Головуючий в І інстанції Шумко В.А.
Справа № 2-24/11
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 червня 2011 року Ржищівський міський суд Київської області в складі :

головуючого судді - Шумка В. А.,

при секретарі - Коверзі Г.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Ржищів цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, Приватного акціонерного товариства «Акціонерна страхова компанія «Омега», приватне акціонерне товариство «Страхова Група «TAC» про стягнення матеріальної та моральної шкоди,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом, в якому просить стягнути з відповідача ОСОБА_3 на свою користь матеріальну шкоду в сумі 49101,52 грн. та моральну шкоду в сумі 10000 грн., а також судові витрати. Свої вимоги обґрунтовує тим, що 12 серпня 2010 року близько 17 год. 00 хв. в м.Ржищів по вул.Леніна, відповідач, керуючи належним йому на праві приватної власності автомобілем НОМЕР_1, порушив правила дорожнього руху і допустив зіткнення з автомобілем НОМЕР_2, який належить на праві приватної власності позивачу.

11 лютого 2011 року ухвалою суду булу залучено в якості співвідповідача ПАТ Страхова група «TAC» та 25 березня 2011 року було залучено в якості співвідповідача ПАТ Акціонерна страхова компанія «Омега».

В судовому засіданні позивач ОСОБА_1 та його представник ОСОБА_4 уточнили позовні вимоги та просять стягнути з відповідача ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 23384 грн. матеріальної шкоди, 10000 грн. моральної шкоди та 2500 грн. витрат на правову допомогу.

Відповідач ОСОБА_2 та його представник ОСОБА_5 з позовом не згодні, вказують на те, що сума матеріальної шкоди завищена і моральна шкода ніякими доказами не підтверджується.

Представник ПАТ «Страхова група «TAC» в судове засідання не прибув, до суду надав заперечення на позов, в якому вказує, що позовні вимоги позивача не визнає.

Представник ПАТ «Акціонерна страхова компанія «Омега» в судове засідання не прибув, про день розгляду справи був повідомлений належним чином, про причини неявки суду не повідомив.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення сторін та дослідивши письмові докази, суд вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню, виходячи з наступних підстав.

Так в суді встановлено, що 12 серпня 2010 року сталася дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля НОМЕР_2, що належить позивачу ОСОБА_1 та застрахований ЗАТ аАСК"Омега" та автомобіля НОМЕР_3 під керуванням ОСОБА_2, цивільно-правова відповідальність якого застрахована відповідно до договору страхування від 29.12.2009 року в AT "Страхова Група "TAC" ( договір № ВЕ/0819722). Відповідно до цього договору застрахована цивільно-правова відповідальність за шкоду, заподіяну життю, здоров'ю, майну третіх осіб внаслідок експлуатації ОСОБА_2 транспортного засобу ГАЗ 2705 д.н.з.НОМЕР_4.

Згідно п.2 полісу ліміт відповідальності AT "Страхова Група "TAC" за шкоду заподіяну: майну становить 25500 грн.

Відповідно до ч.3 ст.61 ЦПК України, обставини встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській справі, що набрали законної сили не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть ті особи або особа, щодо якої встановлені ці обставини.

Відповідно до ч. 4 ст.61 ЦПК України, постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, яка набрала законної сили, обов'язкова для суду, щодо розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено постанову суду, з питань чи місце ці дії та чи вчинені вони цією особою.

Згідно постанови Оболонського районного суду м.Києва від 04.10.2010 року зазначена ДТП сталася з вини ОСОБА_2

Відносини у сфері обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальні власників наземних транспортних засобів регулюються Конституцією України, Цивільним кодексом України, Законом України "Про страхування", Законом України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів та іншими законами України і нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до них.

Згідно ст.ст. 9, 22 ЗУ "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів страховик відшкодовує матеріальну шкоду, яка була заподіяна в результаті ДТП, у межах ліміту відповідальності.

Відповідно до ст. 14 ЦК України цивільні обов'язки виконуються у межах встановлених договором або актом цивільного законодавства. Особа не може бути примушена до дій, вчинення яких не є обов'язковим для неї.

Згідно ст. 1194 ЦК України, особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування, завданої нею шкоди зобов'язана виплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).

Відповідно до ст.. 1187 ЦК України, шкода завдана джерелом підвищеної небезпеки (в даному випадку це автомобіль НОМЕР_5, який належить ОСОБА_2М.) відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі володіє транспортним засобом.

Особа, яка здійснює діяльність, що є джерелом підвищеної небезпеки, відповідає за завдану шкоду, якщо вона не доведе, що шкода була завдана в наслідок непереборної сили або умислу потерпілого.

Згідно звіту №7723, складеного 26.08.2010 року СПД ОСОБА_6 матеріальний збиток завданий внаслідок пошкодження автомобіля НОМЕР_2 становить 49101,52 грн.

За фактом настання страхового випадку на підставі страхового акту № 1381В/01/2011 від 19.01.2011 року AT "Страхова Група "TAC" виплатила страхове відшкодування в рахунок погашення кредиту у розмірі 10424,18 грн., що підтверджується довідкою, виданою банком "Фінанси та кредит» № 76 від 21.10.2020 року. Вказаний факт також підтвердив позивач.

За тим же самим страховим випадком на підставі страхового акту № 5817/В/01/2011 року від 11.03.2011 року AT "Страхова Група "TAC" виплатила страхове відшкодування у розмірі 15075,82 грн. на ім'я ОСОБА_1, що підтверджується повідомленням про отримання переказу фізичними особами від 24.03.2011 року. Вказаний факт також підтвердив позивач.

Отже, за фактом страхового випадку від 12.08.2010 року AT "Страхова Група «ТАС» виплатила страхове відшкодування в сумі 25500 грн.

Посилання відповідача на акт № 8024, складений 29.09.2010 року спеціалістом ОСОБА_6, згідно якого встановлено, що вартість утилізації транспортного засобу Cheri Amulet д.н.з. AI 8841 ВК становить 17165,65 грн., не може прийматись як доказ, оскільки цим актом встановлена вартість утилізації транспортного засобу, а не вартість матеріального збитку.

З огляду на вищевикладене, різниця між розміром фактично заподіяної позивачу шкоди та виплаченим страховим відшкодуванням підлягає стягненню з відповідача ОСОБА_2, а саме: кошти нанесеної матеріальної шкоди в сумі 23384 грн., що також просить стягнути позивач.

Позовні вимоги стосовно відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають задоволенню частково, оскільки відповідно до постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди" № 5 від 31.03.1995 р., у позовній заяві про відшкодування моральної шкоди має бути зазначено, в чому полягає ця шкода, якими неправомірними діями чи бездіяльністю її заподіяно позивачеві, з яких міркувань він виходив, визначаючи розмір шкоди, та якими доказами це підтверджується.

Суд вважає доведеними посилання позивача на заподіяння йому моральної шкоди, яка виразилась в душевних стражданнях позивача в зв'язку із пошкодженням належного йому майна та неправомірною відмовою відповідача відшкодувати завдані ним збитки, зміні життєвого укладу позивача внаслідок неможливості використання автомобіля.

Оцінюючи розмір відшкодування моральної шкоди, суд вважає, що грошова сума 4000 гривень відповідає фактичним обставинам справи, є достатньою і обґрунтованою, а також відповідає вимогам ст.23 ЦК України щодо розумності і справедливості при визначенні судом розміру такої шкоди.

В силу ст. 88 ЦПК України з відповідача також необхідно стягнути судові витрати, а саме: 234 грн. судового збору та 120 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи.

Що стосується витрат на правову допомогу адвоката, які позивач просить стягнути в сумі 2500 грн., то суд приходить до висновку щодо часткового задоволення цих позовних вимог, керуючись нижчезазначеним.

Відповідно до Постанови КМУ від 27.04.2006 року № 590 "Про граничні розміри компенсації витрат, пов'язаних з розглядом цивільних та адміністративних справ, і порядок їх компенсації за рахунок держави" витрати, пов'язані з правовою допомогою стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, якщо компенсація сплачується іншою стороною, граничний розмір компенсації не перевищує суму, що обчислюється виходячи з того, що зазначеній особі виплачується 40 відсотків розміру мінімальної заробітної плати за годину її роботи. Оскільки, як видно з журналу судових засідань, час надання правової допомоги в судових засіданнях представником позивача склав 1,5 год., розмір мінімальної заробітної плати з 01.04.2011 року - 960 грн., то 960 * 1,5* 40% = 504 грн., отже 504 грн правової допомоги слід стягнути на користь позивача з відповідача ОСОБА_2

Керуючись ст.ст. 88, 208,209, 213,215, 218 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2, Приватного акціонерного товариства «Акціонерна страхова компанія «Омега», приватне акціонерне товариство «Страхова Група «TAC» про стягнення матеріальної та моральної шкоди задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_7 23384 (двадцять три тисячі триста вісімдесят чотири) грн. матеріальної шкоди та 4000 (чотири тисячі) моральної шкоди.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 120 грн витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи та 504 (пятсот чотири) грн. витрат на правову допомогу адвоката.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави судовий збір в сумі 234 (двісті тридцять чотири) грн.

В іншій частині позову відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення.

Суддя