Справа №2-4262/2011р.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 грудня 2011р. Ленінський районний суд м. Миколаєва, у складі: головуючого судді Румянцевої Н.О., при секретарі Ляшик С.В., за участю: позивача ОСОБА_1, відповідача ОСОБА_2, представника третьої особи ОСОБА_3, розглянувши у відкритому судовому засіданні м. Миколаєва, справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про заміну способу стягнення аліментів та звільнення від сплати заборгованості по аліментам,

ВСТАНОВИВ:

У листопаді 2011 р. ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 про заміну способу стягнення аліментів та звільнення від сплати заборгованості по аліментам, мотивуючи свої вимоги тим, що 05.09.2006р. Ленінським районним судом м. Миколаєва було винесено рішення про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліменти на утримання доньки ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, у розмірі ? частини усіх видів заробітку, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з 19.07.2006р. і до досягнення дитиною повноліття.

З липня 2006р. по лютий 2011р. позивач сплачував щомісячно відповідачці аліменти на утримання доньки у розмірі 130,00 грн., а з березня по теперішній час у сумі 150,00 грн. Крім цього позивач надавав дочці грошові кошти на придбання кожуха, чобіт, мобільного телефону, а також надавав кошти на дрібні витрати.

У звязку із довготривалим тяжким матеріальним становищем, різким погіршенням здоровя батьків позивача, він звернувся до суду з клопотанням про заміну способу стягнення аліментів та звільнення від сплати заборгованості по аліментам.

В судовому засіданні позивач заявлені вимоги підтримав, просив суд позовні вимоги задовольнити.

Відповідач у судовому засіданні заперечувала проти задоволення позову.

Представник ВДВС залишила розгляд справи на розсуд суду.

Заслухавши пояснення сторін, дослідивши письмові матеріали справи, суд доходить до наступного.

Ленінським районним судом м. Миколаєва від 05.09.2006р. було винесено рішення про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліменти на утримання доньки ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, у розмірі ? частини усіх видів заробітку, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з 19.07.2006р. і до досягнення дитиною повноліття.

З липня 2006р. по лютий 2011р. позивач сплачував щомісячно відповідачці аліменти на утримання доньки у розмірі 130,00 грн., а з березня по теперішній час у сумі 150,00 грн., а всього ним було сплачено 7490,00 грн. (а.с. 9).

ОСОБА_1 не має постійного місця роботи, що вбачається з копії трудової книжки (а.с. 16-18).

На утриманні позивача знаходиться пристарілі батьки, які хворіють і потребують догляду (а.с. 11-15).

Ленінський районний суд м. Миколаєва 05.09.2006р. видав виконавчий лист по справі № 2-3625, на підставі якого постановою Ленінського відділу ДВС ММУЮ від 15.09.2006р. було відкрито виконавче провадження.

Ленінським відділом ДВС ММУЮ був наданий розрахунок заборгованості по аліментам, відповідно до якого позивач має заборгованість станом на 01.08.2011р. становить 13208,21 грн. (а.с. 9).

Згідно ст. 180 СК України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Відповідно до ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини присуджується у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі.

Статтею 182 Сімейного кодексу України встановлено, що при призначені аліментів суд враховує матеріальне становище платника аліментів.

На підставі ст. 184 СК України визначено, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі.

Стаття 192 СК України встановлює, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоровя когось із них та в інших випадках, передбачених законодавством.

Ч. 3 ст. 197 СК України передбачено, що суд може звільнити платника аліментів від сплати заборгованості, якщо буде встановлено, що вона виникла внаслідок непредявлення без поважної причини виконавчого листа до виконання особою, на користь якої присуджено аліменти.

Враховуючі вищевикладене суд вважає позовні вимоги щодо заміни способу стягнення аліментів підлягають частковому задоволенню, а саму стягнення аліментів у твердій грошовій сумі 300 грн. щомісяця.

Вимога позивача щодо звільнення його від сплати заборгованості по аліментам задоволенню не підлягає через її безпідставність.

На підставі ст.ст.180-182, 184, 192 СК України, керуючись ст.ст.14,60,62,212-214 ЦПК України, суд,

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити частково.

Замінити спосіб стягнення аліментів з ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_3, на користь ОСОБА_2 аліменти на утримання доньки ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, у твердій грошовій сумі 300 грн. 00 коп. щомісячно, починаючи з 08.11.2011р. і до досягнення дитиною повноліття».

У задоволенні інших позовних вимог ОСОБА_1 відмовити.

Відкликати виконавчий лист за справою № 2-3625, виданий Ленінським районним судом м. Миколаєва 05.09.2006р.

Рішення може бути оскаржено до апеляційного суду Миколаївської області через Ленінський районний суд м. Миколаєва шляхом надання в 10-дневний строк з дня проголошення рішення (отримання копії) апеляційної скарги.

Суддя: