Справа № 2-453/11р.
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 листопада 2011 року Соснівський районний суд м.Черкаси у складі:

головуючий - суддя Мельник І.О.

при секретарі Бойко Л.Ю., Забєловій К.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Черкаси цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Відкритого акціонерного товариства «Київенергобуд»про поновлення на роботі на посаді голови ОСОБА_2 ВАТ «Київенергобуд», сплату заборгованості за трудовими контрактами, відшкодування моральної шкоди, про зобов»язання передати у власність квартиру, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з позовом про поновлення на роботі на посаді ОСОБА_2 ЗАТ «Київенергобуд», сплату заборгованості за трудовими контрактами з ВАТ «Київенергобуд»від 26.12.1998 року та від 01.11.2005 року та відшкодування моральної шкоди. Свій позов обґрунтовував тим, що з 1998 року він безперервно працював на посаді ОСОБА_2 ВАТ «Київенергобуд». 10.06.2008 року він отримав лист за підписом ліквідатора ВАТ «Київенергобуд»ОСОБА_3, яким його повідомили, що з 20.02.2008 року він звільнений з займаної посади на підставі п. 1 ст. 36 Кодексу законів України про працю, тобто за згодою сторін. Вважає, що звільнений він був незаконно і неповноважною особою. Вказував, що його, як ОСОБА_2 ВАТ «Київенергобуд»і у цій якості представника акціонерів власників підприємства не було повідомлено про початок ліквідаційної процедури, його не залучили до участі в роботі комітету кредиторів. Про наступне звільнення його ніхто не повідомив, з наказом про звільнення не був ознайомлений. Всупереч ст.. 47, 116 КЗпП України ні у день звільнення 20.02.2008р., ні до моменту подачі позову повний розрахунок з ним не був проведений. Також позивач вказував, що повідомив його про звільнення ОСОБА_3, який з 25.07.2005 року був призначений розпорядником майна ВАТ «Київенергобуд», а 28.10.2005р. ОСОБА_3 загальними зборами акціонерів був обраний на посаду ОСОБА_2 Правління ВАТ «Київенергобуд». ОСОБА_3 не мав права одночасно обіймати дві посади ОСОБА_2 Правління та розпорядника майна ліквідатора. Також позивач вказував, що ОСОБА_2 Правління не мав повноважень на звільнення ОСОБА_2, так як ця посада є виборною і усунути його від посади могли лише загальні збори акціонерів. 20.02.2008р. позивач ОСОБА_1 подавав до ВАТ «Київенергобуд»дві заяви: адресовану Правлінню товариства заяву про скликання чергових зборів акціонерів та заяву про звільнення, адресовану Зборам акціонерів ВАТ «Київенергобуд». Однак збори акціонерів не були скликані, а тому ОСОБА_3 не мав повноважень одноособово вирішити питання про усунення позивача від посади та про його звільнення. Протягом 2001-2008 років відповідач не виконував умови контракту з позивачем, не надав квартиру в м. Києві, не виплатив заборгованість за трудовими контрактами, чим позивачу була завдана матеріальна та моральна шкода, яка полягає в порушенні його відносин з сім»єю, втратою нормальних життєвих зв»язків, прикладанні додаткових зусилль для організації свого життя. Позивач вказував, що внаслідок незаконного звільнення його з роботи та несплати заборгованості за зазначеними вище контрактами він зазнав значних моральних страждань. Це випливає з наступного. Протягом 2001 р. - серпня 2008 р. внаслідок недоодержання оплати за контрактами з ВАТ «Київенергобуд»він мусив систематично позичати кошти у своїх родичів для забезпечення життєвих витрат сімї. Внаслідок ненадання йому, всупереч контракту від 01.11.2005 р., квартири у м.Києві всі ці роки йому доводилося постійно переїжджати з м.Черкаси (проживати в будинку своєї матері, побудованому в 1959 р.) до м.Києва, витрачаючи свої кошти, час та здоровя. Тому моральну шкоду, нанесену йому незаконним звільненням з роботи, він оцінює сумою в 1 000 000 грн. (Один мільйон грн.). Оцінка моральної шкоди, нанесеної йому штучно створеною ВАТ «Київенергобуд»заборгованістю за трудовими контрактами є адекватною до суми цієї заборгованості, тобто, складає суму в 1 197 051 грн. 43 коп. (Один мільйон сто дев'яносто сім тисяч п'ятдесят одна грн. 43 коп.). Просив суд поновити його на роботі на посаді ОСОБА_2 ВАТ «Київенергобуд», зобов»язати відповідача сплатити заборгованість за трудовими контрактами від 26.12.1998р. та від 01.11.2005 року в сумі 1 197 051 грн. 43 коп. та відшкодувати моральну шкоду в сумі 2 197 051 грн. 43 коп.

У ході розгляду справи позивач у своїх заявах від 06.02.2009 р., 03.12.2010 р., 31.01.2011р., 28.03.2011р. доповнив та уточнив позовні вимоги, просив визнати дійсними контракти, укладені між ним та ЗАТ «Київенергобуд»від 26.12.1998р. та від 01.11.2005р., стягнути на його користь суму, не виплачену йому відповідно до умов договору. Необхідність визнання договорів дійсними мотивував тим, що відповідач не виконав і не виконує на даний час умови договорів. Позивач же і на даний час продовжує виконувати обов»язки ОСОБА_2. Просив зобов'язати ВАТ «Київенергобуд»сплатити заборгованість за трудовими контрактами від 26.12.1998 р. та від 01.11.2005 р. у сумі 3 120 757,88 гри. (Три мільйони сто двадцять тисяч сімсот п'ятдесят сім грн. 88 коп.). Зобов'язати ВАТ «Київенергобуд»відшкодувати нанесену моральну шкоду в сумі 3 120 757,88 грн. (Три мільйони сто двадцять тисяч сімсот п'ятдесят сім грн. 88 коп.). Покласти на винну в його незаконному звільненні особу - ОСОБА_3 обов'язок покрити шкоду, заподіяну ВАТ «Київенергобуд»у зв'язку з оплатою ОСОБА_1 вимушеного прогулу за весь час до поновлення його на роботі.

Представники відповідача в судовому засіданні проти позову заперечували з підстав, викладених у письмових запереченнях на позовну заяву. Суду пояснили, що позивач помилково визначає, що дія контракту від 26.12.1998 року тривала до моменту укладання нового контракту 01.11.2005 року. Контракт - це особлива форма трудового договору, в якому чітко визначений строк його дії. У контракті від 26.12.1998р. відсутнє посилання на можливість його пролонгації. Це не передбачено і діючим законодавством. Таким чином, дія контракту від 26.12.1998р. була припинена 03.04.2003р. Позивач був звільнений наказом № 2/1 від 03.04.2003р. У подальшому, після повторного обрання на попередню посаду, з позивачем був укладений контракт від 01.11.2005р. За заявою позивача 20.02.2008р. даний контракт був достроково розірваний. Позовні вимоги щодо оплати за контрактами є необгрунтованими, про що детально зазначено у заяві про перегляд заочного рішення, доповненні до заяви та запереченні на позов. Просили в позові відмовити з вивще наведених підстав.

Заслухавши пояснення позивача, вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов не підлягає до задоволення.

Судом встановлено наступні факти та відповідні їм правовідносини.

Відкрите акціонерне товариство «Київенергобуд»було зареєстроване як юридична особа 15.03.1995 р. ( № 04630689), що підтверджується довідкою №70 з Єдиного державного реєстру, виданої 31.01.2006 р. Деснянською районною у м.Києві державною адміністрацією. Позивач ОСОБА_1 рішенням загальних зборів акціонерів ВАТ «Київенергобуд»з 04 квітня 1998 року був обраний на посаду ОСОБА_2 цього товариства. Після обрання на посаду ОСОБА_2 між позивачем та ВАТ «Київенергобуд»в особі голови правління ОСОБА_4 26 грудня 1998 року укладений контракт, згідно з яким ОСОБА_1 зобов»язався виконувати всі обов»язки ОСОБА_2 товариства, які випливають із законодавства України, Статуту товариства та Положення про ОСОБА_5, а ОСОБА_5 зобов»язане створювати необхідні умови для роботи та сприяти діяльності голови ОСОБА_5. Термін дії контракту визначений до 03.04.2003 року.

25 жовтня 2005 року загальними зборами акціонерів ВАТ «Київенергобуд»ОСОБА_1 обраний на цю ж посаду. Між товариством в особі голови правління ОСОБА_3 01 листопада 2005 року були укладений контракт, згідно з яким ОСОБА_1 зобов»язався виконувати всі обов»язки ОСОБА_2 товариства, які випливають із законодавства України, Статуту товариства та Положення про ОСОБА_5, а ОСОБА_5 зобов»язане створювати необхідні умови для роботи та сприяти діяльності голови ОСОБА_5. Термін дії контракту визначений до по 31 жовтня 2010 року.

Відповідно до п.п.3.1 3.7 контракту від 26.12.1998 року було передбачено виплату заробітної плати ОСОБА_2 у розмірі 80% від посадового окладу ОСОБА_2 правління товариства, що в грошовому еквіваленті складає 1500 грн., та одноразові виплати за виконання окремих завдань на підставі рішень правління товариства. Також передбачалось надання ОСОБА_2 щорічної відпустки 31 календарний день зі збереженням середньомісячної заробітної плати, та наданням при виході у відпустку матеріальної допомоги в розмірі середньомісячної заробітної плати. ОСОБА_5 зобов»язалось надати у розпорядження ОСОБА_2 службовий автомобіль, сплачувати кошти на представницькі витрати, інші додаткові виплати та надбавки, передбачені законодавством та протягом трьох років передати ОСОБА_2 у власність квартиру. Аналогічні положення про забезпечення ОСОБА_2 були передбачені і контрактом від 01 листопада 2005 року. За виконання обов»язків по контракту від 01 листопада 2005 року було передбачено виплату позивачу посадового окладу в розмірі 5000 грн. щомісячно.

Укладені між позивачем та відповідачем контракти, відповідно до ст.. 21 КЗпП України є особливою формою трудового договору, в якому строк його дії, права, обов'язки і відповідальність сторін (в тому числі матеріальна), умови матеріального забезпечення і організації праці працівника, умови розірвання договору, в тому числі дострокового, можуть встановлюватися угодою сторін. Сфера застосування контракту визначається законами України. Контракти укладалися з позивачем, оскільки він відносився до категорії працівників, які згідно з законодавством працюють за контрактом. Підставою для укладання контрактів були рішення зборів акціонерів про обрання ОСОБА_1 на посаду ОСОБА_2 товариства.

Згідно з п.3.4.3 Колективного договору ВАТ «Київенергобуд»контракт це вид строкового трудового договору.

З листа Господарського суду м. Києва № 23/447 від 19.12.2008р. вбачається, що ухвалою арбітражного суду м. Києва від 01.09.2000 року порушено провадження у справі №23/447 про банкрутство відкритого акціонерного товариства «Київенергобуд»(). Постановою Господарського суду м. Києва від 25.02.2008 року ВАТ «Київенергобуд»визнано банкрутом, відкрито ліквідаційну процедуру, ліквідатором банкрута призначено арбітражного керуючого ОСОБА_3. Станом на 19.12.2008 року провадження у справі №23/447 триває.

Вимоги позивача ґрунтуються на контрактах, які є особливою формою трудового договору, то при вирішенні спору суд керується нормами Кодексу законів про працю України та нормами Цивільного кодексу України.

Відповідно до ст..233 КЗпП України працівник може звернутись з заявою про вирішення трудового спору безпосередньо до районного суду у справах про звільнення в місячний строк з дня вручення наказу про звільнення або з дня видачі трудової книжки. У разі порушення законодавства про оплату праці працівник має право звернутися до суду з позовом про стягнення належної йому заробітної плати без обмеження будь-яким строком.

Зі Статуту ВАТ «Київенергобуд»вбачається, що вищим органом товариства є загальні збори акціонерів. До компетенції загальних зборів відноситься обрання та відкликання членів ОСОБА_2 акціонерного товариства, правління та ревізійної комісії. Пункт 8.3.1. Статуту товариства передбачає, що ОСОБА_2 акціонерного товариства формується з акціонерів товариства, які обираються загальними зборами акціонерів. ОСОБА_6 акціонерного товариства є посадовими особами органів управління товариства. Пункт 8.3.12 Статуту визначає, що ОСОБА_2 товариства за дорученням та від імені товариства підписує з ОСОБА_2 Правління контракт найму його на посаду. Згідно з п. 8.4.1. Статуту Правління є виконавчим органом товариства, який здійснює керівництво його поточною діяльністю. Пункт 8.4.5. Статуту передбачає, що Правління призначається на 5 років та підзвітне у своїй діяльності загальним зборам акціонерного товариства, ОСОБА_2 товариства та організовує виконання їх рішень.

Таким чином, ОСОБА_2 правління ВАТ «Київенергобуд»є посадовою особою виконавчого органу товариства, а ОСОБА_2 є керівником ОСОБА_2 товариства, яка здійснює контроль за діяльністю Правління товариства.

ОСОБА_3 рішенням загальних зборів акціонерів від 28.10.2005 р. був обраний ОСОБА_2 Правління ВАТ «Київенергобуд»і до моменту визнання підприємства банкрутом ухвалою Господарського суду м.Києва 20.02.2008 р. та відкриття ліквідаційної процедури виконував обовязки ОСОБА_2 правління, і відповідно до Статуту ВАТ був підзвітний голові ОСОБА_2.

Позивач вважає звільнення за наказом № 2/1 к від 03.04.2003р. незаконним, а тому просить суд визнати контракт від 26.12.1998р. дійсним та зобов»язати відповідача здійснити оплату праці за цим контрактом та виконати всі його умови.

Аналізуючи подані документи, суд доходить до висновку, що вказані вимоги не підлягають до задоволення з наступних підстав.

Наказ № 2/1 к від 03.04.2003р. позивачем в установленому законом порядку та у передбачений строк оскаржений не був і на даний час відсутні відомості про визнання його незаконним чи скасування. Як зазначалося вище контракт від 26.12.1998р. був укладений на певний строк до 03.04.2003р., будь-яких застережень про його пролонгацію в контракті немає. Доказів того, що після закінчення терміну дії контракту сторони уклали будь-який інший договір суду не надано.

Як вбачається з об»єктивних доказів, лише 01.11.2005 р. був укладений новий контракт між сторонами на підставі рішення загальних зборів акціонерів ВАТ «Київенергобуд»від 25.10.2005 р. про обрання на цю ж посаду ОСОБА_1 Вказане свідчить на користь того, що з 03.04.2003р. по 01.11.2005р. між сторонами не існувало трудових правовідносин.

Щодо оплати праці та виконання умов за контрактом від 26.12.1998р. судом встановлено наступне: позивач 06.01.2001 р. заявив кредиторські вимоги в розмірі 80 917, 83 грн. до ВАТ «Київенергобуд», подавши відповідну заяву до господарського суду м.Києва. Заявлені вимоги ОСОБА_1 були розглянуті, визнані та внесені до реєстру вимог кредиторів. Ухвалою Господарського суду м. Києва від 18.04.2006 року позивач визнаний кредитором ВАТ «Київенергобуд»на суму 212 882,15 грн. У подальшому, 20.03.2006 р., на підставі нотаріально посвідченого договору кредитор ВАТ «Київенергобуд»ТОВ «Укрсервісмонтаж»відступив своє право вимоги до ВАТ «Київенергобуд»в сумі 196 326,24 грн. на користь ОСОБА_1, 03.08.2006 р. на підставі нотаріально посвідченого договору кредитор ВАТ «Київенергобуд»ОСОБА_7 відступив своє право на вимоги до ВАТ «Київенергобуд»в сумі 34 648,63 грн. на користь ОСОБА_1 Ухвалою Господарського суду м. Києва від 25.04.2006 р. ОСОБА_1 визнаний конкурсним кредитором ( з врахуванням відступлених вимог, які були придбані ОСОБА_1 ) на загальну суму 438 266, 39 грн. На підставі нотаріально посвідченого Договору про відступлення права вимоги від 20.02.2008 р. ОСОБА_1 відступив право вимоги кредитора ВАТ «Київенергобуд»на суму 438 266, 39 грн. на користь ОСОБА_8 Таким чином, з 20.02.2008 р. право вимоги, по вимогам які виникли до 01.09.2000 року ( в тому числі і за контрактом від 26.12.1998 року ) у ОСОБА_1 до ВАТ «Київенергобуд»припинилося у в звязку з їх погашенням шляхом переходу цього права до іншої особи ОСОБА_8

Крім того, судом встановлено, що під час дії контракту, укладеного між позивачем та відповідачем 01.11.2005р., ОСОБА_1 20.02.2008 р. звернувся з заявами до ОСОБА_2 правління про скликання загальних зборів акціонерів та до загальних зборів акціонерів про усунення його від виконання обовязків ОСОБА_2.

З метою реалізації права позивача на дострокове припинення контракту відповідачем виданий наказ № 16/08 від 20.02.2008 р. про розірвання контракту за згодою сторін відповідно до п.1 ст. 36 КЗпП України. Відповідно до п. 8.2.6. Статуту: загальні збори акціонерів скликаються не рідше одного разу на рік. Позачергові збори акціонерів скликаються у разі загрози банкрутства ОСОБА_5, на вимогу акціонерів, які володіють у сукупності більш як 10 відсотками голосів у будь-який час і за будь-якого приводу, а також на письмову вимогу ОСОБА_5 акціонерного товариства або Ревізійної комісії. Тобто позачергові збори акціонерів скликаються в критичних ситуаціях, а ніяк не з питань звільнення за власним бажанням кожного члена ОСОБА_5 акціонерів. Крім того, як об»єктивно встановлено, 25.02.2008 року Господарський суд м. Києва виніс постанову про визнання боржника ВАТ «Київенергобуд»банкрутом, тобто припинилися повноваження органів управління банкурта, до числа яких, згідно з п. 8.1. Статуту ОСОБА_5 відносяться: загальні збори акціонерів, ОСОБА_5 акціонерного товариства, Правління ОСОБА_5, Ревізійна комісія. Постановою було відкрито ліквідаційну процедуру ОСОБА_5, а тому скликання загальних зборів акціонерів відносно розгляду заяви позивача взагалі було неможливим.

При отриманні позивачем повного грошового розрахунку 14.03.2008р., він відмовився від ознайомлення з наказом, про що свідчить відповідний запис на наказі. Фактично копію вказаного наказу ОСОБА_1 отримав під час судового розгляду справи 28.01.2009 р., хоча про його існування був обізнаний, що підтверджується листом від 20.03.2008. На вказаний лист ліквідатор ВАТ «Київенергобуд»ОСОБА_3 повідомив ОСОБА_1 про звільнення з займаної посади з 20.02.2008 року на підставі п.1 ст.36 Кодексу законів України про працю, тобто за згодою сторін.

Переконливих доказів того, що позивач виконував свої посадові обов»язки після подачі заяви про звільнення та видачі наказу суду не надано і в ході судового розгляду справи не добуто.

У ході судового розгляду встановлено та не заперечується сторонами, що в період з 01.11.2005 року по лютий 2008 року (час звільнення ) позивач постійно отримував заробітну плату в розмірі передбаченому його посадовим окладом - 5 000 грн.

Вимоги ОСОБА_1 щодо виплат надбавок за вчений ступінь, винагороди за вислугу років до задоволення не підлягають, оскільки, відповідно до 5. 18 Колективного договору доплати за вчену ступінь доктора наук (20 % посадового окладу) встановлені для ІТП і службовців, а згідно з п. 8.3.1. Статуту ВАТ «Київенергобуд»- члени ОСОБА_5 акціонерного товариства є посадовими особами органів управління ОСОБА_5. Тобто на посадову особу, яким в даному випадку є ОСОБА_1, дія п. 5.18 Колективного договору не розповсюджується. Посадовий оклад позивача визначений у фіксованому розмірі на місяць, а не погодинною формою оплати праці, тому преміальні доплати на таких осіб також не розповсюджуються. Винагорода за безперервний стаж роботи виплачується за умови безперервної роботи на посаді протягом понад 20 років. Відповідно до п. 2.1 Положення про порядок виплати винагороди за вислугу років в АТ «Київенергобуд»в стаж роботи, що дає право на отримання винагороди за вислугу років, включається весь час безперервної роботи на будівельно-монтажних роботах, підсобних виробництвах в будівельних організаціях в межах одного підприємства. Позивач працював у товаристві з 1996 року і станом на 1 січня 2001 року не мав стажу безперервної роботи понад 20 років. Одноразова винагорода при безперервному стажі роботи понад 10 років, згідно з Положенням про порядок виплати винагороди за загальними результатами роботи за рік в АТ «Київенергобуд», виплачується за умови роботи у даній організації понад 10 років. Позивач станом на 01.01.2001р. має стаж робот в товаристві 4,5 років, станом на 01.01.2005р. 8,5 років, а тому відсутні правові підстави для таких виплат.

Позовні вимоги про стягнення з відповідача вартості квартири, яку відповідно до п.3.6 Контракту ВАТ «Київенергобуд»повинен був надати ОСОБА_2 у власність протягом 3 років його роботи на посаді, суд вважає такими, що до задоволення не підлягають, оскільки право на квартиру ОСОБА_1 втрачено зі звільненням за власним бажанням до закінчення строку контракту від 01.11.2005р. Працівник може звернутися з заявою про вирішення трудового спору безпосередньо до районного, районного у місті, міського чи міськрайонного суду в тримісячний строк з дня, коли він дізнався або повинен був дізнатися про порушення свого права. Не під час дії контракту від 1998 року, не під час дії контракту від 2005 року і навіть після розірвання трудового контракту від 01.11.2005 року ОСОБА_1 не звертався до ВАТ «Київенергобуд»чи суду за захистом своїх прав, а лише звернувся у доповненні позовної заяви від 06.02.2009 року. Тобто пропущено строк звернення до суду про відшкодування вартості ненаданої квартири, а тому такі вимоги є безпідставним та нормативно необґрунтованим.

Керуючись ст.ст. 23, 232, 235, 236, 237, 2371, 238 КЗпП України, ст. ст. ст. 5, 10, 11, 57-60, 209, 212-215 ЦПК України, суд -

В И Р І Ш И В:

Відмовити в задоволенні позову ОСОБА_1 до Відкритого акціонерного товариства «Київенергобуд»про поновлення на роботі на посаді голови ОСОБА_2 ВАТ «Київенергобуд», сплату заборгованості за трудовими контрактами, відшкодування моральної шкоди, про зобов»язання передати у власність квартиру.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Апеляційного суду Черкаської області через суд першої інстанції шляхом подачі апеляційної скарги в 10-денний строк з дня проголошення рішення.

Головуючий: І.О.Мельник