Галицький районний суд Івано-Франківської області
Справа № 2-160/11
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(заочне)

01 липня 2011 року м. Галич

Галицький районний суд Івано-Франківської області в складі:

головуючого cудді - Мельника І.І.

секретаря - Матейко О.С.

представника позивача - ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Галичі справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про визнання особи такою, що втратила право користування житлом,-

в с т а н о в и в:

ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом і просить визнати бувшу дружину свого батька, ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженку ІНФОРМАЦІЯ_2 такою, що втратила право користування житлом в квартирі № 17, що по вул. Енергетиків, 11 в м. Бурштині Галицького району Івано-Франківської області, яка належала його батькові, ОСОБА_4 і яку останній в грудні 2010 року подарував йому, своєму синові.

В судовому засіданні позивач та його представник позов підтримали. При цьому позивач суду пояснив, що його батько, ОСОБА_4 в 2002 році придбав в м. Бурштині двохкімнатну квартиру АДРЕСА_1. В цю квртиру 01.07.2010 року поселився і він (позивач) та зареєструвався в цій квартирі. На час його вселення в квартирі батько проживав один.

Згідно договору дарування, посвідченого приватним нотаріусом Галицького районного нотаріального округу 09 грудня 2010 року спірну квартиру батько подарував йому. Після укладення договору дарування та реєстрації його в Івано-Франківському бюро технічної інвентаризації йому стало відомо, що в даній квартирі також зареєстрована, але не проживає бувша друга дружина батька - ОСОБА_3, шлюб з якою батько зареєстрував в 2007 році. Сімейне життя їх не склалося і у вересні 2010 року цей шлюб рішенням Галицького районного суду було розірвано.

Як стало йому відомо від батька, з відповідачкою сімейно-шлюбні стосунки він припинив ще на початку червня 2010 року і ОСОБА_3 забрала свої речі та перейшла проживати в свою попередню кімнату в сімейному гуртожитку по вул. В.Стуса, 1/68 в м. Бурштині, а на початку червня 2010 року звернулася до Галицького районного суду з позовом про розірвання шлюбу.

Відповідно до ст. ст. 317, 319 ЦК України власникові належить право володіння, користування та розпорядження своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону, а згідно до ч. 1 ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

Як зазначено в п. 15 постанови Пленуму Веховного Суду України від 01.11.1996 року № 9 «Про застосування Конституції України при здійсненні правосуддя», наявність чи відсутність прописки сама по собі не може бути підставою для визнання права користування жилим приміщенням за особою, яка там проживала чи вселилась туди як член сімї наймача (власника) приміщення, або ж для відмови їй у цьому.

Вважає, що вибувши на постійне місце проживання в інше жиле приміщення більше року тому назад, відповідачка втратила право користування квартирою, яка тепер належить йому на підставі договору дарування. Просив позов задовольнити.

Відповідачка ОСОБА_3 в судове засідання не зявилася вдруге з невідомих суду причин, хоч вчасно і належним чином була повідомлена судом про час та місце розгляду справи, про що свідчить почтове повідомлення про вручення їй повістки суду, про причини своєї неявки суд не повідомила.

Заслухавши в судовому засіданні доводи позивача та його представника, перевіривши матерали справи суд вважає, що позов обґрунтований і підлягає до задоволення..

Судом встановлено, що позивач ОСОБА_2 є власником двохкімнатної квартири АДРЕСА_2, яку йому подарував батько, що стверджується копією договору дарування, посвідченого приватним нотаріусом Галицького районного нотаріального округу 09 грудня 2010 року. Після укладення договору дарування та реєстрації його в Івано-Франківському бюро технічної інвентаризації позивачу стало відомо, що в даній квартирі також зареєстрована, але не проживає бувша друга дружина батька - ОСОБА_3, шлюб з якою батько зареєстрував в 2007 році і яка зареєструвалась в цій квартирі 01 березня 2005 року. Сімейне життя їх не склалося і у вересні 2010 року цей шлюб було розірвано, що стверджується копією рішення Галицького районного суду.

З відповідачкою батько позивача припинив сімейно-шлюбні стосунки ще на початку червня 2010 року і ОСОБА_3 забрала свої речі та перейшла проживати в свою попередню кімнату в сімейному гуртожитку по вул. В.Стуса, 1/68 в м. Бурштині. Позовну заяву про розірвання шлюбу до Галицького районного суду вона подала на початку червня 2010 року, що стверджується ухвалою суду від 16.06.2010 року про відкриття провадження в справі.

Відповідно до ч.2 ст. 405 ЦК України член сімї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сімї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом, а відповідно до ст. 107 Житлового кодексу України у разі вибуття члена сімї наймача на постійне місце проживання в інше жиле приміщення, він втрачає право користування житлом..

На підставі вищенаведеного, ст. 405 ЦК України, ст. 107 Житлового кодексу України, керуючись ст.ст. 213, 214, 215 ЦПК України суд, -

в и р і ш и в:

Позов задовольнити повністю.

Визнати ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженку ІНФОРМАЦІЯ_2 такою, що втратила право користування житлом в квартирі № 17, що по вул. Енергетиків, 11 в м. Бурштині Галицького району Івано-Франківської області, яка належить на праві особистої власності ОСОБА_2.

Рішення може бути оскаржене до Апеляційного суду Івано-Франківської області протягом десяти днів з дня проголошення рішення.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Суддя: ОСОБА_5