Апеляційний суд Харківської області
Справа № 22-Ц-2820/2011 р. Головуючий 1 ін. - ОСОБА_1
Категорія: визнання недійсним договору дарування Доповідач - Сащенко І.С.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 квітня 2011 року

Судова колегія судової палати у цивільних справах апеляційного суду Харківської області в складі:

головуючого - Сащенко І.С.

суддів - Овсяннікової А.І.,Бездітко В.М.

при секретарі - Щегельському Д.О.

розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Харкові справу за апеляційними скаргами ОСОБА_2 та Чугуївського міжрайонного прокурора Харківської області на рішення Чугуївського міського суду Харківської області від 27 січня 2011 року по справі за позовом ОСОБА_2, яка діє в своїх інтересах та в інтересах малолітньої ОСОБА_3, Чугуївської міжрайонної прокуратури в інтересах малолітньої ОСОБА_3 до ОСОБА_4, Чугуївської державної нотаріальної контори, треті особи - орган опіки та піклування при виконкомі Чугуївської міськради, КП «Чугуївське БТІ» про визнання недійсним договору дарування квартири та відшкодування матеріальної та моральної шкоди, -

ВСТАНОВИЛА

В травні 2006 року ОСОБА_2 звернулася до суду в своїх інтересах та в інтересах малолітньої ОСОБА_3 із позовом до ОСОБА_4, Чугуївської державної нотаріальної контори, треті особи - орган опіки та піклування при виконкомі Чугуївської міськради, КП «Чугуївське БТІ» про визнання недійсним договору дарування квартири та відшкодування матеріальної та моральної шкоди. В уточненому позові ОСОБА_2, Чугуївський міжрайонний прокурор, що діє в інтересах малолітньої ОСОБА_3 просили визнати договір дарування квартири АДРЕСА_1, укладений 24.05.2005 року між ОСОБА_5 та ОСОБА_4 недійсним, стягнути на користь позивачки матеріальну шкоду в сумі 5 тис. грн. на відшкодування ремонту спірної квартири та моральну шкоду в сумі 10 тис. грн.

В судовому засіданні позивачка позовні вимоги свої та прокурора підтримала у повному обсязі та просила їх позов задовольнити. Зазначала, що з ОСОБА_5 перебувала в фактичних шлюбних відносинах з 1994 року, 23.01.1996 року у них народилася донька - ОСОБА_3. Вони спільно мешкали в належній їй квартирі, в спірній квартирі, вона за власні кошти робила ремонт, сплачувала комунальні послуги. З її поради квартира була приватизована ОСОБА_5 Весь цей час ОСОБА_5 зловживав спиртними напоями. Спірну квартиру він мав намір подарувати спільній доньці ОСОБА_3, в зв'язку з чим ним були видані довіреності на імя ОСОБА_2 та ОСОБА_6 Скасовані ці довіреності були з порушеннями чинного законодавства. При оформленні договору дарування квартири ОСОБА_7 був використаний дублікат свідоцтва про право власності на квартиру, виданий виконкомом Чугуївської міськради та зареєстрований в БТІ з порушеннями чинного законодавства. Крім того, угода дарування не була безкорисною, а тому з урахуванням всіх вище перелічених порушень, повинна бути визнана недійсною та скасована.

Прокурор в судовому засіданні підтримав позовні вимоги в частині визнання недійсним договору дарування, укладеного батьком неповнолітньої ОСОБА_3 всупереч інтересам дитини.

Відповідач ОСОБА_4 в судовому засіданні заперечила проти позовних вимог позивача, посилаючись на те, що її батько був власником квартири і він розпорядився нею на свій розсуд. В квартирі вона зробила ремонт і проживає там разом зі своєю малолітньою донькою.

Представник Чугуївської державної нотаріальної контори проти позову заперечив, вказавши, що договір було посвідчено з додержанням вимог чинного законодавства.

Представник 3-ї особи органу опіки та піклування при виконкомі Чугуївської міськради в наданих суду письмових поясненнях вказав, що на момент посвідченнядоговору в спірній квартирі не була зареєстрована малолітня дитина, а тому порушень її законних інтересів не було.

Представник 3-ї особи КП « ЧМ БТІ» надав заяву про слухання справи у його відсутність.

Рішенням Чугуївського міського суду Харківської області від 27 січня 2011 року в задоволенні позову відмовлено в повному обсязі.

В апеляційній скарзі Чугуївський міжрайонний прокурор просить рішення суду скасувати з підстав порушення судом норм матеріального та процесуального права. Постановити по справі нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги ОСОБА_2 в частині визнання договору дарування квартири, укладеного 24.05.2005 року між ОСОБА_5 та ОСОБА_4 недійсним. Зазначив, що суд повинен був зупинити провадження у справі до розгляду іншої справи адміністративним судом, за позовом ОСОБА_2 до державних органів - виконкому Чугуївської міськради, Чугуївської державної нотаріальної контори, третя особа - КП «Чугуївське БТІ» про визнання незаконними дій, оскільки вказані позови тісно повязані між собою і вирішення справи адміністративним судом матиме наслідки для правильного розвязання даної справи.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 також просить рішення суду скасувати з підстав порушення судом норм матеріального та процесуального права. Вказала, що суд першої інстанції безпідставно відмовив їй в дослідженні доказів, не задовольнивши жодного її клопотання, відмовив у її клопотанні про зупинення провадження у справі до розгляду адміністративним судом іншої справи між тими ж сторонами. Також зазначила, що судом першої інстанції не взято до уваги обставини та наслідки скасування доручень від імені ОСОБА_5 ОСОБА_2 та ОСОБА_6; факти, що доводять не безкорисність оспорюваної угоди дарування квартири; участь позивачки в процесі приватизації спірної квартири, її утримання; обставини оплати нею комунальних послуг по оспорюваної квартири та фактичне володіння та розпорядження цієї квартирою; вплив хронічного алкоголізму, яким страждав ОСОБА_5І на його психічний стан та дієздатність і виходячи з цього його можливість по укладенню спірної угоди; причини протиріч у показах відповідачів;законність видачі дублікату свідоцтва про право власності на спірну квартиру виконкомом Чугуївської міськради; законність видачі довідки-характеристики на квартиру і реєстрації дубліката в Чугуївському МБТІ; законність видачі Чугуївським міським судом ухвали суду від 23.05.2005 року про зняття арешту зі спірної квартири; законність внесення нотаріусом даних до єдиного реєстру заборон відчуження нерухомого майна про зняття арешту з квартири.

Колегія суддів, перевіривши матеріали справи, заслухавши пояснення осіб, що зявилися, доповідь судді апеляційного суду, перевіривши законність і обґрунтованість рішення районного суду у відповідності до ст. 303 ЦПК України в межах доводів апеляційних скарг та вимог, заявлених у суді першої інстанції, знаходить апеляційні скарги не підлягаючими задоволенню з наступних підстав.

Відмовляючи в задоволенні позовних вимог ОСОБА_2 та Чугуївської міжрайонної прокуратури суд першої інстанції виходив з недоведеності та безпідставності таких вимог.

Такий висновок суду першої інстанції колегія суддів вважає правильним.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 213 ЦПК України - рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим.

Згідно вимог ст. 214 ЦПК України - під час ухвалення рішення суд вирішує, зокрема питання про те, які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин та яка правова норма підлягає застосуванню до спірних правовідносин.

Судом встановлено, підтверджено наявними у справі доказами, що однокімнатна квартира АДРЕСА_1 на підставі свідоцтва про право власності на житло належала ОСОБА_5 ( т. З а.с. 98 ).

24.05.2005 року ОСОБА_5, від імені якого на підставі нотаріально удостовіреної 19.05.2005 року довіреності діяла ОСОБА_8, подарував вищеназвану квартиру ОСОБА_9 ОСОБА_9 ( після укладення шлюбу - ОСОБА_4 ) на сьогоднішній день проживає в спірній квартирі, чого не заперечує позивачка ОСОБА_2

Згідно свідоцтва про смерть, виданого виконкомом Соснівської сільської ради Гадяцького району Полтавської області, ОСОБА_5 помер 29.07.2008 року ( т. З а.с. 8 ).

Відповідно до ст. 57 ЦПК України, розглядаючи спір, суд встановлює фактичні обставини на підставі наданих сторонами письмових, або речових доказів, пояснень свідків чи інших передбачених законом фактичних даних. При цьому за правилами ч. З ст. 10 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається в обґрунтування своїх вимог, або заперечень.

Доводи апеляційних скарг ОСОБА_2 та Чугуївського міжрайонного прокурора щодо безпідставності відмови судом першої інстанції в зупиненні провадження у справі до розгляду іншої справи судовою колегією не приймаються.

Відповідно до вимог п. 4 ч. 1 ст. 201 ЦПК України, суд зобовязаний зупинити провадження у справі у разі неможливості розгляду цієї справи до вирішення іншої справи, що розглядається в порядку адміністративного, кримінального та цивільного судочинства.

Оскільки предметом спору даної цивільної справи є правовідносини, що витікають з договору дарування квартири, а вимоги адміністративного позову стосуються визнання неправомірними дії посадових осіб державних органів, судова колегія вважає, що підстави для задоволення клопотання ОСОБА_2 про зупинення провадження у справі відсутні.

Посилання ОСОБА_2 як на підставу своїх вимог на можливу недієздатність ОСОБА_5, який внаслідок хронічного вживання алкогольних напоїв був позбавлений можливості керувати своїми діями та віддавати їм звіт повністю спростовані встановленими обставинами по справі. Рішенням Гадяцького районного суду Полтавської області від 23.07.2008 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Полтавської області від 10.12.2008 року відмовлено ОСОБА_2 в задоволенні заяви про визнання ОСОБА_5 недієздатним.

Участь ОСОБА_2 в процесі приватизації спірної квартири, її утримання, оплати нею комунальних послуг та фактичне володіння та розпорядження цієї квартирою не є підставою для визнання договору дарування недійсним.

Аналогічно, не є підставою для визнання договору дарування квартири недійсним і те, що ОСОБА_5 спочатку видав довіреність ОСОБА_6 на укладення договору дарування квартири ОСОБА_3, а потім скасував її. Таке право особи передбачене ст. 249 ЦК України.

Що стосується посилань ОСОБА_2 як на підставу для визнання договору дарування квартири недійсним не безкорисність вказаної угоди з боку дарувальника, слід зазначити наступне. Аліментні зобовязання ОСОБА_5 витікають з вимог ст. ст. 180 - 187 СК України та не повязані з правом особи на вільне розпорядження належним йому майном, передбаченим чинним законодавством України.

Доводи, викладені ОСОБА_2 та Чугуївським міжрайонним прокурором в апеляційних скаргах, висновок суду першої інстанції щодо відмови їм в задоволенні позовних вимог, не спростовують та не дають підстав для скасування чи зміни ухваленого у справі рішення.

З огляду на наведене судова колегія приходить до висновку про залишення рішення суду першої інстанції без зміни.

Керуючись ст. ст. 303, 304, п.1 ч.1 ст. 307, ст. 313, п.1 ч.1 ст. 314, ст. ст. 315, 317, 319, 324 ЦПК України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційні скарги ОСОБА_2 та Чугуївського міжрайонного прокурора Харківської області - відхилити.

Рішення Чугуївського міського суду Харківської області від 27 січня 2011 року - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, однак може бути оскаржена до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий

Судді