Справа № 2-905/11
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 березня 2011 року року Подільський районний суд м. Києва в складі:

головуючого - судді Гребенюк В.В.,

при секретарі - Литовченко Д.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_1, ОСОБА_2 до ОСОБА_3, законного представника малолітньої ОСОБА_4, третя особа - орган опіки і піклування Подільської районної у м. Києві державної адміністрації, про визнання такими, що втратили право користування житловим приміщенням, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (надалі за текстом - позивач 1) та ОСОБА_2 (надалі за текстом - позивач 2) звернулися до суду з позовом до ОСОБА_3, законного представника малолітньої ОСОБА_4 (надалі за текстом - відповідач), третя особа - орган опіки і піклування Подільської районної у м. Києві державної адміністрації (надалі за текстом - третя особа), про визнання такими, що втратили право користування житловим приміщенням.

Свої позовні вимоги мотивують тим, що квартира АДРЕСА_1 належить їм на праві приватної власності. На даний час в квартирі значаться зареєстрованими чотири особи. Відповідач була зареєстрована в даній квартирі з 2005 року, після реєстрації шлюбу з відповідачем 17.05.2003 року. ІНФОРМАЦІЯ_1 року народилася донька ОСОБА_4. Спільне життя у подружжя та шлюбні відносини припинились з липня 2009 року, відповідач залишила позивача 2 та переїхала проживати в Житомирську область де знаходиться квартира, в якій частка належить відповідачу на праві власності. 03.08.2010 року шлюб між сторонами розірвано. Відповідач спірним житлом не цікавиться, не приймає участі в оплаті квартплати та комунальних послуг. Всі витрати з утримання жилого приміщення виконується виключно позивачем 1, 2. Реєстрація відповідача та її доньки в приміщенні, що належить позивачу 1, 2 на праві приватної власності призводить до нарахування зайвих коштів, також вони не можуть в повній мірі використовувати права власника. Враховуючи зазначені обставини, просять суд визнати відповідача та її малолітню дитину такими, що втратили право користування житловим приміщенням.

В судовому засіданні позивач 1, 2 позовні вимоги підтримали в повному обсязі та просили їх задовольнити.

Відповідач в судове засідання не з'явилася. На адресу Подільського районного суду м. Києва надала заяву про розгляд справи за її відсутності та про визнання позовних вимог в повному обсязі, зазначивши в своїй заяві що вона та її малолітня дитина проживають за іншою адресою (а.с. 36).

Третя особа в судове засідання не з'явилася, причини неявки суду не повідомила, участь представника не забезпечила, хоча була повідомлена належним чином (а.с. 41).

Відповідно до абзацу 3 ч. 5 ст. 74 ЦПК України у разі відсутності осіб, які беруть участь у справі, за адресою їх місця проживання, вважається, що судовий виклик вручений їм належним чином.

Зважаючи на вищевикладене та відсутність заперечень позивача 1, 2, суд приходить до висновку про можливість розгляду справи на підставі наявних у справі доказів.

На виконання вимог ч. 3 ст. 122 ЦПК України, судом було направлено запит до органів реєстрації місця проживання фізичної особи, згідно отриманої відповіді відповідач по справі зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 з 04.03.2005 року по теперішній час (а. с. 24, 25, 27).

З матеріалів справи вбачається, що квартира АДРЕСА_1 належить на праві приватної власності в рівних долях позивачу 1, 2 на підставі свідоцтва про право власності на житло (а.с. 7-8).

Відповідно до довідки за формою № 3 ДП «Будінвестсервіс» від 20 вересня 2010 року у даній квартирі зареєстровані позивач 1, 2 та з 2005 року дружина позивача 2 - відповідач по справі з малолітньою дитиною (а.с.12).

Відповідно до актів від 06.10.2009 року, 11.01.2010 року, 11.05.2010 року комісією ДП «Будінвестсервіс» було проведено обстеження квартири АДРЕСА_1 та встановлено відсутність відповідача та її малолітньої дитини у квартирі та на підставі свідчень сусідів з квартир АДРЕСА_1 цього будинку встановлено, що у квартирі відповідач та її малолітня дитина не проживають з липня 2009 року (а.с. 13, 14, 15).

3 серпня 2010 р. шлюб між сторонами було розірвано (а.с.10).

Відповідно до наданого до суду, свідоцтва про право власності на житло встановлено, що відповідачу належить 1/3 частка квартири АДРЕСА_3 (а.с. 19-20).

На виконання вимог ч. 3 ст. 122 ЦПК України, судом було направлено запит до органів реєстрації місця проживання фізичної особи, згідно отриманої відповіді відповідач по справі згідно даних адресно-довідкового сектору ВГІРФО УМВС України в Житомирській області, зареєстрованою або знятою з реєстраційного обліку в м. Житомирі та Житомирській області не значиться (а.с. 28).

Відповідно до рішення Подільського районного суду м. Києва від 22.03.2011 року позов ОСОБА_2 до ОСОБА_3, про виключення запису про нього як батька з актового запису про народження дитини було задоволено на підставі висновку судово генетичної експертизи від 27.10.2010 року молекулярно-генетичним дослідженням встановлено, що біологічне батьківство ОСОБА_2 відносно ОСОБА_4, матір'ю якої є ОСОБА_3, повністю виключається, у зв'язку з чим відповідачкою було визнано позов в повному обсязі. (а.с. 43-44).

Відповідно до ухвали Подільського районного суду м. Києва від 22.03.2011 року провадження в справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2, про стягнення аліментів, провадження в справі було закрито, у зв'язку з заявою ОСОБА_3 про відмову від позову (а.с. 45).

Спірні відносини між сторонами регулюються нормами Житлового кодексу України (далі по тексту - ЖК України).

Відповідно до ст. 71 ЖК України при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім'ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. Якщо наймач або члени його сім'ї були відсутні з поважних причин понад шість місяців, цей строк за заявою відсутнього може бути продовжено наймодавцем, а в разі спору судом.

Жиле приміщення зберігається за тимчасово відсутнім наймачем або членами його сім'ї понад шість місяців у випадках: призову на строкову військову службу або направлення на альтернативну (невійськову) службу, а також призову офіцерів із запасу на військову службу на строк до трьох років протягом усього періоду проходження зазначеної військової служби; перебування на військовій службі прапорщиків, мічманів і військовослужбовців надстрокової служби протягом перших п'яти років перебування на дійсній військовій службі;тимчасового виїзду з постійного місця проживання за умовами і характером роботи або у зв'язку з навчанням (учні, студенти, стажисти, аспіранти тощо), у тому числі за кордоном, протягом усього часу виконання цієї роботи або навчання;влаштування дитини (дітей) на виховання до родичів, опікуна чи піклувальника, у прийомну сім'ю, дитячий будинок сімейного типу, заклад для дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування, протягом усього часу їх перебування у родичів, опікуна чи піклувальника, прийомній сім'ї, дитячому будинку сімейного типу, закладі для дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування.

Якщо з будинку, квартири (їх частини) вибула дитина (діти) і членів її (їх) сім'ї не залишилося, це житло може бути надано за договором оренди іншому громадянину до закінчення строку перебування дитини (дітей) у дитячому закладі або до досягнення нею (ними) повноліття і повернення від родичів, опікуна чи піклувальника, в окремих випадках до закінчення навчання в загальноосвітніх навчальних закладах усіх типів і форм власності, у тому числі для громадян, які потребують соціальної допомоги та соціальної реабілітації, а також в професійно-технічних чи вищих навчальних закладах або до закінчення строку служби у Збройних Силах України та інших військових формуваннях; виїзду у зв'язку з виконанням обов'язків опікуна чи піклувальника, наданням батькам-вихователям житлового будинку або багатокімнатної квартири для створення дитячого будинку сімейного типу протягом усього часу виконання таких обов'язків; влаштування непрацездатних осіб, у тому числі дітей-інвалідів, у будинку-інтернаті та іншій установі соціальної допомоги протягом усього часу перебування в них; виїзду для лікування в лікувально-профілактичному закладі протягом усього часу перебування в ньому; взяття під варту або засудження до арешту, обмеження волі, позбавлення волі на певний строк чи довічне позбавлення волі протягом усього часу перебування під вартою або відбування покарання, якщо в цьому будинку, квартирі (їх частині) залишилися проживати інші члени сім'ї.

Якщо в будинку, квартирі (їх частині) не залишилися проживати інші члени сім'ї наймача, це житло може бути надано за договором оренди (найму) у встановленому законом порядку іншому громадянину до звільнення таких осіб з-під варти або до відбуття ними покарання.

Згідно ст. 72 ЖК України визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку.

Згідно з ч. 2 ст. 405 ЦК України член сім'ї (в тому числі колишній член сім'ї) власника будинку втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.

З пояснень позивача 1, 2 вбачається, що у липні 2010 року відповідач з малолітньою дитиною добровільно переїхала проживати за іншою адресою. Перешкод у користуванні квартирою позивач 1, 2 їй не чинили, відповідач не цікавилася житлом, витрат по її утриманню не несе, дій, які б свідчили про намір зберегти за собою право користування жилим приміщенням, не вчиняла. Поважних причин відсутності за вказаною адресою відповідачкою до суду надано не було, доказів продовження відповідачці даного строку наймодавцем - позивачем 1, 2 по справі також до суду надано не було.

Дані обставини знайшли своє підтвердження у судовому засіданні.

На основі повно та всебічно з'ясованих обставин справи, підтверджених доказами, дослідженими в судовому засіданні, встановивши правовідносини, які випливають із встановлених обставин, та правові норми, які підлягають застосуванню, суд приходить до висновку, що відповідно до ст. ст. 71, 72 ЖК України, ст. 405 ЦК України відповідач та її малолітня дитина є таким, що втратили право користування квартирою АДРЕСА_1 по вулиці Волоській, 32/34 в м. Києві.

Враховуючи вищевикладене, керуючись ст. ст. 71, 72 ЖК України, ст. ст. 401, 403, 405 ЦК України, ст. ст. 10, 11, 60, 88, 209, 212-215, 218, 224-233, 294 ЦПК України, -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1, ОСОБА_2 до ОСОБА_3, законного представника малолітньої ОСОБА_4, третя особа - орган опіки і піклування Подільської районної у м. Києві державної адміністрації, про визнання такими, що втратили право користування житловим приміщенням - задовольнити;

Визнати ОСОБА_3 та ОСОБА_4, такими, що втратили право користування квартирою АДРЕСА_1;

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду м. Києва через Подільський районний суд м. Києва шляхом подання в 10-денний строк з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення;

СУДДЯ Гребенюк В. В.