АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХЕРСОНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 22ц-1549 2011 р. Головуючий в І інстанції Стамбула М.І.
Категорія Доповідач: Прокопчук Л.П.
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

2011 року березня місяця «16» дня колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Херсонської області в складі:

Головуючого Прокопчук Л.П.

Суддів Лісової Г.Є., Семиженка Г.В.

при секретарі Конотоп О.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Херсоні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Дніпровського районного суду м.Херсона від 13 січня 2011 року у справі за скаргою ОСОБА_1 на дії державного виконавця відділу державної виконавчої служби Дніпровського районного управління юстиції у м.Херсоні, -

В С Т А Н О В И Л А :

ОСОБА_1 26 листопада 2010 року звернувся до суду з зазначеною скаргою, посилаючись на те, що 14 липня 2009 року був засуджений Дніпровським районним судом м.Херсона до позбавлення волі, а також був задоволений цивільний позов про стягнення з нього 115460 грн. на користь ТОВ АБ «Укргазбанк».

13 жовтня 2010 року йому стало відомо про наявність виконавчого провадження та про накладення арешту на домобудівлю по вул.32 Східна, 25 у м.Херсоні.

Ухвал про відкриття виконавчого провадження та про накладення арешту на майно він не отримував.

Домобудівля належить не лише йому, але й іншому співвласнику ОСОБА_2 та не розділена в натурі між ними.

Оскільки не вважає себе винним та буде оскаржувати вирок до Європейського суду, то дії державного виконавця є передчасними, тому просив визнати дії ВДВС незаконними і скасувати постанову про накладення арешту на домоволодіння.

Ухвалою Дніпровського районного суду м.Херсона від 13 січня 2011 року у задоволенні скарги ОСОБА_1 відмовлено за необґрунтованістю.

Не погоджуючись з ухвалою суду, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій посилаючись на незаконність судового рішення, просив скасувати ухвалу суду та постановити нову про задоволення його скарги.

В судове засідання апеляційної інстанції ОСОБА_1 не зявився, бо знаходиться в місцях позбавлення волі, а представник державної виконавчої служби не повідомив про причини неявки, що дає підстави для розгляду справи у їх відсутності відповідно до вимог ст.305 ЦПК України.

Заслухавши доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги колегія суддів вважає, що скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Відповідно до ст.1 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження, як завершальна стадія судового провадження та примусове виконання рішень інших органів (посадових осіб) це сукупність дій органів і посадових осіб, зазначених у цьому Законі, спрямованих на примусове виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), які здійснюються на підставах, у спосіб та в межах повноважень, визначених цим Законом, іншими нормативно-правовими актами, виданими відповідно до цього Закону та інших законів, а також рішеннями, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Статтею 3 цього ж Закону визначено, що примусове виконання рішень державною виконавчою службою здійснюється на підставі виконавчих документів, визначених цим Законом.

Відповідно до цього Закону державною виконавчою службою підлягають виконанню виконавчі листи, що видаються судами.

Із матеріалів справи вбачається і це встановлено судом, що на виконанні у ВДВС Дніпровського РУЮ у м.Херсоні знаходиться виконавчий лист №1-80/09, виданий 15 жовтня 2009 року Дніпровським районним судом м.Херсона про стягнення з засудженого ОСОБА_1 на користь ВАТ АБ «Укргазбанк» збитків у розмірі 115460,06 грн.

Тому з метою виконання вищезазначеного виконавчого листа державним виконавцем 11 листопада 2009 року постановою було відкрите виконавче провадження, а 22 вересня 2010 року постановою про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження, було накладено арешт на все майно боржника у межах суми боргу, яке складається з ? частини житлового будинку №25 по вул.32 Східній у м.Херсоні.

Такі дії відділу державної виконавчої служби здійсненні на підставах, у спосіб та в межах повноважень, визначених Законом України «Про виконавче провадження», а тому підстав для визнання їх неправомірним немає, і відтак обґрунтовано судом першої інстанції відмовлено у задоволенні скарги ОСОБА_1

Доводи апеляційної скарги ОСОБА_1 про те, що накладенням арешту на частину належної йому домобудівлі порушуються права іншого співвласника не можуть бути прийняті до уваги апеляційним судом, оскільки заявник не уповноважений на захист прав та інтересів останнього.

Неприйнятними на думку колегії є і посилання на той факт, що, не погоджуючись з вироком суду, ОСОБА_1 оскаржує його до Європейського суду з прав людини, що, на думку апелянта, свідчить про не набрання вироком законної сили, так як зазначені доводи не узгоджуються з нормами кримінально-процесуального законодавства України.

Оскільки доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують, то підстав для її задоволення колегія суддів не вбачає.

Керуючись ст.ст.303, 307, 312 ЦПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 відхилити, а ухвалу Дніпровського районного суду м.Херсона від 13 січня 2011 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і з цього ж часу може бути оскаржена в касаційному порядку протягом двадцяти днів до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Головуючий: Л.П.Прокопчук

Судді: Г.Є. Лісова, Г.В.Семиженко

Копія вірна ОСОБА_3

от