Апеляційний суд Київської області
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 лютого 2011 року колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного

суду Київської області у складі:

головуючого: судді Воробйової Н.С.,

суддів: Кулішенка Ю.М., Рудніченко О.М.,

розглянула в порядку письмового провадження в м. Києві адміністративну справу за

апеляційною скаргою управління праці і соціального захисту населення Вишгородської

районної державної адміністрації Київської області ца постанову Київського окружного

адміністративного суду від 12 лютого 2010 року у справі за позовом ОСОБА_1

Михайлівни до управління праці і соціального захисту населення Вишгородської районної

державної адміністрації Київської області, треті особи: дочірнє підприємство «Рукавичка»,

комунальне підприємство житлового і комунального господарства Вишгородської міської

ради Київської області, дочірнє підприємство житлово-експлуатаційна дільниця

акціонерного товариства закритого типу «Трест» Південатоменергобуд» про визнання дій

неправомірними та зобовязання провести перерахунок і виплату недоотриманих сум

доплати до пенсії працюючому пенсіонеру в зоні посиленого радіологічного контролю, -

ВСТАНОВИЛА:

У грудні 2008 року ОСОБА_1 звернулась до суду з адміністративним позовом до

управління праці та соціального захисту населення Вишгородської районної державної

адміністрації Київської області про зобовязання виплатити їй недоотримані суми щомісячної

доплати, як працюючому в зоні посиленого радіологічного контролю пенсіонеру.

Постановою Київського окружного адміністративного суду від 12 лютого 2010 року позовні

вимоги задоволено частково. Дії управління праці і соціального захисту населення

Вишгородської районної державної адміністрації Київської області щодо відмови у

здійсненні виплати недоотриманих сум доплат ОСОБА_2, як працюючому

пенсіонеру в зоні посиленого радіологічного контролю за період з 10 грудня 2007 року по

31 грудня 2007 року та з 22 травня 2008 року по 31 серпня 2008 року визнати

неправомірними. Зобовязано відповідача нарахувати та виплатити ОСОБА_1

заборгованість з доплати, як непрацюючому пенсіонеру в зоні посиленого радіологічного

контролю, передбачену ч. 1 ст. 39 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян.

Що постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" у розмірі однієї мінімальної заробітної

плати за період з 10 грудня 2007 року по 31 грудня 2007 року та з 22 травня 2008 року по

31 серпня 2008 року.

Не погоджуючись з вищезазначеною постановою, управління праці і соціального захисту

населення Вишгородської районної державної адміністрації Київської області подало

апеляційну скаргу, в якій просить скасувати незаконну, на їх думку, постанову суду першої

інстанції та постановити нову, якою відмовити в позові в повному обсязі. В своїй апеляційній

скарзі апелянт посилається на незаконність, необґрунтованість та необєктивність рішення суду, неповне з'ясування всіх обставин, що мають значення для вирішення справи, порушення судом

першої інстанції норм матеріального та процесуального права, що є підставою для скасування

судового рішення.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи, доводи апеляційної скарги,

колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_1 працює в зоні посиленого радіологічного

контролю, що підтверджується посвідченням громадянина, який постійно проживає або працює

на території зони посиленого радіологічного контролю № 175382 виданого ЗО січня 1993 року

(а.с. 18), копією паспорта серії СК 992547, виданого Вишгородським РВ ГУМВС України в

Київській області 23 квітня 1999 року (а.с. 16), копією трудової книжки серії АТ-І № 3081510 (а.с,

22-23), довідками з місць роботи (а.с. 4-6), довідками про доплати громадянам, які працюють на

території радіоактивного забруднення (а.с. 7-9). Статус позивача, як працюючого в зоні

посиленого радіоекологічного контролю та його право на отримання щомісячної грошової

доплати не заперечується відповідачем.

Відповідно до ч.1 ст.39 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, що

постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", відповідно до якої громадянам, які

працюють на територіях радіоактивного забруднення у зоні посиленого радіоекологічного

контролю провадиться оплата - одна мінімальна заробітна плата.

Судом першої інстанції було встановлено, що відповідачем виплачувалась доплата до пенсії

відповідно до вимог постанови КМ України № 836 "Про компенсаційні виплати особам, які

постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи"_в розмірі 5,20 грн.

ОСОБА_1, оспорюючи дії відповідача вважала, що вона отримувала доплату значно

нищу, ніж це передбачено ч. 1 ст. 39 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян,

які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", у звязку з чим звернулась до суду за

захистом своїх прав.

Вирішуючи вказаний спір та задовольняючи частково позовні вимоги суд першої інстанції

прийшов до висновку про порушення відповідачем норм ч. 1 ст. 39 Закону України "Про статус і

соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи".

Колегія судців вважає зазначений висновок суду першої інстанції законним та обґрунтованим.

Статтею 19 ч. 2 Конституції України органи державної влади та органи місцевого

самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень

та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Кабінет Міністрів України у

своїй діяльності керується Конституцією та Законами України (ст. 113 Конституції України).

При винесенні оскаржуваного рішення суд першої інстанції правомірно прийшов до висновку,

що постанова КМ України № 836 "Про компенсаційні виплати особам, які постраждали внаслідок

Чорнобильської катастрофи", суперечить вимогам ст. 39 Закону України "Про статус і соціальний

захист громадян, що постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", з огляду на наступне.

Відповідно до п. 30 ст. 71 Закону Украйни "Про Державний бюджет України на 2007 рік" та

Щ 28 розділу 2 Закону7 України "Про Державний бюджет України на 2008 рік" дію положень ст.

39 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок

Чорнобильської катастрофи" на 2007-2008 роки було призупинено в частині виплати компенсацій

і допомоги у розмірах відповідно до мінімальної заробітної плати.

Згідно з рішеннями Конституційного Суду України від 9 липня 2007 року за № 6-рп га ви

22 травня 2008 року за № 10 - рп вище вказані положення визнано неконституційними Рішення Конституційного суду є обовязковим до виконання на всій території України.

Крім того, відповідно до Постанови Пленуму Верховного Суду України від 1 листопада 1996

року N 9 "Про застосування Конституції України при здійсненні правосуддя", судам необхідно

виходити з того, що нормативно-правові акти будь-якого державного чи іншого органу (акти

Президента України, постанови Верховної Ради України, постанови і розпорядження Кабінету

Міністрів України, нормативно-правові акти Верховної Ради Автономної Республіки Крим чи

рішення Ради міністрів Автономної Республіки Крим, акти органів місцевого самоврядування,

накази та інструкції міністерств і відомств, накази керівників підприємств, установ та організацій

тощо) підлягають оцінці на відповідність як Конституції, так і закону.

Якщо при розгляді справи буде встановлено, що нормативно-правовий акт, який підлягав

застосуванню, не відповідає чи суперечить законові, суд зобов'язаний застосувати закон, який

регулює ці правовідносини.

Постановою Пленуму Верховного Суду України від 13 червня 2007 року № 8 "Про

незалежність судової влади" зазначено, що відповідно до статей 8 та 22 Конституції України не

підлягають застосуванню судами закони та інші нормативно-правові акти, якими скасовуються

конституційні права і свободи людини та громадянина, а також нові закони, які звужують зміст та

обсяг встановлених Конституцією України і чинними законами прав і свобод (абз.1 п.19).

Відповідно до положень Конституції України, найвищою соціальною цінністю в Україні є

людина, її права і свободи та їх гарантії визначають зміст і спрямованість діяльності держави, а їх

утвердження і забезпечення є головним обов'язком держави (ст.3), права і свободи людини є

невідчужуваними та непорушними (стаття 21), їх зміст і обсяг при прийнятті нових законів або

внесенні змін до чинних законів не може бути звужений (стаття 22).

Зупинення дії положень законів, якими визначено права і свободи громадян, їх зміст та обсяг, є

обмеженням прав і свобод і може мати місце лише у випадках, передбачених Основним Законом

України (лише в умовах воєнного або надзвичайного стану на певний строк).

Окрім того, встановлений ч. 2 ст. 95 Конституції України, ч. 2 ст. 38 Бюджетного Кодексу

перелік правовідносин, які регулюються Законом про Державний бюджет України, є вичерпним,

а тому цей закон не може скасовувати чи змінювати обсяг прав і обов'язків, пільг, компенсацій і

гарантій, передбачених іншими законами України, зокрема Законом України "Про статус і

соціальний статус громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" та не може

будь-яким1 чином змінювати визначене іншими законами України правове регулювання

суспільних відносин.

Колегія суддів вважає, що суд першої інстанції правомірно прийшов до висновку щодо того,

що позивач має право на перерахунок доплати до пенсії як непрацюючий пенсіонер, який

проживає у зоні посиленого радіоекологічного контролю в розмірі передбаченому Законами

України про державний бюджет на 2007 та 2008 роки.

ОСОБА_1 має право на доплату до пенсії за проживання на території посиленого

радіоактивного забруднення в розмірі заробітної плати, передбаченої ст. 76 Закону України "Про

державний бюджет України на 2007 рік", починаючи з 10 грудня 2007 року по 31 грудня 2007

року (враховуючи дату винесення рішення № 6- рп Конституційним Судом України та дату

звернення до суду - 1 січня 2008 рік), а з 22 травня 2008 року по 31 серпня 2008 року - в розмірі

заробітної плати, передбаченої ст. 59 Закону України «Про державний бюджет України на

2008 рік».

З урахуванням наведеного вище, колегія суддів дійшла висновку, що судом першої інстанції

правильно встановлені обставини справи, судове рішення ухвалено з додержанням норм

матеріального та процесуального права і підстав для його скасування не вбачається.

За таких підстав апеляційна скарга управління праці і соціального захисту населення

Вишгородської районної державної адміністрації Київської області підлягає залишенню без

задоволення, а постанова Київського арбітражного суду - без змін.

Керуючись ст. ст. 197, 198, 200, 205, 206 КАС України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

апеляційну скаргу управління праці і соціального захисту населення Вишгородської

районної державної адміністрації Київської області відхилити, постанову Київського

арбітражного суду від 12 лютого 2010 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили відповідно до ч. 5 ст. 254 КАС України та може бути

оскаржена в касаційному порядку до Вищого адміністративного суду України протягом

двадцяти днів після набрання законної сили.

Головуючий

Судді