Справа № 22-ц-2564/2011 Головуючий у I інстанції Кулініч Ю.П.
Категорія цивільна Доповідач - Хромець Н. С.
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06 вересня 2011 року
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРНІГІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ у складі:

головуючого - суддіОСОБА_1
суддів:ОСОБА_2, ОСОБА_3
при секретарі:ОСОБА_4
за участю:представника позивача адвоката ОСОБА_5, відповідача ОСОБА_6, представника відповідача ОСОБА_7

Розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Чернігові справу за апеляційною скаргою ОСОБА_6 на рішення Деснянського районного суду м. Чернігова від 09 серпня 2011 року у справі за позовом ОСОБА_8 до ОСОБА_6, третя особа ОСОБА_9, про зміну порядку користування квартирою,

в с т а н о в и в:

У червні 2011 року ОСОБА_8 заявила до ОСОБА_6 позов про зміну порядку користування квартирою № 9 у будинку № 18 по вул. Космонавтів у м. Чернігові і просила виділити в її користування кімнату площею 16,9 м2 та балкон, а у користування співвласника ОСОБА_6 кімнати площею 12,6 м2 та 9,8 м2 та лоджію, залишивши інші приміщення у спільному користуванні.

В обґрунтування заявлених вимог позивач посилалась на те, що на підставі договору дарування від 12 вересня 2008 року вона стала власницею Ѕ частини зазначеної вище квартири і лише недавно їй стало відомо, що рішенням Деснянського районного суду м. Чернігова від 07 вересня 2007 р. встановлений порядок користування даною квартирою між колишніми співвласниками, відповідно до якого дари

телю ОСОБА_10 у користування виділена кімната площею 12,6 м2. Позивач вважає, що таким порядком обмежуються її права, як власника Ѕ частини квартири, відтак вона має право отримати у користування житлову площу, яка максимально відповідає її частці у праві власності.

Рішенням Деснянського районного суду м. Чернігова від 09 серпня 2011 року позов задоволений.

В апеляційній скарзі відповідач ОСОБА_6 просить рішення місцевого суду скасувати і ухвалити нове рішення про відмову у позові, посилаючись на невідповідність рішення суду першої інстанції вимогам закону та дійсним обставинам справи. На думку апелянта судом допущені порушення норм ст. 213, 10, 57, 58, 59 та 60 ЦПК України. Крім того, відповідач вважає хибним та таким, що грубо порушує ст. 124 Конституції України, висновок суду про необовязковість рішення суду про встановлення порядку користування співвласниками спільною власністю для особи, яка згодом придбає частку у спільній власності. Апелянт також посилається на недоведеність позивачем її необізнаності про встановлений порядок користування квартирою.

Вислухавши доповідь судді, пояснення учасників судового розгляду, дослідивши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, а рішення суду скасуванню з ухваленням нового рішення про відмову у позові, виходячи з наступного.

Задовольняючи позов ОСОБА_8, суд першої інстанції виходив з того, що законом не передбачена обовязковість встановленого рішенням суду порядку користування спільним майном для особи, яка згодом придбає частку у спільному майні.

По справі встановлено, що позивач стала власником Ѕ частини квартири АДРЕСА_1 на підставі договору дарування від 12 вересня 2008 року. Рішенням Деснянського районного суду від 07 вересня 2007 р. за позовом ОСОБА_10 (дарувальника) встановлений порядок користування даною квартирою.

Згідно з ч.2 ст. 358 ЦК України співвласники можуть домовитись про порядок володіння та користування майном, що є у спільній власності. За відсутності згоди порядок володіння та користування майном визначається судом за позовом одного або кількох співвласників. Дія судового рішення з цього приводу слід поширювати на особу, яка згодом придбає частку в спільній частковій власності, оскільки закон не дає підстави вирішувати питання про порядок володіння і користування майном, що є обєктом права спільної власності, залежно від субєктивних особливостей кожного із співвласників.

Відсутність у ч.4 ст. 358 ЦК України посилання на обовязковість судового рішення для особи, яка згодом придбає частку у праві спільної власності, не означає, що таке рішення для цієї особи не обовязковим. Закон передбачає можливість вирішення питання про володіння та користування спільним майном як договором між співвласниками, так і судовим рішенням. Відтак, обовязковість для особи, яка згодом придбає частку у спільній власності, такими способами встановленого порядку випливає із змісту законодавства, яке регулює питання, повязані із володінням і користуванням спільним майном. Відповідно до ст. 124 Конституції України, ст. 124 Конституції України, судові рішення є обов'язковими до виконання на всій території України

Керуючись ст.ст. 303, 307, 309 п.п. 3, 4, 313, 314, 315, 317, 319 ЦПК України, апеляційний суд

В И Р І Ш И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_6 задовольнити.

Рішення Деснянського районного суду м. Чернігова від 09 серпня 2011 року скасувати.

У позові ОСОБА_8 до ОСОБА_6 про зміну порядку користування квартирою відмовити.

Рішення набирає законної сили з моменту його проголошення і може бути оскаржене до Вищого спеціалізованого суду України у касаційному порядку протягом двадцяти днів.

Головуючий:Судді: