Петропавлівський районний суд Дніпропетровської області
Справа № 2-455/2011 р.
РІШЕННЯ

Іменем України

06 червня 2011 року Петропавлівський районний суд Дніпропетровської області в складі:

головуючої судді Курочкіної О. М.

при секретарі Лукіній Л. Г.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт. Петропавлівка цивільну справу за позовом

ОСОБА_1 до ОСОБА_2 селищної ради

про визнання права власності на спадкове майно за законом

ВСТАНОВИВ:

До суду звернулася ОСОБА_1 з позовом про визнання права власності на спадкове майно за законом до відповідача ОСОБА_2 селищної ради.

В обґрунтування позовних вимог позивач вказує, що 07.05.2007 року помер її чоловік ОСОБА_3 після смерті якого відкрилася спадщина у вигляді житлового будинку № 72 по вул. Карла Маркса в смт. Петропавлівка, Петропавлівського району, Дніпропетровської області, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії 1-КИ № 144491, свідоцтвом про одруження серії VI-УР № 160895.

На день смерті чоловіка вона була зареєстрована та проживала з ним у вказаному будинку і після його смерті також залишилася там проживати.

За життя чоловік заповіту не залишив, а тому вона є спадкоємцем за законом першої черги.

Відповідно до діючого законодавства, позивач звернулася до ОСОБА_2 державної нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини за законом після смерті чоловіка, однак нотаріус відмовила їй у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на житловий будинок, оскільки необхідно надати до ОСОБА_2 державної нотаріальної контори належним чином оформлений правовстановлюючий документ на житловий будинок, що підтверджується листом нотаріуса від 06.04.2011 року № 235/ 02-14. В листі нотаріус також порекомендувала у разі відсутності правовстановлюючого документу на будинок звернутися до суду для оформлення спадщини.

За життя позивач з чоловіком самі збудували вказаний житловий будинок, будівництво якого було завершено в 1968 році, однак чоловік не ввів його в експлуатацію, внаслідок чого і відсутній правовстановлюючий документ на будинок.

Згідно довідки ОСОБА_2 селищної ради від 16.05.2011 року № 2583 ОСОБА_3 дійсно був власником житлового будинку № 72 по вул. К. Маркса в смт. Петропавлівка, Дніпропетровської області.

Позивач з чоловіком весь час проживали у вказаному будинку, ніхто його право власності на будинок до суду не оспорив, вона і надалі проживає.

Ще однією перешкодою в оформленні спадщини, є та обставина, що за життя чоловіком на території домоволодіння № 72 по вул. К. Маркса в смт. Петропавлівка, Дніпропетровської області самочинно було збудовано сарай позначений на плані технічної документації літ. «И» - лінійними розмірами 3.50 х 4.85 м.

Проте відповідно до висновку відділу містобудування, архітектури, та житлово-комунального господарства ОСОБА_2 РДА від 16.05.2011 року № 21 фактичне розташування домоволодіння по вул. К. Маркса, 72 в смт. Петропавлівка, Дніпропетровської області відповідає існуючий містобудівній документації; земельна ділянка на якій розташований житловий будинок з господарськими спорудами збудованими без дозволу на проведення робіт, знаходяться в межах населеного пункту смт. Петропавлівка відноситься до території індивідуальної присадибної забудови; всі будівлі знаходяться в межах червоних ліній вулиці, не перетинають інженерні мережі та відповідають ДБН 360-92 «Містобудування. Планування і забудова міських і сільських поселень»

Позивач в судове засідання надала письмову заяву з проханням розглянути справу у її відсутність, позов підтримує в повному обсязі, просить його задовольнити.

Від відповідача надійшла заява з проханням розглянути справу без участі їх представника.

Третя особа відділ містобудування та архітектури ОСОБА_2 РДА, будучи повідомленими належним чином в судове засідання не з'явились.

Вивчивши матеріали справи суд вважає, що позов підлягає задоволенню в повному обсязі.

Судом встановлено, що 07.05.2007 року помер чоловік позивачки ОСОБА_3 після смерті якого відкрилася спадщина у вигляді житлового будинку № 72 по вул. Карла Маркса в смт. Петропавлівка, Петропавлівського району, Дніпропетровської області, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії 1-КИ № 144491, свідоцтвом про одруження серії VI-УР № 160895.

На день смерті чоловіка позивач була зареєстрована та проживала з ним у вказаному будинку і після його смерті також залишилася там проживати, що підтверджується копією паспорта.

Згідно з ч. 1 ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав і обовязків від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Згідно зі ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

За життя чоловік позивачки заповіту не залишив, а тому вона є спадкоємцем за законом першої черги.

Відповідно до діючого законодавства, позивач звернулася до ОСОБА_2 державної нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини за законом після смерті чоловіка, однак нотаріус їй відмовила у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на житловий будинок, оскільки необхідно надати до ОСОБА_2 державної нотаріальної контори належним чином оформлений правовстановлюючий документ на житловий будинок, що підтверджується листом нотаріуса від 06.04.2011 року № 235/ 02-14. В листі нотаріус також порекомендувала у разі відсутності правовстановлюючого документу на будинок звернутися до суду для оформлення спадщини.

За життя позивач з чоловіком самі збудували вказаний житловий будинок, будівництво якого було завершено в 1968 році, однак чоловік не ввів його в експлуатацію, внаслідок чого і відсутній правовстановлюючий документ на будинок.

Згідно довідки ОСОБА_2 селищної ради від 16.05.2011 року № 2583 ОСОБА_3 дійсно був власником житлового будинку № 72 по вул. К. Маркса в смт. Петропавлівка, Дніпропетровської області.

Позивач з чоловіком весь час проживали у вказаному будинку, ніхто його право власності на будинок до суду не оспорив.

Ще однією перешкодою в оформленні спадщини, є та обставина, що за життя чоловіком позивача на території домоволодіння № 72 по вул. К. Маркса в смт. Петропавлівка, Дніпропетровської області самочинно було збудовано сарай позначений на плані технічної документації літ. «И» - лінійними розмірами 3.50 х 4.85 м.

Проте відповідно до висновку відділу містобудування, архітектури, та житлово-комунального господарства ОСОБА_2 РДА від 16.05.2011 року № 21 фактичне розташування домоволодіння по вул. К. Маркса, 72 в смт. Петропавлівка, Дніпропетровської області відповідає існуючий містобудівній документації; земельна ділянка на якій розташований житловий будинок з господарськими спорудами збудованими без дозволу на проведення робіт, знаходяться в межах населеного пункту смт. Петропавлівка відноситься до території індивідуальної присадибної забудови; всі будівлі знаходяться в межах червоних ліній вулиці, не перетинають інженерні мережі та відповідають ДБН 360-92 «Містобудування. Планування і забудова міських і сільських поселень»

Від спадщини у вигляді житлового будинку позивач не відмовлялася, фактично її прийняла, оскільки проживає в будинку, користується ним, проте через відсутність правовстановлюючого документу на будинок та самочинного будівництва не може оформити спадкове майно на своє ім'я та розпоряджатися ним на правах власника.

Відповідно до ч. 5 ст. 376 ЦК України на вимогу власника (користувача) земельної ділянки, суд може визнати за ним право власності на нерухоме майно, яке самочинно збудоване на ній, якщо це не порушує права інших осіб.

Відповідно до ч. 1 ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її на час відкриття.

Згідно з ч. 3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом шестимісячного строку встановленого ст. 1270 ЦК України він не заявив про відмову від неї. На час відкриття спадщини я постійно проживала та була зареєстрована з чоловіком (спадкодавцем) в спадковому будинку, від спадщини не відмовлялася фактично її прийняла, тобто вважається такою, що прийняла спадщину після смерті чоловіка. Інших спадкоємців першої черги які, прийняли б спадщину немає.

Відповідно до ст. 392 ЦК України власник майна може предявити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Відповідно до ч. 2 ст. 328 ЦК України право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону, або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 212-214 ЦПК України, ст. 328, 1216, 1217, 1225, 1261, 1268 ЦК України, суд

ВИРІШИВ:

Цивільний позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 селищної ради

про визнання права власності на спадкове майно за законом задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1, як за спадкоємцем за законом першої черги, право власності на спадкове майно, а саме на житловий будинок № 72 по вул. Карла Маркса в смт. Петропавлівка, Петропавлівського району, Дніпропетровської області та на самочинно збудований: сарай позначений на плані технічної документації літ. «И» - лінійними розмірами 3.50 х 4.85 м., що розташований на території домоволодіння № 72 по вул. Карла Маркса в смт. Петропавлівка, Петропавлівського району, Дніпропетровської області.

Рішення суду може бути оскаржено до апеляційного суду Дніпропетровської області.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя О. М. Курочкіна