13.01.11 ,
Апеляційний суд Херсонської області
Справа22- 291 /2011 головуючий в суді 1 інстанції ОСОБА_1
Категорія 44 доповідач Полікарпова О.М.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

2010 року січня місяця 13 дня колегія суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду Херсонської області в складі:

Головуючого Полікарпової О.М.

Суддів Цуканової І. В. Кузнєцової O.A.

При секретарі Кримцевій І.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Херсоні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2, діючої від імені ОСОБА_3 на рішення Голопристанського районного суду Херсонської області від 04жовтня 2010р. у справі за позовом ОСОБА_3 до товариства з обмеженою відповідальністю (далі ТОВ) «Агрофірма «Пріор» про стягнення орендної плати та розірвання договору оренди,

встановила:

У грудні 2009 р. ОСОБА_3 звернулася із позовом до ТОВ «Агрофірма «Пріор» про стягнення заборгованості з орендної плати та розірвання договору оренди.

Позивач зазначила, що на підставі договору оренди земельну ділянку, належну їй, використовує відповідач. Орендарем порушені істотні умови договору, викладені в п. 9 і 11 щодо строків розрахунку, наявна заборгованість по оплаті за 2009р, строк виконання зобовязання сплинув 01.12.2009р. і на час звернення до суду із позовом відповідач розрахунку не провів. Просить стягнути заборговані кошти 1098,31 грн. та розірвати договір.

Рішенням Голопристанського районного суду Херсонської області від 04 жовтня 2010р. у задоволенні позовних вимог відмовлено.

В апеляційній скарзі представник позивача просить рішення суду скасувати і постановити нове, про задоволення позову в частині розірвання договору оренди, оскільки вважає, що відповідач порушив строк виплати орендної плати за 2009р. Укладена сторонами додаткова угода договору оренди в частині встановлення орендної плати на 2010р. підписана орендодавцем не відповідала його внутрішній волі, з порушенням ч.З ст. 203 ЦК України.

Заслухавши доповідача, перевіривши законність рішення суду в межах, визначених доводів апеляційної скарги та позовних вимог, заявлених в суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з таких підстав.

У відповідності до ст. 32 Закону України «Про оренду землі» орендодавець має право вимагати від орендаря своєчасного внесення орендної плати та на вимогу однієї із сторін договір може бути розірваний за рішенням суду в разі невиконання обовязків, передбачених ст. 24 і 25 цього закону та умовами договору.

З матеріалів справи вбачається, що ТОВ «Агрофірма «Пріор» на підставі договору оренди від 23 січня 2008р., використовує земельну ділянку, належну на праві власності позивачу. Умовами договору встановлений розмір орендної плати та строк її виплати до 01 грудня один раз на рік. У п. 14 цього ж договору сторони передбачили відповідальність орендаря за порушення строків виплати шляхом покладання на нього обов'язку сплатити пеню у розмірі 0,2 % від несплачених сум за кожний день прострочки.

Орендна плата за 2009р. виплачена позивачу повністю 13 квітня 2010р., включаючи

і пеню за весь час прострочення платежу, а 17 травня 2010р. сторони дійшли згоди щодо

розміру орендної плати на 2010р., частина якої сплачена відповідачем достроково 30

вересня поточного року.

Оскільки станом на час розгляду справи порушення прав позивача усунені у

передбачений договором спосіб та погоджені істотні умови подальшого використання на

правах оренди земельної ділянки у 2010р., суд першої інстанції дійшов правильного

висновку про необґрунтованість вимог про розірвання договору.

Крім того, в позовній заяві позивач, як на підставу позову, посилається на ст.141 ЗК

України - систематична несплата орендної плати. Однак, в судовому засіданні встановлено,

що затримка у виплаті орендної плати мала місце один раз, строком на чотири місяці, що не

можна вважати систематичністю.

Доводи апеляційної скарги щодо порушення порядку та вимог законодавства при

узгодженні сторонами змін до договору оренди в частині збільшення орендної плати не

можуть бути прийняті до уваги, оскільки не були предметом судового розгляду у даній

справі та вимоги з цього приводу жодною із сторін заявлені не були.

Неприйнятними є і решта доводів апеляційної скарги, оскільки наведені порушення

процесуального законодавства не вплинули на правильність вирішення спору, висновків

суду не спростовують, а тому не є підставою для скасування ухваленого у справі рішення.

Керуючись ст. 303, 307,308 ЦПК України, колегія суддів

ухвалила:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2, діючої від імені ОСОБА_3 відхилити.

Рішення Голопристанського районного суду Херсонської області від 04 жовтня

201 Ороку залишити без змін.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає чинності негайно з моменту проголошення і може бути оскаржена протягом двадцяти днів у касаційному порядку до Вищого спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ шляхом подання касаційної інстанції.

Г оловуючий

Судді: