АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________
Категорія: «земельні правовідносини» Суддя-доповідач: Піддубний Р.М.
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
21 жовтня 2011 року. м. Харків

Суддя судової палати у цивільних справах апеляційного суду Харківської області Піддубний Р.М., перевіривши матеріали справи за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Шевченківського районного суду Харківської області від 6 січня 2011 року по справі за позовом військового прокурора Харківського гарнізону в інтересах держави в особі Міністерства оборони України та військової частини НОМЕР_1 до ОСОБА_2 про звільнення земельної ділянки, приведення її у первісний стан та повернення,

встановив:
У грудні 2010 року військовий прокурор Харківського гарнізону звернувся до суду з позовом, в обґрунтування якого зазначив, що рішенням Шевченківської селищної ради народних депутатів Шевченківського району Харківської області № 124 від 26 серпня 1994 року військовій частині НОМЕР_1 в постійне користування було надано земельну ділянку загальною площею 43 гектари, до складу якої також входить земельна ділянка військового містечка № НОМЕР_2 площею 4,2 гектари, розташована в с. Первомайське Шевченківського району Харківської області. Посилаючись на те, що частина земельної ділянки площею 17,36 кв.м., яка перебуває у користуванні військової частини була самовільно захоплена ОСОБА_2 , який побудував на ній гараж некапітальної конструкції, позивач просив зобов`язати відповідача звільнити зазначену земельну ділянку, привести її у попередній стан та повернути військовій частині.

Рішенням Шевченківського районного суду Харківської області 6 січня 2011 року позов задоволено. Зобов`язано ОСОБА_2 звільнити земельну ділянку на території військової частини НОМЕР_1 в АДРЕСА_1 , на якій розміщений гараж некапітальної конструкції площею 17, 36 кв.м., привести дану земельну ділянку у попередній стан та повернути її в користування Міністерству оборони України в особі військової частини НОМЕР_1 .

Рішення суду першої інстанції ОСОБА_2 в апеляційному порядку не оскаржене та набрало законної сили.

Ухвалою Шевченківського районного суду Харківської області від 22 червня 2011 року виконання рішення відстрочено на три місяці, а ухвалою цього ж суду від 29 вересня 2011 - до 31 грудня 2011 року.

У поданій 26 вересня 2011 року апеляційній скарзі ОСОБА_1 , посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просила рішення суду скасувати, ухвалити нове рішення по суті позовних вимог. В обґрунтування скарги зазначила, що розташований на спірній земельній ділянці гараж є спільним сумісним майном подружжя, у зв`язку з чим рішенням від 06 січня 2011 року суд вирішив питання про її права та обов`язки, не залучивши її до участі у справі.

Апеляційна скарга ОСОБА_1 не може бути прийнята до розгляду апеляційним судом та підлягає поверненню з наступних підстав.

Відповідно до п. 8 ч.3 ст. 129 Конституції України судочинство в України здійснюється на засадах забезпечення апеляційного та касаційного оскарження рішення суду, крім випадків, встановлених законом.

Як убачається із матеріалів справи, ОСОБА_1 участі у справі не брала.

Частиною 1 статті 292 ЦПК України передбачено, що особи, які не брали участь у справі, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції лише у разі, якщо суд вирішив питання про їх права та обов`язки. У разі, якщо суд першої інстанції такого питання не вирішив, апеляційна скарга підлягає поверненню відповідно до ч. 3 ст. 297 ЦПК України.

Судове рішення, оскаржуване незалученою особою, повинно безпосередньо стосуватися прав та обов`язків цієї особи, тобто судом має бути розглянуто й вирішено спір про право у правовідносинах, учасником яких на момент розгляду справи та прийняття рішення судом першої інстанції є скаржник, або містити судження про права та обов`язки цієї особи у відповідних правовідносинах. Судове рішення слід уважати таким, що прийнято про права та обов`язки осіб, яких не було залучено до участі у справі, якщо в мотивувальній частині рішення містяться висновки або судження суду про права та обов`язки цих осіб або в резолютивній частині рішення суд прямо вказав про права та обов`язки цих осіб. У такому разі рішення порушує не лише матеріальні права осіб, не залучених до участі у справі, а й їх процесуальні права, що випливають із сформульованого в п. 1 ст. 6 Європейської конвенції про захист прав людини і основних свобод положення про право кожного на справедливий судовий розгляд при визначенні його цивільних прав і обов`язків. Будь-який інший правовий зв`язок між скаржником і сторонами спору не є підставою для висновку про вирішення судом питань про права та обов`язки цієї особи.

Як убачається із матеріалів справи, спір виник з приводу самовільного захоплення ОСОБА_2 частини земельної ділянки, яка на підставі рішення селищної ради перебуває у постійному користування військової частини НОМЕР_1 Міністерства оборони України, а предмето заявленого прокурором позову було зобов`язання ОСОБА_2 звільнити земельну ділянку, привести її у попередній стан та повернути належному користувачу.

Ані в мотивувальній, ані в резолютивні частині оскарженого ОСОБА_1 судового рішення будь-яких висновків щодо її прав та обов`язків не міститься.

Оскільки рішенням Шевченківського районного суду Харківської області від 6 січня 2011 питання про права та обов`язки безпосередньо ОСОБА_1 не вирішувалось, слід зробити висновок, що вона не є особою, яка на підставі ч. 2 ст. 292 ЦПК України має право на апеляційне оскарження цього рішення, у зв`язку з чим апеляційна скарга не може бути прийнята до розгляду апеляційним судом та підлягає поверненню.

Керуючись ст.ст. 292, 297, 303, 304, 317, 319 ЦПК України, судова колегія, -

ухвалила:
У прийнятті апеляційної скарги ОСОБА_1 на рішення Шевченківського районного суду Харківської області від 6 січня 2011 року по справі за позовом військового прокурора Харківського гарнізону до ОСОБА_2 про звільнення земельної ділянки, приведення її у первісний стан - відмовити та повернути її ОСОБА_1 .

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її проголошення, але може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили.

Суддя