АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 22ц-1705/11 Головуючий у 1-й інстанції Тімошенко Н.В. Доповідач ап. інст. ОСОБА_1
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 травня 2011 року м. Полтава

Колегія судців судової палати у цивільних справах апеляційного суду Полтавської області в складі:

Головуючого: Чічіля В.А.

Суддів: Мартєва С.Ю., ТимчукЛЛ.

при секретарі: Фадєйкіній Н.Б.

розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Полтаві цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на заочне рішення Октябрського районного суду м. Полтави від 3 лютого 2009 року

по справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про стягнення матеріальної та моральної шкоди, завданої внаслідок ДТП,-

ВСТАНОВИЛА:

Заочним рішенням Октябрського районного суду м. Полтави від 3 лютого 2009 року позовні вимоги ОСОБА_3 задоволено.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 матеріальну шкоду в сумі 19782,03 грн., та моральну шкоду в сумі 5000 грн., витрати по оплаті судового збору в сумі 448 грн., витрати з інформаційно-технічного забезпечення справи в сумі 30 грн., витрати на проведення експертизи в сумі 650 грн., витрати, повязані з направленням телеграми відповідачці в сумі 28,50 грн., витрати, повязані з отриманням довідки в БТІ в сумі 83,82 грн., витрати по наданню ОСОБА_3 юридичної допомоги в сумі 200 грн., витрати , повязані з наданням оголошення в засоби масової інформації в сумі 60 грн., всього - 26282,35 грн.

З рішенням не погодилась відповідач, в апеляційній скарзі просила рішення районного суду скасувати та ухвалити нове про відмову в задоволенні позовних вимог, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права.

Колегія суддів, заслухавши судцю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, приходить до висновку, що остання задоволенню не підлягає, за таких обставин.

Відповідно до ст. 303 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Згідно ст. 308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Судом встановлено, що 15.08.2008 року ОСОБА_2, керуючи автомобілем ВАЗ 2107, державний реєстраційний номер НОМЕР_1, у смт Нові Санжари, Полтавської області по вул. Леніна під час виїзду з прилеглої території не надала дорогу автомобілю ТОУОТА КАУ4 , державний реєстраційний номер ВІ 0317ВА, під керуванням ОСОБА_3, яка рухалась по головній дорозі, внаслідок чого допустила зіткнення з вищевказаним автомобілем.

Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди , автомобіль ОСОБА_3 одержав механічні пошкодження , а саме, розбита передня фара, права передня частина бампера, передня частина защити, деформоване переднє праве крило та капот.

Постановою Октябрського районного суду м. Полтави від 29.09.2008 року ОСОБА_2 було визнано винною в скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, та накладено штраф.

Постановою апеляційного суду Полтавської області від 2.11.2010 року вищевказану постанову Октябрського районного суду м. Полтави скасовано, визнано винною ОСОБА_2 у вчиненні адміністративного правопорушення , передбаченого ст. 124 КУпАП, а провадження у справі закрито у звязку з закінченням строків накладення стягнення.

Згідно ст.ст. 1166, 1167 ЦК України, майнова та моральна шкода, завдана неправомірними діями чи бездіяльністю, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

За змістом ст. 1187 ЦК України, шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі володіє транспортним засобом.

Крім того, відповідно до ч. З ст. 61 ЦПК України, обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Отже, з наведеного слідує, що вина ОСОБА_2 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, доведена.

Зазначене спростовує доводи апеляційної скарги про обопільність вини ОСОБА_2 та ОСОБА_3 у дорожньо-транспортній пригоді.

За таких обставин колегія суддів вважає, що рішення суду першої інстанції постановлено з додержанням вимог матеріального та процесуального права, підстав для його скасування не вбачається, а висновок суду щодо стягнення з ОСОБА_2 спричиненої шкоди обгрунтований та не суперечить встановленим обставинам справи.

Інші доводи апеляційної скарги не містять у собі нових фактів чи засобів доведення, які б спростовували висновки суду першої інстанції.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 303, 307, 308, 314, 317, 319 ЦПК України колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити.

Заочне рішення Октябрського районного суду м. Полтави від 3 лютого 2009 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили негайно, але може бути оскаржена безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили.

Головуючий: підпис

Судді: підписи

З оригіналом згідно: