Справа №22-ц-3443/11 21.12.2011 21.12.2011 21.12.2011
Провадження №22-ц/1490/3962/11
Справа № 22ц-3443/11 р. Суддя по 1-й інстанції: Гаврасієнко В.О.
Доповідач апеляційного суду: ОСОБА_1
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Миколаїв

21 грудня 2011 року

Колегія суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду Миколаївської області у складі:

головуючого: Вовненко Г.Ю.,

суддів: Буренкової К.О., Кушнірової Т.Б.,

при секретарі судового засідання: Калашниковій А.М.,

за участю: представника позивача - ОСОБА_2,представника відповідача ОСОБА_3 - ОСОБА_4,

розглянувши в відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою

ОСОБА_3

на ухвалу Заводського районного суду м. Миколаєва від 15 вересня 2011 року за позовом ПАТ «Мегабанк» до ОСОБА_3, яка діє в інтересах малолітнього ОСОБА_5, третя особа - орган опіки та питання адміністрації Заводського району виконкому Миколаївської міськради, пр стягнення заборгованості за кредитним договором шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки,

встановила:

В липні 2009 року ПАТ «Мегабанк» (далі - Банк) звернувся з позовом до ОСОБА_5 О І яка діє в інтересах малолітнього ОСОБА_5, про стягнення заборгованості іа кредитним договором шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки.

Рішенням Заводського районного суду м. Миколаєва від 14 вересня 2011 року позов Банку задоволено частково. .

Постановлено стягнути з ОСОБА_3, яка діє в інтересах малолітнього ОСОБА_5, 3 000 000 грн. в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором шляхом звернення стягнення на нежитловии обєкт, який складається адмінбудинку із складом літ. «А», загальною площею 260,9 кв.м; складу «Б загальною площею 22.4 кв.м.; складу літ. «В» загальною площею 258,3 кв. м. складу літ. «Г» загальною площею 588,4 кв.м.; гаражу літ. «Д» загальною площею 21, 8 кв. м - складу літ «Ж» загальною площею 828,7 кв.м.; вагово, з навісом літ. «О», сараю літ. «П»; огорожі та споруд № 6-16, 18; покриття «І», розташованим по вуж Дзержинського 179 в м. Миколаєві та переданий в іпотеку за іпотечним договор від 03 липня 2007 року, посвідченим приватним нотаріусом Миколаївського місько нотаріального округу ОСОБА_6, та зареєстрований в реєстрі № 576.

Вирішено питання про судові витрати. _ .

У вересні 2011 року до місцевого суду надійшла заява від ОСОБА_3 про роз'яснення вказаного рішення. В заяві зазначено, що судом першої інстанції в порушення положень ст..ст. 237, 239, ч. 1 ст. 242 ЦК України з неї як предствавника малолітнього сина ОСОБА_5 безпідставно стягнуто заборгованість за кредитним договором шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки.

Ухвалою Заводського районного суду м. Миколаєва від 15 вересня 2011 року у задоволенні заяви ОСОБА_7 про розяснення рішення відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_3 просить ухвалу суду скасувати, а справу направити до суду першої інстанції для повторного розгляду заяви про розяснення рішення.

Перевіривши матеріалами справи доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що вона не підлягає задоволенню із наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 221 ЦПК України, якщо рішення суду є незрозумілим для осіб, які брали участь у справі, або для державного виконавця, суд за їхньою заявою постановляє ухвалу, у якій розяснює своє рішення, не змінюючи при цьому змісту.

В заяві про розяснення рішення та в апеляційній скарзі відповідача посилається на те, що при ухваленні рішення від 14 вересня 2011 року Заводським районним судом м. Миколаєва в порушення положень ст.ст. 237, 239, ч. 1 ст. 242 ЦК України з неї як представника малолітнього сина безпідставно стягнуто заборгованість за кредитним договором шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки, тоді як відповідачем у справі, на її думку, є малолітній син ОСОБА_8.

Тобто, відповідач посилається на неправильне застосування судом положень цивільного та цивільно-процесуального права, що може бути перевірено в порядку апеляційного та касаційного розгляду справи, а не в порядку розяснення рішень.

Аналізуючи зміст вказаного рішення, колегія суддів приходить до висновку, що воно є чітким і зрозумілим, не потребує розяснення. А тому суд першої інстанції прийшов до обгрунтованого висновку про відсутність підстав для задоволення заяви, ОСОБА_7 про розяснення рішення.

Доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують.

Оскільки ухвала постановлена з додержанням норм цивільного процесуального права, то підстав для її скасування не вбачається.

Керуючись ст. ст. 303, п.1 ч. 2 ст. 307, 315 ЦПК України, колегія суддів

ухвалила:

Апеляційну скаргу ОСОБА_7 відхилити, а ухвалу Заводського районного суду м. Миколаєва від 15 вересня 2011 року залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення, але з цього часу протягом двадцяти днів може бути оскаржена в касаційному порядку к безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Головуючий:

Судді: