Справа №: 2-661/11
РІШЕННЯ

Іменем України

"14" червня 2011 р. Олександрійський міськрайонний суд Кіровоградської області в складі: головуючого судді Тимченко Л.М.

при секретарі Міщенко С.А.

з участю адвоката ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Олександрії цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_2 до ОСОБА_3 та ОСОБА_3 ОлениМиколаївни про визнання недійсним та скасування рішення постійно діючого третейського суду при Асоціації «Арбітраж» від 17 березня 2008 року, -

в с т а н о в и в :

ОСОБА_2 (надалі Позивач) звернулася до суду із позовом до ОСОБА_3 та ОСОБА_4 (надалі Відповідачі) про визнання недійсним та скасування рішення постійно діючого третейського суду при Асоціації «Арбітраж» від 17 березня 2008 року, мотивуючи свої вимоги тим, що 17 березня 2008 року постійно діючим третейським судом при Асоціації «Арбітраж» було прийнято рішення у справі № 09/ 26 2008 про визнання дійсним письмового договору купівлі-продажу житлового будинку з надвірними будівлями, розташованого в м. Олександрія по вул.. Декабристів, 35, укладеного 04 лютого 2008 року між подружжям ОСОБА_3, ОСОБА_5 та нею як спадкоємницею померлого ОСОБА_6. За цим рішенням третейським судом було визнано право спільної сумісної власності на цей будинок за подружжям ОСОБА_5. Підставою для звернення до третейського суду із позовною заявою ОСОБА_5 стала письмова угода купівлі продажу вказаного житлового будинку, що була укладена між сторонами 04 лютого 2008 року. Вважає, що вказане рішення третейського суду порушує її права та прямо суперечить нормам прямої дії Конституції України та цивільного законодавства.

Позивач та її представник в судовому засіданні на позовних вимогах наполягають, посилаючись на викладені обставини.

Інтереси позивача в суді представляла адвокат ОСОБА_1

Відповідач ОСОБА_3 та його представник в судовому засіданні проти позовних вимог заперечують , вважаючи, що відсутні підстави, визначені в ст.. 51 Закону України «Про третейські суди» для задоволення позовних вимог ОСОБА_2 та пояснили суду, що всі умови договору купівлі продажу сторонами були виконані, оскільки ОСОБА_2 отримала кошти в сумі 10 000 грн. за будинок і сама підписувала усі документи. Вона пропустила тримісячний строк для звернення до суду, тому просять суд відмовити через пропущені строки.

Інтересі відповідача в суді по довіреності представляв ОСОБА_7

Відповідач ОСОБА_5 проти позовних вимог не заперечує, просить суд вирішити спір та повернути будинок, який перейшов до її матері після смерті її батька, а її діда, і який вона в 2008 році продала їй та її чоловіку. Згодом шлюб між подружжям було розірвано.

Заслухавши пояснення сторін, покази свідків та дослідивши докази у сукупності з іншими матеріалами справи, ознайомившись із матеріалами справи третейського суду № 09/26 2008, суд вважає, що позов підлягає задоволенню.

Згідно ч. 1 ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього кодексу, в межах заявлених вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

За змістом ст. 60 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини на які вона посилається як на підставу своїх вимог чи заперечень, крім випадків, встановлених ст. 61 цього кодексу. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях

Правовідносини сторін врегульовані ст.ст. . 3, 11-14, 15, 16, 22, 209, 220, 234, 235, 659 ЦК України.

Право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Момент набуття права власності передбачений законом.

Суд приймає до уваги , що в судах загальної юрисдикції приймаються до розгляду позовні заяви про визнання права власності в порядку спадкування тільки у випадку, коли втрачений правовстановлюючий документ на спадкове майно, що належав спадкодавцю, тому за наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину позовні вимоги про визнання права на спадщину в порядку спадкування за законом чи за заповітом судовому розгляду не підлягають.

За змістом ст. 6 Закону третейські суди можуть розглядати будь які справи, що виникають із цивільних та господарських правовідносин, за винятком тих справ, перелік яких наведено в цій ст.. Закону.

Відповідно до ст. 51 Закону України « Про третейські суди» заяву про скасування рішення третейського суду може бути подано до компетентного суду сторонами, третіми особами протягом трьох місяців з дня прийняття рішення третейським судом, а особами, які не брали участі у справі, у разі, якщо третейський суд вирішив питання про їх права та обовязки, - протягом трьох місяців, з дня, коли вони дізнались, або повинні були дізнатись про прийняті рішення третейського суду. Рішення третейського суду може бути оскаржене та скасоване лише з таких підстав: 1)справа, по якій прийнято рішення третейським судом не підвідомча третейському суду відповідно до закону; 2) рішення третейського суду прийнято у спорі, не передбаченою третейською угодою або цим рішенням вирішено питання , які виходять за межі третейської угоди. Якщо рішенням третейського суду вирішені питання, які виходять за межі третейської угоди, то скасовано може бути лише ту частину рішення , що стосується питань, які виходять за межі третейської угоди. 3) третейську угоду визнано недійсною компетентним судом; 4) склад третейського суду, яким прийнято рішення, не відповідав вимогам ст..ст. 16-10 цього Закону 5) третейський суд вирішив питання про права та обовязки осіб, які не брали участь у справі.

Судом встановлено, що 17 березня 2008 року було прийнято рішення постійно діючого третейського суду при Асоціації «Арбітраж» у справі № 09/ 26 2008 про визнання дійсним письмового договору купівлі-продажу житлового будинку з надвірними будівлями, розташованого в м. Олександрія по вул.. Декабристів, 35, укладеного 04 лютого 2008 року між подружжям ОСОБА_3, ОСОБА_5 та спадкоємницею померлого ОСОБА_6 - ОСОБА_2. За рішенням суду було визнано право спільної сумісної власності на цей будинок за подружжям ОСОБА_5. Підставою для звернення до третейського суду стала письмова угода купівлі продажу вказаного житлового будинку, що була укладена між сторонами 04 лютого 2008 року. Суд приймає до уваги, що продавець будинку ОСОБА_2, укладаючи угоду купівлі продажу будинку не була власником житлового будинку, який вона продала подружжю ОСОБА_5 ( де покупцями є її донька та зять). Вказаний будинок до 04 лютого 2008 року належав батьку ОСОБА_2 - померлому ОСОБА_6. ОСОБА_2 після смерті батька до лютого 2008 року не оформила нотаріально спадщину після смерті свого батька ОСОБА_6, який помер 17.11.1998 року, про що свідчить копія свідоцтва про його смерть і продала будинок, який їй не належав. Викладені обставини суперечать вимогам ст.. ст.. 657, 658 ЦК України, за змістом яких право продажу товару належить власнику, а письмові договори купівлі-продажу житлового будинку (квартири) підлягають нотаріальному посвідченню та державній реєстрації.

Суд також приймає до уваги, що на рішення третейського суду від 17 березня 2008 року виконавчий лист не був виданий, про що свідчить ухвала Олександрійського міськрайонного суду від 28 березня 2008 року про відмову у видачі виконавчого документу. Згідно ст.. 56 ч.6 п.2 Закону компетентний суд відмовляє в задоволенні заяви про видачу виконавчого документу, якщо справа по якій було прийнято рішення третейського суду, не підвідомча третейському суду відповідно до закону. Однак до суду надана довідка Олександрійського МБТІ № 1046 від 22 жовтня 2010 року, згідно якої ОСОБА_3 та ОСОБА_5 зареєстрували за собою житловий будинок на підставі рішення третейського суду саме від 17 березня 2008 року.

Суд приймає до уваги покази свідків ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10 про те, що в даний час проживати в будинку не можливо, оскільки в ньому розпочато капітальний ремонт

Суд також приймає до уваги пояснення позивача, що спір про вказаний будинок виник після того, як позивач дізналась, що інше рішення третейського суду, за яким вона придбала будинок в с. Березівка Олександрійського району, не було зареєстроване в Олександрійському МБТІ, і не відбувся такий собі обмін будинками.

Суд не погоджується із доводами представника відповідача, який вважає рішення третейського суду від 17 березня 2008 року законним та таким, що не підлягає скасуванню, оскільки всі істотні умови договору купівлі продажу сторонами були виконані, так як суму 10 000 тисяч грн.. ОСОБА_2 отримала під час підписання договору 04 лютого 2008 року та спростовує цю позицію тим, що ОСОБА_2 мала б звернутись до нотаріуса, щоб оформити спадщину, яку вона прийняла після смерті свого батька, який залишив заповіт на випадок своєї смерті, а потім уже звернулась до нотаріуса, щоб нотаріально посвідчити договір купівлі- продажу житлового будинку, що був укладений в письмовій формі 04 лютого 2008 року.

За викладених обставин суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню повністю, оскільки доводи відповідача не ґрунтуються на законі. Суд дійшов висновку, що питання про спадкове майно, яке позивачі у справі - подружжя ОСОБА_5, порушили у третейському суді, підлягало розгляду виключно нотаріусом або судом загальної юрисдикції, а тому у третейського суду були всі підстави для відмови в задоволенні позовної заяви подружжю ОСОБА_5.

Суд приймає до уваги, що причина пропуску позивачем строку для звернення до суду є поважною, суд вважає можливим поновити строк для звернення до суду за захистом порушеного права.

Судові витрати суд вважає необхідним віднести на позивача.

Керуючись ст.ст. 3, 11-14, 15, 16, 22, 209, 220, 234, 235, 659 ЦК України, ст. ст. 5, 6. 51, 56 Закону України «Про третейський суд», ст.ст. 3, 4 - 11, 15,60, 83, 212-215 ЦПК України, суд-

в и р і ш и в :

Поновити строк для звернення до суду.

Позовну заяву задовольнити.

Скасувати рішення постійно діючого третейського суду при Асоціації «Арбітраж» від 17 березня 2008 року у справі № 09/ 26 2008 про визнання дійсним письмового договору купівлі-продажу будинку, розташованого в м. Олександрія по вул.. Декабристів, 35, укладеного 04 лютого 2008 року між подружжям ОСОБА_3 та ОСОБА_5 та спадкоємницею ОСОБА_2 після смерті ОСОБА_6.

Судові витрати віднести на позивача.

На рішення суду може бути подана апеляційна скарга до апеляційного суду Кіровоградської області через Олександрійський міськрайонний суд протягом 10 днів з дня його проголошення.

Суддя: