САДГІРСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА ЧЕРНІВЦІ
Справа № 2-209/11
Провадження №2/328/11
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02.06.2011 м. Чернівці

Садгірський районний суд м. Чернівців у складі: головуючого судді Байцар Л. В., при секретарі Голик В.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовною заявою Публічного акціонерного товариства «Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк» до ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 про стягнення заборгованості,-

В С Т А Н О В И В:

Позивач ПАТ «Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк» звернувся до суду з позовною заявою до ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 про стягнення заборгованості.

В позові посилається на те, що 24.02.2009 року між позивачем та відповідачем ОСОБА_1 був укладений договір про іпотечний кредит №2492. Відповідно до умов договору відповідач зобовязалася щомісячно здійснювати погашення частини суми заборгованості за кредитною лінією, здійснювати погашення суми заборгованості яка виникла за попередній звітній місяць, а також здійснювати погашення в повному обсязі заборгованості, всю суму відсотків та всю суму пені.

В позові вказує на те, що відповідач ОСОБА_1 неналежним чином виконує взяті на себе зобовязання і у звязку з чим, станом на 27.01.2011 рік за ним утворилась заборгованість в сумі 1342065,96 грн.

Посилаються на те, що в рахунок забезпечення виконання зобовязання 03.06.2009 року між банком та ОСОБА_2 було укладено договір застави, відповідно до умов якого останній забезпечує заставою (земельна ділянку, площею 0,1162 га, що знаходиться за адресою: Київської області, Києво-Святошинський район, с. Ходосівська).

Крім цього, вказують в позові на те, що в забезпечення кредиту був укладений договір поруки № 2494 від 19.09.2007 року з ОСОБА_3, який добровільно взяв на себе зобовязання в повному обсязі відповідати за ОСОБА_1, відповідно умов кредитного договору.

Просять солідарно стягнути з відповідачів на їхню користь заборгованість за кредитним договором №2492 від 24.02.2009 року в сумі 1342065,96 грн. та судові витрати в сумі 1820 грн.

Представник позивача ОСОБА_4 в судовому засіданні позов підтримав та дав прояснення аналогічні позовним вимогам.

Представник відповідачів ОСОБА_5 в судовому засіданні позов визнав частково. Відповідачі ОСОБА_1 та ОСОБА_2 визнають позов частково за винятком нарахованої пені у розмірі 38080,12 грн. у звязку з пропуском позовної давності. Відповідач ОСОБА_3 позов не визнав повністю та подав до суду заперечення на позов.

В запереченні вказує на те, що між банком та ОСОБА_1 було укладено договір про іпотечний кредит №2492 від 19.09.2007 року. Сума кредиту 800000 доларів США за відсоткової ставкою 12,9 % річних з кінцевим терміном повернення 07.09.2027 року. В забезпечення вказаного договору між ним та банком був укладений договір поруки №2493 від 19.09.2007 року відповідно до якого він взяв на себе зобовязання в повному обсязі відповідати за ОСОБА_1, відповідно умов кредитного договору .

Після чого 16.10.2008 року між відповідачем ОСОБА_1 та банком були укладені договір про внесення змін до договору про іпотечний кредит згідно якого збільшилась відсоткова ставка до 15% та 20.02.2009 року договір про внесення змін до договору про іпотечний кредит згідно якого збільшився розмір наданого позичальнику кредиту до 12138720 грн. Однак вказані договори були укладені без його відома та згоди і з змістом яких він не був ознайомлений. Далі банком було запропоновано підписати договори про зміну до договору поруки, однак він відмовився їх підписати.

Вказує, що відповідно до ЦК України порука припиняється у разі зміни зобовязання без згоди поручителя, внаслідок чого збільшується обсяг його відповідальності.

Вважає, що у звязку із зміною зобовязань ОСОБА_1 перед банком, без його згоди, шляхом укладання договорі про внесення змін до договору про іпотечний кредит, що призвело до збільшення обсягу його відповідальності за договором поруки, тому її слід вважати припиненою.

Просить в позові в частині стягнення з нього частини заборгованості відмовити.

Суд, заслухавши пояснення представника позивача, представника відповідачів, відповідачів, дослідивши письмові докази по справі вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню.

Судом встановлено, що згідно укладеного та в установленому порядку підписаного договору про іпотечний кредит №2492 від 19.09.2007 року банком надано відповідачу ОСОБА_1 кредит.

