Справа № 22-ц-1920/11 Головуючий у 1 інстанції: Хомик
Провадження № 22-ц/1390/4502/11 Доповідач в 2-й інстанції: ОСОБА_1 Т. І. Категорія: 42
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 липня 2011 року року колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Львівської області в складі:

головуючого-судді Приколоти Т.І.

суддів: Шашкіної С.А., Шумської Н.Л.,

при секретарі Мариняк О.І.

з участю ОСОБА_2, ОСОБА_3,

ОСОБА_4,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_5 Махмуд-Кізи на рішення Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 18 листопада 2010 року по справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_5-К., ОСОБА_6, з участю третіх осіб: виконавчого комітету Дрогобицької міської ради, органу опіки та піклування, СГІРФО Дрогобицького МВ ГУМВС України у Львівській області, ОСОБА_3, про надання дозволу, припинення договору найму житла, виселення, зняття з реєстрації -,

в с т а н о в и л а:

Рішенням Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 18 листопада 2010 року позов задоволено частково. Припинено дію договору найму між ОСОБА_2 та ОСОБА_5-К., ОСОБА_6 квартири АДРЕСА_1, скасовано реєстрацію місця проживання відповідачів за цією адресою та виселено їх із спірної квартири.

Рішення суду оскаржила ОСОБА_5-К.

В апеляційній скарзі апелянт просить рішення суду скасувати та ухвалити нове про відмову в позові. Апелянт вважає, що рішення суду ухвалено з порушенням норм матеріального та процесуального права, при неповно зясованих обставинах справи. Стверджує, що в 2002 році з донькою перейшла проживати в спірну квартиру, яку для них придбала ОСОБА_2 Зазначає, що в даний час звернулася до суду з позовом про розподіл спільного майна подружжя, усунення перешкод та виселення з квартири, співвласниками якої є ОСОБА_5-К. , ОСОБА_6 та ОСОБА_7

Заслухавши суддю-доповідача, учасників процесу, перевіривши матеріали справи, в межах доводів апеляційної скарги та заявлених позовних вимог, колегія суддів вважає, що скаргу слід відхилити.

Встановлено, що позивач ОСОБА_2 є власником квартири АДРЕСА_2. В цій квартирі зареєстровані позивач, її син ОСОБА_3, невістка ОСОБА_8, онук ОСОБА_9 та відповідачі. Позивач, маючи намір розпорядитися спірною квартирою, яка є її власністю, повідомила ОСОБА_5 М-К. про необхідність звільнити належну їй квартиру із зняттям з реєстрації у ній до 4 липня 2009 року. Однак цієї вимоги відповідачі не виконали. Відповідачі є співвласниками квартири № 57 в будинку 64 на вулиці Самбірській у місті Дрогобичі Львівської області. Інший співвласник цього житла ОСОБА_7 письмово повідомив суд про те, що не заперечує проти їхнього вселення в це житло, а тому суд вірно не взяв до уваги посилання відповідачів на неможливість вселитися в належну їм на праві власності квартиру.

На підставі аналізу наявних у справі доказів суд прийшов до правильного висновку, що позивач є єдиним власником спірної квартири і відповідно до ч. 1 ст. 317 ЦК України має право вільно володіти, користуватися та на підставі ст. 319 ЦК України розпоряджатися своєю власністю на свій розсуд, а відповідно до ст. 391 ЦК України має право вимагати усунення перешкод у здійсненні нею права користування та розпорядження своїм майном, зокрема, шляхом виселення відповідачів без надання їм іншого житлового приміщення. Через наявність певних життєвих обставин (стан здоровя, бажання вселити сімю сина) власник може вимагати звільнення жилої площі, особливо, якщо йдеться про колишнього члена сімї власника, який своєю поведінкою створює неможливість спільного проживання, що встановлено судом.

Висновки суду в частині задоволених вимог мотивовані, грунтуються на аналізі наявних у справі доказів.

Судом обґрунтовано відмовлено у задоволенні вимоги про надання дозволу на відчуження спірної квартири.

Судом першої інстанції правильно визначено взаємовідносини сторін. Висновки суду ґрунтуються на аналізі зібраних по справі доказів.

З такими висновками суду слід погодитися, оскільки ним правильно визначено характер спірних правовідносин та встановлено дійсні обставини справи. Доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду.

Колегія суддів вважає, що оскаржуване рішення ухвалене судом першої інстанції з додержанням норм матеріального і процесуального права. Підстави для скасування рішення Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області відсутні, а тому апеляційну скаргу слід відхилити.

Керуючись ст. 303, п.1 ч.1 ст.307, ст.ст. 308, 313, ч.1 п.1 ст.314, ст.315 ЦПК України, колегія суддів,

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_5 Махмуд-Кізи відхилити.

Рішення Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 18 листопада 2010 року залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення.

Касаційна скарга може бути подана протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили ухвалою апеляційного суду безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Головуючий:

Судді: