Справа № 2-198/2011р.
05 серпня 2011 р. Ленінський районний суд м. Миколаєва, у складі:
головуючого судді Румянцевої Н.О.,
при секретарі Ляшик С.В.,
за участю: позивача ОСОБА_1,
відповідача ОСОБА_2,
розглянувши у відкритому судовому засіданні м. Миколаєва справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування майнової шкоди, завданої ушкодженням здоровя,
У вересні 2009 року ОСОБА_1 звернувся в суд з позовом до ОСОБА_2 про відшкодування майнової шкоди, завданої ушкодженням здоровя, мотивуючи свої вимоги тим, що 30.05.2007р. на території міського цвинтаря комунального підприємства Миколаївської міської ради «Миколаївської ритуальної служби», яка знаходиться за адресою: м. Миколаїв, вул. Автомобільна, 10, ОСОБА_2 наніс йому тілесні ушкодження. 02.03.2009року Ленінським районним судом м. Миколаєво було винесено вирок по кримінальній справі за обвинуваченням ОСОБА_2 у вчиненні злочину, передбаченого ст. 125, ч. 2 КК України. Відповідно до цього вироку ОСОБА_2 був виправданий за відсутністю в його діяннях складу злочину. Ухвалою колегією суддів судової палати у кримінальних справах апеляційного суду Миколаївської області від 28.04.2009року апеляцію ОСОБА_1 залишили без задоволення та вирок Ленінського районного суду м. Миколаєва від 02.03.2009року відносно ОСОБА_2 залишили без змін. Згідно висновків судово-медичної експертизи №1293/367-07 від 15.10.2008року у позивача мали місце ушкодження у вигляді ссадин правої верхньої кінцівки, забиття головного мозку. За ступенем тяжкості дані тілесні ушкодження відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоровя.
Посилаючись на вказані обставини, позивач просив відшкодування майнової та моральної шкоди, завданої ушкодженням здоровя.
В судовому засіданні позивач підтримав свої позовні вимоги та просив суд позов задовольнити.
Відповідач у судове засідання не зявився, про причини неявки суду не повідомив.
Вислухавши пояснення позивача, дослідивши зібрані по справі докази, матеріали кримінальної справи №1-25/2009р. оглянуті у судовому засіданні, суд доходить до наступного.
31.05.2007 року між сторонами сталася сварка, в ході якої відповідачем позивачеві заподіяно тілесні ушкодження у вигляді саден правої верхньої кінцівки, забиття головного мозку. За ступенем тяжкості дані тілесні ушкодження відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоровя.
Ці обставини встановлені вироком Ленінського районного суд м. Миколаєва від 02.03.2009р., залишеним без змін Ухвалою Апеляційного суду Миколаївської області від 28.04.2009року, яким визначена наявність необережної форми вини ОСОБА_2 у спричинені легких тілесних ушкоджень потерпілому ОСОБА_1.
Внаслідок заподіяних тілесних ушкоджень, ОСОБА_1 перебував на лікарняному у період з 31.05.2007року по 27.06.2007рік., що підтверджується копією листка непрацездатності серія ААУ№699108 та серія ВШ№553723 (а.с.9 кримінальної справи №1-25/07р.).
Як вбачається з наданих позивачем копій квитанцій, ним на придбання ліків витрачено 270 грн. 76 коп.(а.с.8 . кримінальної справи №1-25/07р.).
Відповідно до вимог ч.1 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичною особи відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.
Частиною 1 ст. 1195 ЦК України, передбачено, що фізична особа, яка завдала шкоди каліцтвом або іншим ушкодженням здоровя фізичній особі, зобовязана відшкодувати потерпілому витрати, викликані необхідністю придбання ліків.
Таким чином, вимога позивача про стягнення з відповідача в рахунок відшкодування майнової шкоди, витрачених ним на придбання ліків, є обґрунтованою та підлягає задоволенню.
Що стосується вимог позивача про відшкодування моральної шкоди, то такі вимоги підлягають частковому задоволенню з наступних підстав.
Законодавством України, а саме п.п. 1, 2 ч. 2 ст. 23 ЦК України, передбачено, що, крім іншого, моральна шкода полягає у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у звязку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоровя, а також у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у звязку з протиправною поведінкою щодо неї.
Відповідно до вимог ч. 1 ст. 1167 ЦК України, моральна шкода завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини.
Визначаючи розмір грошового відшкодування цієї шкоди, суд відповідно до ч. 3, 4, 5 ст. 23 ЦК України враховує глибину фізичних та душевних страждань позивача, які полягали у фізичному болю та обурені через порушення його права на недоторканість особи, що пережив потерпілий, характер правопорушення та його наслідків (завдання вчиненням злочину тілесних ушкоджень середньої тяжкості), умисну форму вини відповідача, матеріальний стан сторін, зокрема те, що відповідач є пенсіонером, має ряд хронічних захворювань, принципи справедливості та розумності.
З урахуванням вказаного, суд вважає 1000 грн. справедливою та розумною компенсацією цієї шкоди.
На підставі п.3 ч.3 ст. 81, ч.3 ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь держави підлягають стягненню судові витрати, а саме, на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи у розмірі 120 грн. та судовий збір у розмірі 59 грн. 50 коп..
На підставі викладеного, керуючись ст.ст.10, 11, 81, 88, 209, 212, 214-215 ЦПК України, -
Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування майнової шкоди, завданої ушкодженням здоровя про відшкодування майнової та моральної шкоди завданих злочином задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_2 Анатолійовича29.01.1964року народження, який зареєстрований за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_1 на користь ОСОБА_1 270грн.76коп. в рахунок відшкодування матеріальної шкоди та 1000 грн. в рахунок відшкодування моральної шкоди.
У задоволенні іншої частини позову ОСОБА_1 відмовити.
Стягнути зі ОСОБА_2 на користь держави в рахунок відшкодування судових витрат: судового збору у розмірі 51 грн. 00 коп. та витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи у розмірі 120 грн., в всього 171 (сто сімдесят одну гривну 50 коп.).
Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом 10 днів з дня отримання його копії.
Рішення може бути оскаржено позивачем до апеляційного суду Миколаївської області в порядку ст. 294 ЦПК України.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене відповідачем в апеляційному порядку.

Суддя: