_____________________________________________________________________________
Справа№1512/2-941/11
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25.08.2011 Київський районний суд міста Одеси у складі:

головуючого судді Реви С.В.,

при секретарі Грановському Є.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в місті Одесі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання угод купівлі-продажу дійсними та визнання права власності та за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про визнання права власності у порядку спадкування за законом, суд ,-

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до суду з вказаним позовом, посилаючись на те, що 23 червня 1981 року він придбав за 1.700 руб. у ОСОБА_3 11/25 частин домоволодіння № 47 кв. 146 в місті Одесі, які розташовані на земельній ділянці, площею 1022 кв.м., у звязку з чим ОСОБА_3 у присутності свідків власноруч написав йому розписку.

Крім того, ОСОБА_1 у позові вказує, що 20 квітня 1982 року він придбав за 5.200 руб. у ОСОБА_4 14/25 частин домоволодіння № 47 кв. 146 в місті Одесі, які розташовані на земельній ділянці, площею 1022 кв.м. у звязку з чим ОСОБА_4 власноруч написала йому розписку у присутності свідків, після чого ОСОБА_3 та ОСОБА_4, які є братом та сестрою, виїхали з вказаного домоволодіння, однак нотаріально договори купівлі-продажу не оформили.

Оскільки ОСОБА_1 вважає, що він виконав всі умови договорів купівлі-продажу, він просить суд визнати дійсними угоди купівлі-продажу 11/25 та 14/25 домобудівлі, розташованої по вулиці АвдєєваЧорноморського, 47АДРЕСА_1 в місті Одесі, які вчинені 23 червня 1981 року між та ОСОБА_3 та 20 квітня 1982 року між ним та ОСОБА_4.

Крім того, ОСОБА_1 просить суд визнати за ним право власності на житловий будинок під літ. Вплощею - 14, 6 кв.м. і надвірні побудови, які розташовані по вул. АвдєєваЧорноморського, 47АДРЕСА_1 в місті Одесі, які складаються з гаражу під літ. Г, площею-59,3 кв.м., навісу під літ. Д- площею -11, 6 кв.м., літньої кухні під літ. Еплощею 19, 5 кв.м., майстерні під літ. Ж- площею -28, 1 кв.м., сараю під літ. З- площею - 9 кв.м. , сараю під літ. Иплощею -20,0 кв.м., сараю під літ. К, площею 3,0 кв. м, вбиральні під літ. Лплощею 1,0 кв.м., які розташовані на земельній ділянці, площею 1022 кв.м..

У судовому засіданні ОСОБА_1 та його представник позовні вимоги підтримали та просили суд позов задовольнити, посилаючись на обставини, які викладені у позові. Позовні вимоги ОСОБА_2 у судовому засіданні ні ОСОБА_1, ні його представник не визнали та просили суд відмовити у задоволені позовних вимог, надали заперечення проти позову, посилаючись на те, що ОСОБА_2 ніколи не бачила і не спілкувалась з ОСОБА_3 та ОСОБА_4 і не надала суду доказів того, що вона є їх племінницею.

Крім того, в запереченнях проти позову ОСОБА_1 посилається на те, що батько позивачки ОСОБА_5 знав про смерть ОСОБА_3, однак не звернувся до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_3, який помер 23 травня 1983 року.

ОСОБА_1 в запереченнях на позов також посилається на те, що він є чоловіком похилого віку, проживає у вищевказаному будинку більш ніж

25 років, оплачує всі комунальні платежі, крім того, у 1990 році здійснив перепланування будинку, в якому проживає і у нинішній час.

У звязку з вказаним, ОСОБА_1 вважає, що ОСОБА_2 пропустила строк звернення до суду з позовом про визнання права власності у порядку спадкування за законом (Том № 1, а. с. 197 - 199).

Представник відповідачки ОСОБА_2 у судовому засіданні позов не визнала просила суд відмовити у задоволені позову, надала суду заперечення проти позову, посилаючись на те, що ні ОСОБА_3, ні ОСОБА_4 не продавали ОСОБА_1 житловий будинок з надвірними спорудами, який розташований по вулиці АвдєєваЧорноморського, 47 в місті Одесі, а ОСОБА_1 безпідставно вселився в їх житло, склавши самостійно якісь розписки нібито від їх імені, оскільки на думку ОСОБА_2 та її представника розписки є сфальсифікованими, так як в розписках допущені помилки і підписані вони ні ОСОБА_3 і ні ОСОБА_4, а іншими особами, а тому на їх думку не можуть вважатися належними доказами купівлі-продажу нерухомого майна.

Крім того, в своїх запереченнях проти позову ОСОБА_2 посилається на те, що ОСОБА_1 також пропустив строк позовної давності звернувшись до суду з позовом про визнання угод купівлі-продажу дійсними та визнання права власності; надав суду довідку Чубаївської селищної ради в якій немає ні вихідного номеру, ні дати видачі не зрозуміло ким довідка підписана

( Том № 1, а. с. 206 - 209 ).

У судовому засіданні представник відповідачки ОСОБА_2 підтримала позовні вимоги про визнання права власності у порядку спадкування за законом та просила суд позов задовольнити, посилаючись на обставини, як викладені у позові.

Вивчивши матеріали справи, вислухавши пояснення сторін, допитавши свідків ОСОБА_6, ОСОБА_7, суд вважає, що позовні вимоги

ОСОБА_1 слід задовольнити, а у задоволені позовних вимог

ОСОБА_2 слід відмовити з наступних підстав.

На підставі ст. 224 ЦК України ( в редакції 1963 року), за договором купівлі-продажу продавець зобовязується передати майно у власність покупцеві, а покупець зобовязується прийняти майно і сплатити за нього певну грошову суму.

Відповідно ст. 227 ЦК України (в редакції 1963 року), який діяв на день укладення договір відчуження спірного домоволодіння, договір купівлі-продажу нерухомого майна повинен бути нотаріально посвідчений. Недотримання форми договору тягне його недійсність.

Однак згідно ч. 2 ст. 220 ЦК України ( в редакції 2003 року), якщо сторони домовилися щодо усіх істотних умов договору, що підтверджується письмовими доказами, і відбулося повне або часткове виконання договору, але одна із сторін ухилилася від його нотаріального посвідчення, суд може визнати такий договір дійсним.

У судовому засіданні встановлено, що 23 червня 1981 року між

ОСОБА_1 та ОСОБА_3 був укладений договір купівлі-продажу, відповідно до якого ОСОБА_3 отримав від ОСОБА_1 грошові кошти у розмірі 1.700 руб. за продаж ОСОБА_1 11/25 частин домоволодіння № 47 кв. 146 по вулиці АвдєєваЧорноморського в місті Одесі, які розташовані на земельній ділянці, площею 1022 кв.м.. Отримання ОСОБА_3 вказаної суми грошових коштів підтверджується розпискою, яка написана ОСОБА_3 власноруч у присутності свідків ( Том № 1, а. с. 5).

Крім того, 20 квітня 1982 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_4 був укладений договір купівлі-продажу, відповідно до якого ОСОБА_4 отримала від ОСОБА_1 грошові кошти у розмірі 5.200 руб. за 14/25 частин домоволодіння № 47 кв. 146 по вулиці АвдєєваЧорноморського в місті Одесі, які розташовані на земельній ділянці, площею 1022 кв.м.. Отримання ОСОБА_4 вказаної суми грошових коштів підтверджується розпискою, яка написана ОСОБА_4 власноруч у присутності свідків ( Том № 2, а. с. 6).

Даний факт також підтвердив у судовому засіданні свідок

ОСОБА_6, який суду пояснив, що він був присутній та бачив як

ОСОБА_1 передавав грошові кошти ОСОБА_3 за придбання частини спірного домоволодіння, а також був присутній та бачив як

ОСОБА_1 передавав грошові кошти ОСОБА_4 за придбання іншої частини спірного домоволодіння, розписки підписав власноруч.

Судом встановлено, що після отримання грошових коштів, кожний за свою частину спірного домоволодіння, ОСОБА_3 та ОСОБА_4 припинили своє проживання у вищевказаному домоволодінні, оскільки вони не звертались в різні інстанції з приводу того, що ОСОБА_1 не виконує чи не виконав умови договорів купівлі-продажу.

Після продажу своєї частини вищевказаного домоволодіння,

18 травня 1983 року ОСОБА_3 зареєстрував шлюб з ОСОБА_8, що підтверджується копією запису акту про укладення шлюбу № 562 від 18 травня 1983 року, який виданий Відділом РАЦС Головного управління юстиції в Одеській області ( Том 1 , а. с. 217), а також Повним витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про шлюб від 23 жовтня 2010 року (Том 1 , а. с. 218 219 ).

Крім того, судом встановлено, що після реєстрації шлюбу

ОСОБА_3 проживав разом з ОСОБА_8.

23 травня 1983 року помер ОСОБА_3, про що в Книзі

реєстрації смертей 23 травня 1983 року зроблено відповідний актовий запис № 4013, що підтверджується свідоцтвом про смерть, яке видане Першим Приморським відділом реєстрації актів цивільного стану Одеського міського управління юстиції ( Том № 1, а .с. 58).

Як вбачається з матеріалів справи, дата смерті ОСОБА_4 до нинішнього часу невідома.

Суд вважає, що оскільки не встановлений час смерті ОСОБА_4, тому і не відома дата відкриття спадщини після її смерті, а якщо спадщина відкрилась після смерті ОСОБА_4 до смерті ОСОБА_3, то ОСОБА_5, який є батьком ОСОБА_2, взагалі не мав права на прийняття спадщини.

На той час правовідносини регулювались ст. 530 ЦК України (в редакції 1963 року), при відсутності спадкоємців першої черги, успадковують у рівних частках: брати і сестри померлого, а також дід та бабка померлого як з боку батька так і з боку матері.

Таким чином, суд вважає, що у відповідності до ст. 530 ЦК України ( в редакції 1963 року), ні ОСОБА_5, ні ОСОБА_2 не могли бути спадкоємцями як ні після смерті ОСОБА_3 так і ні після смерті

ОСОБА_4.

Крім того, суд вважає, що ОСОБА_2 немає права на прийняття спадщини після смерті ОСОБА_3, який помер 23 травня 1983 року, оскільки на той час був живий її батько ОСОБА_5, який помер 27 листопада 2007 року, однак як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_5 не прийняв спадщину після смерті ОСОБА_3.

Більше того, під час розгляду справи судом встановлено, що спадкові справи після смерті ОСОБА_3 та після смерті ОСОБА_4 не заводились, що підтверджується листом Третьої одеської державної нотаріальної контори № 4503/01-14 від 29 вересня 2010 року ( Том № 1, а. с. 188).

З урахуванням вказаного, суд вважає, що підтвердженням того, що

23 червня 1981 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_3 був укладений договір купівлі-продажу 11/25 частин домоволодіння № 47 кв. 146 по вулиці АвдєєваЧорноморського в місті Одесі, а також, що 20 квітня 1982 року між

ОСОБА_1 та ОСОБА_4 був укладений договір купівлі-продажу 14/25 частин домоволодіння № 47 кв. 146 по вулиці АвдєєваЧорноморського в місті Одесі, є відсутність будь яких звернень в різні інстанції ОСОБА_3 та ОСОБА_4 з приводу продажу вказаного будинку.

На час розгляду справи за ОСОБА_1 зареєстровано право власності на будинок № 47 по вулиці Авдєєва-Чорноморського в місті Одесі, що підтверджується витягом, який виданий Комунальним підприємством

Одеське міське бюро технічної інвентаризації та реєстрації обєктів нерухомості( а. с. 125).

Згідно ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобовязана довести ті

обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Суд вважає, що позивач ОСОБА_1 та його представник довели суду ті обставини, на які вони посилались як на підставу позовних вимог.

При цьому, суд критично оцінює заперечення представника відповідачки ОСОБА_2 проти задоволення позову ОСОБА_1, оскільки вони не засновані на законі, не підтверджуються зібраними по справі доказами та ними спростовуються.

Крім того, суд вважає, що представник ОСОБА_2 не довела суду ті обставини, на які вона посилалась як на підставу позовних вимог ОСОБА_2про визнання права власності у порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_4, оскільки під час розгляду справи ОСОБА_2 стверджувала, що було рішення суду про оголошення ОСОБА_4 померлою, однак вона не надала суду копію рішення і не довела ці обставини на які вона посилається.

Більше того, суд вважає, що якщо навіть і було вказане судове рішення, то в цьому рішенні повинен бути вказаний час з якого ОСОБА_4 вважається померлою.

На підставі вищевказаного, оцінивши всі обставини в їх сукупності, суд вважає, що оскільки 23 червня 1981 року та 20 квітня 1982 року сторони домовились щодо усіх істотних умов договорів купівлі-продажу 11/25 та 14/25 частин домоволодіння № 47 кв. 146 по вулиці АвдєєваЧорноморського в місті Одесі, які розташовані на земельній ділянці, площею 1022 кв.м і це підтверджується письмовими доказами, а надалі відбулося його повне виконання, а саме те, що ОСОБА_1 передав, а ОСОБА_3 та ОСОБА_4 отримали грошові кошти, які обумовлені в розписках, суд вважає, що вказані договори купівлі-продажу слід визнати дійсними.

Керуючись ст. ст. 10, 11, 60, 154, 209, 212, 213-215 ЦПК України, на підставі ст. ст. 86,128, 224, 227, 530 ЦК України ( в редакції 1963 року), ст. ст. 220, 331, 328 ЦК України, суд ,-

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 задовольнити.

Визнати дійсними угоди купівлі-продажу 11/25 та 14/25 домобудівлі, розташованої по вулиці АвдєєваЧорноморського, 47АДРЕСА_1 в місті Одесі, вчинені 23 червня 1981 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_3 та 20 квітня 1982 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_9.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на житловий будинок під літ. Вплощею - 14, 6 кв.м. і надвірні побудови, які розташовані по вул. АвдєєваЧорноморського, 47АДРЕСА_1 в місті Одесі, які складаються з гаражу під літ. Г, площею - 59,3 кв.м., навісу під літ. Д- площею -11, 6 кв.м., літньої кухні під літ. Еплощею 19, 5 кв.м., майстерні під літ. Ж- площею -28, 1 кв.м., сараю під літ. З- площею - 9 кв.м. , сараю під літ. Иплощею -20,0 кв.м., сараю під літ. К, площею 3,0 кв. м, вбиральні під літ. Л- площею 1,0 кв.м., які розташовані на земельній ділянці, площею 1022 кв.м..

Відмовити ОСОБА_2 у задоволені позовних вимог до ОСОБА_1 про визнання права власності у порядку спадкування за законом.

Скасувати арешт житлового будинку та господарських споруд, що

розташовані по вул. Авдєєва-Чорноморського, 47 в місті Одесі, які зареєстровані на праві власності на імя ОСОБА_1.

Це рішення є підставою для реєстрації Комунальним підприємством „Одеське міське бюро технічної інвентаризації та реєстрації обєктів нерухомості права власності ОСОБА_1 на житловий

будинок під літ. Вплощею - 14, 6 кв.м. і надвірні побудови, які розташовані по вул. АвдєєваЧорноморського, 47АДРЕСА_1 в місті Одесі, які складаються з гаражу під літ. Г, площею-59,3 кв.м., навісу під літ. Д- площею -11, 6 кв.м., літньої кухні під літ. Еплощею 19, 5 кв.м., майстерні під літ. Ж- площею -28, 1 кв.м., сараю під літ. З- площею - 9 кв.м. , сараю під літ. Иплощею -20,0 кв.м., сараю під літ. К, площею 3,0 кв. м, вбиральні під літ. Лплощею 1,0 кв.м., які розташовані на земельній ділянці, площею 1022 кв.м..

Рішення може бути оскаржено до Апеляційного суду Одеської області шляхом подання до Київського районного суду міста Одеси апеляційної скарги протягом десяти днів з дня проголошення рішення.

Суддя : Рева С. В.