Справа № 2-44/11
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 січня 2011 року Жовтоводський міський суд Дніпропетровської області

в складі: головуючого судді Поди О.М.

при секретарі Андрусенко А.Л.

за участі :

позивача ОСОБА_1

представника відповідача ОСОБА_2

розглянув у відкритому судовому засіданні в м. Жовті Води цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» при третіх особах: ОСОБА_3, ОСОБА_4, державної іпотечної установи про розірвання додаткової угоди до договорів про іпотечний кредит, -

ВСТАНОВИВ:

09.06.2010 року міським судом отримано позов ОСОБА_1 до ПАТ КБ ПриватБанк в якому позивач посилаючись на погіршення свого матеріального становища, неможливість виконувати взяті на себе 14.08.2008 року зобовязання по сплаті кредитних коштів в іноземній валюті, порушення його прав, просить судовим рішенням розірвати додаткову угоду від 14.08.2008 року № по договору про іпотечний кредит від 18.02.2008 року.

Позовні вимоги були підтримані позивачем в судовому засіданні, який послався, що саме відповідач спонукав його укласти додаткову угоду шляхом пропозиції негайно сплатити повну суму заборгованості по кредиту 108737 грн., 80 коп. або укласти додаткову угоду про зміну валюти по договору з національної грошової одиниці України на долари США. Через відсутність можливості сплатити заборгованість він був змушений 14 серпня 2008 року укласти додаткову угоду. В подальшому після ознайомлення з доказами по цивільній справі додатково наданих представником відповідач ОСОБА_5, а саме копії спірної додаткової угоди позивач послався, що він підписував додаткову угоду в Жовтоводський філії банку однак на угоді підписи не його. На пропозицію суду щодо призначення судово почеркознавчої експертизи позивач після тривалої перерви заявив, що наміру проводити по справі судову експертизу він немає, факт те що спірна додаткова угода підписана не ним очевидний.

Представники відповідача в судовому засіданні кожен окремо позов заперечили пославшись на його бездоказовість та на те що ініціатива про складення додаткової угоди про зміну грошової одиниці України на долар США була безпосередньо була від самого відповідача 07.07.2008 року про що мається відповідна заява. На час укладення додаткової угоди курс долару США був найнижчий, менше 5-ти гривень за долар США. Вини банку в зростанні в подальшому курсу долара США немає і позивачем це недоведено.

Треті особи в судове засідання не зявилися. Суд розглянув справу в їх відсутність. ОСОБА_3 та ОСОБА_4 письмово повідомили про розгляд справи в їх відсутність (аркуш справи 42-43).

Заслухавши пояснення сторін, дослідивши надані в цивільну справу докази суд вважає, що позов задоволенню не підлягає виходячи з чинного законодавства, що буде названо нижче та обставин встановлених при розгляді справи.

Дійсно за ст..ст. 651 ч.2, 652 ЦК України договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом.

Істотнім є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору.

Якщо сторони недосягли згоди щодо приведення договору у відповідність з обставинами , які істотно змінилися, або щодо його розірвання , договір може бути розірваний, а з підстав встановлених ч.4 цієї статті,- , змінений за рішенням суду на вимогу заінтересованої сторони за наявності одночасно таких умов:

1. В момент укладення договору сторони виходили з того, що така зміна обставин не настане.

2. Зміна обставин зумовлена причинами , які заінтересована сторона не могла усунути після їх виникнення при всій турботливості та обачності, які від неї вимагалися.

Відповідно укладеного між сторонами договором про іпотечний кредит від 18.02.2008 року кредитор (банк) зобовязався надати позичальнику (позивачу) на умовах цього договору грошові кошти-114000 грн., кредит надавався для поліпшення якості окремої квартири (п.1.1 аркуш справи 9-13).

Погашення кредиту мало здійснюватися позичальником у національній валюті України:гривні (п.1.5). За користування кредитними коштами встановлено 15 % річних (п.1.1), кредит надавався строком до 18.11.2014 року. За ст..60 ЦПК України позивач має обовязок довести ті обставини на які він посилається як на підставу своїх позивних вимог. Позивачем не надано суду буд-яких безспірних доказів щодо змушення його з боку банку укласти спірну додаткову угоду.

Відповідач напротив надав суду заяву від імені ОСОБА_1 щодо наміру останнього змінити валюту квотування (аркуш справи 62). В справі маються повідомлення відповідача від 18.02.2008 року та третім особам про відступлення прав вимоги державні іпотечні установи. Однак названі документи не містять даних про ініціативу відповідача спонукати позивача до укладення будь-якої додаткової угоди (аркуш справи 24-26).

Спірна додаткова угода укладена через значний час через 6 місяців, у позивача було достатньо часу для обдумування необхідності укладення додаткової угоди самостійно чи при допомозі фахівців.

Наявна додаткова угода в п.1.1 свідчить, що банк зобовязується надати позичальнику кредитні кошти шляхом видачі готівки через касу, строк, вид кредиту, розмір кредиту, відсотки, порядок погашення заборгованості визначено у розділі 8.

Розділ 8 в п.п. 8.1 додаткової угоди свідчить про зміну валюти кредитування з гривні на долари США (на 23510 долл.,88 центів), з оплатою відсотків у розмірі 1,17% на суму залишку.

Станом на 14.08.2008 року залишок заборгованості по договору про іпотечний кредит складає 108737 грн., 80 коп., що еквівалентно 23510 доларів, 88 центів США (аркуш справи 33).

В названій додатковій угоді мається також і п.2.3 відповідно якого банк мав право в односторонньому порядку збільшувати розмір процентної ставки за користування кредитом, при зміні коньюктури ринку грошових ресурсів в Україні, а саме зміні курсу долару США до гривні більше ніж на 10 % порівняно з курсом долару США до гривні встановленого НБУ на момент укладення договору.

Банк на власний розсуд має право змінити умови договору, або розірвати договір в судовому порядку (п.п. 2.3) однак в даному випадку не банк змінював умови валюти кредитування.

Аналіз названих вище обставин дає можливість суду, що спірна додаткова угода є обопільна за спільною згодою сторін за умови досягнення згоди з усіх її істотніх умов.

Названі вище пункти розділу 8 додаткової угоди та п.п. 1.1., 1.3 свідчать, що усі ризики повязані з істотною зміною його умов позичальник взяв на себе, свідомо і за своєю згодою.

Підвищення курсу долару США по відношенню до грошової одиниці України який на думку позивача на час подачі позовної заяви та який не задовольняв останнього (а на час укладення додаткової угоди задовольняв повністю ) свідчить про те, що банк до цього ніякого відношення немає. Саме позивач при укладенні додаткової угоди взяв на себе зобовязання повязане з істотною зміною обставин з яких він виходив при укладенні договору, а як вихідне і всі ризики.

Додатково суд вважає за необхідне послатися і на ст..524 ч.1, ч.2, 525, 526,527 ч.1 ЦК України за якими:

- зобовязання має бути виражене у грошовій одиниці України. Сторони можуть визначити грошовий еквівалент зобовязання в іноземній валюті

- одностороння відмова від зобовязання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Право позивача по спірній додатковій угоді щодо одностороннього розірвання цієї угоди не зазначено.

- зобовязання має бути виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цого кодексу…

- боржник зобовязаний виконати свій обовязок, а кредитор прийняти його

Ст..638 ч.1 ЦК України також встановлює, що договір є укладеним якщо сторони в належній формі досягли усіх істотніх умов договору.

Наслідком цього не вбачає підстав для задоволення позову.

Стосовно заперечення позивача, що ним не підписувалася додаткова угода то така позиція є суперечливою, при подачі позовної заяви про це мови позивач не вів.

Суд з метою надання позивачу можливості, реалізації його прав стосовно надання доказів ставив на обговорення питання про призначення експертизи. Так ст..143 ч.1 ЦПК України встановлює, що для зясування обставин, що мають значення для справиі потребують спеціальних зань у галузі науки, мистецтва, техніки, ремесла тощо, суд призначать експертизу за заявою осіб, які беруть участь у справі, бо позивач заявив суду, що заява про зміну валюти кредитування та спірна додаткова угода ним не підписувалася , а наявні підписи не його. Окрім того судом розяснювалось позивачу за ст..145 ЦПК України призначення судово почеркознавчої експертизи не є обовязковою по даній категорії справ.

З метою надання правової допомоги з цього питання за клопотанням позивача в судовому засіданні оголошувалася тривала перерва з 22.12.2010 року по20.01.2011 року.

В судовому засіданні 20.01.2011 року сторони клопотання про призначення судової почеркознавчої експертизи в цілях повноти та обєктивності розгляду цивільної справи не заявили. З врахуванням названого пояснення позивача стосовно не підписання ним спірної угоди суд вважає голослівними та бездоказовими.

Так як позов задоволенню не підлягає то не підлягають задоволенню і судові витрати понесені позивачем при подачі позивної заяви, підстава ст..88 ЦПК України.

Керуючись названим вище законодавством у відповідності до ст..ст. 10,60,88,208,212 ЦПК України суд -

ВИРІШИВ:

В задоволенні позову ОСОБА_1, при третіх особах: ОСОБА_6, ОСОБА_7, державної іпотечної установи до публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» про розірвання додаткової угоди № DNJOGI НОМЕР_1 від 14.08.2008 року до договору про іпотечний кредит № DNJOGI НОМЕР_1 від 18.02.2008 року, стягнення судових витрат, відмовити за його необґрунтованістю.

Рішення може бути оскаржене до Апеляційного суду Дніпропетровської області через Жовтоводський міський суд , шляхом подачі в 10 денний строк апеляційної скарги.

Суддя

Рішення може бути оскаржене до Апеляційного суду Дніпропетровської області шляхом подачі через Жовтоводський міський суд в 10-ти денний строк після його оголошення апеляційної скарги.

Суддя: