Справа №4-с-62/11
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 листопада 2011 р. м.Чернігів

Новозаводський районний суд міста Чернігова

в складі: головуючого судді Гордійка Ю.Г.

при секретарі Ващиліній Т.В.

з участю: представника заявника ОСОБА_1

державного виконавця Семіроз І.М.

представника заінтересованої особи ОСОБА_2М ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Чернігові цивільну справу за скаргами ОСОБА_4 на рішення (постанови) державного виконавця

В С Т А Н О В И В :

25.10.2011 р. ОСОБА_4 звернувся до суду з двома скаргами на рішення (постанови) державного виконавця(а.с.2-4;21-23), мотивуючи свої вимоги наступним.

22.10.2011 р. він отримав дві копії постанов державного виконавця Семіроз І.М. про арешт коштів боржника від 17.10.2011 р., що винесені у межах виконавчого провадження № 1415/12 щодо примусового виконання виконавчого листа № 2-4153 від 21.01.2011 р. Новозаводського районного суду м. Чернігова про стягнення з нього на користь ОСОБА_2 аліментів у розмірі 1/4 частини доходу. Вважає, що державний виконавець порушила вимоги Закону України «Про виконавче провадження», не врахувала приписи Конституції України та ЦПК України. Вказаними двома постановами накладено арешт: першою - на його кошти у межах суми 31902,42 грн., яка міститься на двох рахунках у Чернігівському РУ ПАТ «КБ«Приватбанк», а другою - на його кошти у межах суми 31902,42 грн., яка міститься на рахунку у ВАТ «КБ«Надра». Але 05.10.2011 р. він перерахував на рахунок Центрального ВДВС ЧМУЮ двома сумами кошти в рахунок сплати аліментів за період з 05.10.2010 р. по 31.03.2011 р. На момент винесення постанови від 17.10.2011 р. були наявні ухвали Новозаводського районного суду м. Чернігова від 06.09.2011 р. та ухвала апеляційного суду Чернігівської області від 14.10.2011 р., якими було визнано неправомірними дії головного державного виконавця Павленка Є.О. щодо складання розрахунку заборгованості по сплаті аліментів станом на 01.04.2011 р. в сумі 33012,49 грн. за період з 05.10.2010 р. по 31.03.2011 р. Державному виконавцю Семіроз І.М. було відомо, що 05.10.2011 р. він звернувся до суду зі скаргою на її дії. З посиланням на ст.ст. 383-385 ЦПК України, ч. 2 ст. 19, ч. 5 ст. 124 Конституції України просив визнати неправомірними постанови державного виконавця Центрального ВДВС ЧМУЮ ОСОБА_5 від 17.10.2011 р. про арешт коштів боржника.

Ухвалою суду від 26.10.2011 р. скарги ОСОБА_4 на рішення (постанови) державного виконавця обєднані в одне провадження, цивільній справі присвоєно номер 4-с-62/11(а.с.38).

В судовому засіданні представник заявника ОСОБА_1 скарги (а.с.2-4;21-23) підтримав.

Державний виконавець Семіроз І.М. вважає, що дві скарги ОСОБА_4 задоволенню не підлягають.

Представник заінтересованої особи ОСОБА_2 ОСОБА_3 вважає, що дві скарги ОСОБА_4 задоволенню не підлягають згідно письмових заперечень(а.с.48-50).

Заявник, заінтересована особа ОСОБА_2М в судове засідання не зявились. Про час та місце судового засідання повідомлені належним чином. Суд вважає за можливе розглянути справу у їх відсутність.

Вислухавши осіб, які беруть участь у справі, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що у задоволенні скарг необхідно відмовити повністю з наступних підстав.

Судом встановлено, що до Центрального відділу державної виконавчої служби Чернігівського міського управління юстиції надійшов для примусового виконання виконавчий лист № 2-4153 від 21.01.2011 р. Новозаводського районного суду м. Чернігова про стягнення з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_2 аліментів на утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1, в розмірі 1/4 частини заробітку(доходу) щомісячно, але не менше ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 05.10.2010 р., і до досягнення дитиною повноліття.

ОСОБА_4 є фізичною особою-підприємцем та директором ТОВ «Севен-Сав».

26.04.2011 р. була винесена постанова про звернення стягнення на заробітну плату боржника для виконання вказаного виконавчого листа, яка була направлена для виконання до бухгалтерії ТОВ «Севен-Сав».

Відповідно до ч. 1 ст. 74 Закону України «Про виконавче провадження» порядок стягнення аліментів визначається законом.

Відповідно до ч. 3 ст. 74 Закону України «Про виконавче провадження» розмір заборгованості із сплати аліментів визначається державним виконавцем.

28.09.2011 р. ОСОБА_4 отримав разом з супровідним листом від 23.09.2011 р. № 1415/14 розрахунок заборгованості із сплати аліментів, який здійснено державним виконавцем Центрального ВДВС ЧМУЮ ОСОБА_5М.(а.с.5-7).

Згідно цього розрахунку розмір заборгованості із сплати аліментів станом на 31.03.2011 р. становить 31902,42 грн.

17.10.2011 р. державним виконавцем Центрального ВДВС ЧМУЮ ОСОБА_5 винесені дві постанови про арешт коштів боржника, якими накладено арешт на кошти ОСОБА_4 у межах суми 31902,42 грн., що містяться: на двох рахунках Чернігівського РУ ПАТ «КБ«Приватбанк» та на одному рахунку ВАТ «КБ«Надра»(а.с.17,36).

Посилаючись на вказані доводи, зазначені в скаргах(а.с.2-4,21-23), ОСОБА_4 з даними постановами не згоден.

Згідно ст. 383 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до ЦПК України, порушено їх права чи свободи.

Вказані дві постанови державного виконавця Центрального ВДВС ЧМУЮ ОСОБА_5 від 17.10.2011 р. про арешт коштів боржника винесені згідно вимог Закону України „Про виконавче провадження, тобто згідно вимог чинного законодавства, в межах повноважень державного виконавця, права чи свободи ОСОБА_4 порушено не було.

Десятиденний строк подання скарги до суду, встановлений ст. 385 ЦПК України, заявник не пропустив, оскільки копії зазначених постанов від 17.10.2011 р. отримав 22.10.2011 р., а скарги подані до суду 25.10.2011 р.

В звязку з повною відмовою в задоволенні скарг не підлягають відшкодуванню заявнику понесені ним судові витрати

Керуючись ст.ст. 383-388 ЦПК України, Конституцією України, Законом України „Про виконавче провадження

У Х В А Л И В :

В задоволенні скарг ОСОБА_4 на рішення (постанови) державного виконавця відмовити повністю.

Ухвала може бути оскаржено до апеляційного суду Чернігівської області через Новозаводський районний суд м. Чернігова. Апеляційна скарга подається протягом пяти днів з дня її проголошення. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, які її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом пяти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя: Ю.Г.Гордійко