Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"28" вересня 2011 р. Іллічівський районний суд м. Маріуполя Донецької області під головуванням судді Литвиненко Н. В. , при секретарі Степаненко Є.0., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Маріуполі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 та ОСОБА_2 до ОСОБА_3, ЗАТ «Європейський страховий альянс» про відшкодування матеріальних збитків та моральної шкоди, заподіяних внаслідок ДТП,

В С Т А Н О В И В:

В березні 2011 року позивачі звернулись до суду із данним позовом про відшкодування шкоди, заподіяної внаслідок дорожньо- транспортної пригоди джерелом підвищеної небезпеки, моральної шкоди та судових витрат.

В обґрунтування позовних вимог ОСОБА_2 вказував, що він є власником мопеда «Віпер» без державного номерного знаку, на якому ЗО липня 2009 року приблизно об 11.30 годині рухався разом із пасажиром ОСОБА_1 по пр.Металургів в Іллічівському районі м.Маріуполя. В районі магазина «Лазур» з ним зіткнувся автомобіль НОМЕР_1 під керуванням відповідача ОСОБА_3, після чого мопед зіткнувся з іншим автомобілем, який знаходився на автомобільній НОМЕР_2 з прицепом КРД держномер АН 7 848 XX. В результаті зіткнення йому було заподіяно легкі тілесні ушкодження, а пасажиру мопеда Суру - тяжкі тілесні ушкодження, в зв'язку із чим вони знаходились на лікуванні. Крім того, ауле пошкоджено мопед вартістю 4153,49грн., два мотошоломи вартістю 240грн., одяг, а саме штани вартістю 450грн., взуття 150грн., мобільний телефон «Самсунг» - 500грн. На лікування ним було витрачено 85,60грн. Загальна сума матеріальної шкоди склала 5579,09грн. Також вважав, що діями відповідача ОСОБА_3 йому було заподіяно моральну шкоду, оскільки він дуже переживав та страждав з приводу ДТП, вимушений був змінити спосіб життя, нервував, відчував дискомфорт в психічному та фізіологічному стані, в зв'язку із чим просив стягнути моральну шкоду у розмірі 5000 гривень.

В лютому 2011 року ОСОБА_2 збільшив свої позовні вимоги, вказавши в якості співвідповідача ЗАТ «Європейський страховий альянс», оскільки дізнався, що цивільно-правова відповідальність ОСОБА_3 1.0. була застрахована саме там. На підставі цього просив стягнути матеріальну і моральну шкоду у

вищевказаних розмірах з обох відповідачів згідно чинного законодавства, а також всі судові витрати.

Позивач ОСОБА_1 в обґрунтування своїх позовних вимог вказав, що він був пасажиром мопеду на якому водій ОСОБА_2 зіткнувся із водієм Кужель ЗО липня 2011 року на пр.Металургів Іллічівського району м.Маріуполя близько з магазином «Лазур» приблизно об 11.30год. В результаті ДТП йому було заподіяно тяжкі тілесні ушкодження і він знаходився на стаціонарному лікуванні з ЗО липня по 19 жовтня 2009 року, а потім лікувався амбулаторно. На лікування ним було витрачено 8000 гривень. Крім того, в результаті ДТП у нього було пошкоджено одяг, а саме: взуття вартістю 80грн., штани - 250грн.,футболка - 160грн., на загальну суму 4 90грн. Також вважав, що діями відповідача йому було заподіяно моральну шкоду, яку він оцінює в 10000 гривень і просить її стягнути на свою користь, оскільки погіршився суттєво його стан здоров'я, він позбавлений можливості вести нормальний спосіб життя, працювати, фактично він став інвалідом і не може повноцінно існувати. Тому просив свій позов задовольнити.

В березні 2011 року збільшив свої позовні вимоги, додавши ще одного відповідача - ЗАТ «Європейський страховий альянс» та просив стягнути остаточну суму моральної шкоди - 50000 гривень, матеріальну - 8490грн. та понесені ним судові витрати.

В судовому засіданні позивачі, представник позивачів ОСОБА_4 позовні вимоги підтримали та просили суд їх задовольнити в повному розмірі, оскільки вони підтверджуються наданими документами, а вина водія ОСОБА_3 встановлена відповідним вироком Іллічівського райсуду м.Маріуполя.

Віповідач ОСОБА_3 та його представник ОСОБА_5 позовні вимоги визнали частково. ОСОБА_3 заперечував проти стягнення вартості одягу та взуття позивачів, оскільки вона не підтверджена документально товарними чеками, також наполягав на тому, що він віддав Суру в період його лікування 3500 гривень, в рахунок оплати ліків, які він купував для лікування, за що забрав у нього чеки. Також він купував йому продукти харчування на 300-500 гривень, подарував мобільний телефон. ОСОБА_1 писав заяву, що жодних матеріальних претензій до нього не має, але не заперечував відшкодувати залишок вартості лікування, яку буде підтверджено документально. Проти стягнення вартості шоломів, мобільного телефона на користь ОСОБА_2 також заперечував, оскільки таких речей під час ДТП він у позивачів не бачив. ОСОБА_1 моральної шкоди вважав завищеною обома позивачами.

Другий відповідач, притягнутий до участі у справі протягом її розгляду - ЗАТ «Європейський страховий альянс» в жодне судове засідання не з»явився, надсилав телеграми про відкладення розгляду справи у зв'язку із відпусткою представника відповідача та в подальшому про розгляд справи у відсутність представника страхової компанії, свою думку з приводу відношення до позову не висловив.

Суд, вислухавши сторони, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з таких підстав.

Згідно з технічним паспортом (а.с.23) власником мопеда «Віпер» є ОСОБА_2

Вироком Іллічівського райсуду м.Маріуполя від 16 жовтня 2009 року, який набрав чинності 02 листопада 2009 року встановлено, що ОСОБА_3 ЗО липня 2009 року об 11.30 год., керував належним йому автомобілем НОМЕР_3 та в-районі будинку 210 по пр.Металургів в Іллічівському районі м.Маріуполя був неуважним та необережним і здійснив зіткнення з мопедом «Віпер» без номера під керуванням водія ОСОБА_2, після чого мопед зіткнувся з іншим автомобілем, в результаті ДТП ОСОБА_2 було спричинено легкі, а пасажиру мопеда Суру тяжкі тілесні, ушкодження. (а.с.21) ОСОБА_3 визнано винним в скоєнні злочину, передбаченого ст.286 ч.2 КК Україну.

Судом встановлено, що між ОСОБА_3 та ЗАТ «Європейський страховий альянс» був укладений договір обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власника автомобіля НОМЕР_3, який діяв з 08 травня 2009 року по 07 травня 2010 року за типом №3: шкода, заподіяна третім особам під час дорожньо-транспортної пригоди, яка сталася за участю забезпеченого транспорту, (а.с.39)

Факт дорожньо-транспортна пригоди, учасниками якої були водії ОСОБА_3 та ОСОБА_2 не заперечується сторонами та встановлений вироком суду. *

Позивач ОСОБА_2 просив суд стягнути з ОСОБА_3 вартість мопеда, оскільки в результаті ДТП він отримав механічні пошкодження. Данні доводи не заперечувались відповідачем, підтверджувались матеріалами справи, але вони, нажаль, не зафіксовані відповідним висновком експерта. Клопотання про призначення такої експертизи позивачем не заявлялось, тому суд позбавлений можливості посилаючись на висновки спеціаліста в галузі щодо встановлення пошкоджень на мопеді та їх вартості прийняти рішення про задоволення позову в цій частині. Інших доказів з цього приводу позивачем також не надано.

Витрати на лікування позивача ОСОБА_2 в розмірі 85,60грн. підтверджуються документально та підлягають стягненню.(а.с.20-22)

Що стосується стягнення на користь обох позивачів вартості пошкодженого одягу, взуття, а також двох шоломів і мобільного телефона ОСОБА_2, то суду також не надано позивачами жодного доказу з приводу їх реальної вартості, відсутні платіжні документи, матеріали по їх оцінці, тому суд відмовляє в задоволенні позовів цій частині.

В судовому засіданні встановлено, що Суру внаслідок ДТП було заподіяно тяжкі тілесні ушкодження, в зв'язку із чим він знаходився на лікуванні і витрачав кошти на придбання ліків.

Суд задовольняє позов в частині відшкодування Суру коштів на його лікування, які підтверджуються відповідними платіжними документами, а саме в сумі 4143,10грн.

Суд не приймає до уваги доводи відповідача ОСОБА_3 з приводу того, що він оплачував позивачу лікування, оскільки письмовими доказами це не підтверджено, а наявність в

кримінальній справі за обвинуваченням ОСОБА_3, яку було оглянуто в судовому засіданні, заяви Сура, що він не має жодних претензій до ОСОБА_3, суд не може розцінити як оплату ОСОБА_3 затрат на лікування потерпілого, оскільки ця заява написана раніше, ніж Сур закінчив своє лікування, крім того, в ній відсутні конкретні суми з приводу оплати лікування.

Судом встановлено, і це не заперечувалося сторонами, що лікування Сура відбувалось після наслідків дорожньо-транспортної пригоди, яка відбулася ЗО липня 2009 року за участю ОСОБА_3 і знаходиться з нею в причинному зв'язку, (а.с.57-68)

Розв»язуючи позов в частині відшкодування позивачам моральної шкоди, суд приходить до висновку, що він підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Статтею 23 ЦК України встановлено, що особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. А згідно пунктів 1-3 цієї ж статті моральна шкода полягає у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я, у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку із протиправною поведінкою щодо неї самої, у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку із знищенням чи пошкодженням її майна.

Відповідно до п.З Постанови Пленуму ВСУ 34 від 31 березня 19 95 року „Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди" під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних та фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній особі незаконними діями інших осіб.

Судом встановлено, що моральна шкода позивачів полягає в моральних переживаннях у зв'язку із втратою товарного вигляду майна, його сильного пошкодження, у порушенні нормальної життєдіяльності позивачів, вимушені витрачати вільний час на проведення консультацій, відновлення свого порушеного права, виникненні непередбачених грошових витрат на сплату послуг юриста, що негативно впливає на бюджет їх родини. Крім того, позивачі отримали тілесні ушкодження, один з них тяжкі, на сьогоднішній день Сур є інвалідом третьої групи в наслідок ДТП. Відповідачем ОСОБА_6 не прийнято жодних спроб з приводу добровільного відшкодування хоча б частини вартості моральної шкоди.

Суд не приймає до уваги позицію відповідача ОСОБА_3 щодо недоведеності позивачами заподіяння моральної шкоди у зв'язку із тим, що він особисто приймав участь в житті потерпілих, шляхом придбання їжі, ліків та подарунків у вигляді мобільного телефону, вважаючи її надуманою, безпідставною, такою, що не підтверджується доказами і не ґрунтується на законі.

Вирішуючи питання про розмір грошового відшкодування моральної шкоди, суд обов'язково враховує характер правопорушення, обставини, при яких сталася дорожньо-транспортна пригода, ступінь вини особи, яка завдала шкоду, що є підставою для її відшкодування, глибину фізичних та душевних страждань позивачів, ' а також те, що позивач ОСОБА_2 реально був позбавлений можливості реалізовувати свої права в користуванні мопедом, що змінило його звичний ритм життя, ступінь зниження вартості майна, а позивач ОСОБА_1 отримав інвалідність в результаті ДТП, виходячи із принципу розумності, виваженості та справедливості, приходить до висновку, що розмір моральної шкоди ОСОБА_2 складає 5000 гривень, а Сура - 25000 гривень.

Приймаючи рішення з приводу того, хто з відповідачів повинний відшкодовувати шкоду, суд виходить з наступного.

Відповідно до 4.1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом.

Згідно от.1194 ЦК України особа, яка застрахувала овою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати для повного відшкодування завданою нею шкоди зобов'язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою.

Згідно пункту 22.1 ст.22 Закону України „Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" при настанні страхового випадку страховик відповідно до лімітів відповідальності страховика відшкодовує оцінену шкоду, яка була заподіяна в результаті -ДТП третій особі.

Оскільки судом встановлено, що власником джерела підвищеної небезпеки є відповідач ОСОБА_3, а розмір заподіяної _ ним майнової шкоди потерпілим не перевищує ліміт страхового відшкодування, тому суд стягує саме з ЗАТ „Європейський страховий альянс" розмір матеріальної шкоди, заподіяній позивачам.

Суд не приймає до уваги лист страхової компанії з якому відмовлено ОСОБА_2 в страховому відшкодуванні, оскільки така відмова необґрунтована, безпідставна та не позбавляє права позивача звернутися до суду, що і було ним зроблено. а.с.40)

Згідно ст.1167 ЦК України моральна шкода завдана фізичній особі неправомірними діями, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявністю її вини.

Враховуючи, що в судовому засіданні встановлено вину власника джерела підвищеної небезпеки, суд стягує моральну шкоду з ЗАТ „Європейський страховий альянс" в межах ліміту

відповідальності згідно договору (а.с.39), а також із ОСОБА_3 різницю між лімітом відповідальності СК та фактично стягнутого розміру моральної шкоди.

Позивачами при подачі позовів до суду сплачено частину державного мита у розмірі 15 грн. кожним, тому відповідно до ст.88 ЦПК України стороні на користь якої ухвалено рішення, *суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Крім того, з позивачів підлягають стягненню судові витрати на користь держави.

Керуючись ст.ст. 10, 60, 79, 88, 212-215 ЦПК України, ст.ст.22,23,1166,1167,1187,1194 ЦК України, ст.22 Закону України „Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів", Постановою Пленуму Верховного, ОСОБА_1 України № 4 від 31.03.1995 р. „Про судову

практику у справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди", суд, -

В И Р І Ш И В:

Позови ОСОБА_1 та ОСОБА_2 до ОСОБА_3, ЗАТ «Європейський страховий альянс» про відшкодування матеріальних збитків та моральної шкоди, заподіяних внаслідок ДТП задовольнити частково.

Стягнути з Закритого акціонерного товариства «Європейський страховий альянс» на користь ОСОБА_1 в рахунок відшкодування матеріальної шкоди 4143,10грн., в рахунок відшкодування моральної шкоди - 2550грн., судові витрати 7,50грн., а всього 6700,60 гривень (шість тисяч сімсот гривень 60коп.) .

Стягнути з Закритого акціонерного товариства «Європейський страховий альянс» на користь ОСОБА_2 в рахунок відшкодування матеріальної шкоди 85,60грн., в рахунок відшкодування моральної шкоди - 2550грн., судові витрати 7,50грн., а всього 2643,10 гривень (дві шістьсот сорок три гривці 10 коп.) а

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 моральну шкоду в розмірі 22450 грн., судові витрати 7,50грн., а всього 22457,50 грн. (двадцять дві тисячі чотириста п'ятдесят сім гривень 50коп.).

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 моральну шкоду в розмірі 2450грн., судові витрати 7,50грн., а всього 2457,50грн. (дві тисячі чотириста п'ятдесят сім гривень 50коп.)

Стягнути з ОСОБА_3 та ЗАТ «Європейський страховий альянс» на користь держави судовий збір у розмірі 4 4,50 грн. з кожного, а також витрати на інформативно-технічне забезпечення розгляду справи у розмірі 120 грн. з кожного.

В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

На рішення може бути подана апеляція в Апеляційний суд Донецької області через Іллічівський райсуд м.Маріуполя

протягом 10 днів з дня проголошення рішення.

Суддя: Н. В. Литвиненко