Судом встановлено в рахунок забезпечення виконання зобовязання 03.06.2009 року між банком та ОСОБА_2 було укладено договір застави, відповідно до умов якого останній забезпечує заставою (земельна ділянку, площею 0,1162 га, що знаходиться за адресою: Київської області, Києво-Святошинський район, с. Ходосівська). Крім цього в рахунок забезпечення кредиту був укладений договір поруки № 2494 від 19.09.2007 року з ОСОБА_3, який добровільно взяв на себе зобовязання в повному обсязі відповідати за ОСОБА_1, відповідно умов кредитного договору.

З розрахунку видно, що заборгованість за кредитним договором з урахуванням тіла кредиту, відсотків за його користування та штрафних санкцій, станом на 27.01.2011 року складає гроші в сумі 1342065,96 грн.

Крім цього між відповідачем ОСОБА_1 та банком були укладені договір №117 від 20.02.2009 року про внесення змін до договору про іпотечний кредит та договір №1441 від 16.10.2008 року про внесення змін до договору про іпотечний кредит.

Ці обставини знайшли підтверджені дослідженими доказами.

Згідно ст.ст. 509, 526 ЦК України зобовязанням є правовідносини, в яких одна сторона (боржник) зобовязана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію, або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обовязку, зобовязання має виконуватися належним чином до умов договору та вимог кодексу.

Відповідно до ст. 554 ЦК України, позичальник та поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, що означає абсолютне право кредитора вимагати виконання зобовязання повністю від позичальника та поручителя, як разом так і окремо від кожного.

Відповідно до ст. 559 ЦК України поруки припиняється з припиненням забезпеченого нею зобовязання, а також у разі зміни зобовязання без згоди поручителя, внаслідок чого збільшується обсяг його відповідальності.

Судом встановлено, що між відповідачем ОСОБА_1 та банком були укладені договори про внесення змін до договору про іпотечний кредит, без згоди відповідача ОСОБА_3, який являється поручителем за договором про іпотечний кредит. Вказані зміни призвели до збільшення обсягу його відповідальності за договором поруки, тому її слід вважати припиненою. Суд приходить до висновку, що в позові в частині стягнення заборгованості з ОСОБА_3 слід відмовити.

Заява представника відповідачів ОСОБА_1 та ОСОБА_6 про відмову в позові в частині стягнення пені за порушення зобовязання у звязку з пропуском строку суд вважає необґрунтованою, оскільки відповідно до п.1 ч.2 ст. 258 ЦК України позовна давність в один рік застосовується, до вимог про стягнення неустойки (штрафу, пені), а позивачем вказаний строк порушено не було, тому в цій частині позов підлягає задоволенню

Відповідно до ст. 1054 ЦК України передбачено, що за кредитним договором банк зобовязується надати грошові кошти позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти.

На підставі викладеного, часткового визнання відповідачами ОСОБА_1, ОСОБА_6 та матеріалів справи суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню. Слід стягнути солідарно з відповідачів ОСОБА_1, ОСОБА_6Я на користь позивача заборгованість за договором про іпотечний кредит №2492 від 19.09.2007 року в сумі 1342065,96 грн. Крім цього слід стягнути з відповідача ОСОБА_1, ОСОБА_6 на користь позивача судові витрати, повязані із сплатою державного мита в сумі 1700 грн. та оплату за інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи в розмірі 120 грн. згідно квитанцій. В іншій частині позовних вимог слід відмовити.

Керуючись ст.ст. 257, 258, 509, 526, 554, 559, 1054 ЦК України, ст.ст. 10,11, 209, 212, 214-215, 218 ЦПК України, суд -

В И Р І Ш И В :

Позовні вимоги задовольнити частково. Стягнути солідарно з ОСОБА_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, проживаючого за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_2, ідентифікаційний номер НОМЕР_2, проживаючого за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2 заборгованість за кредитним договором №2492 від 19.09.2007 року на користь ПАТ «Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк» (ідентифікаційний код 00039002, юридична адреса: 01001, м. Київ пров.Шевченка, 12) в сумі 1342065,96 грн.

Стягнути солідарно з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на користь ПАТ «Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк» (ідентифікаційний код 00039002, юридична адреса: 01001, м. Київ пров.Шевченка, 12) судові витрати у розмірі 1820 грн.

В іншій частині позовних вимог відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Апеляційного суду Чернівецької області, через Садгірський районний суд м. Чернівці шляхом подачі апеляційної скарги протягом в 10-ти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом 10-ти з дня отримання копії цього рішення.

Головуючий суддя ОСОБА_7