Справа № 2-4248/11
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 вересня 2011 року Кіровський районний суд м. Кіровограда в складі:

головуючого судді - Іванова Д.Л.,

при секретарі - Логвинюк О.В.,

за участю позивача - ОСОБА_1,

представника відповідача - ОСОБА_2,

третьої особи - ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Кіровоградської міської ради, третя особа - ОСОБА_4 про визнання частково недійсною приватизацію жилого приміщення, розпорядження Кіровоградської міської ради, свідоцтва про право власності на житло та зобовязання субєкта владних повноважень вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

У серпні 2011 року ОСОБА_1 звернувся до Кіровського районного суду м. Кіровограда з позовом в якому просить визнати частково недійсним свідоцтво про приватизацію квартири, виданого 12 березня 2011 року Кіровоградською міською радою, виключити ОСОБА_5 з числа осіб, які приймали участь у приватизації, визнати частково недійсним розпорядження Кіровоградської міської ради щодо належності 1/3 частини квартири ОСОБА_5, а також зобовязати Кіровоградську міську раду видати нове розпорядження про приватизацію з перерозподілом часток та видати свідоцтво про право власності, крім того позивач просить стягнути з ОСОБА_5 на його користь судові витрати.

В обґрунтування позовних вимог ОСОБА_1 зазначає, що на момент приватизації у березні 2001 року квартири його син - ОСОБА_5 відбував покарання у місцях позбавлення волі, не являвся членом його сімї і не мав право на її приватизацію, у звязку з чим вважає, що розпорядження Кіровоградської міської ради та свідоцтво про право власності в частині належності 1/3 частини спірної квартири ОСОБА_3 являються - недійсними, а його порушене право підлягає захисту.

В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримав повністю, просив суд їх задовольнити і крім обставин зазначених у позовній заяві пояснив, що вирішив звернутись до суду з даним позовом лише після смерті у липні 2011 року сина - ОСОБА_3 і не бажає, щоб його дочка претендувала на квартиру.

Представник Кіровоградської міської ради ОСОБА_2 позов ОСОБА_1 не визнала, просила суд відмовити в його задоволенні і застосувати строки позовної давності, вказуючи на те, що позов предявлений до міської ради безпідставно та необґрунтовано, фактично право власності ОСОБА_1 нічим не порушено, законних та достатніх підстав для скасування розпоряджень Кіровоградської міської ради про приватизацію ОСОБА_1 та членами його сім,ї квартири та свідоцтва про право власності не має, позовні вимоги ОСОБА_1 не відповідають способам захисту цивільних прав, перерозподіл часток майна яке належить громадянам на праві власності до компетенції органу приватизації і тим більше міської ради не входить.

Зясувавши обставини справи в межах заявлених позовних вимог, зваживши доводи позивача та представника відповідача, третьої особи, дослідивши матеріали справи, суд дійшов до висновку про те, що позов ОСОБА_1 задоволенню не підлягає виходячи з наступного.

Суд встановив, що згідно свідоцтва про право власності на житло, виданого 12 березня 2001 року Кіровоградською міською радоАДРЕСА_1, що знаходиться в м. Кіровограді, по вул. Пацаєва, 5, корпус 1 приватизована ОСОБА_1, ОСОБА_4 та ОСОБА_5 у рівних частках відповідно до Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду» на підставі розпорядження Кіровоградської міської ради № 3338112 березня 2011 року (а.с. 7, 16 ).

Таким чином дана квартира являється обєктом спільної часткової власності позивача - ОСОБА_1, його дружини - ОСОБА_4 та ОСОБА_5.

З змісту позовної заяви, а також пояснень ОСОБА_1 в судовому засіданні вбачається, що позивач оспорює право власності на частку свого померлого сина - ОСОБА_3 у спільному майні, мотивуючи тим, що на момент приватизації останній не являвся членом його сімї, оскільки відбував покарання за вироком суду і разом з ним не проживав.

При цьому, наявні у справі письмові докази вказують на те, що ОСОБА_3 як член сімї позивача під час відбуття покарання давав згоду на приватизацію квартири і підписав довіреність своїй матері - ОСОБА_4 на право представляти його інтереси повязані з цим, крім того був зареєстрований в спірній квартирі з 21 травня 1986 року ( а.с. 15, 18 -19 ).

В ході судового розгляду ОСОБА_1 пояснював, що його померлий син - ОСОБА_3 відбував покарання у ВТК декілька разів, на цей час він та його дружина виписували його з квартири, а після відбуття покарання знов його реєстрували як члена сімї, на час смерті ОСОБА_3 проживав і був зареєстрований в приватизованій квартирі.

Крім того зазначив, що у разі задоволення позову, виключення його померлого сина - ОСОБА_3 з числа осіб, які здійснювали приватизацію, визнання недійсними розпорядження міської ради, свідоцтва про право власності та перерозподіл часток з видачею нового свідоцтва, в подальшому позбавить дочку померлого від права на спадщину, яка на неї може претендувати.

За змістом положень статей 3, 4 та 11 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Суд, здійснюючи правосуддя, захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні інтереси у спосіб, визначений законам України. Суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Відповідно до ч.2 та 3 ст. 13 ЦК України при здійсненні своїх прав особа зобовязана утримуватись від дій, які б могли порушити права інших осіб, не допускається зловживання право в інших формах.

Згідно ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Під захистом розуміються дії уповноваженої особи, діяльність юрисдикційних органів та осіб, які у передбаченому законом порядку зобов'язані вжити заходів до поновлення порушеного, оспорюваного чи невизнаного цивільного права.

Відповідно до ст. 27 ЦПК доказами в цивільній справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких у визначеному законом порядку суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обгрунтовують вимоги і заперечення сторін та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

В силу статті ч.1 ст. 60 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, а суд, згідно ст. 212 цього Кодексу, оцінює докази, які є в справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та обєктивному дослідженні.

В ході судового розгляду позивачем не представлено належних та допустимих доказів, які б з достовірністю свідчили про про незаконність набуття ОСОБА_3 права власності на частину спірної квартири та недійсність свідоцтва про право власності виданого органом приватизації, що призвело до порушення прав ОСОБА_1

В даному випадку ОСОБА_3 проживав і був зареєстрований як член сімї позивача у спірній квартирі, після засудження, протягом всього часу відбуття покарання за ним зберігалось право користування жилим приміщенням, сам факт перебування його у місцях позбавлення волі під час приватизації ще не свідчить про незаконність набуття ним права власності на частину спірної квартири.

Таким чином, судом не встановлено порушень цивільних прав, свобод чи інтересів ОСОБА_1 в той час як судовому захисту підлягають порушені, невизнані або оспорювані права.

Керуючись ст. ст. 15, 16, 177, 181, 202 - 205, 208, 210, 215, 216, 258, 268, 321, 325, 328, 345, 346, 356, 382, 386, 393, 1216 - 1222, 1226 ЦК України, ст.ст. 10, 11, 15, 60, 88, 208 - 215, 218, 292, 294 ЦПК України, суд,-

ВИРІШИВ:

У задоволенні позову ОСОБА_1 до Кіровоградської міської ради, третя особа - ОСОБА_4 про визнання частково недійсною приватизацію жилого приміщення, розпорядження Кіровоградської міської ради, свідоцтва про право власності на житло та зобовязання субєкта владних повноважень вчинити певні дії - відмовити.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Кіровоградської області через Кіровський районний суд м. Кіровограда шляхом подачі в десятиденний строк з дня його проголошення апеляційної скарги. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання цього рішення.

Суддя Кіровського Д. Л. Іванов

районного суду

м.Кіровограда