Житомирський районний суд Житомирської області
Справа № 2а - 40 /11
ПОСТАНОВА

іменем України

04 лютого 2011 року, Житомирський районний суд Житомирської області в складі: головуючого судді - Мокрецького В.І., за участю секретаря судового засідання - Фурман О.А., лянувши у відкритому судовому засіданні в м. Житомирі справу за адміністративним позовом ія ОСОБА_1, ОСОБА_2, яка одночасно дії в інтересах внолітньої ОСОБА_3, до відділу державної виконавчої служби омирського районного управління юстиції (далі - ДВС), ОСОБА_4, ОСОБА_5 _ Миколайовича, за участю третьої особи - приватного підприємства "Нива - В.Ш." про нання дій ДВС неправомірними та визнання недійсними постанов про передачу майна в рахунок шення боргу, -

ВСТАНОВИВ:

Позивачі просять суд визнати неправомірними дії ДВС Житомирського РУЮ щодо передачі у власність ОСОБА_5 і ОСОБА_4 % частини квартири АДРЕСА_1, яка належить позивачу ОСОБА_6, а також визнати недійсними постанови державного виконавця Богуша О.В. від 20.04.2010 року про передачу цієї частики квартири у власність вказаним відповідачам. Свої вимоги позивачі мотивують тим, що проведення торгів частини квартири ОСОБА_6 відбувалось без повідомлення та участі інших співвласників квартири, а саме ОСОБА_2 та ОСОБА_3, чим було порушено право останніх, як співвласників, на купівлю цієї частини квартири. До того ж позивачі вказують на те, що зі змісту оскаржуваних постанов не зрозуміло яка саме частина квартири передана ОСОБА_5 та ОСОБА_4.

В судовому засіданні позивачі підтримали позов з наведених вище підстав.

Представник відповідача ДВС, відповідачі ОСОБА_7, ОСОБА_5 позов не визнали позов з тих підстав, що передачу вказаного майна ОСОБА_5 та ОСОБА_7 проведено у відповідності до вимог закону.

Представник третьої особи ПП "Нива - В.Ш." при вирішенні даної справи поклалась на розсуд суду.

Заслухавши пояснення сторін, вивчивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що адміністративний позов підлягає задоволенню з нижчевикладених підстав.

Судом встановлено, що 22.06.2006 року Житомирським районним судом видані виконавчі листи про стягнення з ОСОБА_6 на користь ОСОБА_5 46704 грн. та на користь ОСОБА_4 66000 грн. З метою виконання цих листів, шляхом залучення приватного підприємства «Нива - В.Ш.», ДВС намагалось у 2009 році реалізувати через аукціон (прилюдні торги) арештоване майно ОСОБА_6, яке складалось з % частини квартири АДРЕСА_2. Однак дана частка квартири не була продана на аукціоні, у звязку з чим державний виконавець Богуш О.В. 20.04.2010 року виніс постанови про закріплення права власності на 04/4 частину даної квартири за ОСОБА_5 та на 06/4 частину за ОСОБА_4 Того ж дня вказаним представником ДВС були складені акти прийому-передачі у власність цих частин квартири ОСОБА_5 та ОСОБА_4.

Викладені факти підтверджуються згаданими вище виконавчими листами Житомирського райсуду, оскаржуваним постановами ДВС від 20.04.2010 року, актами прийрму-передачі від 20.04.2010 року та листом ПП "Нива-В.Ш." №542 від 15.09.2009 року (а.с. 6-7, 9, 10, 11, 13, 14).

У відповідності до ч. 1 ст. 356 ЦК України власність двох чи більше осіб із визначенням часток кожного з них у праві власності є спільною частковою власністю.

Зі змісту ст. 366 ЦК України вбачається, що ДВС могло звернути стягнення на % частину квартири ОСОБА_6 шляхом її продажу з публічних торгів, лише у разі відмови боржника (тобто позивача ОСОБА_6Г.) від продажу своєї частки у праві спільної часткової власності або у разі відмови інших співвласників (тобто позивачі ОСОБА_2 та ОСОБА_3О.) від придбання цієї частки.

За правилами ст. 71 КАС України обовязок доказування правомірності оскаржуваної постанови покладається на відповідача, тобто ДВС.

Проте, з боку ДВС суду не було надано жодного доказу того, що позивач ОСОБА_6 відмовся від продажу своєї частки квартири, а також будь-яких доказів того, що інші співвласники даної квартири, а саме позивачі ОСОБА_2 та ОСОБА_3, відмовились від придбання даної частки квартири.

Таким чином, наявність того факту, що спірна частка квартири позивача ОСОБА_3 О реалізована без повідомлення інших співвласників квартири, є підставою для повного задоволе позову.

До того ж суд звертає увагу на те, що зі змісту оскаржуваних постанов не зрозуміло саме частина квартири закріплюється у право власності ОСОБА_5 та ОСОБА_4, тобто 04/4 06/4, а також яким чином, з юридичної точки зору, необхідно розуміти поняття терміну "закріп право власності".

З огляду на викладене суд вважає, що оскаржувані постанови та дії працівників суперечать чинному законодавству та порушують право позивачів, а відтак позов підл задоволенню у повному обсязі.

Керуючись ст. 366 ЦК України, ст. ст. 159-162, 181 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ.

Позов задовольнити повністю.

Визнати неправомірними дії ДВС Житомирського РУЮ щодо передачі у власність ОСОБА_8 та ОСОБА_4 % частини квартири №29 по вул. Авіаційній, смт. Озерне Житомирського району, яка належить ОСОБА_6.

Визнати недійсними постанови про передачу майна стягувачеві в рахунок погашення від 20.04.2010 року на користь ОСОБА_5 та ОСОБА_4

На постанову протягом 10 днів з дня її проголошення до Житомирського апеляційного адміністративного суду через Житомирський районний суд може бути подана апеляційна скарга.

Суддя: