28.11.2011 Справа № 2-3732/2011 р.
РІШЕННЯ

іменем України

28 листопада 2011 року Ленінський районний суд м. Миколаєва у складі судді - Костюченко Г.С., при секретарі Ордановій М.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про знесення та усунення перешкод в користуванні земельною ділянкою загального користування, стягнення матеріальної та моральної шкоди,

ВСТАНОВИВ:

26 вересня 2011р. ОСОБА_1 звернулася до суду з вказаним позовом. Зазначала, що є власником домоволодіння 23/3 по вул.. Зеленій у м. Миколаєві. Відповідачка є власником домоволодіння домоволодіння 23/2 по вул.. Зеленій у м. Миколаєві. Відповідачкою самовільно було зведено огорожу між домоволодінням сторін та самовільно зайнято земельну ділянку загального користування сусідніх домоволодінь №23/1та 23/2.

Зведений паркан порушує право позивача, та як має жахливий вигляд та затемнює земельну ділянку якою користується позивачка.

В зв'язку з чим просила суд на підставі ст. 376 ЦК України зобов'язати відповідача знести цегляну кладку, усунути перешкоди в користуванні земельною ділянкою загального користування, привести її у попередній стан.

В судовому засіданні позивачка позов підтримала та вточнила просила просила також стягнути з відповідача матеріальну шкоду у розмірі 1000 грн., пов'язаних з руйнуванням паркану належного позивачу, та моральну шкоду у розмірі 5000 грн.

Відповідач, її представник в судовому засіданні позов не визнали. Вказували, що дійсно відповідачкою самовільно здійснено будівництво цегляної кладки на межі земельної ділянки загального користування між власником сусідніх домоволодінь №23/1 та 23/2 по вул.. Зеленій у м. Миколаєві і не порушує прав позивачки.

Вислухавши сторін, дослідивши письмові матеріали справи, суд встановив наступне.

ОСОБА_1 на праві власності належить домоволодіння 23/3 по вул.. Зеленій у м. Миколаєва на підставі свідоцтва про право власності від 28.12.2007р.

ОСОБА_2 на праві власності належить домоволодіння 23/2 по вул.. Зеленій у м. Миколаєві на підставі свідоцтва про право власності від 07.04.2009р.

Відповідачкою з боку земельної ділянки загального користування, яка була визначена рішенням Ленінського районного суду від 17.03. 1982р., було самовільно зведено цегляну кладку повздовж та впритул паркану належного позивачці розміром 13,5м. *2,5*м. *1,25 м.

Земельна ділянка яка межує з земельною ділянкою, яка знаходиться в користуванні ОСОБА_1 є проїздом загального користування до житлових будинків №23/1, 23/2, 23-а по вул. Зеленій в м. Миколаєві і знаходиться у в власностіМиколаївської міської ради.

Порядок користування якою було визначено ухвалою Ленінського районного суду м. Миколаєва від 30.09.2002р., між ОСОБА_2 ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5

Тобто позивачка не є власником або користуваечм спірної земельної ділянки загального користування та має окремий вихід на червону лінію.

Також необхідно зазначити, що позивачка відповідно до ст. 125 ЗК України, не є власником або постійним користувачем земельної ділянки №23/3 по вул.. Зеленій у м. Миколаєві.

Відповідно до ст.. 376 ЦК України право вимагати знесення або проведення перебудови самовільно збудованих будівель або споруд у разі істотного відхилення від проекту, що суперечить суспільним інтересам або порушує права інших осіб належить до відповідного органу державної влади або органу місцевого самоврядування.

Крім того, відповідачкою в судовому засіданні не було надано жодних доказів порушеного права з боку ОСОБА_2 , клопотань щодо проведення судової будівельно - технічної експертизу не заявлено (право на звернення з клопотанням було роз'яснено судом).

Твердження позивачки про порушення встановлених меж та про самовільно зайнято земельну ділянку загального користування не можуть бути прийняті до уваги, оскільки не підтверджуються письмовими доказами (данні земельно - кадастрової документації, висновок експертизи, тощо).

Також ОСОБА_1 не надано суду доказів нанесення матеріальної та моральної шкоди з боку відповідачки.

Згідно зі ст.. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

З урахуванням вищенаведенного, суд вважає за необхідне відмовити в задоволенні позову у зв'язку з недоведеністю.

Керуючись ст.ст. 23, 376, 1166, 1167, ЦК України, 107, 108, 125, 126 ЗК України, ст.ст. 10,14,30,59,60,88,121,213,215,218 ЦПК України, суд,-

ВИРІШИВ:

В задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про знесення та усунення перешкод в користуванні земельною ділянкою загального користування, стягнення матеріальної та моральної шкоди відмовити.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Миколаївської області в порядку ст. 294 ЦПК України.

Суддя: