Апеляційний суд Київської області
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 лютого 2011 року м. Київ

Колегія суддів Судової палати у цивільних справах

Апеляційного Суду Київської області в складі:

головуючого ОСОБА_1
суддів: за участю секретаря:ОСОБА_2, ОСОБА_3 ОСОБА_4

розглянувши в судовому засіданні справу за апеляційними скаргами ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7 на рішення Вишгородського районного суду від 25.11.2010 року по справі за позовом ОСОБА_5, ОСОБА_6 до ОСОБА_7, 3-я особа Новопетрівська сільська рада Вишгородського району, ОСОБА_8 про усунення перешкод в користуванні земельною ділянкою і порушення межових знаків та за позовом ОСОБА_7 до Новопетрівської сільської ради Вишгородського району, ОСОБА_5, ОСОБА_6, 3-тя особа управління земельних ресурсів Вишгородського району про визнання державного акту про право власності на земельну ділянку недійсним, -

В С Т А Н О В И Л А:

В січні 2007 року позивачі звернулися до суду з вказаним позовом в якому просили суд зобовязати відповідача ОСОБА_7 усунути перешкоди в користуванні їх земельною ділянкою шляхом знесення самовільно побудованої огорожі. Усунути порушення межових знаків. В подальшому позивачка ОСОБА_5 доповнила свої вимоги та просила суд зобовязати відповідача ОСОБА_7 усунути перешкоди в користуванні їх земельною ділянкою шляхом знесення самовільно побудованих огорож. Згідно ДБН 360-92 „Планування і забудова міських і сільських поселень" додатку 3 таблиці 1, а також норм затверджених Наказом Мінбудархітектури України від 05.01.1994 року № 6 та введених в дію з 01.03.1994 року у пунктах 3.15, 3.16 зобовязати відповідача усунути порушення шляхом перенесення господарських будівель на відстань 6 метрів від її будинку. Зобовязати відповідача ОСОБА_7 відшкодувати ОСОБА_5 витрати на проведення додаткових землевпорядних робіт в сумі 800 грн. та понесених транспортних витрат в сумі 200 грн. всього 1000 грн. Зобов'язати відповідача ОСОБА_7 відшкодувати ОСОБА_8 моральну шкоду завдану внаслідок незаконних дій: самовільне знищення межових знаків, незаконного будівництво огорож, та будівель, хамського відношення до ОСОБА_8 і ОСОБА_9 - ветерана війни, інваліда 2 групи, який помер від серцевого приступу за час судового розгляду з 13 листопада 2006 року в сумі 10000 грн. Судові витрати покласти на відповідача ОСОБА_7

В червні 2009 року ОСОБА_7 звернувся до суду з позовом до виконавчого комітету Новопетрівської сільської ради про скасування рішення від 28 серпня 2006 року № 183 «Про порушення межових знаків». В подальшому ОСОБА_7 змінив свої вимоги та просив суд скасувати рішення 13 сесії ХХІV скликання Новопетрівської сільської ради від 8 липня 2004 року № 114 «Про передачу у власність земельних ділянок» в частині передачі у власність ОСОБА_6 та ОСОБА_5 земельної ділянки по вул. Горького 15 в с. Нові Петрівці, визнати недійсним державний акт про право власності на земельну ділянку площею 0,0975 га. серія ЯА №589241 від 21 липня 2005 року, скасувати рішення виконкому Новопетрівської сільської ради від 28 серпня 2006 року №183 «Про порушення межових знаків».

Рішенням Вишгородського районного суду Київської області від 25 листопада 2010 року позов ОСОБА_5, ОСОБА_6 задоволено частково. Зобовязано ОСОБА_7 усунути перешкоди в користуванні ОСОБА_6 та ОСОБА_5 земельною ділянкою шляхом знесення побудованої огорожі між земельними ділянками ОСОБА_6, ОСОБА_5 та ОСОБА_7 В частині зобовязання ОСОБА_7 щодо перенесення господарських будівель та стягнення матеріальної та моральної шкоди - в задоволенні позову ОСОБА_5, ОСОБА_6 - відмовлено. Позов ОСОБА_7 задоволено. Визнано недійсним державний акт про право власності на земельну ділянку ЯА №589241 від 21 липня 2005 року, виданий на імя ОСОБА_6 та ОСОБА_5.

В апеляційній скарзі позивачі ОСОБА_5, ОСОБА_6 просять скасувати рішення Вишгородського районного суду Київської області від 25.11.2010 року в частині задоволення позовних вимог ОСОБА_7М, і в частині відмови в задоволенні позовних вимог ОСОБА_5 та ОСОБА_6 Прийняти в цій частині нове рішення про відмову в задоволенні позовної заяви ОСОБА_7 в повному обсязі, та про задоволення позовних вимог ОСОБА_5 та ОСОБА_6 щодо зобов'язання ОСОБА_7 усунути порушення шляхом перенесення господарських будівель на відстань 6 м. від будинку ОСОБА_5 та ОСОБА_6, зобов'язання ОСОБА_7 відшкодувати ОСОБА_5 транспортні витрати та витрати на проведення землевпорядних робіт на загальну суму 1000,00 грн. в повному обсязі.

В апеляційній скарзі відповідач ОСОБА_7 просить рішення Вишгородського районного суду від 25.11.2010 року в частині зобов'язання ОСОБА_7 усунути перешкоди в користуванні ОСОБА_6 та ОСОБА_5 земельною ділянкою шляхом знесення побудованої огорожі між земельними ділянками ОСОБА_6, ОСОБА_5 та ОСОБА_7 - скасувати. Постановити по справі нове рішення, яким в задоволенні позовних вимог в цій частині відмовити. В іншій частині рішення залишити без змін.

Перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів вважає за необхідне апеляційну скаргу позивачів та відповідача відхилити виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються, як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Судом встановлено, що відповідно до договору дарування від 16 січня 2004 року ОСОБА_5 та ОСОБА_6 отримали в дар від ОСОБА_8 три шостих частини житлового будинку з відповідними частинами надвірних будівель в с. Нові Петрівці, вул. Горького 15, Вишгородського району, Київської області. Згідно витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно ОСОБА_5 та ОСОБА_6 є власниками по 1/4 частині домоволодіння по вул. Горького 15 в с. Нові Петрівці. Рішенням 13 сесії XXIV скликання Новопетрівської сільської ради № 114 від 8 липня 2004 року їм передано у власність земельну ділянку для будівництва та обслуговування житлового будинку розміром 0,0975 га. по вул. Горького 15 в с. Нові Петрівці, виготовлено Державний акт на право власності на земельну ділянку № ЯА №589241. Таким чином право власності позивачів ОСОБА_5 та ОСОБА_6 на зазначену земельну ділянку зареєстровано у встановленому законом порядку.

Відповідно до наданої суду технічної документації на житловий будинок ОСОБА_7, розташованого в с. Нові Петрівці, вул. Горького 15, Вишгородського району, Київської області та свідоцтва про право на спадщину від листопада 2003 року виданого державним нотаріусом Вишгородської державної нотаріальної контори відповідач отримав у спадок будинок за вищевказаною адресою з надвірними будівлями згідно з заповітом ОСОБА_10 від 22 грудня 1987 року.

Господарські будівлі, а саме два сараї «Б», «Г», вбиральня «В» також отримані відповідачем у власність відповідно до вищезазначеного заповіту.

Таким чином господарські будівлі, вимогу про перенесення яких, заявляють позивачі, були зведені ще до отримання позивачами ОСОБА_5, ОСОБА_6 державного акту про право приватної власності на земельну ділянку по вул. Горького 15, в с. Нові Петрівці та зареєстровані в установленому законом порядку згідно з наданим суду технічним паспортом на будинок.

За таких обставин, колегія суддів приходить до висновку, що позовні вимоги ОСОБА_5 в частині, що господарські будівлі, розташовані на земельній ділянці відповідача ОСОБА_7, є самочинним будівництвом не ґрунтуються на вимогах закону та є безпідставними.

Суд першої інстанції обґрунтовано прийшов до висновку про необхідність відмови у позові в цій частині, а доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду.

