Справа №2-2983
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 квітня 2011 року Соломянський районний суд м. Києва в складі: головуючого - судді - Шереметьєвої Л.А.

при секретарі - Сітайло Т.Г.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Кредитної спілки « Українська кредитно-фінансова група» про стягнення суми депозитного вкладу, суд,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача і просить стягнути з нього 37 654гр. 50коп. за Договорами депозитних вкладів.

Представник відповідача звернувся до суду з клопотанням про залишення позову без розгляду, посилаючись на те, що при укладанні з позивачем договорів депозитних вкладів було обумовлено, що всі спори, пов»язані з виконанням умов договорів, вирішуються в письмовому порядку в постійно діючому третейському суді.

Виходячи з цього, відповідач заперечує проти розгляду спору судом і просить задовольнити клопотання.

Позивач проти задоволення клопотання заперечував, посилаючись на те, що до Закону України « Про третейські суди» внесені зміни, відповідно до яких такі спори, який виник між ним та відповідачем, третейськими судами не розглядаються і такі позови третейські суди не приймають.

Обговоривши заявлене клопотання, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про його задоволення, виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 1 п.6 ст.207 ЦПК України суд постановлює ухвалу про залишення заяви без розгляду, якщо між сторонами укладено договорір про передачу спору на вирішення до третейського суду і від відповідача надійшло до початку з»ясування обставин справи та перевірки їх доказами заперечення проти вирішення спору в суді.

Так, відповідно до п.5.2 Договорів, укладених між сторонами, вбачається, що сторони при їх укладенні дійшли згоди,що якщо спір неможливо вирішити шляхом переговорів, він вирішується в письмовому порядку в постійно діючому третейському суді.

07.04.2011 року до суду від відповідача надійшло заперечення проти вирішення спору в суді та залишення позову без розгляду.

Виходячи з цього та з врахуванням вимог закону, суд приходить до висновку про задоволення клопотання та залишення позову без розгляду.

Суд не приймає до уваги заперечення позивача в судовому засіданні з цього приводу, виходячи з наступного.

Відповідно до ст.5 Закону України « Про третейські суди» юридичні та/або фізичні особи мають право передати на розгляд третейського суду будь-який спір, який виникає з цивільних чи господарських правовідносин, крім випадків, передбачених законом.

Спір може бути переданий на розгляд третейського суду за наявності між сторонами третейської угоди, яка відповідає вимогам цього Закону.

П.14 ст.6 даного Закону визначено, що третейські суди в порядку, передбаченому цим Законом, можуть розглядати будь-які справи, що виникають із цивільних та господарських правовідносин, за винятком справ у спорах щодо захисту прав споживачів, у тому числі споживачів послуг банку (кредитної спілки).

Відповідно до § З ЦК України вклад/депозит/- це кошти в готівковій або безготівковій формі, у валюті України або іноземній валюті, які розміщені клієнтами на їх іменних рахунках у банку на договірних засадах ні визначений строк зберігання або без зазначення такого строку і підлягають виплаті вкладнику відповідно до законодавства України та умов договору.

Відповідно до п. 17 ст.1 Закону України « Про захист прав споживачів послуга - це діяльність виконавця з надання/передачі/ споживачеві певного визначеного договором матеріального чи нематеріального блага, ще здійснюється за індивідуальним замовленням споживача для задоволенню його особистих потреб.

Даним законом чітко прописана процедура укладання договорів, яке включає в себе питання щодо надання інформації сторонам одне про одного, умови та порядок взаєморозрахунків, розмір відсотків, строк дії депозитного вкладу, а також порядок його повернення.

Ст.ст. 15,23 даного Закону встановлена відповідальність суб»єкта господарювання за ненадання зазначеної інформації при укладенні договору.

Виходячи з аналізу норм даного закону та судової практики з приводу укладення та виконання такого виду договорів, випливає, що застосування Закону України « Про захист прав споживачів» до спорів, які виникають з кредитних правовідносин, можливе лише в тому разі, коли предметом і підставою позову є питання надання інформації споживачеві про умови депозитного вкладу, розміру відсоткової ставки, валютні ризики, процедури виконання договору, які передують укладенню договору.

Після укладення договору між сторонами виникають кредит: правовідносини, а тому до спорів щодо виконання умов депозитних договорів цей закон застосовуватися не може, а підлягає застосуванню спеціальне законодавство в системі банківських вкладів, яке

розповсюджується і на правовідносини фізичних осіб з іншими фінансовими установами, в т.ч. кредитним спілками.

Позивач, звертаючись до суду, просить стягнути з відповідача внесені ним на умовах Договорів про залучення внесків/вкладу/члена кредитної спілки на депозитний рахунок, грошові кошти та відсотки.

Правовідносини сторін, враховуючи викладене вище, регулюються § З ЦК України, і на виконання умов Договорів норми Закону України « Про захист прав споживачів» не розповсюджуються.

Та обставина, що позивач посилається в обґрунтування позову на даний закон, не може свідчити про наявність між сторонами на стадії виконання умов договорів відносин, що регулюються даним законом.

Згідно зі ст.ст.1,3 Конституції Україна є демократичною, соціальною, правовою державою; права і свободи людини та їх гарантії визначають зміст і спрямованість діяльності держави, а утвердження і забезпечення прав і свобод людини є головним обов'язком держави.

Гарантуючи судовий захист з боку держави, ч.2 ст.22, ч.5 ст.55, ст.64 Конституція одночасно визнає право кожного будь-якими, не забороненими законом, засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань.

Це конституційне право не може бути скасоване або обмежене.

Способами реалізації права кожного захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань у сфері цивільних правовідносин є звернення до третейського суду у передбаченому законом порядку та судовий захист.

Виходячи з викладеного вище, приведеного аналізу підстав та порядку застосування Закону України «Про захист прав споживачів», висновку суду про нерозповсюдження на відносини сторін на стадії виконання умов укладених договорів даного закону, суд приходить до висновку про обґрунтованість клопотання та його задоволення.

Відповідно до ч.б ст.154 ЦПК України якщо судом залишено позов без розгляду, суд одночасно з ухваленням судового рішення або після цього може постановити ухвалу про скасування заходів забезпечення позову.

Виходячи з того, що ухвалою суду від 20.04.2011 року за заявою позивача судом були застосовані заходи забезпечення позову, суд вважає за необхідне скасувати їх.

При таких обставинах, керуючись ст.ст. 154 ч.6, 168, 207 ч.1 п.6 ЦПК України, суд,-

У ХВАЛИВ:

Справу за позовом ОСОБА_1 до Кредитної спілки « Українська кредитно-фінансова група» про стягнення суми депозитного вкладу залишити без розгляду.

Скасувати заходи забезпечення позову, застосовані ухвалою суду від 20.04.2011 року.

Ухвала може бути оскаржена на протязі п»яти днів з дня її проголошення.

Суддя