Справа № 2-1557/11
РІШЕННЯ

Іменем України

"25" жовтня 2011 р.

Новоград-Волинський міськрайонний суд Житомирської області

в складі: головуючої - судді Савицької Л.Й.

при секретарі Змієвській І.А.

з участю: позивачки ОСОБА_1

відповідача ОСОБА_2

у розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Новограді-Волинському цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на малолітню дитину, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернулася до суду та просила суд ухвалити рішення, яким стягувати з відповідача на її користь аліменти на утримання неповнолітньої дочки ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 в твердій грошовій сумі в розмірі 400 грн., щомісячно і до повноліття дитини.

В обґрунтування позову позивач зазначає, що перебуває з відповідачем у зареєстрованому шлюбі з 01.10.2010 року. Від даного шлюбу у них народилася дочка ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2. З вини відповідача сімя розпалася, та з квітня 2011 року вони проживають окремо. Відповідач матеріальну допомогу на утримання дитини в добровільному порядку не надає та не переймається її вихованням та проблемами. Вона проживає разом із дитиною на утриманні своїх батьків, тому вона бажає стягувати з відповідача аліменти в примусовому порядку.

Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримала повністю, просила їх задовольнити.

Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги визнав частково та не заперечував проти стягнення з нього аліментів в розмірі 300 грн. щомісячно на утримання дочки.

Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд встановив наступне.

З копії свідоцтва про шлюб слідує, що сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі з 01.10.2010 року, від якого вони мають неповнолітню дочку ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с.6,7), яка згідно довідки виконавчого комітету Брониківської сільської ради Новоград-Волинського району №1144 від 20.09.2011 року проживає на утриманні позивача (а.с.8).

Згідно зі ст. 27 Конвенції про права дитини, прийнятої 44-ю сесією Генеральної Асамблеї ООН 20.11.1989 року, батько або (і) інші особи, що виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здатностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Це положення відбите в українському законодавстві. Згідно положень статей 141, 180-182 Сімейного кодексу України розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обовязків щодо дитини. Батьки зобовязані утримувати дітей до досягнення ними повноліття.

За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. При визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоровя та матеріальне становище дитини і платника аліментів, наявність у останнього інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина та інші обставини, що мають істотне значення.

Вище вказаними нормами Сімейного кодексу України та розясненнями Пленуму ВСУ України Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментіввизначено, що в разі якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Обовязок батьків щодо утримання своїх дітей є одним з головних конституційних обовязків (ч. 2 ст. 51 Конституції України) і традиційно закріплюється в сімейному законодавстві.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено в судовому засіданні, відповідач здоровий та працездатний, офіційно ніде не працює, інших утриманців не має, не приймає участі в утриманні неповнолітньої дочки, належної матеріальної допомоги на її утримання не надає, в судовому засіданні позов визнав частково, а тому суд приходить до висновку, що він спроможний частково сплачувати аліменти в розмірі, зазначеному в позові, що буде відповідати як інтересам дитини, так і матеріальному становищу та стану здоровя платника аліментів.

Суд вважає позовні вимоги позивача дещо безпідставно завищеними і задовольняє їх частково - стягує аліменти в твердій грошовій сумі в розмірі 300 грн. на утримання неповнолітньої дочки ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_3, щомісячно, до повноліття дитини.

Отже, позов обґрунтований і підлягає задоволенню частково.

Також суд стягує з відповідача в дохід держави судовий збір в сумі 51 грн. і витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи в сумі 120 грн.

Керуючись ст.ст. 10, 11, 57-60, 88, 209, 212-215 Цивільно-процесуального кодексу України, ст.ст. 141, 180-184, 191 Сімейного кодексу України, суд,

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити частково.

Стягувати з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_4, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_5 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, в твердій грошовій сумі у розмірі 300 (триста) грн., щомісячно, починаючи з 10 жовтня 2011 року до повноліття дитини 19 січня 2029 року.

Стягнути з відповідача ОСОБА_2 в дохід держави судовий збір в сумі 51 (пятдесят одна) грн. і витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи в сумі 120 (сто двадцять) грн.

Рішення суду в частині стягнення аліментів у розмірі суми платежу за один місяць допустити до негайного виконання.

Згідно ст. 223 ЦПК України, рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо її не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Рішення може бути оскаржено до апеляційного суду Житомирської області через Новоград-Волинський міськрайонний суд шляхом подачі апеляційної скарги протягом 10 днів з дня його проголошення або з дня отримання його копії.

Головуюча Л.Й. Савицька