Приймаючи рішення про задоволення позову ОСОБА_5 та ОСОБА_6 в частині зобовязано ОСОБА_7 усунути перешкоди в користуванні ОСОБА_6 та ОСОБА_5 земельною ділянкою шляхом знесення побудованої огорожі між земельними ділянками ОСОБА_6, ОСОБА_5 та ОСОБА_7, суд першої інстанції виходив з того, що згідно акту депутатської земельної комісії від 29 липня 2006 року члени депутатської комісії з виходом на вул. Горького, 15 встановили порушення межових знаків ОСОБА_7, який встановив бетонний фундамент та з плоского шиферу тин, захвативши 0,5 м. ширини території земельної ділянки ОСОБА_8 З 1,2 м. ширини проходу по кадастровому плану земельної ділянки ОСОБА_8 залишилось 0,7 м.

Відповідно до рішення виконавчого комітету Новопетрівської сільської ради №183 від 28 серпня 2006 року на підставі акту депутатської земельної комісії від 29 липня 2006 року зобовязано ОСОБА_7, який проживає ІНФОРМАЦІЯ_1 розібрати бетонний фундамент та огорожу з плоского шиферу.

У відповідності до вимог ч. 2 ст. 152 ЗК України власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов'язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, і відшкодування завданих збитків.

Приймаючи до уваги, що порушення прав землекористувачів ОСОБА_5 та ОСОБА_6 підтверджено висновком земельної комісії Новопетрівської сільської ради від 29 липня 2006 року, а відповідач ОСОБА_7 в добровільному порядку відмовляється виконати припис виконавчого комітету Новопетрівської сільської ради № 183 від 28 серпня 2006 року та усунути порушення меж земельної ділянки ОСОБА_5 та ОСОБА_6 шляхом демонтажу огорожі колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що права позивачів ОСОБА_5 та ОСОБА_6 є порушеними та підлягають захисту.

Тому рішення суду в частині задоволення позову та зобовязання ОСОБА_7 усунути перешкоди в користуванні ОСОБА_6 та ОСОБА_5 земельною ділянкою шляхом знесення побудованої огорожі між земельними ділянками відповідає встановленим судом обставинам справи є законним та обґрунтованим, а апеляційна скарга ОСОБА_7 в цій частині задоволенню не підлягає.

Задовольняючи позов ОСОБА_7 в частині визнання недійсним державного акту про право власності на земельну ділянку ЯА №589241 від 21 липня 2005 року, виданого на імя ОСОБА_6 та ОСОБА_5 суд першої інстанції прийшов до висновку, що зазначеним актом порушуються права позивача на користування земельною ділянкою, розташованою по вул. Горького 17, в с. Нові Петрівці.

При цьому судом встановлено, що відповідно до схеми встановлення меж земельної ділянки ОСОБА_6 та ОСОБА_5 згідно державного акта серія ЯА №589241 в с. Нові Петрівці вул. Горького 15 /а.с.230/ вбачаються порушення межових знаків, лінія А - Д проходить через побудову КН.

Таким чином на підставі досліджених в судовому засіданні доказів встановлено, що в ході приватизації земельної ділянки позивачів ОСОБА_5 та ОСОБА_6 не взято до уваги той факт, що межа приватизованої ділянки фактично проходить по господарській будівлі відповідача ОСОБА_7

Крім того на момент виготовлення технічної документації з землеустрою та державного акта про право приватної власності на землю позивачів ОСОБА_5 та ОСОБА_6 господарська будівля відповідача ОСОБА_7 вже існувала та була прийнята в експлуатацію.

За таких обставин рішення суду в частині визнання недійсним державного акту про право власності на земельну ділянку ЯА №589241 від 21 липня 2005 року, виданого на імя ОСОБА_6 та ОСОБА_5 відповідає встановленим судом обставинам справи, а доводи апеляції позивачів в цій частині є безпідставними.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 304, 307, 308, 309, 313-315, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів, -

УХВАЛ И Л А:

Апеляційні скарги ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7 відхилити.

Рішення Вишгородського районного суду Київської області від 25.11.2010 року залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набуває чинності з моменту проголошення та може бути оскаржена до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня проголошення.

Головуючий:

Судді: