Справа № 2 -2604/11
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

1 грудня 2011 року Словянський міськрайонний суд Донецької області у складі:

головуючого судді - Профатило П.І.

при секретарі - Савчук Д.В.,

розглянув у відкритому судовому засіданні у залі суду м. Словянську цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк», третя особа ОСОБА_3, про встановлення факту спільного мешкання однією сімєю, про визнання права спільної сумісної власності, поділу майна, визнання недійсним договору іпотеки, виключення записів про обтяження і іпотеку із реєстрів,

ВСТАНОВИВ:

11.08.2011 року до Словянського міськрайонного суду Донецької області звернувся ОСОБА_1 з позовом до ОСОБА_2, ПАТ КБ «Приватбанк», третя особа: ОСОБА_3 про встановлення факту спільного мешкання однією сімєю, про визнання права спільної сумісної власності, поділу майна, визнання недійсним договору іпотеки, виключення записів про обтяження і іпотеку з реєстрів, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що 13.02.1971 року він з відповідачкою уклали шлюб, який розірвали 23.08.1990 року, однак після розірвання шлюбу вони продовжували проживати однією сімєю, вели спільне господарство, були повязані спільними правами та обовязками. З 04.10.1999 року вони з відповідачкою разом мешкають по вул.. Лісна, 21, сел.. Тетянівка, в Словянському районі Донецької області. В період сумісного проживання, за сумісним рішенням, 1.08.2003 року вони придбали Ѕ частку нежитлової будівлі магазину по вул. Героїв Сталінграду, 12 в м. Святогірську, яку зареєстрували на ОСОБА_2. 25.05.2005 року, за сумісним рішенням, вони придбали іншу половину нежитлової будівлі магазину по вул. Героїв Сталінграду, 12 в м. Святогірську, яку зареєстрували на ОСОБА_2., яку зареєстрували на ОСОБА_2.

21.02.2009 року вони уклали шлюб, який зареєстрували Донецькому міському відділі реєстрації актів цивільного стану, актовий запис 116.

В травні 2011 року йому стало відомо, що ОСОБА_2 28.03.2008 року з ВАТ КБ «Приватбанк»уклала договір іпотеки, який посвідчив приватний нотаріус Словянського міського нотаріального округу ОСОБА_4, реєстровий №2721. Згідно п.7 цого договору ОСОБА_2, надала в іпотеку банку нежитлову будівлю магазину по вул. Героїв Сталінграду, 12 в м. Святогірську, яку зареєстрували на ОСОБА_2, однак він згоди на передання в іпотеку майна не надавав.

Тому просить суд встановити факт його спільного мешкання однією сімєю зі ОСОБА_2 з 04.10.1999 року по 20.02.2009 року, визнати спільною сумісною власністю ОСОБА_1 та ОСОБА_2 нежитлову будівлю магазину, розташованого в місті Святогірську по вул.. Героїв Сталінграду,12; розділити спільною сумісну власність ОСОБА_2 та ОСОБА_1, визнавши за ОСОБА_1 право власності на Ѕ частку нежитлової будівлі магазину, розташованого в місті Святогірську по вул.. Героїв Сталінграду,12; визнати недійсним договір іпотеки від 28.03.2008 року, укладений між ОСОБА_2 та ЗАТ КБ «Приватбанк», посвідченого приватним нотаріусом Словянського міськрайонного нотаріального округу ОСОБА_4, реєстровий номер 2721; виключити з Державного реєстру іпотек обтяження іпотекою нежитлової будівлі магазину, розташованого в м. Святогірську, вул.. Героїв Сталінграду, 12, зареєстрованого в реєстрі 28.03.2008 року за №6899014 реєстратором - приватним нотаріусом ОСОБА_4 на підставі договору іпотеки від 28.03.2008 року, посвідченого приватним нотаріусом ОСОБА_4 іпотекодержателем по якому є ЗАТ КБ «Приватбанк», а іпотекодавцем ОСОБА_2; виключити з єдиного реєстру заборон відчуження обєктів нерухомого майна обтяження забороною на нерухоме майно від 28.03.2008 року за №6898925 - нежитлову будівлю магазину, розташованого в місті Святогірську по вул.. Героїв Сталінграду,12 реєстратором - приватним нотаріусом ОСОБА_4 на підставі договору іпотеки від 28.03.2008 року, посвідченого приватним нотаріусом ОСОБА_4.

Позивач ОСОБА_1 в судове засідання не зявився, однак до суду надав заяву, в якій просив слухати справу у його відсутності за участю його представника ОСОБА_5.

Представник позивача ОСОБА_5, в судовому засіданні вимоги позивача підтримав у повному обсязі, посилаючись на обставини, викладені в позовній заяві, просив суд їх задовольнити.

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не зявилася, однак до суду надала заяву, в якій позовні вимоги позивача визнала у повному обсязі, не заперечувала проти їх задоволення.

Представник відповідача ПАТ КБ «Приватбанк»в судове засідання не зявився, просив слухати справу у його відсутності та надав заперечення, де зазначив, що відповідно до свідоцтва про розірвання шлюбу між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 було розірвано шлюб 23.08.1990 року. Договір іпотеки між ОСОБА_2 та ПАТ КБ «Приватбанком»було укладено 28.03.2008 року, тобто у момент відсутності між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 шлюбних відносин та права спільної сумісної власності. При посвідченні правочину нотаріус вимагає документ, який посвідчує шлюбні відносини, в тому числі такі, що були розірвані в порядку, встановленому чинним законодавством.

Тому вважає, що іпотечний договір, укладений 28.03.2008 року між ОСОБА_2І та ПАТ КБ «Приватбанк» не суперечить вимогам чинного законодавства та у позивача не має підстав для визнання договору недійсним, та виключення записів про обтяження іпотеки з реєстру.

Третя особа ОСОБА_6 в судове засідання не зявився, просив слухати справу у його відсутності.

Представник третьої особи ОСОБА_6, ОСОБА_7, в судовому засіданні не заперечував проти задоволення вимог позивача.

Свідок ОСОБА_8 суду пояснила, що ОСОБА_2 та ОСОБА_1 є її друзями приблизно з 1998 року, вона неодноразово приходила до них в гості, знала, що вони розлучалися, однак мешкали завжди разом, в 2009 році знову одружилися.

Свідок ОСОБА_9 суду пояснив, що знає сімю ОСОБА_1 з 1996 року. Про те, що вони розлучалися знає, але вони проживали однією сімєю, виховували дітей, в с. Тетянівка. В 2006-2007 році ридбали магазин в м. Святогірську, та коли згорів магазин ремонтували його.

Свідок ОСОБА_10 в судовому засіданні надав аналогічні пояснення, поясненням свідків ОСОБА_8 та ОСОБА_11.

Суд, вислухавши пояснення представника позивача, представника відповідача, представника третьої особи, свідків, дослідивши матеріали справи, приходить до переконань, що вимоги позивача підлягають задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст.11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до ЦПК України, в межах заявлених вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб. Які беруть участь у справі.

Згідно ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов»язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Зі свідоцтва про укладення шлюбу вбачається, що між ОСОБА_1 та Сиельмашенко (до шлюбу Бобришевою) Є.І. 13.02.1971 року було укладено шлюб, який зареєстрували в ОСОБА_12 шлюбу м. Донецька, аковий запис №575 (а.с. 9).

Згідно до свідоцтва про розірванні шлюбу ОСОБА_1 та ОСОБА_2 розірвали шлюб 23.08.1990 року, про що в книзі реєстрації розірвання шлюбу зроблено відповідний запис № 384 (а.с.10).

Відповідно до довідки Маяківської сільської ради Словянського району Донецької області №432 від 25.05.2011 року, ОСОБА_2 проживає ІНФОРМАЦІЯ_1 разом зі своїм чоловіком ОСОБА_1 з 04.10.1999 року по теперішній час (а.с.12).

Відповідно до ч.1 ст. 61 ЦПК України, обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню.

В судовому засіданні встановлено та підтверджено матеріалами справи, поясненнями свідків та відповідачкою ОСОБА_2 не заперечувалося, що у період з 04.10.1990 по 20.02.2009 року ОСОБА_2 та ОСОБА_1 спільно мешкали однією сімєю, разом вели господарство та в період сумісного проживання придбали нежитлову будівлю магазину по вул. Героїв Сталінграду, 12 в м. Святогірську, яку зареєстрували на ОСОБА_2,що підтверджується свідоцтвом про право власності на нерухоме майно (а.с.14).

Виходячи з викладеного, суд вважає встановленим факт спільного мешкання однією сімєю ОСОБА_2 та ОСОБА_1 з 04.10.1990 року по 20.02.2009 року.

Відповідно до ч.1 ст. 74 Сімейного кодексу України, якщо жінка та чоловік проживають однією сім'єю, але не перебувають у шлюбі між собою або в будь-якому іншому шлюбі, майно, набуте ними за час спільного проживання, належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено письмовим договором між ними.

Таким чином, ОСОБА_2 та ОСОБА_13 у період спільного мешкання однією родиною набули у спільну сумісну власність нежитлову будівлю магазину по вул. Героїв Сталінграду, 12 в м. Святогірську.

Відповідно до договору іпотеки укладеного між ПАТ КБ «Приватбанк»та ОСОБА_2, 28.03.2008 року, ОСОБА_2 надала в іпотеку банку нежитлову будівлю магазину по вул. Героїв Сталінграду, 12 в м. Святогірську (а.с. 19-21).

Згідно до ст. 6 Закону України „Про іпотеку майно, що є у спільній власності, може бути передане в іпотеку лише за нотаріально посвідченою згодою усіх співвласників. Співвласник нерухомого майна має право передати в іпотеку свою частку в спільному майні без згоди інших співвласників за умови виділення її в натурі та реєстрації права власності на неї як на окремий об'єкт нерухомості.

В судовому засіданні встановлено та запереченнями представника відповідача ПАТ КБ «Приватбанк»визнається той факт, що при нотаріальному посвідченні договору іпотеки, нотаріально посвідчену згоду ОСОБА_1 на передання своєї частки нежитлової будівлі магазину по вул. Героїв Сталінграду, 12 в м. Святогірську не надавав.

Суд не приймає посилання представника відповідача ПАТ КБ «Приватбанк»на ті обставини, що при укладанні договору іпотеки, 28.03.2008 року, ОСОБА_2 та ОСОБА_1 не перебували у шлюбі, а тому нотаріально посвідчена згода ОСОБА_1 на передачу частки майна не потрібна, оскільки з в судовому засіданні з достовірністю встановлено, що ОСОБА_2 та ОСОБА_1 спільно мешкали однією сімєю з 04.10.1990 року по 20.02.2009 року.

Відповідно до ч. 3 ст. 65 Сімейного кодексу України, для укладення одним із подружжя договорів, які потребують нотаріального посвідчення і (або) державної реєстрації, а також договорів стосовно цінного майна, згода другого з подружжя має бути подана письмово. Згода на укладення договору, який потребує нотаріального посвідчення і (або) державної реєстрації, має бути нотаріально засвідчена.

Згідно до ст. 6 Закону України „Про іпотеку майно, що є у спільній власності, може бути передане в іпотеку лише за нотаріально посвідченою згодою усіх співвласників. Співвласник нерухомого майна має право передати в іпотеку свою частку в спільному майні без згоди інших співвласників за умови виділення її в натурі та реєстрації права власності на неї як на окремий об'єкт нерухомості.

Згідно з п. 44 Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріуси України договори щодо належного подружжю на праві спільної сумісної власності майна, які потребують нотаріального посвідчення і державної реєстрації, а також правочини щодо іншого цінного майна можуть бути посвідчені нотаріусом за наявності письмової згоди другого з подружжя. Згода на укладання такого договору повинна бути посвідчена нотаріально. Про наявність згоди другого подружжя зазначається в тексті договору з посиланням на реєстровий номер, за яким ця згода посвідчена, та дату її посвідчення.

З договору іпотеки, укладеного між ПАТ КБ «Приватбанк»та ОСОБА_2, 28.03.2008 року, вбачається, що ОСОБА_2 надала в іпотеку банку нежитлову будівлю магазину по вул. Героїв Сталінграду, 12 в м. Святогірську , а ОСОБА_14 не надавав згоди на укладання такого договору, оскільки в тексті договору не зазначено про згоду другого подружжя , а також відсутні посилання на реєстровий номер, за яким ця згода посвідчена, та дату її посвідчення. (а.с. 19-21).

Згідно до витягу з Єдиного реєстру заборон відчуження обєктів нерухомого майна на нежитлову будівлю магазину № 12 по вул. Героїв Сталінграду м. Святогірська приватним нотаріусом ОСОБА_4 28.03.2008 р. за № 6898925 була накладена заборона відчуження (а.с. 23).

Згідно до витягу з Державного реєстру іпотек 28.03.2008 р. за № 6899014 приватним нотаріусом ОСОБА_4 було здійснене обтяження іпотекою нежитлову будівлю магазину по вул. Героїв Сталінграду, 12 в м. Святогірську (а.с. 22).

Згідно до ч. 4 ст. 369 ЦК України, правочин щодо розпорядження спільним майном, вчинений одним із співвласників, може бути визнаний судом недійсним за позовом іншого співвласника у разі відсутності у співвласника, який вчинив правочин, необхідних повноважень.

Згідно до ч. 2. ст. 65 СК України дружина, чоловік має право на звернення до суду з позовом про визнання договору недійсним як такого, що укладений другим із подружжя без її, його згоди, якщо цей договір виходить за межі дрібного побутового

Відповідно до ч.3 ст. 215 ЦК України, якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин).

Таким чином, суд приходить до переконання, що договір іпотеки, укладений 28.03.2008 року між ПАТ КБ «Приватбанк»та ОСОБА_15, відповідно до якого ОСОБА_2 надала в іпотеку банку нежитлову будівлю магазину по вул. Героїв Сталінграду, 12 в м. Святогірську, було укладено без згоди іншого власника майна, ОСОБА_1, тобто укладено з порушенням норм чинного законодавства, а тому такий договір є недійсним.

Згідно до п. 25 Тимчасового порядку державної реєстрації іпотек, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 31.03.2004 р. № 410 запис про обтяження майна іпотекою може бути виключений на підставі рішення суду з обов'язковим зазначенням порядкового номера запису.

Оскільки договір іпотеки нежитлової будівлі магазину по вул. Героїв Сталінграду, 12 в м. Святогірську, укладений між ПАТ КБ «Приватбанк»та ОСОБА_2 було визнано недійсним, то відповідно до положень п.25 Тимчасового порядку реєстрації іпотек, запис № 6898925 від 28.03.2008 року про обтяження нежитлової будівлі магазину по вул. Героїв Сталінграду, 12 в м. Святогірську повинна бути виключена з реєстру обтяжень майна.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 65,74 Сімейного кодексу України, ст.. 215, 369 Цивільного кодексу України, ст. 6 Закону України „Про іпотеку, п. 44 Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій, п.25 Тимчасового порядку реєстрації іпотек, ст.ст. 10, 11, 60, 80, 88, 131, 151, 213, 215 ЦПК України, -

ВИРІШИВ :

Позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити.

Визнати факт спільного мешкання однією сімєю ОСОБА_1 та ОСОБА_2 з 04.10.1999 року по 20.02.2009 року.

Визнати спільною сумісною власністю ОСОБА_1 та ОСОБА_2 нежитлову будівлю магазину, розташованого в місті Святогірську по вул.. Героїв Сталінграду,12.

Розділити спільною сумісну власність ОСОБА_2 та ОСОБА_1, визнавши за ОСОБА_1 право власності на Ѕ частку нежитлової будівлі магазину, розташованого в місті Святогірську по вул.. Героїв Сталінграду,12.

Визнати недійсним договір іпотеки від 28.03.2008 року, укладений між ОСОБА_2 та Закритим акціонерним товариством комерційний банк «Приватбанк», посвідченого приватним нотаріусом Словянського міськрайонного нотаріального округу ОСОБА_4, реєстровий номер 2721.

Виключити з Державного реєстру іпотек обтяження іпотекою нежитлової будівлі магазину, розташованого в м. Святогірську, вул.. Героїв Сталінграду, 12, зареєстрованого в реєстрі 28.03.2008 року за №6899014 реєстратором - приватним нотаріусом ОСОБА_4 на підставі договору іпотеки від 28.03.2008 року, посвідченого приватним нотаріусом ОСОБА_4 іпотекодержателем по якому є ЗАТ КБ «Приватбанк», а іпотекодавцем ОСОБА_2.

Виключити з єдиного реєстру заборон відчуження обєктів нерухомого майна обтяження забороною на нерухоме майно від 28.03.2008 року за №6898925 - нежитлову будівлю магазину, розташованого в місті Святогірську по вул.. Героїв Сталінграду,12 реєстратором - приватним нотаріусом ОСОБА_4 на підставі договору іпотеки від 28.03.2008 року, посвідченого приватним нотаріусом ОСОБА_4.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Апеляційного суду Донецької області через Слов»янський міськрайонний суд протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя Словянського

міськрайонного суду ОСОБА_12