АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Категорія 34
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 березня 2011 року Апеляційний суд Дніпропетровської області в складі :

головуючого - судді- Костюченко Н.Є.

суддів - Осіяна О.М., Максюта Ж.І.

при секретарі - Сичевській А.Ю.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Дніпропетровську цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 Олексійовича-про стягнення авансової суми, збитків, матеріальної та моральної шкоди, за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 - про визнання суми завдатком та стягнення моральної шкоди, -

ВСТАНОВИВ:

В апеляційній скарзі позивачка просить скасувати рішення Ленінського райсуду м.Дніпропетровськ від 4 жовтня 2010р. в частині відмови у позовних вимогах, посилаючись на неврахування судом її доводів та доказів, порушення норм матеріального та процесуального права.

У позові ОСОБА_2 просить стягнути авансову суму, матеріальну та моральну шкоду, посилаючись на те, що на виконання договору купівлі-продажу належної відповідачу частини будинку вона передала йому завдаток-5000долл.США (40000грн.), отримала від нього ключі та почала з його згоди виконувати ремонтні роботи. Однак угода між ними не відбулася з вини відповідача, вона понесла витрати на ремонт, які з вирахуванням повернутих відповідачем матеріалів склали суму 32573грн., а також моральну шкоду, яку оцінює в 5000грн. Просила стягнути ці суми та авансову суму 5000долл. в гривнях.

Рішенням суду стягнуто з відповідача авансовий платіж 39549,50грн., а в іншій частині вимог- відмовлено.

Апеляційний суд вважає рішення законним, таким, що відповідає вимогам ст.570, 1166, 1167 ЦКУ, встановленим судом обставинам справи та наданим доказам, а тому таким, що повинне бути залишеним без змін.

Судом вірно встановлено, що сторони мали намір укласти договір купівлі-продажу належної відповідачеві частини житлового будинку, в зв*язку з чим позивачка-покупець передала йому авансову суму 5000долл.США. В зв*язку з тим, що угода не відбулася, виходячи із вимог ст..570 ЦК щодо поняття завдатку ( про який у першій позовній заяві стверджувала позивачка), та враховуючи зміну нею цієї частини вимог, її прохання стягнути аванс в зазначеній сумі, - суд 1 -ї інстанції обгрунтовано стягнув з відповідача суму авансу в гривнях - 39549,50 грн. В цій частині рішення не оскаржується, про що уточнила в апеляційній інстанції позивачка.

Відмова суду 1-ї інстанції у позовних вимогах про стягнення матеріального збитку є вірною, але з інших мотивів, ніж ті, які зазначені місцевим судом, а саме, не з підстав їх повної недоведеності та в зв*язку з тим, що відсутні письмові докази про прийняття відповідачем будівельних матеріалів позивачки на відповідальне зберігання, а з тих підстав, що вимоги про стягнення матеріальної шкоди в зв*язку з проведеним позивачкою у будинку відповідача ремонту заявлені нею на підставі ст. 1166 ЦКУ. Однак данна норма цивільного закону не регулює спірні правовідносини, оскільки вони виникли не в наслідок спричинення саме діями чи бездіяльністю відповідача майнової шкоди, а з інших правових підстав. Крім того, згідно пояснень позивачки в апеляційній інстанції,- більшу частину майна відповідач їй віддав, але назвати суму неотриманого майна вона не змогла.

В звязку з викладеним не вбачається підстав вважати незаконним рішення в частині відмови у стягненні з відповідача на користь позивачки моральної шкоди на підставі ст..1167 ЦКУ, яка також регулює підстави відповідальності щодо відшкодування шкоди.

За таких обставин апеляційний суд вважає необхідним залишити рішення районного суду без змін, а доводи апеляційної скарги без задоволення.

Керуючись ст.ст. 307, 308 ЦПК України, апеляційний суд -

УХВАЛ ИВ:

Апеляційну скаргу - відхилити.

Рішення Ленінського районного суду м.Дніпропетровськ від 4 жовтня 2010р. залишити без змін.

Ухвала чинна з моменту проголошення, може бути оскаржена у касаційному порядку у 20-денний строк.

СУДДІ