Справа № 2-80/2011
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 жовтня 2011 року Турківський районний суд Львівської області в складі: головуючої, судді Строни Т.Г., при секретарі Сисан С.І., із участю адвоката ОСОБА_1, розглянувши в м.Турці позовну заяву ОСОБА_2 до Ільницької сільської ради Турківського району Львівської області, ОСОБА_3, третя особа ОСОБА_4, про визнання заповіту недійсним,

встановив:

10.02.2011 року до суду із даним позовом звернувся ОСОБА_2.

Посилається на те, що 21.09.2010 року помер його рідний дядько, ОСОБА_5. Після його смерті залишилося спадкове майно у виді житлового будинку за адресою : м.Турка, вул. Шевченка, 13.

Він є спадкоємцем за правом представлення. В січні 2011 року він звернувся до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини і відкриття спадкової справи. Від нотаріуса він дізнався, що дядько ще в жовтні 2009 року склав заповіт, який посвідчений Ільницькою сільською радою.

29.09.2010 року приватним нотаріусом ОСОБА_6 заведено спадкову справу. Від працівників сільради він дізнався, що заповіт складений на ОСОБА_3

Вважає заповіт від імені дядька, зареєстрований Ільницькою сільською радою, підробленим.

Просить суд визнати даний заповіт недійсним.

В судовому засіданні представники позивача, ОСОБА_7 та ОСОБА_8, позов підтримали і надали суду пояснення, аналогічні викладеним у позовній заяві.

В судовому засіданні відповідач ОСОБА_3 позов не визнав і пояснив, що померлий ОСОБА_5 дійсно заповів йому житловий будинок в м.Турці, оскільки у нього із ОСОБА_5 були добрі стосунки, він допомагав ОСОБА_5, лікував його і поховав. Після ознайомлення із висновком судової почеркознавчої експертизи розбіжності підписів від імені ОСОБА_5 у оригіналі заповіту та журналі реєстрації нотаріальних дій пояснити не зміг.

Представник Ільницької сільради, посилаючись на те, що на той час не працював сільським головою, не зміг дати ніяких пояснень по суті заявленого позову.

Третя особа, ОСОБА_4, пояснила, що на час складання заповіту

вона працювала секретарем сільради, заповіт вчиняв сільський голова ОСОБА_9, вона лише його оформляла. Обставин підписання заповіту не знає.

Вислухавши сторони, третю особу, свідків ОСОБА_9, ОСОБА_10, ОСОБА_11, ОСОБА_12, ОСОБА_13, дослідивши обставини справи, всі наявні документи, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення, із таких підстав.

Судом встановлено, що 13 жовтня 2009 року в с.Ільнику Турківського району Львівської області головою Ільницької сільської ради Турківського району Львівської області, ОСОБА_9, посвідчено заповіт від імені ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_2, згідно якого ОСОБА_5 заповів все своє майно своєму племінникові, ОСОБА_3. В оригіналі даного заповіту, представленому Ільницькою сільською радою, та журналі реєстрації нотаріальних дій Ільницької сільської ради маються підписи від імені ОСОБА_5

ОСОБА_5 помер 21.09.2010 року.

Відомості про заповіт ОСОБА_5 були внесені до Спадкового реєстру 19.10.2010 року згідно заяви про реєстрацію посвідчення заповітів та спадкових договорів, яку Ільницька сільська рада надіслала лише 06.10.2010 року, тобто після смерті ОСОБА_5

Підписи заповідача у оригіналі заповіту та журналі реєстрації сільрадою нотаріальних дій виконані різними особами.

Встановити, чи виконаний підпис від імені ОСОБА_5

Михайловича в оригіналі заповіту самим ОСОБА_14, не виявляється можливим.

Наведені вище обставини підтверджуються: свідоцтвом про смерть ОСОБА_5 (а.с. 10), листом № 03-16/577 від 18.03.2011року директора Львівської філії ДП «Інформаційний центр» Міністерства юстиції України та фотокопією заяви до нього (а.с.33,34) - висновком № 2687 від 31.08.2011 року судової почеркознавчої експертизи; реєстром нотаріальних дій, в якому мається оригінал заповіту ОСОБА_5 від 13.10.2009 року; журналом реєстрації нотаріальних дій, із якого вбачається, що на сторінці 32 (зворот) під номером двадцять п»ять 13.10.2009 року зареєстровано заповіт від імені ОСОБА_5, мається підпис про отримання заповіту ОСОБА_5; показаннями в судовому засіданні свідка ОСОБА_13, двоюрідної сестри померлого, про те, що у вересні 2010 року брат повідомляв їй, що заповіту він ще не складав.

Не довіряти даним доказам у суду підстав немає.

В силу ст. 203 ЦК України волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі; правочин має вчинятися у формі, встановленій законом; правочин має бути спрямованим на настання правових наслідків, що обумовлені ним.

В силу ст. 1257 ЦК України заповіт, складений із порушенням вимог

щодо його форми та посвідчення, є нікчемним.

В силу ст. 52 Закону України «Про нотаріат» про всі нотаріальні дії, вчинені посадовими особами органів місцевого самоврядування, робиться запис у реєстрах для реєстрації нотаріальних дій після того, як зроблений посвідчувальний напис на документі. Запис у реєстрі є доказом вчинення нотаріальної дії.

Враховуючи наведені вище обставини, а саме: порушення вимог закону при посвідченні заповіту від імені ОСОБА_5 - наявність виконаних різними особами підписів від його імені у оригіналі заповіту та журналі реєстрації нотаріальних дій, неможливість встановити, чи підписаний заповіт саме ОСОБА_5, вважати, що ОСОБА_5 дійсно висловив свою волю у заповіті від 13.10.2009 року, у суду достатніх підстав немає.

Посилання відповідача на те, що заповіт посвідчувався сільрадою у відповідності до волі ОСОБА_5, спростовується наведеними вище доказами, не довіряти яким у суду підстав немає.

Показання свідків ОСОБА_4, секретаря сільради, та ОСОБА_9, колишнього голови сільради, про те, що вони складали заповіт відповідно до волі ОСОБА_5 та посвідчували його відповідно до вимог закону, суд до уваги не приймає, оскільки вони суперечать висновкам почеркознавчої експертизи.

Показання свідків ОСОБА_10, ОСОБА_11, ОСОБА_12, які пояснили, що ОСОБА_3 постійно допомагав померлому у лікуванні та інших життєвих труднощах, а потім поховав його за свої кошти, суд до уваги не приймає як такі, що не мають по даній справі юридичного значення.

В силу ст.ст. 84,88 ЦПК України стягненню із відповідачів в користь позивача підлягають понесені ним судові витрати: витрати по сплаті судового збору в сумі 8 грвн. 50 коп, витрати по оплаті ІТЗ в сумі 7 грвн. 50 копійок, витрати за провадження судової експертизи в сумі 2637 грвн., витрати за надання юридичної допомоги в сумі 5000 грвн., а всього 9 237

грвн.

На підставі наведеного вище та керуючись ст.ст. 4,10,11,60,212 ЦПК України, ст.ст. 202,203,215,1257 ЦК України, Законом України «Про

нотаріат», -

вирішив:

позов задовольнити.

Заповіт від імені ОСОБА_5, посвідчений головою Ільницької сільської ради Турківського району Львівської області 13 жовтня 2009 року та зареєстрований в журналі реєстрації нотаріальних дій Ільницької сільської ради Турківського району Львівської області на сторінці 32 (зворот) під номером 25, відомості про який внесені до Спадкового реєстру 19.10.2010 року, визнати недійсним.

Стягнути із Ільницької сільської ради Турківського району Львівської області та ОСОБА_3 в користь ОСОБА_2 по 4618 грвн. 50 коп. понесених ним судових витрат.

Рішення може бути оскаржено до Апеляційного суду Львівської області через районний суд протягом 10 днів із дня його проголошення.

Головуюча-