7 площею 15.7 кв. м. Визнати за ОСОБА_1 право на частку земельної частки (пай) розміром 1,8 га що знаходиться на території Личанської сільської ради Києво-Святошинського району Київської області після смерті ОСОБА_4.

Рішення може бути оскаржено до апеляційного суду Київської області через Києво-Святошинський в 10-ти денний строк з дня проголошення рішення.

Суддя: