Справа № 2-237/11
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24.02.2011

Славутський міськрайонний суд Хмельницької області в складі:

головуючої - судді Маршал І.М.,

при секретарі Мелашенко О.В.,

розглянувши в відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Славута цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2, у якому просив стягнути з відповідача на свою користь борг за договором позики у сумі 25 000 гривень та 370 гривень судових витрат.

Свої позовні вимоги мотивував тим, що 8 листопада 2010 року у ОСОБА_2 виник борг перед позивачем, цього ж дня відповідачем було складено розписку відповідно до якої він зобовязувався до 30.12.2010 року повернути ОСОБА_1 25 000 гривень. Однак відповідач у визначений термін борг не повернув і не виявляє наміру його повертати.

В судовому засіданні позивач підтримав позовні вимоги в повному обсязі.

Відповідач в судовому засіданні позов визнав, вказав, що не в змозі повернути борг оскільки перебував і перебуває у скрутному матеріальному становищі.

Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає до задоволення наступних підстав.

Судом достовірно встановлено, що 8 листопада 2010 року ОСОБА_2 отримав у позику від ОСОБА_1 25 000 гривень та зобовязався повернути їх до 30 грудня 2010 року, що підтверджується власноручно написаною відповідачем розпискою.

Відповідно до ст. ст. 1046, 1047 ЦК України, за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей.

Позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюється договором ( ст. 1048 ЦК України).

В силу ст. 1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Якщо договором не встановлений строк повернення позики або цей строк визначений моментом пред'явлення вимоги, позика має бути повернена позичальником протягом тридцяти днів від дня пред'явлення позикодавцем вимоги про це, якщо інше не встановлено договором.

Аналізуючи встановлені в судовому засіданні обставини та докази у справі, суд приходить до висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 підлягають задоволенню.

Керуючись ст.ст. 10, 60, 88, 209, 212-215,218 ЦПК України,

ВИРІШИВ:

Позов задоволити.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 25 000( двадцять пять тисяч) гривень боргу за договором позики та 370 ( триста сімдесят) гривень судових витрат.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Хмельницької області через суд першої інстанції шляхом подачі в 10-денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги.

Суддя Маршал І. М.