Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 січня 2011 року Красноармійський міськрайонний суд Донецької області

у складі: головуючої - судді Писанець Н.В.,

при секретарі Афендікова А.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду м. Красноармійськ.а цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про виселення з житлового будинку, -

В С Т А Н О В И В :

11.10.2010 року позивач ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_2 про виселення відповідача з житлового будинку. В обгрунтування свого позову зазначила, що з відповідачем вона мешкала у незареєстрованому (цивільному) шлюбі, у спільній власності з яким володіє по ? частини квартири, яка знаходиться за адресою: м.Красноармійськ, м-н «Лазурний», 31-60. У останній час проживання відповідача з 2010 року - вона позивач позбавлена можливості користуватись квартирою, оскільки відповідач чинить їй перешкоди у цьому, систематично псує його та руйнує, зловживає спиртними напоями, був притягнутий до адміністративної відповідальності за порушення громадського порядку. На підставі викладеного, просить суд виселити відповідача ОСОБА_2 з адреси: м.Красноармійськ, м-н «Лазурний», 31-60.

В судовому засіданні позивачка та її представник підтримали позовні вимоги, наполягали на їх задоволенні.

Відповідач ОСОБА_2 в судовому засіданні позов не визнав, пояснивши при цьому, що дійсно, позивачка є його дружиною, з якою він проживає у незареєстрованому шлюбі у квартирі за адресою: м.Красноармійськ, м-н «Лазурний», 31-60. Він та позивач є співвласниками та володіють по ? частині вищевказаної квартири згідно договору купівлі-продажу ВЕР № 847221 від 23.06.2007р. Під час спільного проживання у зазначеній квартирі, вони дійсно сварились між собою з позивачкою, але за межі побутових сварок це не виходило. Просить відмовити у задоволенні позову.

Представник відповідача позовні вимоги не визнав також, пояснивши при цьому, що відповідач на підставі договору купівлі-продажу ВЕР № 847221 від 23.06.2007р., є власником ? частини квартири за адресою: м.Красноармійськ, м-н «Лазурний», 31-60, у зв»язку з чим, його виселення на теперішній час за тих обставин, на які посилається позивач, незаконне.

Заслухавши позивачку, відповідача та їх представників, з"ясувавши всі обставини по справі та перевіривши їх доказами, суд вважає, що позовні вимоги ОСОБА_1 не підлягають задоволенню за таких підстав.

В судовому засіданні встановлено, що позивач та відповідач ведуть спільне господарство та проживають однією сім»єю, у них у спільній власності є по ? частини квартири, розташованої за адресою: м.Красноармійськ, м-н «Лазурний», 31-60, згідно договору купівлі-продажу ВЕР № 847221 від 23.06.2007р.

Відповідно до ст.11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до ЦПК України в межах заявлених вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Відповідно до ст.ст.60 ЦПК України кожна із сторін зобов»язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень, доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін виникає спір.

Відповідно до ст. 213 ч.3 ЦПК України обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно та всебічно з»ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені у судовому засіданні.

Відповідно до вимог ст. 157 ЖК України, членів сім»ї власника жилого будинку (квартири) може бути виселено у випадках, передбачених ч.1 ст. 116 цього кодексу. Виселення проводиться у судовому порядку без надання іншого жилого приміщення.

Згідно з вимогами ст. 116 ЖК України, якщо наймач, члени його сім»ї або інші особи, які проживають з ним, систематично руйнують чи псують жиле приміщення, або використовують його не за призначенням, або роблять неможливим для інших проживання з ними в одній квартирі чи в одному будинку, а заходи громадського впливу виявились безрезультатними, виселення винних на вимогу наймодавця або інших заінтересованих осіб провадиться без надання іншого жилого приміщення.

У даному випадку, відповідач ОСОБА_2 є власником частки житла, на якій він проживає разом з ОСОБА_1 та її неповнолітньою дочкою, а не просто є членом сім»ї наймача. Посилання позивачки на той факт, що дії ОСОБА_2 є такими, що відповідно до вимог ст. 116 ЖК України, є підставами для його виселення, не знайшли свого підтвердження у судовому засіданні.

Посилання позивачки на підтвердження своїх вимог у частині протиправних дій відповідача на винесену Красноармійським міськрайонним судом Донецької області постанову від 15.10.2010р. про притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності по ч.1 ст.173-2 КУпАП, суд вважає підтвердженням пояснень відповідача у частині існуючих у родині побутових сварок.

З огляду на наведене, суд приходить до висновку про відмову у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1

На підставі викладеного, керуючись ст..ст. 116, 157 ЖК України, ст..ст.10, 11,209,212, 214- 215,224-226 ЦПК України, суд,-

В И Р І Ш И В :

Відмовити у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до ОСОБА_2 за необґрунтованістю.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Апеляційного суду Донецької області через Красноармійський міськрайонний суд Донецької області шляхом подачі в 10-денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги.

Суддя: