Справа № 2-о-8/11
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

"06" липня 2011 р. р. смт.Міжгір'я

Міжгірський районний суд Закарпатської області в

особі головуючого Кривка В. П

народні засідателі: Цендра І., Іваницька Т.,

при секретарі Гажук Н.В.,

з участю : заявник ОСОБА_1,

прокурор Цімбота С.В.,

заінтересовані особи: лікар - психіатр ОСОБА_2, ОСОБА_3,

представник ОСОБА_4 сільської ради - ОСОБА_5,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні райсуду в смт.Міжгір'ї справу за заявою ОСОБА_1 про визнання недієздатним ОСОБА_3,-

В С Т А Н О В И В:

16.02.2011 року ОСОБА_1 звернулась у суд з указаною заявою, яку вмотивовано так.

Заявниця з 1977 року проживає в шлюбі з ОСОБА_3. 07.06.2004 року її чоловік потрапив у дорожньо транспортну пригоду, внаслідок якої отримав тяжкі тілесні ушкодження і травму голови. Опісля захворів на психічне захворювання і з 2005 р. перебуває на обліку в психіатричному кабінеті Міжгірської райлікарні. Останні роки стан здоров'я ОСОБА_3 погіршився і він утратив працездатність, припинив займатись підприємницькою діяльністю, не розуміє наслідків своєї поведінки, правильно не орієнтується, забуває минуле, у нього проявляються ознаки порушення мислі у вигляді маячних ідей величності, зниження критики, слабодушність. Протягом 2005 - 2010 р.р. він неодноразово лікувався в психіатричному і неврологічному відділеннях різних лікувальних закладів. Однак продовжує вчиняти дії щодо підприємницької діяльності, укладає з довіреними особами, які не знають про його захворювання різні угоди, запевняє їх про свою спроможність вчянити певні дії, отримуючи значні кошти, які витрачає невідомо на що.

Заявниця вимоги підтримала і додатково пояснила, що стан здоров'я ОСОБА_3 погіршився на фоні захворювання на цукровий діабет і гіпертонію. Заявниця також повідомила, що неадекватна поведінка ОСОБА_3 має місце періодично.

Оцінивши зміст заяви, пояснення заінтересованих осіб, висновок прокурора, подані в справу докази, висновок судово -психіатричної експертизи, суд дійшов висновку, що заява підлягає частковому задоволенню, виходячи з таких підстав.

Згідно з ст. 39 ч. 1 ЦК України фізична особа може бути визнана судом недієздатною, якщо вона внаслідок хронічного, стійкого психічного розладу не здатна усвідомлювати значення своїх дій та ( або) керувати ними.

Висновком судово-психіатричної експертизи ОСОБА_3 виявляє ознаки помірно-вираженого психоорганічного синдрому складного генезу (внаслідок черепно- мозкової травми 2004 р., цукрового діабету, гіпертонічної хвороби), з вираженими емоційно-вольовими порушеннями, що підтверджується даними перебування на обліку у психіатра, стаціонарного обстеження та лікування в медичних закладах області, а також психічними ознаками (уповільнене мислення з переважанням конкретно-образного, помірно-вираженого інтелектуально-мнестичного зниження, відсутність критики, наявність виражених емоційно-вольових порушень, що позбавляє ОСОБА_3 здатності правильно розуміти значення своїх дій та вчинків, керувати ними, цілеспрямовано вести свої справи.

У судовому засіданні експерт ОСОБА_6 зазначений висновок роз'яснила так. ОСОБА_3 не має стійкого психіатричного захворювання у вигляді відповідного діагнозу. Стаціонарно в психіатричній лікарні він не лікувався його психіатричний розлад може тривати тимчасово. Внаслідок відповідного лікування він може згодом виздоровіти.

ОСОБА_3 у судовому засіданні пояснив, що ініціатива визнати його недієздатним проявлена дружиною ( заявницею). До цього він відноситься байдуже. Підтвердив одержання ним черепно-мозкової травми внаслідок ДТП у 2004 р., а також хронічні захворювання, гіпертонію і цукровий діабет інсуліно - залежної форми. На запитання учасників судового розгляду ОСОБА_3 відповідав хоча й повільно думаючи, однак адекватно з розумінням суті питання.

Прокурор, представник органу опіки і піклування, лікар психіатр висловили позицію, що ОСОБА_3 достатньо визнати обмежено дієздатним.

З медичної картки ОСОБА_3, довідок поданих у справу, висновку експерта, пояснень самої заявниці і лікаря психіатра видно, що ОСОБА_3 ніколи не лікувався стаціонарно від психічного захворювання. Розлади психіки і поведінки проявились в нього з 2004 року після черепної травми голови внаслідок ДТП.

Отже, з матеріалів справи видно, що ОСОБА_3 не має хронічного стійкого психіатричного розладу, а по суті, страждає на психічний розлад, який істотно впливає на його здатність усвідомлювати значення своїх дій та ( або) керувати ними. Тому визнання ОСОБА_3 недієздатним є передчасним.

Суд вважає, що наявними доказами в справі цивільну дієздатність ОСОБА_3 достатньо обмежити згідно з ст. 36 ч. 1 ЦК України.

Подання про встановлення піклування й призначення піклувальника ОСОБА_4 сільською радою не внесено. Однак таке можливо розглянути в іншій справі.

Судових витрат до стягнення чи повернення не має.

Керуючись ст.ст. 212-215, 218, 240, 241 ЦПК України, суд,-

В И Р І Ш И В:

Заяву задовольнити частково.

Визнати ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця та мешканця ІНФОРМАЦІЯ_2 обмежено дієздатним.

Копію рішення надіслати в ОСОБА_4 сільську раду для внесення подання до суду про встановлення піклування та призначення піклувальника.

Апеляційну скаргу на рішення Міжгірського районного суду може бути подано в апеляційний суд Закарпатської області протягом десяти днів з дня проголошення, а особами, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення протягом десяти днів з дня отримання копії рішення.

Рішення набирає законної сили згідно з ст. 223 ЦПК України.

Суддя: ОСОБА_7