Києво-Святошинський районний суд Київської області
Справа № 2-923/11
РІШЕННЯ

Іменем України

14.01.2011 року

Києво-Святошинський районний суд Київської області у складі:

головуючого судці: Пінкевич Н.С.

при секретарі: Василенко Н.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до садівничого товариства «Воїн-3» про визнання права користування, -

встановив:

У грудні 2010 року позивачка звернулася до суду з даним позовом. Свої вимоги мотивувала тим, що після смерті її батька ОСОБА_2 відкрилась спадщина на спадкове майно, що складається з земельної ділянки площею 0,06 га, розташованої в межах Гореницької сільської ради в СТ «Воїн-3», ділянка №31. Єдиною спадкоємицею є вона. Свої спадкові права вона не може оформити, оскільки збори садового товариства безпідставно відмовило в прийнятті в члени товариства та наданні їй ділянки в користування. Вказала, що її батько був прийнятий в члени садового товариства та йому надано в користування ділянку під №31, в подальшому земельна ділянка не вилучалась та належала батьку на праві користування до його смерті. Оскільки відповідач порушив її права, в добровільному порядку усувати порушення не бажає, просила суд визнати за нею право користування та володіння земельною ділянкою №31 площею 0,06га та членства у садовому товаристві «Воїн-3» та визнати її членом садового товариства «Воїн-3».

У судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав. Просив задоволити.

У судовому засіданні представники садового товариства «Воїн-3» проти позову заперечував. Просив відмовити в задоволенні позову.

Заслухавши пояснення, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.

За ст. 60 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається та які підтверджували їх вимоги та заперечення.

При розгляді справи судом встановлено, що рішенням Гореницької сільської ради від 16 серпня 1994 року земельна ділянка площею 30,8га була виділена для організації колективного садівництва для військовослужбовців Київського гарнізону в постійне користування.

1січня 1997 року СТ «Воїн-3» отримало державний акт на право постійного користування земельною ділянкою площею 27,2га, цільове призначення - для ведення садівництва.

Згідно протоколу №1 за 1995 рік загальних зборів садівничого товариства «Воїн-3» ОСОБА_2 був прийнятий в члени садівничого товариства та йому надана земельна ділянка під №31 площею 0,06га для ведення садівництва, що підтверджується довідкою СТ «Воїн-3», членською книжкою садоводу, списком членів товариства та не оспорювалось сторонами при розгляді справи.

02 січня 2007 року помер ОСОБА_2, який був батьком ОСОБА_1, що підтверджується відповідними свідоцтвами, які знаходиться в матеріалах спадкової справи.

За ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку встановленого ст.1270 ЦК України він не заявив відмову від неї. Ст. 1269 ЦК України передбачено, що спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини.

Ст.1297 ЦК України встановлюється обов'язок спадкоємця, який прийняв спадщину, в складі якої є нерухоме майно, звернутись до нотаріальної контори за видачею йому свідоцтва про право на спадщину.

Згідно ст.1223 ЦК України у разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі не охоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом отримують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього кодексу.

У відповідності до встановленої законом черговості у першу чергу спадкують діти спадкодавця, той з подружжя, хто пережив його, та батьки. Позивачка спадкове майно прийняла так як звернулась до нотаріальної контори у встановлений законом строк із заявою про прийняття спадщини.

Інших спадкоємців, крім позивачки судом не встановлено.

18 липня 2007 року ОСОБА_1 отримала свідоцтва про право на спадщину після смерті батька ОСОБА_3 на частину кватири, автомобіль, грошові вклади.

02 жовтня 2010 року ОСОБА_1 звернулась до СТ «Воїн-3» із заявою про прийняття її в члени товариства та надання їй в користування земельної ділянки №31 в порядку спадкування після смерті її батька.

2пояснень представника відповідача та протоколу №4 від 03 жовтня 2010 року загальних зборів товариства встановлено, що позивачці відмовлено в задоволенні її заяви та вирішено виставити земельну ділянку на аукціон до підтвердження права позивачки в порядку спадкування.

Дану відмову суд вважає такою, що суперечить чинному законодавству, статуту товариства, порушує права позивача та є необгрунтованою з наступних підстав.

Відповідно до статті 1225 ЦК право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців за загальними правилами спадкування (зі збереженням її цільового призначення) при підтвердженні цього права спадкодавця державним актом на право власності на землю або іншим правовстановлюючим документом. У порядку спадкування можуть передаватися також право користування земельною ділянкою для сільськогосподарських потреб (емфітевзис), право користування чужою земельною ділянкою для забудови (суперфіцій), право користування чужим майном (сервітут).

П. 1.5. Статуту передбачає, що земельні особисті ділянки, площею 0,06-0,008 га, передаються членам товариства у постійне користування та володіння.

Відповідно до п. 1.9 Статуту, члени товариства можуть споруджувати на виділених їм земельних ділянках отоплювані садові будинки, господарські споруди.

Стаття 35 ЗК України, встановлює, що громадяни України із земель державної і комунальної власності мають право набувати безоплатно у власність або на умовах оренди земельні ділянки для ведення індивідуального або колективного садівництва. Земельні ділянки, призначені для садівництва, можуть використовуватись для закладання багаторічних плодових насаджень, вирощування сільськогосподарських культур, а також для зведення необхідних будинків, господарських споруд тощо.

Згідно ст. 1219 ЦК України, не входять до складу спадщини права та обов'язки, що нерозривно пов'язані з особою спадкодавця, зокрема: право на участь у товариствах та право членства в об'єднаннях громадян, якщо інше не встановлено законом або їх установчими документами.

Згідно п. 2.4. Статуту, у випадку смерті члена Товариства право на володіння ділянкою надається одному із членів його сім'ї, згідно з діючим законом України «Про власність».

П. 2.5. Статуту визначає, що переоформлення садової ділянки проводиться згідно із заявою власника про виключення його з членів Товариства та заявою спадкоємця про його прийняття.

Відповідно до ст. 413 ЦК України, власник земельної ділянки має право надати її в користування іншій особі для будівництва промислових, побутових, соціально-культурних, житлових та інших споруд і будівель (суперфіцій). Таке право виникає на підставі договору або заповіту. Право користування земельною ділянкою, наданою для забудови, може відчужуватися або передаватися землекористувачем у порядку спадкування.

Оскільки спадкодавець на законних підставах став членом товариства і набув права постійного користування земельною ділянкою, тому відповідно до установчих документів відповідача, у порядку спадкування переходить право на членство та право на володіння земельною ділянкою як майнове право. З огляду на наведене та те, що відповідачем порушені права позивача, позовні вимоги підлягають задоволенню.

Керуючись ст.ст. 208, 213-215 ЦПК України, -

вирішив:

Позов ОСОБА_1 задоволити.

Визнати за ОСОБА_1 право користування та володіння земельною ділянкою площею 0,06 га, розташованої в межах Гореницької сільської ради в садівничому товаристві «Воїн-3» Києво- Святошинського району Київської області, ділянка №31 та членство у садівничому товаристві «Воїн-3».

Апеляційна скарга на рішення суд' подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь її справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя