Апеляційний суд Чернівецької області
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

2 листопада 2011 року м. Чернівці

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Чернівецької області у складі:

головуючого: Одинака О.О.

суддів: Кулянди М.І., Перепелюк Л.М.

секретар Тодоряк Г.Д.

за участю: ОСОБА_1 та його представника ОСОБА_2, ОСОБА_3, який діє в інтересах ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_4 до Першотравневого відділу державної виконавчої служби Чернівецького міського управління юстиції, приватної підприємства «Нива-В.Ш.» про визнання результатів прилюдних торгів з реалізації нерухомого майна недійсними, третя особа на стороні відповідачів ОСОБА_1, та за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_4 про усунення перешкод у користуванні та розпорядженні нерухомим майно шляхом виселення з займаного приміщення, треті особи без самостійних вимог - Першотравневий відділ державної виконавчої служби Чернівецького міського управління юстиції, приватне підприємство «Нива-В.Ш.» за апеляційною скаргою ОСОБА_5, який діє за довіреністю в інтересах ОСОБА_4, на рішення Першотравневого районного суду міста Чернівці від 5 липня 2011 року,

встановила:

У березні 2011 року ОСОБА_4 звернулася до суду з позовом.

Просила:

- визнати недійсними результати прилюдних торгів з реалізації предмета іпотеки, які відбулися 6 грудня 2010 року, а саме:

- протокол № 269128 від 6 грудня 2010 року проведення прилюдних торгів по реалізації арештованого нерухомого майна, що є предметом іпотеки;

- акт державного виконавця про реалізацію предмета іпотеки затверджений начальником Першотравневого ВДВС Чернівецького міського управління юстиції від 14 грудня 2010 року;

- свідоцтво про право власності на нерухоме майно, яке видане приватним нотаріусом Чернівецького міського нотаріального округу 20 грудня 2010 року на імя ОСОБА_1

Посилається на те, що підготовка, участь, проведення, розрахунок за майно та оформлення результатів прилюдних торгів з продажу предмета іпотеки, а саме нежитлових приміщень бару, що знаходиться по вулиці Руській, 24 в місті Чернівці були проведені з порушенням вимог Закону України «Про іпотеку» та Тимчасового положення про порядок проведення прилюдних торгів з реалізації арештованого нерухомого майна.

У травні 2011 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом.

Просив усунути перешкоди у здійсненні ним права користування та розпорядження належним йому нерухомим майном шляхом виселення ОСОБА_4 з нежитлового приміщення бару, що знаходиться по вулиці Руській, 24 в місті Чернівці.

Посилався на те, що він є власником спірних нежитлових приміщень. ОСОБА_4 без будь-яких правових підстав продовжує користуватися вказаними приміщеннями та створює позивачу перешкоди в користуванні та розпорядженні належним йому майном.

Рішенням Першотравневого районного суду від 5 липня 2011 року у задоволенні позову ОСОБА_4 відмовлено.

Позов ОСОБА_1 задоволено.

Усунуто перешкоди у здійсненні ОСОБА_1 права користування та розпорядження належним йому нерухомим майном, шляхом виселення ОСОБА_4 з спірних нежитлових приміщень.

В апеляційній скарзі ОСОБА_5, який діє за довіреністю в інтересах ОСОБА_4, просить рішення в частині відмови у задоволення позову ОСОБА_4 скасувати та ухвалити нове рішення, яким її позов задовольнити.

Посилається на те, що суд першої інстанції ухвалив рішення з порушення норм матеріального та процесуального права.

Заслухавши доповідача, пояснення осіб, які беруть участь у розгляді справи, обговоривши доводи скарги та перевіривши матеріали справи, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційну скаргу слід задовольнити частково з таких підстав.

Ухвалюючи рішення, в частині яка оскаржується, суд першої інстанції виходив з того, що прилюдні торги за своєю юридичною природою це продаж майна, на яке звернено стягнення і яке підлягає реалізації. Власником цього майна стає покупець, котрий запропонував за нього у ході торгів найвищу ціну. Таким чином, під час проведення прилюдних торгів укладається угода про передачу майна у власність, сторонами якої є покупець-учасник прилюдних торгів, котрим може бути фізична особа чи юридична особа, і продавець відділ ДВС в особі спеціалізованої організації, що організовує та проводить ці прилюдні торги за договором із державною виконавчою службою. Таким чином, між Першотравневим відділом державної виконавчої служби Чернівецького міського управління юстиції та ОСОБА_1 був фактично укладений договір купівлі-продажу спірного нерухомого майна.

Підстави, визначені законом для визнання недійсним вказаного договору купівлі-продажу відсутні.

ОСОБА_4 у виконавчому провадженні своїми правами не скористалася, дій виконавчої служби в передбаченому законом порядку не оскаржувала.

Позивачка предявила позов до виконавчої служби та покупця спірного нежитлового приміщення з публічних торгів про визнання їх недійсними, що не передбачено законодавством, яке регулює примусове виконання судових рішень або рішень інших органів (посадових осіб) на які посилалися суди.

В ЦПК та в Законі України «Про виконавче провадження» відсутні правові норми, які б давали право боржникам звертатися з позовом про визнання публічних торгів недійсними, як і відсутні зазначення умов визнання їх такими. У Тимчасовому положення про порядок проведення прилюдних торгів з реалізації арештованого нерухомого майна містяться лише норми визнання публічних торгів такими, що не відбулися.

Позивачка була належним чином повідомлена про дату, час та місце проведення прилюдних торгів, а також стартову ціну реалізації майна. Та обставина, що ОСОБА_4 не отримала повідомлення про проведення торгів, не впливає на правильність та законність проведення таких торгів.

Твердження позивачки про те, що спірне нежитлове приміщення реалізоване за заниженою вартістю є безпідставним, оскільки ОСОБА_4 не надала доказів оскарження такої оцінки.

З такими висновками суду першої інстанції повністю погодитись не можна.

Так, відповідно до статті 1 Закону України «Про виконавче провадження» від 21 квітня 1999 року N 606-XIV виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження та примусове виконання рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій органів і посадових осіб, визначених у цьому Законі, що спрямовані на примусове виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), які провадяться на підставах, в межах повноважень та у спосіб, визначених цим Законом, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону та інших законів, а також рішеннями, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Статтею 62 Закону України «Про виконавче провадження» встановлено порядок реалізація майна, на яке звернено стягнення.

Відповідно до частини 3 статті 33 Закону України «Про іпотеку» від 5 червня 2003 року N 898-IV звернення стягнення на предмет іпотеки здійснюється на підставі рішення суду, виконавчого напису нотаріуса або згідно з договором про задоволення вимог іпотекодержателя.

Згідно частин 1, 2 статті 42 Закону реалізація предмета іпотеки, на який звертається стягнення за рішенням суду або за виконавчим написом нотаріуса, проводиться, якщо інше не передбачено рішенням суду, шляхом продажу на прилюдних торгах у межах процедури виконавчого провадження, передбаченої Законом України "Про виконавче провадження", з дотриманням вимог цього Закону.

Організація продажу предмета іпотеки покладається на спеціалізовані організації, які залучаються на конкурсній основі органами державної виконавчої служби. Право вибору спеціалізованої організації належить іпотекодержателю.

Відповідно до частини 3 статті 43 Закону України «Про іпотеку» спеціалізована організація не пізніше ніж за 15 днів до дня початку прилюдних торгів публікує за місцезнаходженням предмета іпотеки принаймні в двох місцевих друкованих засобах масової інформації повідомлення про проведення прилюдних торгів. У повідомленні зазначається інформація про день, час, місце проведення прилюдних торгів, опис предмета іпотеки, що підлягає продажу, місце, де можна отримати додаткову інформацію про умови проведення прилюдних торгів та іншу необхідну інформацію.

Згідно статті 44 вказаного Закону у прилюдних торгах мають право брати участь фізичні і юридичні особи, які сплатили гарантійний внесок і можуть відповідно до закону бути покупцями нерухомого майна, що реалізується. Розмір гарантійних внесків визначається спеціалізованою організацією, але він не може перевищувати 5 відсотків початкової ціни продажу предмета іпотеки. Іпотекодавець та всі іпотекодержателі беруть участь у прилюдних торгах без сплати гарантійного внеску.

Учасники прилюдних торгів підлягають реєстрації спеціалізованою організацією. Реєстрація припиняється не раніше ніж за одну годину до початку прилюдних торгів.

Згідно статті 45 Закону України «Про іпотеку» за результатами проведення прилюдних торгів і продажу предмета іпотеки складається протокол, який підписується уповноваженим представником спеціалізованої організації та покупцем предмета іпотеки.

Копії протоколу надсилаються іпотекодавцю, всім іпотекодержателям та державному виконавцю протягом п'яти днів з дня його підписання.

Частиною 1 статті 46 Закону встановлено, що переможець прилюдних торгів протягом десяти робочих днів з дня підписання протоколу перераховує кошти за придбане на торгах майно на зазначений у протоколі банківський рахунок спеціалізованої організації.

Відповідно до часини 1, 2 статті 47 Закону України «Про іпотеку» протягом п'яти робочих днів з дня надходження платежу від покупця предмета іпотеки спеціалізована організація надсилає державному виконавцю повідомлення про здійснення такої оплати разом з документами, що підтверджують реалізацію предмета іпотеки відповідно до цього Закону. На вимогу державного виконавця для перевірки дотримання порядку проведення прилюдних торгів спеціалізована організація зобов'язана подати державному виконавцю повну та достовірну інформацію і документи, що стосуються організації і проведення торгів.

Протягом п'яти робочих днів з дня отримання державним виконавцем повідомлення та документів, визначених частиною першою цієї статті, державний виконавець складає акт про реалізацію предмета іпотеки, в якому зазначаються, зокрема сума коштів, перерахована спеціалізованій організації за придбаний предмет іпотеки, та дата їх перерахування та відомості про те, що прилюдні торги відбулися з дотриманням вимог цього Закону.

Згідно статті 48 вказаного Закону іпотекодержатель, іпотекодавець, боржник та будь-який учасник прилюдних торгів вправі протягом трьох місяців з дня проведення торгів оскаржити їх результати в суді за місцезнаходженням нерухомого майна.

Тимчасовим положенням про порядок проведення прилюдних торгів з реалізації арештованого нерухомого майна, зареєстрованим наказом Міністерства юстиції України від 27 жовтня 1999 року, N 68/5 ( далі Положення) встановлені умови і порядок проведення прилюдних торгів з продажу квартир, будинків, підприємств як цілісного майнового комплексу, інших приміщень, земельних ділянок, що є нерухомим майном, на які звернено стягнення відповідно до чинного законодавства, а також розрахунків за придбане майно.

Відповідно до пункту 1.4. вказаного Положення організація та проведення прилюдних торгів з реалізації предмета іпотеки здійснюються з урахуванням вимог Закону України "Про іпотеку".

Згідно пункту 3.5 Положенням спеціалізована організація, яка проводить публічні торги, не пізніше як за 15 днів до дня проведення публічних торгів публікує в порядку, визначеному Положенням про Єдиний державний реєстр виконавчих проваджень, затвердженим наказом Міністерства юстиції України від 20.05.2003 N 43/5, зареєстрованим у Мін'юсті 21.05.2003 за N 388/7709 (зі змінами), на відповідному веб-сайті інформацію про нерухоме майно, що реалізується.

Згідно зі змістом п. 6 Положення на підставі затвердженого акта про проведені прилюдні торги нотаріус видає покупцеві свідоцтво про придбання нерухомого майна з прилюдних торгів, яке є документом, що підтверджує право власності цієї особи на придбане майно.

Статтею 4 ЦПК України передбачено, що здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб у спосіб, визначений законами України.

Згідно ч.1 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини на які вона посилається як на підставу своїх вимог.

Відповідно до вимог ст.ст. 213, 215 ЦПК України рішення суду повинно бути законним та обґрунтованим, а за змістом має містити встановлені судом факти і відповідні їм правовідносини. При встановленні фактів суд оцінює належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності.

Згідно ст. 214 ЦПК України суд ухвалюючи рішення повинен вирішити такі питання:

- чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються;

- які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин;

- яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин.

Як вбачається з матеріалів справи і це вірно встановлено судом першої інстанції 6 грудня 2010 року о 12 годині 30 хвилин приватним підприємством «Нива-В.Ш.» було проведено прилюдні торги, на яких Першотравневим відділом державної виконавчої служби Чернівецького міського управління юстиції було реалізовано іпотечне майно, яке належало ОСОБА_4, а саме нежитлові приміщення бару, які знаходяться по вулиці Руській, 24 в місті Чернівці.

Переможцем вказаних торгів згідно протоколу № 269128 проведення прилюдних торгів по реалізації нерухомого майна від 6 грудня 2010 року став ОСОБА_1В (а.с.80).

Прилюдні торги за своєю юридичною природою це продаж майна, на яке звернено стягнення і яке підлягає реалізації. Власником цього майна стає покупець, котрий запропонував за нього у ході торгів найвищу ціну. Таким чином, під час проведення прилюдних торгів укладається угода про передачу майна у власність, сторонами якої є покупець-учасник прилюдних торгів, котрим може бути фізична особа чи юридична особа, і продавець відділ ДВС в особі спеціалізованої організації, що організовує та проводить ці прилюдні торги за договором із державною виконавчою службою. Таким чином, між Першотравневим відділом державної виконавчої служби Чернівецького міського управління юстиції та ОСОБА_1 був укладений договір купівлі-продажу спірного нерухомого майна.

20 грудня 2010 року приватним нотаріусом Чернівецького нотаріального округу ОСОБА_6 було видано свідоцтво про придбання майна з прилюдних торгів. Вказане свідоцтво 29 грудня 2010 року зареєстроване в обласному комунальному бюро технічної інвентаризації (а.с.37).

Ухвалюючи рішення у справі суд першої інстанції зробив помилковий висновок про те, що в ЦПК України та в Законі України «Про виконавче провадження» відсутні правові норми, як б давали право боржникам звертатися з позовом про визнання публічних торгів недійсними.

При цьому суд не врахував, що порядок реалізації арештованого майна передбачено Законом України Про виконавче провадження, Інструкцією про проведення виконавчих дій, затвердженою наказом Міністерства юстиції України від 21 квітня 2005 року та Тимчасовим положенням про порядок проведення прилюдних торгів з реалізації арештованого нерухомого майна, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 27 жовтня 1999 року № 68/5.

Статтею 62-1 Закону України Про виконавче провадження передбачено, що звернення стягнення на предмет іпотеки і його реалізація для задоволення вимог іпотекодержателя здійснюються відповідно до умов іпотечного договору.

Порядок реалізації предмета іпотеки визначено в ст. 41 Закону України Про іпотеку, за яким реалізація предмета іпотеки, на який звертається стягнення за рішенням суду або за виконавчим написом нотаріуса, проводиться, якщо інше не передбачено рішенням суду, шляхом продажу на прилюдних торгах у межах процедури виконавчого провадження, передбаченої Законом України Про виконавче провадження, з дотриманням вимог цього Закону.

Відповідно до ст. 48 цього Закону іпотекодержатель, іпотекодавець, боржник та будь-який учасник прилюдних торгів вправі протягом трьох місяців з дня проведення торгів оскаржити їх результати в суді за місцезнаходженням нерухомого майна.

Відповідно до змісту ч. 1 ст. 215 та ч. 1 ст. 203 ЦК України договір купівлі-продажу, який укладено за результатами прилюдних торгів, може бути визнано недійсним у разі порушення правил їх проведення, які вплинули на результат торгів.

Аналіз вищевказаних норм матеріального права дає підстави зробити висновок про те, що стягувач та боржник мають право звертатися до суду з позовом про визнання прилюдних торгів недійсними.

Суд першої інстанції не врахував, розяснень, які Пленум Верховного Суду України дав в своїй постанові від 06 листопада 2009 року N 9 „Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними(далі Постанови).

Так, відповідно до п. 26 Постанови особами, які беруть участь у справі про визнання правочину недійсним, є насамперед сторони правочину.

Як вбачається з матеріалів справи позивач предявив позов про визнання недійсним договору купівлі-продажу спірного нерухомого майна, який був укладений між Першотравневим відділом державної виконавчої служби Чернівецького міського управління юстиції і ОСОБА_1 та оформлений у вигляді протоколу № 269128 від 6 грудня 2010 року проведення прилюдних торгів тільки до однієї сторони цього правочину, а саме до Першотравневого відділу державної виконавчої служби Чернівецького міського управління юстиції.

За таких обставин суд не може ухвалити рішення про визнання угоди недійсною, оскільки у такий спосіб вирішить питання про права та обовязки ОСОБА_1 , як сторони договору, який не залучений до участі у справі в якості відповідача.

Відповідно до положень ст. 33 ЦПК України суд не має право з власної ініціативи залучати до участі у праві співвідповідачів.

Позовна вимога про визнання акту державного виконавця про реалізацію предмета іпотеки затверджений начальником Першотравневого ВДВС Чернівецького міського управління юстиції від 14 грудня 2010 року є похідною від вимоги про визнання угоди недійсною, оскільки він складений на підставі протоколу № 269128 від 6 грудня 2010 року проведення прилюдних торгів.

Належним відповідачем за позовом ОСОБА_4 про визнання недійсним свідоцтва про право власності на нерухоме майно, яке видане приватним нотаріусом Чернівецького міського нотаріального округу 20 грудня 2010 року повинна бути особа на імя якої виданий цей правовстановлюючий документ, а саме ОСОБА_1

За таких обставин позов ОСОБА_4 задоволенню не підлягає, оскільки до участі у справі не залучений співвідповідач ОСОБА_1.

Ухвалюючи рішення у справі суд першої інстанції зробив передчасний висновок про те, що підстави, визначені законом для визнання недійсним вказаного договору купівлі-продажу відсутні.

Висновок про наявність або відсутність підстав для визнання недійсним оспорюваного договору купівлі-продажу суд вправі зробити тільки після повного та всебічного зясування обставин, які мають значення для справи з участю співвідповідачів у справі, а саме Першотравневого відділу державної виконавчої служби Чернівецького міського управління юстиції та ОСОБА_1

Враховуючи зазначені вище обставини колегія суддів вважає, що рішення суду першої інстанції слід змінити, а саме виключити з його мотивувальної частини посилання суду на те, що ЦПК України та в Законі України «Про виконавче провадження» відсутні правові норми, які б давали право боржникам звертатися з позовом про визнання публічних торгів недійсними, а також про те, що підстави, визначені законом для визнання недійсним договору купівлі-продажу відсутні.

Доповнити мотивувальну частину рішення посиланням на те, що позов ОСОБА_4 задоволенню не підлягає, оскільки до участі у справі не залучений співвідповідач ОСОБА_1.

Колегія суддів вважає помилковими доводи апеляційної скарги про те, що реєстрація третьої особи для участі у прилюдних торгах відбулася з порушенням законодавства.

Так, відповідно частини 1 статті 44 Закону України «Про іпотеку» у прилюдних торгах мають право брати участь фізичні і юридичні особи, які сплатили гарантійний внесок і можуть відповідно до закону бути покупцями нерухомого майна, що реалізується. Розмір гарантійних внесків визначається спеціалізованою організацією, але він не може перевищувати 5 відсотків початкової ціни продажу предмета іпотеки.

Як вбачається з квитанції АТ «Укрсиббанк» від 30 листопада 2010 року ОСОБА_1 з метою участі у прилюдних торгах сплатив гарантійний внесок в сумі 5977 гривень 8 копійок, що відповідає розміру гарантійних внесків визначених частиною 1 статті 44 Закону України «Про іпотеку» (а.с.34).

Керуючись ст.ст. 303, 304, 307, 309 ЦПК України, колегія суддів,

вирішила:

Апеляційну скаргу ОСОБА_5, який діє за довіреністю в інтересах ОСОБА_4, задовольнити частково.

Рішення Першотравневого районного суду міста Чернівці від 5 липня 2011 року в частині відмови у задоволенні позову ОСОБА_4 до Першотравневого відділу державної виконавчої служби Чернівецького міського управління юстиції, приватної підприємства «Нива-В.Ш.» про визнання недійсними результати прилюдних торгів з реалізації предмета іпотеки, які відбулися 6 грудня 2010 року змінити.

Виключити з мотивувальної частини рішення посилання суду на те, що в ЦПК України та в Законі України «Про виконавче провадження» відсутні правові норми, як б давали право боржникам звертатися з позовом про визнання публічних торгів недійсними, а також на те, що підстави, визначені законом для визнання недійсним договору купівлі-продажу відсутні.

Доповнити мотивувальну частину рішення посиланням на те, що позов ОСОБА_4 задоволенню не підлягає, оскільки до участі у справі не залучений співвідповідач ОСОБА_1.

В решті рішення, в частині яка оскаржується, залишити без змін.

Рішення набирає законної сили з моменту його проголошення.

На рішення може бути подана касаційна скарга до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з моменту його вступу в законну силу.

Головуючий

Судді: