Справа № 22-ц-320/2011 Головуючий у I інстанції Гордійко Ю.Г.
Категорія цивільна Доповідач - Євстафіїв О. К.
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 січня 2011 року
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРНІГІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ у складі:

головуючого - суддіОСОБА_1,
суддів:ОСОБА_2, ОСОБА_3,
при секретарі:ОСОБА_4,
за участю:представника ПАТ „Альфа-Банк юрисконсульта ОСОБА_5, заінтересованої особи ОСОБА_6,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Чернігові апеляційну скаргу ОСОБА_6 і ОСОБА_7 на ухвалу Новозаводського районного суду м. Чернігова від 04 червня 2010 року по справі за заявою Публічного акціонерного товариства «Альфа-Банк» про видачу виконавчого листа про стягнення з ОСОБА_6 і ОСОБА_7 кредитної заборгованості на підставі рішення третейського суду,

в с т а н о в и в:

В апеляційній скарзі ОСОБА_6 та ОСОБА_7 просять скасувати дану ухвалу і визнати виданий Новозаводським районним судом м. Чернігова на її виконання виконавчий лист № 6-814 від 04.06.2010 р. таким, що не підлягає виконанню як помилково виданий.

У травні 2010 р. ПАТ «Альфа-Банк» звернулося до суду з заявою, в якій просило на виконання рішення Постійно діючого третейського суду при Всеукраїнській Громадській організації «Всеукраїнський фінансовий союз» від 21.04.2010 р. видати виконавчий лист про стягнення на його користь солідарно з ОСОБА_6 і ОСОБА_7 436015 грн. 49 коп. кредитної заборгованості й 99 грн. 00 коп. судового збору. Свої вимоги товариство обґрунтовувало тим, що рішенням Постійно діючого третейського суду при Всеукраїнській Громадській організації «Всеукраїнський фінансовий союз» від 21.04.2010 р. з ОСОБА_6 та ОСОБА_7 стягнуто вищевказані суми і відсутні підстави для відмови у видачі виконавчого листа на виконання цього рішення.

Оскаржуваною ухвалою заяву ПАТ «Альфа-Банк» задоволено.

Не погоджуючись з даною ухвалою, ОСОБА_6 та ОСОБА_7 посилаються на наступне.

На момент звернення ПАТ «Альфа-Банк» до суду з заявою про видачу виконавчого листа, що оспорюється, рішення третейського суду про стягнення з них кредитної заборгованості не набрало законної сили.

Третейським суддею зроблено неправомірний висновок щодо обсягу його (судді) компетенції для вирішення спору між ними й ПАТ «Альфа-Банк», що свідчить про його заінтересованість в наслідках розгляду справи.

ПАТ «Альфа-Банк» приховав від третейського суду, що 21.04.2010 р. ОСОБА_6 подано до Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська позов про визнання недійсним третейського застереження в укладеному між ним і ПАТ «Альфа-Банк» кредитному договорі.

Третейське застереження, що мається в укладеному між ПАТ «Альфа-Банк» і ОСОБА_6 кредитному договорі, є недійсним (нікчемним), оскільки за змістом Закону України «Про третейські суди», до моменту виникнення конкретного спору не може бути укладено третейську угоду про передачу цього спору на розгляд третейського суду. В даному ж випадку третейське застереження в укладеному між ОСОБА_6 та ПАТ «Альфа-Банк» кредитному договорі передувало виникненню спору між ним, ОСОБА_7 й ПАТ «Альфа-Банк».

У третейському застереженні, про яке йдеться, зазначено, що всі спори, які виникають при виконанні або припиненні даного договору, підлягають остаточному вирішенню в Постійнодіючому Третейському суді при Всеукраїнської громадської організації «Всеукраїнський фінансовий союз». Проте кредитну заборгованість з них стягнуто не цим судом, а ПОСТІЙНО ДІЮЧИМ ТРЕТЕЙСЬКИМ СУДОМ при Всеукраїнській громадській організації «ВСЕУКРАЇНСЬКИЙ ФІНАНСОВИЙ СОЮЗ», тобто неправомочним судом.

ОСОБА_7 не надавалася згода на розгляд спорів між нею й вказаним товариством у третейському суді.

Виходячи з сенсу ст. 60 Конституції України виданий на виконання оскаржуваної ухвали виконавчий лист є таким, що не підлягає виконанню, оскільки його видано помилково.

У судовому засіданні ОСОБА_6 підтримав апеляційну скаргу, а представник ПАТ «Альфа-Банк» просив її відхилити за безпідставністю.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення учасників судового розгляду, дослідивши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної скарги, суд вважає, що вона підлягає відхиленню, виходячи з наступного.

Постановляючи ухвалу, суд І інстанції виходив з того, що відсутні встановлені ч. 6 ст. 56 Закону України «Про третейські суди» підстави для відмови у задоволенні вимог ПАТ «Альфа-Банк». Цей висновок суду є вірним.

Так, по справі встановлено наступне.

08.11.2007 р. ПАТ «Альфа-Банк» і ОСОБА_6 уклали кредитний договір № 490051443 (його копія на а.с. 74-78). Згідно з цим договором банк надав ОСОБА_6 50175 доларів 76 центів США під 10,7% річних на строк до 08.11.2014 р. В даному договорі сторони обумовили, що судовий захист прав та інтересів, які вони мають у звязку з цим договором, в тому числі розгляд та вирішення спорів, які виникають при його виконанні або припиненні, включаючи спори про відшкодування завданих порушенням договору збитків та про його недійсність (неукладеність), підлягають остаточному вирішенню у Постійнодіючому Третейському суді при Всеукраїнської громадської організації «Всеукраїнський фінансовий союз» у відповідності до його регламенту. В цьому третейському застереженні також зазначено, що справа розглядається одним третейським суддею, який призначається головою Постійнодіючого Третейського суду при Всеукраїнської громадської організації «Всеукраїнський фінансовий союз». Також у договорі зазначено, що шляхом його підписання вони надали згоду на такий порядок призначення третейського суду для кожного спору, що може виникнути між ними у звязку з даним договором, що якщо одна із сторін письмово не наполягає на іншому, то розгляд їх спору третейським судом проходитиме виключно на підставі наданих сторонами письмових матеріалів, без проведення усного слухання і виклику сторін (п. 11.4).

19.01.2009 р. ОСОБА_6 і ПАТ «Альфа-Банк» уклали договір № 1 про внесення змін і доповнень до вказаного кредитного договору (його копія на а.с. 81), у якому вони змінили дату остаточного повернення кредиту і визначили її 08.11.2019 р.

08.11.2007 р. ПАТ «Альфа-Банк» і ОСОБА_7 уклали договір поруки № 490051443-П (його копія на а.с. 79-80). Згідно з цим договором остання поручилася за виконання ОСОБА_6 обовязків за укладеним ним 08.11.2007 р. з ПАТ «Альфа-Банк» кредитним договором № 490051443, а саме: обовязків по поверненню кредиту, процентів за користування ним та у встановлених випадках неустойки (ст. 2). В цьому договорі також зазначено, що ОСОБА_7 несе перед ПАТ «Альфа-Банк» солідарну з ОСОБА_6 відповідальність (п. 3.1) і що вона повністю ознайомлена з умовами зазначеного вище кредитного договору між ПАТ «Альфа-Банк» та ОСОБА_6 (п. 5.1).

19.01.2009 р. ОСОБА_7 і ПАТ «Альфа-Банк» уклали договір про внесення змін і доповнень до вказаного договору поруки № 1 (його копія на а.с. 82), у якому вони змінили дату остаточного повернення ОСОБА_6 кредиту і визначили її 08.11.2019 р.

Рішенням ПОСТІЙНО ДІЮЧОГО ТРЕТЕЙСЬКОГО СУДУ при Всеукраїнській громадській організації «ВСЕУКРАЇНСЬКИЙ ФІНАНСОВИЙ СОЮЗ» від 21.04.2010 р. з ОСОБА_6 та ОСОБА_7 на користь ПАТ «Альфа-Банк» у солідарному порядку стягнуто 341738 грн. 94 коп. заборгованості за кредитом, 37014 грн. 99 коп. заборгованості по процентах, 57261 грн. 56 коп. заборгованості по пені та 99 грн. 80 коп. на відшкодування судових витрат (його копія на а.с. 5-7). В даному рішенні зазначено, що його постановив суд в особі судді Зоценко В.А., яка внесена до списку суддів цього суду, і яку призначено для розгляду даної справи розпорядженням голови суду за її згодою.

З встановленого випливають наступні висновки.

Є голослівними твердження апелянтів про заінтересованість в наслідках розгляду справи судді ПОСТІЙНО ДІЮЧОГО ТРЕТЕЙСЬКОГО СУДУ при Всеукраїнській громадській організації «ВСЕУКРАЇНСЬКИЙ ФІНАНСОВИЙ СОЮЗ», який постановив 21.04.2010 р. рішення про стягнення з ОСОБА_6 та ОСОБА_7 на користь ПАТ «Альфа-Банк» заборгованості за кредитом.

Твердження ОСОБА_6 і ОСОБА_7 про недійсність (нікчемність) третейської угоди, на підставі якої постановлено вищевказане рішення третейського суду, і про те, що це рішення постановлене некомпетентним судом, спростовується вищеописаними доказами й суперечить розділу ІІ Закону України «Про третейські суди».

Частиною 6 ст. 12 Закону України «Про третейські суди» передбачено, що посилання у договорі на документ, який містить умову про третейський розгляд спору, є третейською угодою за умови, що договір укладений у письмовій формі і це посилання є таким, що робить третейську угоду частиною договору. Оскільки забезпечений договором поруки між ОСОБА_7 і ПАТ «Альфа-Банк» кредитний договір між останнім та ОСОБА_6 містить умову про третейський розгляд спорів, то третейська угода між ОСОБА_6 та ПАТ «Альфа-Банк» є частиною укладеного між ОСОБА_7 і ПАТ «Альфа-Банк» договору поруки. Тож не є підставою для задоволення апеляційної скарги посилання в ній на те, що ОСОБА_7 не надавалася згода на розгляд спорів між нею й вказаним товариством у третейському суді.

Всі інші доводи апеляційної скарги теж не дають підстав для її задоволення, виходячи з такого. Вичерпний перелік підстав відмови у задоволенні заяви про видачу виконавчого документа на виконання рішення третейського суду наведено в ч. 6 ст. 56 Закону України «Про третейські суди». Жодної з цих підстав у ході перевірки доводів апеляційної скарги не встановлено.

Не можуть бути задоволені вимоги ОСОБА_6 та ОСОБА_7 про визнання оспорюваного ними виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, оскільки дане питання оскаржуваною ухвалою не вирішувалося.

Керуючись ст.ст. 307, 312 ч. 1 п. 1, 313 315 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_6 і ОСОБА_7 відхилити, а ухвалу Новозаводського районного суду м. Чернігова від 04 червня 2010 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, але вона може бути оскаржена до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили.

Головуючий:Судді: