Справа № 2-4875/11
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

"22" лютого 2011 р. Бердянський міськрайонний суд

У складі: головуючого судді Троценко Т. А.

При секретарі: Корнієнко М. Е.

Розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Бердянську цивільну справу за позовом Бердянського природоохоронного міжрайонного прокурора в інтересах Бердянської міської ради, 3-тя особа Управління держкомзему в м. Бердянську до ОСОБА_1 про визнання недійсним Державного акту на право приватної власності на земельну ділянку, скасування її державної реєстрації та повернення земельної ділянки,

Встановив:

Бердянський природоохоронний міжрайонний прокурор звернувся до суду з позовом в інтересах Бердянської міської ради, де вказав, що п. п. 1.,1,89 рішення Бердянської міської ради № 28 від 29. 10. 2009 року 74 сесії пятого скликання «Про передачу у власність земельних ділянок громадянам для ведення садівництва»затверджено технічну документацію та передано у приватну власність ОСОБА_1 земельну ділянку № 323/1 площею 0,06 га, що перебуває у користуванні, для ведення садівництва в межах норм безоплатної приватизації, яка розташована в ОСК «Гроно».

Бердянським районним відділом Запорізької регіональної філії ДП «Центр державного земельного кадастру»проведена державна реєстрація державного акту на право власності за ОСОБА_1 серії ЯИ 464554 за реєстраційним номером 95 на вищевказану земельну ділянку.

Просить визнати державний акт на право власності на земельну ділянку недійсним зі скасуванням його державної реєстрації і зобовязанням повернути земельну ділянку Бердянській міській раді за таких підстав.

Прокурорською перевіркою було встановлено, що рішенням Бердянської міської ради від 29. 10. 2009 року № 23 «Про погодження місця розташування та надання дозволу на розробку проекту відведення земельної ділянки ОСК «Гроно»було надано дозвіл на розробку проекту землеустрою щодо відведення ОСК «Гроно»земельної ділянки орієнтовною площею 18,37 га, розташованої у східній частині м. Бердянська, для розміщення та використання земель загального користування садівничого товариства із зазначенням необхідності розробити проект відведення та погодити його відповідно до норм чинного законодавства в термін до 01. 10. 2010 року для затвердження та прийняття рішення на сесії міської ради.

Проте на час прийняття Бердянською міською радою рішення № 28 від 29. 10. 2009 року «Про передачу у власність земельних ділянок громадянам для ведення садівництва»і до теперішнього часу проект землеустрою не розроблений, з дозвільними установами не погоджений, межі земельної ділянки в натурі не встановлені. Рішення про затвердження проекту відведення земельної ділянки Бердянська міська рада не приймала, документи, що посвідчують право на земельну ділянку (акт на право постійного користування, договір оренди) у ОСК «Гроно»відсутні. Таким чином, Бердянська міська рада незаконно розпорядилась землями комунальної власності і обмежила права територіальної громади.

За протестом Бердянського природоохоронного міжрайонного прокурора рішенням Бердянської міської ради від 30. 01. 2010 року п. п. 1.6-1.8, 1.15-1. 102 рішення 74 сесії 5 скликання Бердянської міської ради № 28 від 29. 10. 2009 року «Про передачу у власність земельних ділянок громадянам для ведення садівництва»скасовано.

Також вироком Бердянського міськрайонного суду від 01. 12. 2010 року засуджено голову правління ОСК «Гроно»ОСОБА_2 за вчинення злочину, передбаченого ст. 366 КК України.

За таких підстав державний акт на право власності на земельну ділянку, виданий ОСОБА_1, повинен бути визнаний недійсним, запис про його реєстрацію підлягає скасуванню, а земельна ділянка поверненню за належністю до Бердянської міської ради.

Представник позивача Бердянського природоохоронного міжрайонного прокурора Вороніна С. С. підтримала позовні вимоги і просить задовольнити.

Представник Бердянської міської ради за довіреністю ОСОБА_3 в судовому засіданні позов підтримав і просить задовольнити, при цьому вказав, що міська рада при скасуванні рішення діяла в межах наданих їй повноважень і мала право на скасування, оскільки рішення було прийняте таке, що суперечило закону.

Представник 3-ї особи Управління держкомзему у м. Бердянську в судове засідання не явився, про день слухання справи сповіщений належним чином, причини неявки не повідомив, і суд розглядає справу за його відсутності на підставі наявних доказів.

Представник відповідачки за довіреністю ОСОБА_4 в судовому засіданні позовні вимоги прокурора не визнав і пояснив, що його дружина написала заяву на виділення їй земельної ділянки для ведення садівництва в ОСК «Гроно», через деякий час їх повідомили про те, що ділянка їм виділена, вони отримали державний акт, вивезли два ОСОБА_5 сміття, викорчували комиш, сплатили всі членські внески, понесли матеріальні витрати, а тепер виявляється, що право власності було оформлено неправильно. Але вони в цьому не винні, оскільки оформлення та реєстрацію проводили державні установи, за дії яких вони тепер повинні розплачуватись.

Вислухавши сторони, вивчивши матеріали справи, суд приходить до висновку про необхідність відмови в задоволенні позову прокурора, виходячи з наступного.

Як вбачається з матеріалів справи, рішенням Бердянської міської ради № 28 від 29. 10. 2009 року 74 сесії пятого скликання «Про передачу у власність земельних ділянок громадянам для ведення садівництва»затверджено технічну документацію та пунктом 1. 89 передано у приватну власність ОСОБА_1 земельну ділянку № 323/1 площею 0,06 га, що перебуває у користуванні, для ведення садівництва в межах норм безоплатної приватизації, яка розташована в ОСК «Гроно».

За протестом Бердянського природоохоронного міжрайонного прокурора від 20. 12. 2010 року рішенням Бердянської міської ради від 30. 01. 2010 року п. 89 рішення 74 сесії 5 скликання Бердянської міської ради № 28 від 29. 10. 2009 року «Про передачу у власність земельних ділянок громадянам для ведення садівництва» скасовано.

У звязку з цими обставинами прокурор просить визнати недійсним державний на право власності на земельну ділянку, виданий ОСОБА_1, посилаючись на скасування рішення, яке породжувало права й обовязки, посвідчені державним актом.

Проте з такою позицією прокурора погодитись неможливо у звязку з наступним.

Стаття 140 Земельного Кодексу України передбачає, що підставами для припинення права власності на земельну ділянку є: а) добровільна відмова власника від права на земельну ділянку; б) смерть власника земельної ділянки за відсутності спадкоємця; в) відчуження земельної ділянки за рішенням власника; г) звернення стягнення на земельну ділянку на вимогу кредитора; г1) відчуження земельної ділянки з мотивів суспільної необхідності та для суспільних потреб; д) конфіскація за рішенням суду; е) не відчуження земельної ділянки іноземними особами та особами без громадянства у встановлений строк у випадках, визначених цим Кодексом.

Стаття 143 ЗК України передбачає випадки і підстави для примусового припинення прав на земельну ділянку, а ст.. 149 цього ж Кодексу передбачає, що вилучення земельних ділянок провадиться за згодою землекористувачів на підставі рішень Кабінету Міністрів України, Ради міністрів Автономної Республіки Крим, місцевих державних адміністрацій, сільських, селищних, міських рад відповідно до їх повноважень.

Такі ж вимоги викладені в п. 8 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 16 квітня 2004 року № 7 зі змінами, внесеними згідно з постановою Пленуму Верхового суду України від 19 березня 2010 року № 2 «Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ». Вирішуючи спори про припинення права власності на земельну ділянку чи права користування нею, суди повинні враховувати, що орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування має право прийняти рішення про це лише в порядку, з підстав із за умов, передбачених статтями 140-149 ЗК України. У випадках, визначених цими нормами, припинення права власності на землю чи права землекористування провадиться за позовом відповідного органу виконавчої влади чи органу місцевого самоврядування в судовому порядку, недодержання якого є підставою для визнання рішення цього органу та виданих державних актів недійсними.

При вирішення у судовому порядку питання про недійсність документів, виданих на підставі переглянутого рішення органу виконавчої влади чи місцевого самоврядування про скасування свого рішення, за яким земельна ділянка була неправомірно одержана у власність чи користування, слід враховувати Рішення Конституційного суду України від 16 квітня 2009 року № 7-рп/2009 (справа про скасування актів органів місцевого самоврядування), відповідно до п. 5 мотивувальної частини якого органи місцевого самоврядування не можуть скасовувати свої попередні рішення, вносити до них зміни, якщо відповідно до приписів цих рішень виникли правовідносини, повязані з реалізацією певних субєктивних прав та охоронюваних законом інтересів, і субєкти цих правовідносин заперечують проти їх змінення чи припинення.

Суд вважає, що Бердянською міською радою було порушено порядок прийняття рішення про припинення права власності на земельну ділянку ОСОБА_1, її згоди на таке припинення отримано не було, рішення № 28 від 29.10. 2009 року «Про передачу у власність земельних ділянок громадянам для ведення садівництва»було скасовано з порушенням процедури, передбаченої ст. ст. 140-149 Земельного кодексу України, тому суд вважає, що не можна за таких обставин визнавати недійсним державний акт на право власності на землю і порушувати право особи на власність, закріплене в с. 14 Конституції України, яка передбачає, що право власності на землю гарантується. Це право набувається і реалізується громадянами, юридичними особами та державою виключно відповідно до закону.

Надані Бердянським природоохоронним міжрайонним прокурором вироки Бердянського міськрайонного суду відносно голови ОСК «Гроно» ОСОБА_2 від 01. 12. 2010 року, який видав довідки про прийняття громадян до членів ОСК «Гроно», а також відносно ОСОБА_5 від 05. 04. 2011 року, який, працюючи начальником Держкомзему в м. Бердянську, затвердив технічну документацію, незважаючи на те, що земельні ділянки не знаходяться в користуванні ОСК «Гроно», не можуть служити доказом незаконності отримання ОСОБА_1 у власність земельної ділянки для ведення садівництва і підставою для позбавлення її цієї власності, а свідчать лише про недбалість посадових осіб при виконанні наданих їм функцій.

За таких обставин суд вважає, що підстав для задоволення позовних вимог Бердянського природоохоронного міжрайонного прокурора немає.

Керуючись ст. ст. 140-149 ЗК України, ст. ст. 10,60,212-215 ЦПК України, суд

Вирішив:

В задоволенні позовних вимог Бердянського міжрайонного природоохоронного прокурора відмовити.

Рішення може бути оскаржене в апеляційний суд Запорізької області протягом десяти днів з дня його проголошення через Бердянський міськрайонний суд.

Суддя: ОСОБА_6