Справа № 2-493/11
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04.11.2011 року Новопсковський районний суд Луганської області

у складі головуючого судді Д.С. Тарасова

при секретарі О.В. Перепелиці

розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт. Новопсков цивільну справу за позовом ОСОБА_1 а до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, визначення місця проживання дітей, стягнення аліментів, третя особа - орган опіки та піклування Новопсковської районної державної адміністрації,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача, у якому просить розірвати шлюб між ними, зареєстрований 25.12.2004 року Рогівською сільською радою, актовий запис № 01, визначити місце проживання дітей -ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, та ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_3 з ним; стягнути з відповідача аліменти на його користь на утримання неповнолітніх дітей у твердій грошовій сумі у розмірі по 250 грн. на кожну дитину щомісяця з дня пред'явлення позову і до досягнення дітьми повноліття. В обґрунтування своїх позовних вимог зазначив, що причиною розірвання шлюбу стало те, що вони з відповідачем не зійшлись характерами та поглядами на життя, у зв'язку з чим між ними виникали сварки та суперечки. З 29.05.2011 року їх сімейні відносини припинені, бо він з 26.05.2011 року по 26.08.2011 року перебував на заробітках в Російській Федерації, а відповідач покинула їх дітей з 29.05.2011 року по 15.06.2011 року своїм батькам. З 15.06.2011 року відповідач забрала дітей до ОСОБА_6, з яким проживала до 14.08.2011 року в АДРЕСА_1. З 14.08.2011 року відповідач фактично проживає у своєї сестри ОСОБА_9. за адресою АДРЕСА_2, і категорично відмовляється приймати участь у вихованні дітей. 16.08.2011 року після повернення з м. Москва він з'ясував, що відповідач покинула дітей. Які перебували у ОСОБА_6 в с. Білолуцьк. Того ж дня він забрав дітей додому. 17.08.2011 року він поїхав за дружиною до с. Успенка, але відповідач повідомила йому,що відмовляється від дітей і надалі буде проживати з сестрою. 18.08.2011 рок він звернувся до Новопсковського районного центру соціальних служб для сім'ї, дітей та молоді, комісія з якого приїздила до нього 02.09.2011 року з метою обстеження умов проживання та виховання дітей. 12.09.2011 року відповідач приїздила за викликом Новопсковського РВ УМВС щодо притягнення її до відповідальності за неналежне виконання материнських обов'язків. Того ж дня вона спілкувалась з дітьми приблизно з 18.00 год. до 20.00 год. 13.09.2011 року вони відвідали РЦСССЖМ та Рогівську сільську раду, потім забрали дитячі речі та речі відповідача у ОСОБА_6 14.09.2011 року відповідач поїхала до с. Успенка, де і проживає по теперішній час, вихованням та утриманням дітей не займається. Він піклується про дітей, має постійне місце проживання, спиртними напоями не зловживає, за місцем проживання характеризується позитивно, тому вваж є, що за таких умов дітям буде краще з ним. Відповідач працює неофіційно, та отримує нерегулярний та мінливий дохід, тому в змозі надавати матеріальну допомогу на утримання дітей.

Позивач в судове засідання не з'явився, надав заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі.

Відповідач в судове засідання не з'явилася, надала заяви, в яких просить справу розглядати без її участі, позовні вимоги визнає в повному обсязі.

Представник третьої особи -органу опіки та піклування Новопсковської районної державної адміністрації в судове засідання не з'явилася, надала заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги визнає.

Згідно з ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову за наявності для того законних підстав суд ухвалює рішення про задоволення позову.

Дослідивши наявні у справі письмові докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлені такі факти й відповідні їм правовідносини.

Судом встановлено, що позивач та відповідач перебувають у зареєстрованому шлюбі, що підтверджується свідоцтвом про шлюб НОМЕР_1, виданим 10.03.2005 року відділом реєстрації актів цивільного стану Новопсковського районного управління юстиції Луганської області, актовий запис № 01.

Від спільного шлюбу є неповнолітні діти -донька ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, що підтверджується свідоцтвом про народження НОМЕР_2, виданим 17.02.2005 року відділом реєстрації актів цивільного стану Марківського районного управління юстиції Луганської області, донька ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, що підтверджується свідоцтвом про народження НОМЕР_3, виданим Рогівською сільською радою Новопсковського району Луганської області, син ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_3, що підтверджується свідоцтвом про народження НОМЕР_4, виданим 02.03.2009 року Рогівською сільською радою Новопсковського району Луганської області.

Відповідач ОСОБА_2 після розірвання шлюбу бажає залишити за нею прізвище отримане після реєстрації шлюбу "ОСОБА_2".

Згідно ст. 112 Сімейного Кодексу України шлюб розривається, якщо подальше життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам одного з них.

У чинність ч. 2 ст. 115 Сімейного Кодексу України рішення суду про розірвання шлюбу після набрання ним законної сили надсилається судом до органу державної реєстрації актів цивільного стану за місцем ухвалення рішення для внесення відомостей до Державного реєстру актів цивільного стану громадян та проставлення відмітки в актовому записі про шлюб.

У чинність п. 2 ч. 3 ст. 115 Сімейного Кодексу України документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили.

У зв'язку з вищевикладеним суд вважає вимоги позивача про розірвання шлюбу обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Що стосується вимог позивача про визначення місця проживання неповнолітніх дітей з ним та стягнення аліментів на утримання дітей, суд приходить до наступних висновків.

Згідно ч. 2 ст. 160 Сімейного Кодексу України місце проживання дитини, яка не досягла десяти років, визначається за згодою батьків.

Відповідно до ст. 161 Сімейного кодексу України якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір може ними вирішуватись органом опіки та піклування або судом. Під час вирішення спору щодо місця проживання малолітньої дитини береться до уваги ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов'язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров'я та інші обставини, що мають істотне значення. Орган опіки та піклування або суд не можуть передати дитину для проживання з тим із батьків, хто не має самостійного доходу, зловживає спиртними напоями або наркотичними засобами, що може своєю аморальною поведінкою зашкодити розвиткові дитини.

Відповідно до ст. 19 цього ж Кодексу при розгляді судом спорів щодо участі одного з батьків у вихованні дитини, місця проживання дитини, позбавлення та поновлення батьківських прав, побачення з дитиною матері, батька, які позбавлені батьківських прав, відібрання дитини від особи, яка тримає її у себе не на підставі закону або рішення суду, управління батьками майном дитини, скасування усиновлення та визнання його недійсним обов'язковою є участь органу опіки та піклування. Орган опіки та піклування подає суду письмовий висновок щодо розв'язання спору на підставі відомостей, одержаних у результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, інших осіб, які бажають проживати з дитиною, брати участь у її вихованні, а також на підставі інших документів, які стосуються справи. Суд може не погодитися з висновком органу опіки та піклування, якщо він є недостатньо обґрунтованим, суперечить інтересам дитини.

Відповідно до ст.150 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім'ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини. Батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Батьки зобов'язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя.

Судом встановлено, що неповнолітні ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 проживають разом з позивачем, що підтверджується довідкою № 495, виданою 27.09.2011 року виконавчим комітетом Рогівської сільської ради Новопсковського району Луганської області. Згідно вказаної довідки разом з позивачем зареєстрована, але не проживає відповідач.

Згідно довідки № 467, виданої 07.09.2011 виконавчим комітетом Рогівської сільської ради Новопсковського району Луганської області відповідач дійсно проживала в АДРЕСА_3 до 16.08.2011 року. В цей час проживає в с. Успенка Лутугінського району.

Згідно акту соціального інспектування № 114 від 02.09.2011 року позивачем створені задовільні житлово-побутові умови для проживання неповнолітніх дітей, наявні місця для навчання дітей, місяця про проведення дозвілля дітей, спальні місця для дітей.

Згідно довідки № 466, виданої 07.09.2011 року Рогівською сільською радою Новопсковського району Луганської області позивач має у своєму володінні та користуванні всіх членів сім'ї 25 соток для будівництва та обслуговування житла, 119 соток - для ведення особистого селянського господарства.

Згідно побутової характеристики за місцем проживання відповідач вихованню дітей не приділяла належної уваги.

Згідно довідки № 27 від 23.09.2011 року,я виданої Рогівською ЗОШ І-ІІ ступенів, неповнолітня ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, навчається в Рогівській ЗОШ І-ІІ ступенів, її вихованням займається батько - ОСОБА_1

02.09.2011 року на засіданні органу опіки та піклування Рогівської сільської ради Новопсковського району Луганської області було розглянуто питання по неналежне виконання батьківських обов'язків відповідачем відносно малолітніх дітей та вирішено клопотати перед Новопсковським Управлінням праці та соціального захисту населення щодо припинення виплати соціальної допомоги на дітей відповідачу, та клопотати перед Новопсковським РВ УМВС України в Луганській області щодо притягнення ОСОБА_2 до відповідальності за не неналежне виконання батьківських обов'язків.

Із висновку щодо визначення місця проживання малолітніх дітей ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, складеного органом опіки та піклування Новопсковської районної державної адміністрації, вбачається, що на розгляд комісії відповідач не з'явиляся, пояснень, заперечень і жодних документів не надала. На комісії з питань захисту прав дитини при Новопсковській райдержадміністрації від 28.10.2011 року було розглянуте питання щодо визначення місця проживання дітей, під час якої було встановлено, позивач має бажання, можливість займатися вихованням дітей, спроможний забезпечити їх матеріально, створити всі належні умови для проживання, виховання та розвитку дітей. Враховуючи вищезазначене, згідно поданих документів, обстеження умов проживання, беручи до уваги інтереси малолітніх дітей, орган опіки та піклування Ноопсковської районної державної адміністрації вважає доцільним проживання дітей з позивачем. У разі визначення місця проживання дітей з батьком вважають необхідним стягнути аліменти з відповідача а користь позивача на утримання дітей.

За ст. 9 Конвенції про права дитини від 20.11.1989 року дитина не повинна розлучатися з батьками всупереч їхньому бажанню, за винятком випадків, коли компетентні органи згідно з судовим рішенням, визначають відповідно до застосовуваного закону і процедур, що таке розлучення необхідне в якнайкращих інтересах дитини. Таке визначення може бути необхідним у тому чи іншому випадку, наприклад, коли батьки жорстоко поводяться з дитиною або не піклуються про неї, або коли батьки проживають роздільно і необхідно прийняти рішення щодо місця проживання дитини.

Принцип 6 Декларації прав дитини, за яким малолітня дитина може бути розлучена зі своєю матір'ю лише у винятковій ситуації не можна тлумачити таким чином, що у матері малолітньої дитини мається перевага перед батьком при вирішенні питання щодо визначення місця проживання дитини, приймаючи до уваги рівність прав обох батьків щодо дитини, що витікає як зі ст.141 СК України, так зі змісту Конвенції про права дитини.

Тим більш, що поняття "розлучення"не співпадає з поняттям "визначення місця проживання", оскільки мати дитини у разі визначення місця проживання дитини з батьком не обмежена у своєму праві на спілкування з дитиною, турботу відносно дитини та участь у вихованні дитини і може реалізувати свої права шляхом домовленості з батьком дитини щодо встановлення часу спілкування або за рішенням органу опіки та піклування, або за судовим рішенням. Обмеження у цьому разі стосується тільки місця проживання дитини до досягнення нею віку 14 років.

Крім того, сімейне законодавство не виключає визначення місця проживання малолітньої дитини з батьком незалежно від віку дитини, якщо маються обставини, з яких дитині краще проживати з батьком ніж з матір'ю.

Враховуючи вищевикладене, а також те, що позивач неофіційно працює, має заробіток, займається вихованням дітей, піклується про них, позитивно характеризується за місцем проживання, в будинку, де він проживає разом зі своїми дітьми створені усі належні умови для виховання дітей, а також з урахуванням згоди матері дітей на те, щоб діти проживали разом з батьком, суд приходить до висновку, що місце проживання малолітніх ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 слід визначити разом з їх батьком, що буде відповідати інтересам дітей.

Відповідно до ст. 180 Сімейного Кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Частиною 3 ст. 181 Сімейного Кодексу України передбачено, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу батька (матері) або у твердій грошовій сумі.

Згідно ч. 1 ст. 184 Сімейного Кодексу України якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі.

З урахуванням вимог позивача, який просить стягнути аліменти на утримання неповнолітніх дітей у твердій грошовій сумі, керуючись ст. 182, 184 СК України суд вважає, що заявлені вимоги про стягнення аліментів на утримання неповнолітніх дітей підлягають задоволенню в повному обсязі.

При визначенні розміру аліментів суд врахував, що відповідач фізично здорова, інших неповнолітніх дітей на її утриманні немає, працездатна, тому в змозі сплачувати аліменти на утримання неповнолітніх дітей в зазначеному позивачем розмірі.

У чинність ч. 1 ст. 88 ЦПК України з відповідача підлягають стягненню судові витрати по справі.

Відповідно до ст. 367 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішення суду про стягнення аліментів на користь неповнолітньої дитини у межах сплати платежу за один місяць.

На підставі вищевикладеного, керуючись, ст. ст. 10, 11, 60, 84, 88, 212-215 ЦПК України, ст. ст. 105, 112, 115, 180-182, 184, 140, 150, 160 -161Сімейного Кодексу України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, визначення місця проживання дітей, стягнення аліментів, третя особа -орган опіки та піклування Новопсковської районної державної адміністрації задовольнити повністю.

Розірвати шлюб між ОСОБА_2 та ОСОБА_1, зареєстрований 25.12.2004 року Рогівською сільською радою Новопсковського району Луганської області, актовий запис № 01.

Після розірвання шлюбу залишити за ОСОБА_2 прізвище отримане після реєстрації шлюбу "ОСОБА_2".

Визначити місце проживання малолітніх дітей ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_3, разом з їх батьком -ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_6.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_7, яка мешкає за адресою: АДРЕСА_3 аліменти на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_6, на утримання доньки ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, доньки ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, сина ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_3, у розмірі по 250 грн. на кожну дитину щомісячно від 28.09.2011 року до повноліття дітей.

Стягнути з ОСОБА_2 судовий збір у розмірі 188,20 грн.

Відповідно до ст. 367 ЦПК України допустити негайне виконання рішення у межах сплати платежу за один місяць.

Копію рішення суду після набрання ним законної сили надіслати до відділу державної реєстрації актів цивільного стану Новопсковського районного управління юстиції Луганської області.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Апеляційну скаргу на рішення може бути подано апеляційному суду Луганської області через Новопсковський районний суд протягом десяти днів з дня його проголошення.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя: