26.12.2011 Справа № 2-6225/11
Справа № 2-6225/2011рік
22 грудня 2011 року Оболонський районний суд м. Києва у складі:
головуючого судді Маринченко М.М.,
при секретарі Князік І.Д.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, третя особа - Оболонське РУ ГУ МВС України в м.Києві, про визнання відповідачів такими, що втратили право користування квартирою та знаття з реєстраційного обліку,
Позивач звернувся до суду з вказаними позовом посилаючись на те, що є власником квартири АДРЕСА_1, та за ним значиться особистий рахунок, проте в квартирі не зареєстрований. У квартирі зареєстрований його батько ОСОБА_4 та відповідачі по справі. Реєстрація останніх у квартирі була зумовлена тим, що відповідачі були добрими знайомими позивача, через кредитні зобовязання втратили власне житло та за згодою позивача, для зручностей вирішення своїх побутових питань, в кінці лютого 2010 року зареєструвалися у вказаній квартирі, без права проживання, і на умовах сплати в рівних частинах комунальних платежів. Згодом стосунки з відповідачами погіршилися, оскільки вони не дотрималися домовленості про сплату комунальних платежів. Реєстрація відповідачів у квартирі завдає позивачу збитків, оскільки йому приходиться сплачувати комунальні платежі за сторонніх осіб. Також позивач зазначив, що на адресу відповідачів почали приходити листи з кредитних установ щодо погашення кредитних боргів.
Враховуючи викладене, позивач просив визнати відповідачів такими, що втратили право користування квартирою та зобовязати відділ громадянства, імміграції та реєстрації фізичних осіб Оболонського РУ ГУ МВС України в м.Києві зняти відповідачів з реєстраційного обліку в квартирі.
В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримав та зазначив, що відповідачі ніколи не проживали в належній йому на праві власності квартирі, а лише були в ній зареєстровані.
Відповідачі, які належним чином повідомлені про день, час та місце розгляду справи через оголошення у пресі, в судове засідання не зявилися, причини неявки суду не повідомили. Відповідно до вимог ст. 224 ЦПК України суд ухвалив провести заочний розгляд справи за відсутності відповідачів. Позивач проти заочного розгляду справи не заперечував.
Представник третьої особи - Оборонського РУ ГУ МВС України в м.Києві проти задоволення позовних вимог про зобовязання третьої особи зняти відповідачів з реєстраційного обліку в квартирі заперечував, посилаючись на те, що вказані вимоги підлягають розгляду в порядку адміністративного судочинства. Щодо позовних вимог про визнання відповідачів такими, що втратили право користування квартирою, просив прийняти рішення на розсуд суду.
Заслухавши пояснення позивача та представника третьої особи, показання свідків ОСОБА_4 та ОСОБА_5, дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.
Судом встановлено, що позивач є власником квартири АДРЕСА_1, що підтверджується договором купівлі-продажу від 22 грудня 2009 року та реєстраційним посвідченням Київського міського бюро технічної інвентаризації та реєстрації права власності на обєкти нерухомого майна.
У вказаній квартирі згідно довідки форми № 3 зареєстровані відповідачі ОСОБА_2 з 25 лютого 2010 року та ОСОБА_3 з 27 травня 2010 року, які, як пояснив позивач, є його знайомими. Також у квартирі з 04 жовтня 2001 року зареєстрований батько позивача.
Допитаний у суді як свідок батько позивача - ОСОБА_4, суду показав, що у квартирі він зареєстрований з 2001 року та постійно в ній проживає. Зазначив, що відповідачі в квартирі ніколи не проживали та нею не користувались.
Допитаний в суді як свідок ОСОБА_5, товариш та сусід свідка ОСОБА_4, суду показав, що проживає у ІНФОРМАЦІЯ_1 близько 15 років, часто навідується у гості до ОСОБА_4, при цьому відповідачів у квартирі ніколи не бачив.
Відповідно до вимог ст.ст. 319, 321 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, що не суперечать закону. Право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.
Відповідно до ст. 391 ЦК України власник має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.
Відповідно до ст. 150 ЖК України громадяни, які мають в приватній власності квартиру, користуються нею для особистого проживання і проживання членів їх сімей і мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд.
Відповідно до ст.8 ЦК України якщо цивільні відносини не врегульовані цим Кодексом, іншими актами цивільного законодавства або договором, вони регулюються тими правовими нормами цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, що регулюють подібні за змістом цивільні відносини (аналогія закону).
Відповідно до ч.2 ст.405 ЦК України член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.
Оскільки відповідачі з часу реєстрації в квартирі ніколи в ній не проживали, а власник квартири (позивач) не бажає, щоб вказані особи, які не являються членами його сімї, користувалися вказаним жилим приміщенням, позовні вимоги про визнання відповідачів такими, що втратили право користування квартирою підлягають задоволенню.
Разом з тим позовні вимоги про скасування реєстрації місця проживання відповідачів у вказаній квартирі задоволенню не підлягають з тих підстав, що відповідно до ч.1 ст.7 Закону України Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Українірішення суду про позбавлення особи права користування житловим приміщенням є підставою для зняття з реєстрації місця проживання.
Керуючись ст.ст. 8, 319, 321, 391, 405 ЦК України, ст. 150 ЖК України, ст.7 Закону України Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні, ст.ст. 10, 60, 212-215, 224, 226 ЦПК України, суд
Позовні вимоги задовольнити частково.
Визнати ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3, такими, що втратили право користування жилим приміщенням - квартирою №127 у будинку № 18 по вулиці Богатирській в м.Києві.
В задоволенні інших позовних вимог відмовити.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідачів. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом 10 днів з дня отримання його копії.
Апеляційну скаргу на заочне рішення суду може бути подано позивачем та третьою особою до Апеляційного суду м. Києва через Оболонський районний суд м. Києва протягом 10 днів з дня проголошення рішення.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя М.М. Маринченко