Справа № 2-7154/11
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

31 жовтня 2011 року суддя Соломянського районного суду м. Києва Букіна О.М., розглянувши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до Виконавчого комітету Київської міської ради, третя особа: Виконавчий комітет Соломянської райради м. Києва про визнання права власності на будинок та виділ будинку в окреме домоволодіння, -

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернулась до суду з вказаною позовною заявою, в якій просить суд визнати домоволодіння №13 складається із двох самостійних житлових будинків під літерою Ата Г, виділити в окрему садибу житловий будинок під літерою Гіз домоволодіння № 13 із зазначенням даного житлового будинку новою літерою А, визнати за позивачем право власності на виділений в окрему садибу із домоволодіння № 13 , житловий будинок та зобовязати Виконавчий комітет Соломянської РДА у м. Києві присвоїти нову поштову адресу для виділеної окремої садиби із домоволодіння № 13.

Відповідно до чинного законодавства України позовна заява є процесуальним документом, який повинен містити в собі:

- найменування позивача і відповідача, їх місце проживання або знаходження, поштовий індекс, номер засобів звязку, якщо такий відомий;

- зміст позовних вимог;

-чіткий виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги із зазначенням фактів та посиланням на докази, що підтверджують кожну обставину або наявність підстав для звільнення від доказування.

Вивченням матеріалів позовної заяви, встановлено, що вона не відповідає вимогам ст.119 ЦПК України, оскільки зі змісту позовної заяви вбачається, що позивачем не зазначено ціни позову, щодо вимог майнового характеру, а визнання права власності на заявлене ним нерухоме майно передбачає зазначення саме ціни позову, виходячи з ринкової вартості спірного майна.

Як вбачається з матеріалів справи, є очевидним той факт, що ціна нерухомого майна визначалася позивачем виходячи не з його ринкової вартості, таким чином і державне мито сплачено не в повному обсязі.

Тому, позивачу необхідно зазначити ціну позову, виходячи з ринкової вартості спірного майна та доплатити суму державного мита відповідно до Декрету Про державне митовід 21.01.1993 року, розмір державного мита із позовних заяв майнового характеру становить 1% від ціни позову, але не менше 51 грн., та не більше 1700 грн .

Таким чином, позивачу необхідно доплатити різницю між вже сплаченою сумою державного мита 388,00 грн., та сумою встановленою вищезгаданим Декретом, а саме 1312, 00 грн.

Крім цього, п. 4 прохальної частини позову, позивачем ставляться вимоги до третьої особи, проте позивач не зазначає на підставі чого та відповідно до якої норми чинного законодавства позивач звернувся до суду з вимогою на вчинення таких дій , в тому числі ці до третьої особи.

Також, не зазначено чи зверталась позивачка з даним проханням до компетентного органу, яку відповідь отримала, чим підтверджується наявність порушених прав позивача в цій частині заявлених вимог.Звертаю увагу, що позивач, також, не обґрунтував необхідність звернення до суду з даною вимогою в порядку передбаченому ЦПК України.

Також позивачем необґрунтовано п.1 позовних вимог, оскільки не зазначено на підставі якої норми права , що регулює спірні правовідносини позивач просить визнати , що спірне домоволодіння складається із двох самостійних житлових будинків, садиба якої поділена на три ізольовані частки .

Крім того, заявлений зміст позовних вимог є не конкретними, оскільки не зрозуміло, що має на увазі позивач звернувшись з даною вимогою та на поновлення яких саме прав. Зміст позовних вимог повинен бути чітким та зрозумілим до виконання.

Відповідно до ст. 15 цього ж Кодексу суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи про захист порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають саме з правових відносин: цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових, а не з будь-яких суспільних звязків. Тому суд зобовязаний встановити наявність правовідносин сторін, що ґрунтуються на нормах чинного законодавства, і предявлення вимоги, яка не є байдужою до права.

Як вбачається зі змісту ст. 119 ЦПК України суд при прийнятті позову зобовязаний встановити відсутність підстав для повернення позову і наявність передумов для відкриття провадження у справі наявність правовідносин сторін, що ґрунтуються на нормах чинного законодавства, і предявлення вимоги, яка не є байдужою до права.

За таких обставин в силу ч.1 ст. 121 ЦПК України вважаю за необхідне позовну заяву залишити без руху, надавши позивачу строк для усунення вказаних недоліків.

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст. 119-121 ЦПК України, суддя, -

У Х В А Л И В :

Позовну заяву ОСОБА_1 до Виконавчого комітету Київської міської ради, третя особа: Виконавчий комітет Соломянської райради м. Києва про визнання права власності на будинок та виділ будинку в окреме домоволодіння залишити без руху.

Надати строк на усунення недоліків терміном три дні з моменту отримання копії ухвали, шляхом подачі нової позовної заяви, з урахуванням вимог викладених в ухвалі, відповідно до кількості сторін у справі. Розяснити, що в разі невиконання вимог, зазначених в ухвалі, позовна заява буде вважатися неподаною та повернута позивачеві.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя: