Справа № 22-ц-1166/11 Головуючий у І інстанції Кіхтенко С.О.
Категорія 44 Доповідач у 2 інстанції Яворський
УХВАЛА

Іменем України

02 лютого 2011 року м. Київ

Колегія суддів судової палати в цивільних справах Апеляційного суду Київської області в складі:

Головуючого судді : Яворського М.А.

суддів Іванової І.В., Корзаченко І.Ф.

при секретарі Джафаровій Т.Г.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні приміщенні апеляційного суду Київської області цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Богуславського районного суду Київської області від 20 серпня 2010 року по справі за позовом ОСОБА_1 до Богуславської РДА Київської області, Синицької сільської ради Богуславського району Київської області, ТОВ «Нива»про видачі Державного акту на земельну частку (пай),-

ВСТАНОВИЛА:

У липні 2010 року ОСОБА_1 звернулася до суду із позовними вимогами до Богуславської РДА, Сидницької сільської ради та просила зобов'язати Синицьку сільську Богуславського району виділити їй 3,9 га. із земель резервного фонду для потреб сільськогосподарського призначення, як члену КСП «Нива»с. Синиця Богуславського району Київської області та зобов'язати Богуславську РДА погодити та затвердити документацію необхідну для реєстрації в центрі Державного земельного кадастру.

Свої вимоги позивачка мотивувала тим, що вона при розпаюванні земель колективної власності КСП "Нива" с. Синиця, Богуславського району Київської області не була включена в список осіб який додавався до державного акта від 17.10.1995 року, але вона теж була членом вказаного підприємства та мала право на земельну частку пай, однак її не безпідставно не включили до списків на отримання земельної частки (паю), тому просила вказаний спір вирішити в судовому порядку задовольнивши її вимоги.

Рішенням Богуславського районного суду від 20 серпня 2010 року у задоволенні позову ОСОБА_1 до Богуславської РДА Київської області, Синицької сільської ради Богуславського району Київської області, третьої особи ТОВ «Нива»про видачі Державного акту на земельну частку (пай) відмовлено повністю в зв'язку з пропуском строку позовної давності.

Не погоджуючись із вказаним рішенням суду позивачка ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу в якій просить рішення суду першої інстанції скасувати, як таке що постановлено з порушенням норм матеріального та процесуального законодавства та ухвалити нове рішення про повне задоволення її позовних вимог.

Колегія суддів, перевіряючи законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги, заявлених позовних вимог, відповідно до правил ст. 303 ЦПК України, вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Статтею 308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права

Судом першої інстанції встановлено, що позивачка з 12.04.1989 року по 24.06.1996 рік була членом КСП «Нива»с.Синиця, Богуславського району Київської області, правонаступником якого є третя особа - ТОВ «Нива»с. Синиця, що підтверджується записом в трудовій книжці позивачки та відповідною довідкою ТОВ «Нива»( а.с.5,7).

17.10.1995 року КСП "Нива" с. Синиця, Богуславського району Київської області отримало державний акт на право колективної власності на землю для ведення товарного сільськогосподарського виробництва і позивачка не була включена в список-додатку до нього - членів вказаного підприємства.

Вирішуючи вказаний спір, та відмовляючи у задоволенні позову суд першої інстанції мотивував своє рішення тим, що починаючи з жовтня 1995 року по даний час позивачка до суду за захистом своїх прав не зверталась і звернулась лише майже через 15 років, не заявивши клопотання про поновлення строку позовної давності, а тому суд вважав, що позивачкою пропущенні строки позовної давності, що є підставою для відмови в позові.

Колегія суддів вважає зазначений висновок суду про відмову у задоволенні позову з підстав пропуску строків позовної давності законним та обґрунтованим, а доводи апелянта безпідставними, виходячи з наступного.

Згідно зі ст. 2 Указу Президента України "Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам, і організаціям" від 8 серпня 1995 року члени КСП, у тому числі пенсіонери, які раніше в них працювали, мають право на земельну частку (пай) відповідно до списку, що долучається до державного акта на право колективної власності на землю. Тобто, за змістом наведеної норми закону право на земельний пай особа набуває за наявності усіх трьох умов: перебування в членах КСП, включення до списку осіб, доданого до державного акта на право колективної власності на землю, одержання КСП державного акта.

Відповідно до пп. 1, 4, 6 Прикінцевих та перехідних положень Цивільного кодексу України цей Кодекс набирає чинності з 1 січня 2004 року. Цивільний кодекс України застосовується до цивільних відносин, що виникли після набрання ним чинності. Щодо цивільних відносин, які виникли до набрання чинності Цивільним кодексом України, положення цього Кодексу застосовуються до тих прав і обов'язків, що виникли або продовжують існувати після набрання ним чинності. Правила Цивільного кодексу України про позовну давність застосовуються до позовів, строк пред'явлення яких, встановлений законодавством, що діяло раніше, не сплив до набрання чинності цим Кодексом.

Як встановлено судом першої інстанції право позивачки на отримання земельної частки (паю) виникло 17 жовтня 1995 року, саме в даний час КСП «Нива»отримало Державний акт на право колективної власності на землю.

В цей же час складалися списки осіб, які мали право на отримання земельної частки паю, і позивачка не була включена до цих списків. На протязі 15 років ( в тому числі 9 років до 2004 року під час дії ЦК УРСР 1963р.) не оспорювала порушене права на отримання земельної частки паю.

Згідно зі ст. ст. 71, 75, 76, 80 ЦК УРСР загальний строк для захисту права за позовом особи, право якої порушено (позовна давність), встановлюється в три роки. Позовна давність застосовується незалежно від заяви сторін. Перебіг строку позовної давності починається з дня виникнення права на позов. Право на позов виникає з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення свого права. Закінчення строку позовної давності до пред'явлення позову є підставою для відмови в позові.

Маючи право, як член КСП «Нива» на отримання земельної частки (паю), ОСОБА_1 в той же час, не скористалася наданим їй законом правом, не вчиняла ніяких дій, направлених на отримання земельної частки (паю).

Доказів на підтвердження відмови керівництва КСП в отриманні земельної частки (паю) позивачка до суду не надала.

З врахуванням обставин справи та положень закону, колегія суддів вважає, суд дійшов вірного висновку про відсутність підстав для задоволення позову у звязку з пропуском встановленого законом строку для захисту порушеного права. Разом з тим суд застосовуючи норми матеріального права помилково послався на ст. 257 ЦК України в редакції 2003 року, тому колегія суддів вважає, що в даному випадку підлягає застосування ст.ст. 71, 80 ЦК УРСР в редакції 1963 року.

Оскільки ч.2 ст. 308 ЦПК України передбачено, що не може бути скасоване правильне по суті і справедливе рішення суду з одних лише формальних міркувань, тому колегія суддів приходить до висновку про відсутність підстав для скасування рішення Богуславського районного суду Київської області від 20 серпня 2010 року .

Доводи апеляційної скарги не спростовують висновків, що викладенні в рішення суду, а тому апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

Керуючись ст. ст. 303, 307, 308, 315 ЦПК України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 відхилити.

Рішення Богуславського районного суду Київської області від 20 серпня 2010 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення і може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий М.А.Яворський

Судді І.В. Іванова

ОСОБА_2