Справа № 2-3671/11
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03.11.2011 року Заводський районний суд міста Миколаєва

у складі: Головуючого-судді - Кузьменко В.В.,

при секретарі судового засідання - Белевері В.А.,

за участю: представника позивача - ОСОБА_1,

представника відповідача - ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в місті Миколаєві цивільну справу за позовом Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк ПриватБанк» до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за договором кредиту,

в с т а н о в и в :

05 вересня 2011 року до Заводського районного суду міста Миколаєва надійшов цивільний позов ПАТ «КБ «ПриватБанк», яким представник позивача просив ухвалити рішення про стягнення з відповідача ОСОБА_3 заборгованості за кредитним договором від 14/08/2006, поклавши на нього витрати, понесенні позивачем при зверненні до суду.

Позовні вимоги мотивовані тим, що відповідно до укладеного 14/08/2006 договору, ОСОБА_3 отримав кредит у розмірі 10 000 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою за користування кредитом 30% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає дії картки. Відповідач, в порушення умов укладеного договору не належним чином виконував взяті зобовязання по поверненню кредитних коштів та сплати процентів за його користування, в звязку з чим допустив заборгованість перед позивачем, яка станом на 30/06/2011 склала 18 198.68 грн., яку представник позивача просить стягнути на користь ПАТ КБ «ПриватБанк».

В судовому засіданні представник позивача підтримав заявлені вимоги із підстав викладених в позовній заяві, наполягаючи на їх повному задоволенні.

Представник відповідача в судовому засіданні заперечувала проти вимог позивача, вказуючи на те, що між сторонами взагалі відсутні кредитні відносини, оскільки заява, яку позивач тлумачить як договір фактично є заявою на відкриття поточного рахунку для здійснення безготівкових платежів. При відкритті поточного рахунку, відповідач кредитного договору не підписував, оскільки договір кредиту має відповідати певній формі і містити конкретні відомості, а не може бути викладений в формі заяви.

Заслухавши пояснення сторін, повно та всебічно дослідивши матеріали справи, оцінивши все в сукупності, суд приходить до висновку про обґрунтованість вимог позивача і задоволення вимог з огляду на наступне.

Судом встановлено, що 14 серпня 2006 року між Закритим акціонерним товариством «Комерційний Банк «ПриватБанк», правонаступником усіх прав і обовязків якого, згідно статуту ПАТ «КБ «ПриватБанк» є позивач, з однієї сторони та ОСОБА_3, з іншої, було укладено договір, за яким ОСОБА_3 отримав кредит у розмірі 10 000 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення , що відповідає строку дії картки.

Кредитний договір від 14/08/2006 було укладено у письмовій формі шляхом надання відповідачу письмової заяви, згідно з якою він погодився з тим, що його заява разом із запропонованими ЗАТ КБ «Приват Банк» Умовами та Правилами надання банківських послуг складає договір про надання банківських послуг, про свідчить підпис відповідача у згаданій заяві.

Відповідно до ч. 1 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі , якщо його зміст зафіксований в одному або декількох документах.

Згідно із ст. 633 Цивільного Кодексу України (далі за текстом ЦК України) публічним є договір , в якому одна сторона підприємець, взяла на себе обов'язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться.

Статтею 634 ЦК України передбачено, що договором приєднання є договір, умови якого встановлено однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому.

Відповідно до Закону України «Про банки та банківську діяльність комерційні банки самостійно встановлюють умови надання кредиту.

На підставі зазначених норм законодавства ПАТ КБ «ПриватБанк»були затверджені стандартні форми - Умови та Правила надання банківських послуг, підписані Головою Правління банку.

Згідно із п. 3.3 Умов та Правил надання банківських послуг підписання договору кредиту є фактом наявності згоди отримувача кредитної карти відносно прийняття будь-якого розміру кредитного ліміту, встановленого Банком.

Пунктом 3.1 Умов та Правил надання банківських послуг передбачено, що датою укладення договору є дата відкриття рахунку, яку зазначено у розділі «Відмітки Банку»в заяві про отримання кредиту, яку було підписано відповідачем. У даному конкретному випадку датою укладання договору є 14 серпня 2006 року.

Проаналізувавши зазначені положення законодавства суд приходить до висновків щодо відповідності договору кредиту, який було укладено між сторонами нормам діючого законодавства.

В порушення умов договору відповідач зобов'язання за вказаним договором належним чином не виконав. У зв'язку з зазначеним порушенням зобов'язань за кредитним договором відповідач станом на 30/06/2011 має заборгованість у розмірі 18 198.68 грн., яка складається з: 7 152.22 грн. - заборгованість за кредитом; 8 703.67 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом; 1 000 грн. - заборгованість по комісії за користування кредитом, а також штрафи, відповідно до п.8.6 Умов та правил надання банківських послуг: 500.00 грн. - фіксована частина штрафу та 842.79 грн. - процентна складова штрафу, обрахована у відсотковому відношенні - 5% від ціни позову.

Наданий суду, в підтвердження існуючої заборгованості розрахунок, складений та підписаний посадовою особою банку.

Відповідно до ст. 526 ЦК України зобовязання повинно виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимогам Цивільного Кодексу України.

Відповідно до ст. 549 ЦК України боржник у разі порушення ним зобовязань повинен сплатити кредитору неустойку (штраф, пеня), розмір якої відповідно зі ст. 551 ЦК України може бути встановлена договором.

Згідно із ст. 1050 ЦК України якщо договором встановлено обов'язок позичальника повернути позику частинами, то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася та сплати відсотків

Згідно з ч.1 ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу свої вимог і заперечень.

Таким чином, представником позивача доведено, а доводи прийнято судом, що відповідач не виконав взятих на себе договором від 14/08/2006 зобовязань, а тому заявлені вимоги про стягнення заборгованості у розмірі 18 198.68 грн. підлягають задоволенню в повному обсязі.

Відповідно до ч.1 ст.88 ЦПК України, з відповідача на користь ПАТ «КБ «ПриватБанк» підлягають стягненню судові витрати: судовий збір у сумі 181.99 грн., витрати на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу у розмірі 120.00 грн.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст.10, 11, 209, 212, 214, 215 ЦПК України, суд -

в и р і ш и в :

Позов Публічного акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк» до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь Публічного акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк» в рахунок заборгованості по кредитному договору № б/н від 14/08/2006 18 198 грн. 68 коп., в рахунок судових витрат 301 грн. 99 коп., всього 18 500 (вісімнадцять тисяч пятсот) грн. 67 коп.

Рішення може бути оскаржено до апеляційного суду Миколаївської області через Заводський районний суд м. Миколаєва шляхом подачі апеляції в 10 денний термін з дня його винесення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні в судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

СУДДЯ В.В. КУЗЬМЕНКО