АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 грудня 2011 року колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Дніпропетровської області в складі:

Головуючого судді: Рудь В.В.

суддів: Куценко Т.Р., Повєткіна В.В.

при секретарі: Косенко І.Л.

Розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Дніпропетровську цивільну справу за апеляційною скаргою Регіонального відділення Фонду Державного майна України по Дніпропетровській області на рішення Ленінського районного суду м.Дніпропетровська від 20 грудня 2010року за позовом ОСОБА_2 до Відкритого акціонерного товариства «Дніпродомнаремонт», третя особа Регіональне відділення Фонду Державного майна України по Дніпропетровській області, про визнання права власності, -

В с т а н о в и л а :

У червні 2004року ОСОБА_2 звернувся з позовом до Відкритого акціонерного товариства «Дніпродомнаремонт», третя особа Регіональне відділення Фонду Державного майна України по Дніпропетровській області, про визнання права власності.

Позивачка зазначала, що 27 грудня 2001року уклала з відповідачем договір купівлі-продажу щодо майна: туристичні будинки Б-2,В-2,Г-2,Д-1,Е-1,Ж-1,З-1, 1-1 ротонда, Н-1 сарай, О-1 сарай, №5 сарай металевий, №6 збірник сміття.

Зазначене майно, яке належало продавцю на підставі довідки, виданої 26.12.2001року ВАТ «Дніпродомнаремонт», знаходиться за адресою м.Дніпропетровськ, вул.Нарвська, 288 і входить до складу цілісного майнового комплексу турбази «Чайка» в межах огороженої території.

Посилаючись на те, що відповідач ухиляється від нотаріального посвідчення договору, позивачка просила на підставі ст.220 ЦК України визнати договір купівлі-продажу нерухомого майна від 27 грудня 2001року дійсним та визнати за нею право власності на зазначене нерухоме майно(а.с.4-5).

Справа розглядалася неодноразово.

У листопаді 2010року ОСОБА_2 уточнила позов, зазначила, що Регіональне відділення Фонду Державного майна України по Дніпропетровській області не є учасником договорів купівлі-продажу, які були укладені 17.11.2001року та 27.12.2001року між нею та ВАТ «Дніпродомнаремонт» щодо нерухомого майна, у тому числі спірного, на даний час останні відносяться до турбази «Мерідіан», умови договору вона виконала, сплатила продавцю відповідну суму, у зв'язку з відмовою МБТІ в реєстрації права власності, просила визнати за нею право власності на споруди туристичної бази «Мерідіан» згідно переліку за договором купівлі-продажу від 27.12.2001року, а саме: туристичні будинки Б-2,В-2,Д-1,Е-1,Ж,Є1(а.с.202-204).

Рішенням Ленінського районного суду м.Дніпропетровська від 20 грудня 2010року визнано за ОСОБА_2 Георгієвною право власності на споруди туристичної бази «Мередіан» згідно переліку за договором купівлі-продажу від 27.12.2001року - туристичні будинки Б-2, В-2, Д-1, Е-1, Ж, Є1.

Стягнуто з ОСОБА_2 Георгієвни витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи у розмірі 120грн.(а.с.218-219).

Додатковим рішенням Ленінського районного суду м.Дніпропетровська від 06 червня 2011року стягнуто з ОСОБА_2 Георгієвни в дохід держави судовий збір у розмірі 436,55грн.(а.с.234).

Ухвалою Ленінського районного суду м.Дніпропетровська від 06 червня 2011року виправлена описка у судовому рішенні та правильно зазначена назва відповідача як ВАТ «Дніпродомнаремонт»(а.с.235).

В апеляційній скарзі Регіональне відділення Фонду Державного майна України по Дніпропетровській області просить рішення суду скасувати, ухвалити нове рішення про відмову ОСОБА_2 в задоволенні позову, посилаючись на неповне з'ясування обставин справи, прав та обов'язків сторін, порушення судом норм матеріального та процесуального права(а.с.222-227).

Перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції у межах доводів апеляційної скарги і вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з таких підстав.

Згідно ст.3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до ч.1ст.11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб.

Задовольняючи позов, суд виходив з того, що ОСОБА_2 за договором купівлі-продажу від 27.12.2001року, укладеним між нею та ВАТ «Дніпродомнаремонт», придбала комплекс нежитлових приміщень бази відпочинку «Чайка», в даний час туристична база «Мерідіан», розташованого за адресою: м.Дніпропетровськ, вул.Нарвська,288. Суд також зазначив, що рішенням господарського суду Дніпропетровської області від 02 квітня 2009року Регіональному відділенню Фонду Державного майна України по Дніпропетровській області відмовлено в задоволенні позовних вимог до ОСОБА_2, ВАТ «Дніпродомнаремонт» про визнання права власності на комплекс нежитлових приміщень бази відпочинку «Чайка», в даний час туристична база «Мерідіан», розташованого за адресою: м.Дніпропетровськ, вул.Нарвська,288.

Такі мотиви задоволення позову не можна визнати обгрунтованими з огляду на наступне.

Із справи вбачається, що 27 грудня 2001року між ВАТ «Дніпродомнаремонт» та ОСОБА_2 укладено у простій письмовій формі договір купівлі-продажу про таке: продавець продав, а покупець купила наступне майно: туристичні будинки Б-2,В-2,Г-2,Д-1,Е-1,Ж-1,З-1, 1-1 ротонда, Н-1 сарай, О-1 сарай, №5 сарай металевий, №6 збірник сміття, що знаходиться за адресою: м.Дніпропетровськ, вул.Нарвська, 288 і входить до складу цілісного майнового комплексу турбази «Чайка» і розташоване в межах огороженої території.

В договорі також зазначено, що вказане майно належить продавцю на підставі довідки, виданої 26.12.2001року ВАТ «Дніпродомнаремонт» за номером 56(а.с.7).

В довідці №56 від 26.12.2001року зазначено, що туристичні будинки Б-2,В-2,Г-2,Д-1,Е-1,Ж-1,З-1, 1-1 ротонда, Н-1 сарай, О-1 сарай, №5 сарай металевий, №6 збірник сміття, що знаходяться за адресою: м.Дніпропетровськ, вул.Нарвська, 288, належить ВАТ «Дніпродомнаремонт», знаходяться на балансі підприємства(а.с.15).

Згідно ст.47 ЦК України, в редакції 1963року, що діяла на час укладення договору від 27.12.2001року, нотаріальне посвідчення угод обов'язкове лише у випадках, зазначених у законі. Недодержання в цих випадках нотаріальної форми тягне за собою недійсність угоди з наслідками, передбаченими ч.2 ст.48 цього Кодексу.

Якщо одна із сторін повністю або частково виконала угоду, що потребує нотаріального посвідчення, а друга сторона ухиляється від нотаріального оформлення угоди, суд вправі за вимогою сторони, яка виконала угоду, визнати угоду дійсною. В цьому разі наступне нотаріальне оформлення угоди не вимагається.

Як видно із справи, матеріали останньої не містять доказів, які б свідчили про те, що спірні об'єкти нерухомого майна належать ВАТ «Дніпродомнаремонт» на праві власності та зареєстровані за останнім у встановленому законом порядку. Довідка №56 від 26.12.2001року, на яку є посилання в договорі купівлі-продажу від 27.12.2001року, не містить ніяких даних щодо реєстрації спірних приміщень за продавцем ВАТ «Дніпродомнаремонт», як за власником(а.с.15). Правовий статус спірних приміщень суд не з'ясував, як не з'ясував і питання щодо права ВАТ «Дніпродомнаремонт» на відчуження останніх.

Як на підставу заявлених вимог ОСОБА_2 посилаючись також на те, що відповідач ухиляється від нотаріального посвідчення договору купівлі-продажу від 27.12.2001року, однак матеріали справи не містять доказів, які б свідчили про те, що відповідач ВАТ «Дніпродомнаремонт» ухилявся від нотаріального посвідчення зазначеного договору, як і доказів, що він здійснював відповідні дії для нотаріального посвідчення останнього, а нотаріальне посвідчення договору не відбулося з причин, які не залежали від відповідача.

Доказів, як це передбачено ст.60 ЦПК України, про ухилення ВАТ «Дніпродомнаремонт» від нотаріального посвідчення договору, ОСОБА_2 не надала.

Таким чином, наведені обставини свідчать, що сторонами не були дотримані вимоги закону, що регулюють встановлені правовідносини станом на час їх виникнення, у зв'язку з чим договір купівлі-продажу нерухомого майна від 27.12.2001року не може бути визнаний дійсним.

Крім того, в рішенні суд послався на рішення господарського суду Дніпропетровської області від 02 квітня 2009року, яким Регіональному відділенню Фонду Державного майна України по Дніпропетровській області відмовлено в задоволенні позовних вимог до ОСОБА_2, ВАТ «Дніпродомнаремонт» про визнання права власності на комплекс нежитлових приміщень бази відпочинку «Чайка», в даний час туристична база «Мерідіан», розташованого за адресою: м.Дніпропетровськ, вул.Нарвська,288.

Однак при цьому суд не взяв до уваги, що рішення господарського суду Дніпропетровської області від 02 квітня 2009року грунтується на рішенні Ленінського районного суду м.Дніпропетровська від 18.06.2004року, ухваленого по даній справі, яким договір купівлі-продажу нерухомого майна від 27.12.2001року, укладений між ВАТ «Дніпродомнаремонт» та ОСОБА_2 щодо спірних об'єктів нерухомого майна, визнано дійсним, скасовано як незаконне ухвалою колегії суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Дніпропетровської області від 11 лютого 2010року і справа направлена на новий розгляд до суду першої інстанції(а.с.22-24, 131-133, 149-151).

При новому розгляді справи суд першої інстанції не взяв до уваги зазначені обставини, з дотриманням вимог ст.10 ЦПК України не перевірив доводи третьої особи - Регіонального відділення Фонду Державного майна України по Дніпропетровській області щодо юридичного статусу спірних приміщень, не врахував відсутність доказів щодо права ВАТ «Дніпродомнаремонт» на їх відчуження та прийшов до помилкового висновку про захист права ОСОБА_2

Оскільки суд першої інстанції не взяв до уваги встановлені обставини, порушив норми матеріального та процесуального права, судове рішення на підставі п.2,4 ст.309 ЦПК України підлягає скасуванню, з ухваленням нового рішення про відмову ОСОБА_2 в задоволенні позову до Відкритого акціонерного товариства «Дніпродомнаремонт», третя особа Регіональне відділення Фонду Державного майна України по Дніпропетровській області, про визнання права власності на споруди туристичної бази «Мередіан» згідно переліку за договором купівлі-продажу від 27.12.2001року - туристичні будинки Б-2, В-2, Д-1, Е-1, Ж, Є1.

Керуючись ст.ст.303,307,309,316 ЦПК України колегія суддів,-

В И Р І Ш И Л А:

Апеляційну скаргу Регіонального відділення Фонду Державного майна України по Дніпропетровській області задовольнити.

Рішення Ленінського районного суду м.Дніпропетровська від 20 грудня 2010року скасувати.

В задоволенні позову ОСОБА_2 до Відкритого акціонерного товариства «Дніпродомнаремонт», третя особа Регіональне відділення Фонду Державного майна України по Дніпропетровській області, про визнання права власності на споруди туристичної бази «Мередіан» згідно переліку за договором купівлі-продажу від 27.12.2001року - туристичні будинки Б-2, В-2, Д-1, Е-1, Ж, Є1, відмовити.

Рішення апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржено в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий -

Судді -