АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________
Категорія: житлові Доповідач: Овсяннікова А.І.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 липня 2011 року судова колегія судової палати з цивільних справ апеляційного суду Харківської області в складі:

головуючого - Овсяннікової А.І.,

суддів - Бездітко В.М.., ОСОБА_1

при секретарі - Москаленко Е.А.

розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Харкові цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Комінтернівського районного суду м. Харкова від 08 червня 2011 року по цивільній справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2, ОСОБА_4 про визначення порядку користування приміщень загального користування в порядку розподілу спільної часткової власності, порушення права власності, втручання в особисте життя, умисне знищення та пошкодження речей, хуліганство, грубе порушення громадського порядку, невиконання рішення суду, відшкодування матеріальної та моральної шкоди, виселення без надання іншого житлового приміщення, відшкодування шкоди, завданої залиттям квартири з участю третіх осіб - ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, -

ВСТАНОВИЛА:

У квітні 2010 року ОСОБА_3 звернувся до суду з таким позовом до ОСОБА_2 та ОСОБА_4

В обґрунтування позову ОСОБА_3 зазначив, що він разом з дружиною та двома дітьми проживає в квартирі № 13 житлового будинку 1-Б по вул. Дизельній в м. Харкові та займає три кімнати. Четверту кімнату займають мати та донька ОСОБА_4.

З відповідачами склалися вкрай неприязні стосунки: останні не приймають участі в ремонті квартири, місць загального користування, а після проведення позивачем ремонту псують та ламають встановлене ним нове майно.

Вирішити питання мирним шляхом не вдається, а тому просить визначить порядок користування місцями загального користування і виділити йому приміщення № 7 - туалет, № 8 - кухню; приміщення № 6 - ванну кімнату виділити відповідачам, а коридор, площею 13,6 м2 розподілити таким чином: виділити відповідачам частину коридору площею 6,7 м2, притягнути відповідачів до кримінальної та адміністративної відповідальності та зобовязати їх брати участь у витратах на управління, утримання та збереження у відповідному санітарному стані спільне майно, стягнути на його користь 5000 гривень в якості відшкодування моральної шкоди.

У вересні 2010 року позивач доповнив свої вимоги і просив стягнути з відповідачів 1500 гривень - половину коштів від витрачених ним на ремонт місць загального користування, 1000 гривень - вартість речей, зіпсованих відповідачами після ремонту, 1500 гривень - за псування холодильника; 183 гривні - кошти на придбання фотоплівок, фотокарток; 300 гривень - за руйнування мийки та змішувача на кухні.

У жовтні 2010 року ОСОБА_3 заявив додатковий позов про виселення відповідачів без надання іншого житла, оскільки ОСОБА_2 є ініціатором сварок та хуліганських дій, які полягають у навмисному знищенні речей, створенні психологічних та антисанітарних умов проживання, погрози життю та здоровю не тільки членам його сімї, а й мешканцям підїзду, з урахуванням вже існуючого попередження ОСОБА_2 про недопущення такої поведінки.

У жовтні 2010 року подано ще позов про стягнення з відповідачки ОСОБА_2 600 гривень, оскільки 06 жовтня 2010 року з її вини сталося залиття квартири і пошкоджено паркет в коридорі та кімнаті, промокли стіни в коридорі, пошкоджена мийка, меблі на кухні та змішувач.

Відповідачі в судове засіданні не зявилися.

Рішенням Комінтернівського районного суду м. Харкова від 08 червня 2011 року позов задоволено частково: в індивідуальне користування ОСОБА_3 виділено приміщення № 7 - туалет, площею 1,3 м2 та приміщення № 8 - кухню площею 10,1 м2 в квартирі № 13 житлового будинку 1-Б по вул. Дизельній в м. Харкові; в індивідуальне користування ОСОБА_2 та ОСОБА_4 виділено приміщення № 6 ванної кімнати площею 2,9 м2 в цій же квартирі; приміщення № 1 коридор площею 13,6 м2 залишено у загальному користуванні. Цим же рішенням стягнуто з ОСОБА_2 та ОСОБА_4 на користь ОСОБА_3 матеріальні збитки у розмірі 2858 грн. 35 коп. солідарно по 1429 грн. 18 коп. з кожної; стягнуто з ОСОБА_2 та ОСОБА_4 на користь ОСОБА_3 моральну шкоду у розмірі 500 грн. солідарно по 250 грн. з кожної; стягнуто з ОСОБА_2 та ОСОБА_4 на користь держави держмито по 22 грн. 50 коп. з кожної; в іншій частині позовних вимог ОСОБА_3 відмовлено.

Ухвалою Комінтернівського районного суду м. Харкова від 16 червня 2011 року у вищезазначеному рішенні виправлені описки та арифметичні помилки. Зокрема, ухвалою визначено, що ім*я третьої особи вірним слід вважати «Галина»; в резолютивній частині рішення вірним слід вважати «залишити ОСОБА_2 та ОСОБА_4 частку майна, що є у спільній частковій власності, визначивши, за ними порядок користування шляхом виділення в індивідуальне користування приміщення № 6 ванної кімнати площею 2,9 м2 в квартирі № 13 житлового будинку 1-Б по вул. Дизельній в м. Харкові»; в мотивувальній частині номер будинку вважати «1-Б»; в резолютивній частині рішення вважати вірним «стягнути з ОСОБА_2 та ОСОБА_4 на користь ОСОБА_3 матеріальні збитки у розмірі 1429 грн. 18 коп. солідарно по 714 грн. 59 коп. з кожної».

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 просить рішення першої інстанції скасувати та прийняти нове про відмову в задоволенні позову, посилаючись на те, що такий розподіл місць загального користування суттєво порушує її права як людини, вона позбавляється права користування кухнею та туалетом. Що ж стосується питання стягнення коштів за ремонт, то позивачем не надано доказів того, що всі придбані будматеріали на 2858 гривень 35 коп. витрачені на саме цей ремонт.

Колегія суддів, вислухавши суддю-доповідача, пояснення осіб, що зявилися, вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню.

Як встановлено судом і підтверджено матеріалами справи квартира № 13 у житловому будинку 1-Б по вул. Дизельній в м. Харкові належить: 76/100 частин - ОСОБА_3, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7; інші 24/100 частин належать відповідачам.

76/100 частин квартири складається з трьох кімнат: 13-3 площею 20,4 м 2; 13-4 площею 14,5 м2; 13-9 площею 17,4 м 2; 24/100 частин - з кімнати 13-2 площею 16,7 м2; місцями загального користування визначені кухня площею 10,1 м2; ванна кімната площею 2,9 м2; вбиральня площею 1,3 м2; коридор площею 13,6 м2, вбудована шафа площею 1 м2.

Визначаючи порядок користування місцями загального користування та виділяючи ОСОБА_3 приміщення 7- туалет та приміщення 8 - кухня, а ОСОБА_2 та ОСОБА_4 приміщення 6 - ванну кімнату, та залишаючи коридор 1 в загальному користуванні, суд першої інстанції виходив з вимог ч.3 ст.358 ЦК України, яка передбачає, що кожен із співвласників має право на надання йому у володіння та користування тієї частини спільного майна в натурі, яка відповідає його частці в праві спільної часткової власності та висновку ПНВФ «Вабсервіс».

Однак, погодитися з таким висновком суду не можливо.

В т.2 а.с. 3-15 знаходиться висновок ПНВФ «Вабсервіс», яким визначено, що запропонована мешканцями квартири схема перепланування дозволяє встановлення другої вбиральні та двох душових, що і було прийнято судом.

Між тим, визначення порядку користування таким чином суттєво порушує права усіх співвласників: позивач позбавляється права користування ванною кімнатою, відповідачі - туалетом та кухнею.

Той факт, що відповідачі з 2004 року не користуються природним газом не є підставою для позбавлення їх права користування кухнею.

Отже рішення суду в цій частині підлягає скасуванню з відмовою в задоволенні позову.

Підлягає скасуванню і рішення суду в частині стягнення з відповідачів на користь ОСОБА_3 500 гривень на відшкодування моральної шкоди.

Моральна шкода - це втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб.

Сам факт наявності неприязних стосунків у сторін та звернення до суду для врегулювання виниклих питань не є безумовною підставою для відшкодування моральної шкоди.

Позивачем взагалі відповідно до вимог ст..ст.10, 60 ЦПК України не надано доказів спричинення такої шкоди.

Що ж стосується доводів апеляційної скарги щодо незгоди зі стягненням суми по частковому відшкодуванню витрат за проведений ремонт, то вони судовою колегією не приймаються.

Відповідно до вимог ст.360 ЦК України співвласник відповідно до своєї частки у праві спільної часткової власності зобовязаний брати участь у витратах на управління, утримання та збереження спільного майна, у сплаті податків, зборів (обовязкових платежів), а також нести відповідальність перед третіми особами за зобовязаннями, повязані із спільним майном.

Судом встановлено та підтверджується матеріалами справи, що місця загального користування (кухня, вбиральня, передня) знаходились у незадовільному санітарному стані, що стало підставою для їх ремонту.

Позивачем надано ксерокопії чеків, квитанцій на придбання необхідних для ремонту матеріалів, вартість яких становить 2858 грн. 36 коп.; тому судом обґрунтовано половину цієї суми 1429 грн. 18 коп. солідарно стягнуто з відповідачів.

При цьому колегія враховує, що відповідачі не надали доказів, що ці місця не потребували ремонту і що вартість цього ремонту повинна бути меншою. Жодних розрахунків або висновків ними не представлено.

Отже рішення суду підлягає частковому скасуванню.

Керуючись ст.ст. 303, 304, 307 ч.1 п.2, 309, ч. 1 п. З, 313, 314 ч. 2, 316, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів, -

ВИРІШИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити частково.

Рішення Комінтернівського районного суду м. Харкова від 08 червня 2011 року у частині визначення порядку користування місцями загального користування в квартирі 13 житлового будинку 1-Б по вулиці Дизельній в м. Харкові з виділенням ОСОБА_3 приміщення № 7 та приміщення № 8, а ОСОБА_2 та ОСОБА_4 приміщення № 6, коридор № 1 залишено в загальному користуванні та відшкодуванні моральної шкоди зі стягненням на користь ОСОБА_3 з відповідачів 500 грн. - скасувати і ухвалити в цій частині нове рішення, яким ОСОБА_3 в задоволенні позову про визначення порядку користування, місцями загального користування та відшкодування моральної шкоди - відмовити.

В іншій частині рішення суду залишити без зміни.

Рішення суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту проголошення, однак може бути оскаржено безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий

Судді