Справа № 22-ц-7438/2011 Головуючий 1 ї
Категорія: договірні інстанції: ОСОБА_1
Доповідач: Бурлака І. В.

Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

«23»травня 2011 року м. Харків

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Харківської області в складі:

Головуючого судді: Бурлака І.В.,

Суддів: Карімової Л.В., Яцини В.Б.,

при секретарі: Коршун І.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Харкові цивільну справу за апеляційною скаргою Комунального підприємства Харківські теплові мережі на заочне рішення Комінтернівського районного суду м. Харкова від 15 лютого 2011 року по цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до Комунального підприємства Харківські теплові мережі про розірвання договору,-

в с т а н о в и л а:

У жовтні 2010 року ОСОБА_2 звернувся до суду з уточненим в подальшому позовом до Комунального підприємства Харківські теплові мережі про розірвання договору. В обгрунтування своїх вимог посилався на те, що 05.06.2006 року він уклав з відповідачем договір № 12 на надання послуг з централізованого опалення та постачання гарячої води. Визначена вартість послуг склала 107,00 грн. З початку опалювального сезону в 2006 році відповідач порушив умови договору, а саме, температура в його квартирі не підвищувалася вище 15 градусів в зимовий час, а температура теплоносіїв в квартирі замість 70-80 градусів Цельсія, була 30-40 градусів. В 2009-2010 роках 2/3 кожного опалювального приладу в його квартирі були зовсім холодними. ОСОБА_2 неодноразово звертався до відповідача про порушення умов договору. В усній формі йому відповідач пояснив, що оскільки ОСОБА_2 мешкає на останньому поверсі, необхідного тиску в опалювальній системі зробити неможливо, але жодної письмової відповіді він не отримав. У звязку з чим ОСОБА_2 був змушений провести відключення від опалювальної системи за допомогою фірми Гідра, яка мала ліцензію на цей вид робіт, а працівники дільниці № 64 КП Жилкомсервіс перевірили відключення та склали 06.09.2010 року акт. У звязку з ненаданням послуг ОСОБА_2 просив розірвати договір № 12 від 05.06.2006 року з відповідачем з 18.10.2010 року та зобовязати відповідача не нараховувати йому плату за комунальні послуги.

Заочним рішенням Комінтернівського районного суду м. Харкова від 15 лютого 2011 року позов ОСОБА_2 задоволено; розірвано договір за № 12 від 05.06.2006 року про надання послуг з централізованого опалення та постачання гарячої води, укладеного між Комунальним підприємством Харківські теплові мережі та ОСОБА_2 з 18.10.2010 року; зобовязано Комунальне підприємство Харківські теплові мережі не нараховувати ОСОБА_2 плату за користування послугами централізованого опалення за адресою: АДРЕСА_1; стягнуто з Комунального підприємства Харківські теплові мережі на користь ОСОБА_2 8,50 грн. судового збору та 37,00 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи.

Ухвалою Комінтернівського районного суду м. Харкова від 18.03.2011 року заяву КП Харківські теплові мережі - залишено без задоволення.

Не погоджуючись з заочним рішенням суду, відповідачем подано апеляційну скаргу, в якій просив заочне рішення суду скасувати і в задоволенні позову ОСОБА_2 відмовити. При цьому посилався на порушення норм матеріального та процесуального права. Вважав, що суд не зясував всі обставини справи, а саме не звернув увагу на те, що відповідачем 06.11.2009 року за заявою ОСОБА_2 виконано роботи, повязані з підготовкою до опалювального сезону; що стояки централізованого теплопостачання проходять через квартиру ОСОБА_2 та опалюють квартиру; що відключення від централізованого теплопостачання можливо за умови відключення всього будинку, а не окремої квартири, а самовільне відключення від теплопостачання забороняється.

Судова колегія, заслухавши суддю-доповідача, пояснення зявившихся осіб, дослідивши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги вважає, що апеляційну скаргу КП Харківські теплові мережі - необхідно задовольнити, рішення суду - скасувати. При цьому судова колегія виходить з наступного.

Задовольняючи позов ОСОБА_2, розірвуючи договір про надання послуг з централізованого опалення і постачання гарячої води та зобовязуючи відповідача не нараховувати ОСОБА_2 плату за користування послугами централізованого опалення, суд першої інстанції виходив з того, що оскільки відповідач не виконував умов договору, що призвело до зникнення потреби позивача в отриманні послуг, договір може бути розірвано з 18 жовтня 2010 року.

Проте з таким висновком суду погодитися не можна, виходячи з наступного.

Судом встановлено, підтверджується матеріалами справи і не оспорюється сторонами, що ОСОБА_2 проживає в багатоквартирному будинку і являється споживачем послуг централізованого опалення та постачання гарячої води. Виконавцем цих послуг являється Комунальне підприємство Харківські теплові мережі. 05.06.2006 року між сторонами укладено договір № 12 про надання послуг з централізованого опалення та постачання гарячої води.

Відповідно до ч. 1 ст. 651 ЦК України розірвання договору допускаться лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом.

Із пункту 28 вказаного договору вбачається, що договір вважається щороку продовженим, якщо за місяць до закінчення його строку однією із сторін не буде письмово заявлено про розірвання договору або необхідність його перегляду.

Відповідно до пункту 29 договір може бути розірваний достроково у разі зникнення потреби в отриманні послуги або відмови споживача від користування послугами виконавця.

Із змісту позову вбачається, що оскільки відповідач неналежним чином виконував умови договору, ОСОБА_2 самовільно демонтував опалювальні прилади і на підставі того, що зникла потреба в отриманні послуг, просив достроково розірвати договір.

Проте, матеріали справи свідчать про те, що з моменту укладення договору, а саме з 2006 року і до вересня 2010 року з заявами щодо неналежного виконання відповідачем умов договору він не звертався, з заявами щодо розірвання договору за місяць до закінчення строку його дії, а саме до 05.05.2010 року він не звертався. У листопаді 2009 року за заявою ОСОБА_2 відповідачем виконані роботи щодо підготовки квартири до опалення. В період з листопада 2009 року по вересень 2010 року з заявами щодо неналежного виконання відповідачем умов договору він не звертався. У вересні 2010 року без дозволу відповідача він самовільно демонтував опалювальні прибори (батареї), але стояки, які проходять через квартиру, залишив. Після демонтування опалювальних приладів (батарей) у вересні 2010 року він звернувся до відповідача з заявою щодо дострокового розірвання договору, але йому було відмовлено.

В суді апеляційної інстанції представник відповідача пояснила, що залишені стояки також опалюють квартиру. Демонтувати їх неможливо, оскільки вони відносяться до системи опалення, яка зєднує всі квартири цього багатоповерхового будинку. Від системи опалення може бути відключений житловий будинок в цілому, а не окрема квартира ОСОБА_2 З заявами щодо ненадання послуг в повному обсязі ОСОБА_2 до відповідача відповідно до пп. 7 п. 19 вказаного Договору не звертався, на складання актів-претензій 11.11.2008 року та 02.12.2009 року відповідача не викликав, дозволу на демонтування опалювальних приладів відповідач ОСОБА_2 не надавав.

ОСОБА_2 в свою чергу не пояснив, чому саме з 18 жовтня 2010 року він просив розірвати вказаний договір.

У звязку з чим судова колегія зазначає, що підстав вважати, що у ОСОБА_2 зникла потреба в отриманні послуг з централізованого опалення, немає, а його посилання на те, що оскільки у нього зникла потреба в отриманні послуг, і він відмовляється від користування послугами виконавця, тому вказаний договір підлягає розірванню достроково, являються необгрунтованими, оскільки спростовуються вказаними вище матеріалами справи.

Ухвалюючи рішення, суд першої інстанції на зазначені положення закону та обставини справи уваги не звернув і дійшов необгрунтованого висновку щодо розірвання вказаного договору з 18 жовтня 2010 року та зобовязання відповідача не нараховувати позивачу плату за користування послугами централізованого опалення.

За таких обставин судова колегія вважає за необхідне рішення суду скасувати і в задоволенні позову ОСОБА_2 відмовити.

Керуючись ст. ст. 303,304, п.2.ч.1.ст. 307, п.п.1, 3 ч.1 ст. 309, ч.2.ст. 314, 316, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів,-

в и р і ш и л а :

Апеляційну скаргу Комунального підприємства Харківські теплові мережі - задовольнити.

Заочне рішення Комінтернівського районного суду м. Харкова від 15 лютого 2011 року скасувати і в задоволенні позову ОСОБА_2 - відмовити.

Рішення апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту проголошення, але може бути оскаржене в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом 20 днів з дня набрання законної сили.

Головуючий суддя: підпис Судді: підписи

Копія вірна: суддя-