справа 2-823/11
РІШЕННЯ

Іменем України

18 лютого 2011 року Броварський міськрайонний суд Київської області в складі: головуючого - судді Радзівіл А.Г.,

при секретарі Ричок Л.П.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу

встановив:

20 січня 2011 року ОСОБА_1 подала до суду позовну заяву про розірвання шлюбу з ОСОБА_2, зареєстрованого 19 вересня 2003 року в відділі реєстрації актів громадянського стану Броварського міського управління юстиції Київської області, про що в книзі реєстрації актів про одруження зроблено запис № 491, від якого мають малолітню доньку ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Послалась на те, що спільне життя з відповідачем не склалось, так як у них різні характери та погляди на життя, вони перестали розуміти один одного. Вже протягом двох років вони не проживають разом, не підтримують подружніх стосунків та не ведуть спільного господарства. Кожен з них живе своїм життям, а їх шлюб носить чисто формальний характер. Зберігати шлюб в подальшому вона не бажає.

В судовому засіданні ОСОБА_1 позов підтримала і просила його задовольнити з наведених у ньому підстав.

Відповідач ОСОБА_2 позов визнав, проти розірвання шлюбу не заперечував.

З'ясувавши обставини справи та перевіривши їх доказами, суд вважає, що позов обгрунтований і підлягає задоволенню.

Відповідно до ч. 2 ст. 112 Сімейного Кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне проживання подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

Відповідно до ч. 1 ст. 24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування їх до шлюбу не допускається.

Судом встановлено, що ОСОБА_2 та ОСОБА_2 (дошлюбне прізвище Левицька) ОСОБА_4 19 вересня 2003 року в відділі реєстрації актів громадянського стану Броварського міського управління юстиції Київської області уклали шлюб, про що в к^изі реєстрації актів про одруження зроблено запис № 491.

Від шлюбу мають малолітню доньку ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1.

У ОСОБА_1 і ОСОБА_2 спільне життя не склалось, так як у них різні характери та погляди на життя, вони перестали розуміти один одного. Вже протягом двох років вони не проживають разом, не підтримують подружніх стосунків та не ведуть спільного господарства. Кожен з них живе своїм життям. При встановлених обставинах подальше збереження їхнього шлюбу неможливе і суперечило б інтересам кожного з подружжя.

На даний час їхній шлюб носить чисто формальний характер.

При встановлених обставинах, коли ні позивач ні відповідач не виявили бажання до примирення, їхнє подальше спільне проживання і збереження шлюбу суперечило б їхнім особистим інтересам, оскільки б це було примушуванням до шлюбу. А це заборонено законом."

Керуючись ч. 1 ст. 110, ст. 112 Сімейного Кодексу України, ст. ст. 213-215 ЦПК України, суд

вирішив:

позов задовольнити. Розірвати шлюб між ОСОБА_2 та ОСОБА_1, який 19 вересня 2003 року був зареєстрований в відділі реєстрації актів громадянського стану Броварського міського управління юстиції Київської області, про що в книзі реєстрації актів про одруження зроблений відповідний актовий запис № 491.

Після розірвання шлюбу прізвище позивача залишити "Новік".

Рішення суду може бути оскаржене до апеляційного суду Київської області через Броварський міськрайонний суд шляхом подачі протягом десяти днів з дня його проголошення апеляційної скарга.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя А.Г.Радзівіл