Придніпровський районний суд м.Черкаси
Справа № 2 2851/10
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

8 лютого 2011 року ПРИДНІПРОВСЬКИЙ районний суд м . Черкаси складі:

-головуючого : КЛОЧКО О.В.

-при секретарі: ТУЗ Н.В., ТАЦЕНКО О.І., КАШНУС А С. розглянувши у відкритому судовому засіданні в м . Черкаси цивільну справу за позовом комунального підприємства «Черкасижитлосервіс» Черкаської обласної ради до ОСОБА_1 , третя особа без самостійних вимог - Черкаська міська рада про визнання особи такою , що втратила право користування житловим приміщенням -

ВСТАНОВИВ:

Позивач - комунальне підприємство «Черкасижитлосервіс» Черкаської обласної ради звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, вказуючи, що відповідно до рішення Черкаської обласної ради № 13-23/У від 15.11.2007 року «Про створення КП «Черкасижитлосервіс» Черкаської обласної ради на баланс їхнього підприємства передано об`єкти обласної комунальної власності, в тому числі і гуртожиток по АДРЕСА_1 .

На підставі ордеру № 417, виданого 15 грудня 1995 року на підставі рішення адміністрації та комітету профспілки Державного об`єднання «Черкасрембуд» ОСОБА_2 І. надано для проживання кімнату АДРЕСА_2 .

Попередній балансоутримувач та їхнє підприємство неодноразово проводили перевірки в гуртожитку для встановлення осіб, що не проживають та здають кімнати в піднайм в гуртожитку.

По таким перевіркам складено відповідні акти від 4.02.2008 року, 19.01.2009 року, які підтверджують факти не проживання відповідачки ОСОБА_1 в гуртожитку.

4 березня 2009 року комісією підприємства проводилась чергова перевірка по встановленню фактів здачі кімнат у гуртожитку в піднайм , в тому числі і перевірка по кімнаті АДРЕСА_3 , але особи, що на час перевірки знаходились у кімнаті зачинили двері на замок, до кімнати не впустили та спілкуватися з працівниками підприємства відмовилися.

Відповідно до наказу № 06-в від 2.03.2009 року комісія КП «Черкасижитлосервіс`Черкаської обласної ради 4.03.2009 року та 23.03.2009 року провела перевірку в гуртожитку по АДРЕСА_1 по факту, виявлення пустих кімнат та встановлення проживання в гуртожитку. За результатами перевірки складено звіти за №1 та №2, які додані до позовної заяви.

Просили суд визнати ОСОБА_1 такою, що втратила право користування житловим приміщенням кімнати АДРЕСА_2 .

В судовому засіданні представник позивача ОСОБА_3 позовні вимоги підтримала.

Відповідачка ОСОБА_4 та її представник ОСОБА_5 позов не визнали, надавши письмові заперечення на позов.

Представник третьої особи без самостійних вимог - Черкаської міської ради в судове засідання не з`явився, надавши клопотання про можливість розгляду справи у відсутність їхнього представника від 13 січня 2011 року.

Заслухавши пояснення сторін , допитавши свідків та дослідивши письмові матеріали справи , суд вважає, що підстави для задоволення даного позову відсутні, оскільки суду не надано доказів відсутності ОСОБА_1 за місцем проживання - гуртожитку по АДРЕСА_1 більше шести місяців без поважних причин відповідно до вказаних ст.ст. 71,72 ЖК України.

За обставинами справи, на підставі рішення адміністрації та комітету профспілки державного об`єднання «Черкасрембуд» від 15.12.1995 року ОСОБА_1 було видано ордер № 417 на право зайняття однієї кімнати за АДРЕСА_3 на час розгляду справи - АДРЕСА_4 / АДРЕСА_1 складом сім`ї - одна особа.

В ході розгляду справи встановлено , що ОСОБА_1 у встановленому законом порядку заселилась та з березня 1996 року проживає у гуртожитку АДРЕСА_1 .

Відповідно до рішення Черкаської міської ради від 15 листопада 2007 року № 13- 23/У «Про створення комунального підприємства «Черкасижитлосервіс» Черкаської обласної ради - вирішено створити КП «Черкасижитлосервіс» з передачею до статутного фонду приміщення гуртожитків , в тому числі і гуртожитку по АДРЕСА_1 .

Згідно даних акту прийняття - передачі об`єктів обласної комунальної власності з балансу КП «Житлово - експлуатаційна дільниця» мікрорайону Дахнівський на баланс КП «Черкасижитлосервіс» Черкаської обласної ради, на виконання рішення обласної ради від 15.11.2007 року №13-23У «Про створення комунального підприємства «Черкасижитлосервіс» Черкаської обласної ради , згідно з розпорядженням голови обласної ради від 14.12.2007 року №3 84-р «Про комісію з прийняття - передачі об`єктів обласної комунальної власності» комісією було передано гуртожиток по АДРЕСА_1 на баланс позивача.

Відповідно до акту прийому - передачі документації по гуртожитку по АДРЕСА_1 від 15.02.2008 року позивачем прийнято також і документацію по вказаному гуртожитку, в тому числі і акт перевірки по кімнаті АДРЕСА_2 .

Також, суду надано і рішення №30- 25/У від 27.11.2009 року «Про передачу гуртожитків з обласної комунальної власності до комунальної власності міста Черкаси», яким вирішено передати з обласної комунальної власності до комунальної власності міста Черкаси приміщення гуртожитків, в тому числі і гуртожиток по АДРЕСА_1 .

Встановлено, що на теперішній час вказаний гуртожиток перебуває на балансі позивача та він здійснює оперативне управління даним гуртожитком, фактичної передачі майна на цей рахунок відповідно до вищевказаного рішення не було, а тому, суд вважає, що позивач - КП «Черкасижитлосервіс» має право звернення та вимоги за даними позовними вимогами, тобто, має право вимагати визнання відповідачки ОСОБА_1 такою, що втратила право користування жилим приміщенням.

Відповідно до рішення Черкаської обласної ради №30-26/У від 27.11.2009 року «Про припинення діяльності КП «Житлово - експлуатаційна дільниця» мікрорайону Дахнівський Черкаської обласної ради - припинено діяльність комунального підприємства «Житлово - експлуатаційна дільниця» мікрорайону Дахнівський Черкаської обласної ради. / попередній балансоутримувач гуртожитку /

Згідно зі ст. 71 ЖК України при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім`ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців.

Якщо наймач або члени його сім`ї були відсутні з поважних причин понад шість місяців, цей строк за заявою відсутнього може бути продовжено наймодавцем, а в разі спору - судом,

Аналізуючи та досліджуючи надані в розпорядження суду докази, суд вважає, що позивачем не надано доказів , які б доводили обставини не проживання ОСОБА_1 у кімнаті АДРЕСА_2 більше шести місяців без поважних причин.

Так , акт від 4 лютого 2008 року, складений комісією комунального підприємства «Житлово - експлуатаційна дільниця» мікрорайону Дахнівський / скорочено КП «ЖЕД» мікрорайону Дахнівський / про перевірку обставин проживання у гуртожитку сторонніх осіб суд не може визнати допустимим доказом відповідно до ст. 59 ЦПК України, оскільки цей акт складено зовсім іншою юридичною особою , складено уповноваженою комісією цієї особи, за підписами осіб та печаткою зовсім іншого підприємства - КП «ЖЕД» мікрорайону Дахнівський , яке за обставинами справи -ліквідоване .

Обов`язок доказування і подання доказів чітко визначено статтею 60 ЦПК України, відповідно до якої, саме на сторони покладено зобов`язання довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу.

Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. / ч.2 ст. 60 ЦПК України / .

За обставинами справи, КП «ЖЕД» мікрорайону Дахнівський не є стороною по справі, не є це підприємство і іншою особою, яка бере участь у справі та станом на час подання даного позову - це підприємство ліквідоване, що підтверджено вищевказаними документами.

А тому, КП «ЖЕД» мікрорайону Дахнівський не має і право вимоги за даним позовом.

Відповідно до ч. 1 ст. 59 ЦПК України суд не бере до уваги докази ,які одержані з порушенням порядку, встановленого законом.

А тому, вказаний акт судом не може братися до уваги як допустимий доказ.

Не знайшли свого підтвердження і обставини, які викладені в акті від 19 січня 2009 року, що наданий позивачем до суду .

Акт позивача від 19 січня 2009 року щодо не проживання ОСОБА_1 суд не може брати до уваги як належний доказ, оскільки він не підписаний особами, які в ньому вказані та оцінює критично, оскільки він не відповідає фактичним обставинам справи, не містить особистих підписів осіб - мешканців , які вказані в ньому / суду надано оригінал, але жодного власноручного підпису осіб акт не має /, не зрозуміло яким чином вказані особи здійснювали візуальний огляд кімнати № АДРЕСА_3 , де проживає ОСОБА_1 та не зрозумілі підстави складення такого акту.

В ході розгляду справи, встановлено, що акт складено мешканцями гуртожитку, які проживають в іншій половині / крилі / даного гуртожитку , які відокремлені перегородкою, що візуально позбавляє можливості мешканцям вказаних в акті кімнат за №№ 49,51,52,54,55 кожний день візуально спостерігати за тими особами, які входять та виходять в кімнату №47 даного гуртожитку.

Крім того , мешканці, які проживають в розділених частинах поверху користуються окремими сходовими клітинами та входами до будинку.

Зміст акту складено таким чином, що він хоча і містить назву «акт» , але за своїм змістом не може визнаватися актом саме безпосереднього огляду житлового приміщення - кімнати АДРЕСА_2 , оскільки не вказано - в який час / вранці, обід, ввечері / вказані особи здійснили вихід за місцем проживання відповідачки ОСОБА_1 , чи було здійснено візуальний огляд житлового приміщення , яке саме майно знаходилося в цьому приміщення , чи було в кімнаті майно ОСОБА_1 , хто з осіб - мешканців безпосередньо складав цей акт і таке інше .

Представник позивача в ході розгляду справи не могла надати суду вичерпні пояснення на цей рахунок.

Оскільки цей акт складено самими мешканцями гуртожитку без участі представників адміністрації КП «Черкасижитлосервіс» та без обставин огляду житлової кімнати № АДРЕСА_3 , викладена в акті інформація - це власне бачення осіб - мешканців щодо обставин справи, а враховуючи, що цей акт не підписаний особами, він не може вважатися належним доказом по справі.

З

Цей акт неналежним чином оформлений, а викладена в ньому інформація про не проживання ОСОБА_1 більше п`яти років в гуртожитку не зрозуміло з яких джерел отримана.

Пояснення свідка ОСОБА_6 в судовому засіданні про те, що ОСОБА_1 не проживає в гуртожитку більше п`яти років , суд оцінює критично ,оскільки встановлено , що жодного разу нею візуальний огляд та вхід в житлове приміщення №47 не здійснювався, а тому, про дійсні обставини щодо предмету спору вона пояснити не могла.

Що стосується наданих суду звітів тимчасової комісії по проведенню перевірок дотримання правил проживання у гуртожитках за №1 від 5 березня 2009 року та №2 від 24 березня 2009 року, які складено на підставі наказу №06-в від 2 березня 2009 року / за поясненнями представника позивача в наказі помилково вказано рік 2008 , а не 2009 /, то створеною позивачем комісією зобов`язувалось провести не менше двох перевірок з виїздом до гуртожитків та за результатом кожної подавати звіт. Ці два звіти і надані суду.

Обидва звіти ніяким чином не доводять обставини саме не проживання ОСОБА_1 у кімнаті АДРЕСА_2 , оскільки охоплюють обмежений період часу - березень 2009 року, тобто, всього один місяць 2009 року, а крім того, вони складені зацікавленою особою - самим позивачем у справі, складені головою комісії із зазначенням в них обставин без підкріплення їх відповідними доказами.

Так, згідно акту №1 від 5.03.2009 року вказано , що « мешканці кімнати № АДРЕСА_3 не відчинили двері, раніше в даній кімнаті було встановлено проживання сторонніх осіб, ОСОБА_1 в гуртожитку тривалий час не проживає, про що мається відповідний акт, складений мешканцями гуртожитку».

Проте, конкретного зазначення акту обстеження житла ОСОБА_1 цей звіт не містить.

В ході розгляду справи , з`ясовано, що позивач, складаючи даний звіт опирався на акт від 19 січня 2009 року, який підписали особи - мешканці гуртожитку, який не може визнаватися таким, що достовірно підтверджує обставини саме не проживання ОСОБА_1 в кімнаті №47 , юридичну оцінку цього акту судом викладено вище в даному рішенні

суду.

А крім того, позивач також опирався на акт від 4.03.2009 року, який складений створеною позивачем комісією, виключно з числа працівників КП «Черкасижитлосервіс» та без залучення осіб - мешканців гуртожитку, а тому, суд оцінює його критично , оскільки він не може визнаватися об`єктивним відображенням дійсного стану обставин та є упередженим.

В цьому акті не вказано зі слів яких мешканців комісії відомо про проживання квартирантів , з якого та по який час вони там проживають і таке інше.

Перевірка адміністрацією позивача гуртожитку на предмет проживання чи не проживання окремих його мешканців охоплює лише незначний проміжок часу - всього один місяць березень 2009 року, про що й складено два звіти за №1 та №2 за цей період, в той час доказів , які б підтверджували обставини не проживання ОСОБА_1 більше шести місяців без поважних причин - суду не надано.

На цей рахунок позовні вимоги є бездоказовими, не могла надати вичерпні пояснення чи відповідні документальні підтвердження на цей рахунок і представник позивача в ході розгляду справи.

Таким чином, позивач не надав доказів , які б підтверджували здачу ОСОБА_1 кімнати №47 в піднайом , не вказав і прізвища осіб, які про такі обставини свідчили і таке інше.

Допитана за окремим дорученням суду в якості свідка ОСОБА_7 зазначила, що приблизно в 2007-2008 році вона тимчасово проживала в кімнаті АДРЕСА_2 у ОСОБА_1 ..

В цей час здійснювалась перевірка та їй пропонувалось підписати акт про відсутність майна в кімнаті ОСОБА_1 , проте вона не погодилась з його змістом, оскільки в кімнаті №47 знаходилось майно ОСОБА_1 , зі складеним актом від 4.02.2008 року її не ознайомили. / підтвердження - дані протоколу судового засідання Брянківського міського суду Луганської області від 5 липня 2010 року на виконання окремого судового доручення Придніпровського районного суду м . Черкаси /.

Оскільки, вказаний акт від 4.02.2008 року було складено КП «ЖЕД» мікрорайону Дахнівський , тобто , зовсім іншою юридичною особою, а не позивачем, тому , цей доказ не може визнаватися допустимим з вищевикладених в рішенні суду підстав.

Що стосується звіту №2 від 24 березня 2009 року, то в ньому зазначено , що створена тимчасова комісія з проведення перевірок дотримання правил проживання у гуртожитках 23.03.2009 року провела повторну перевірку дотримання мешканцями гуртожитку по бульвару Шевченка 276 правил користування жилими приміщеннями та встановила наступне : «мешканці кімнати №47 / наймач ОСОБА_1 / не відчинили двері» , проте відповідний акт обстеження житла про вказані обставини від 23.03.2009 року - відсутній.

Оскільки звіт №2 від 24.03.2009 року складений самим позивачем, тобто, особою, яка безпосередньо є зацікавленою у вирішенні спору, без залучення не зацікавлених у вирішенні спору осіб - мешканців гуртожитку / чи сторонніх осіб /, без складення відповідного акту на цей рахунок, даний звіт суд оцінює також критично .

Крім того , позовні вимоги КП «Черкасижитлосервіс» повністю спростовуються поясненнями свідків ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , які в судовому засіданні підтвердили обставини саме постійного проживання ОСОБА_1 в гуртожитку - кімнаті АДРЕСА_2 .

Так, свідок ОСОБА_9 підтвердив , що проживає в гуртожитку з кінця 1992 року, ОСОБА_1 являється сусідкою , а тому, майже кожного дня має можливість бачити її за місцем проживання / згідно пояснень 1-2 рази на тиждень /, інколи ОСОБА_1 буває у відрядженнях, проте постійно проживає в гуртожитку.

Свідок ОСОБА_10 також підтвердив , що проживає в гуртожитку з 1992 року, ОСОБА_1 знає приблизно з 1995 року, оскільки її кімната є сусідньою , бачить її кожний тиждень в гуртожитку.

Вказані свідки проживають в кімнатах гуртожитку, які розташовані поряд з кімнатою ОСОБА_1 , та підтвердили обставини її постійного проживання в гуртожитку , а тому, повністю спростовують вимоги позивача про зворотне.

Свідок ОСОБА_8 в судовому засіданні також пояснила, що ОСОБА_1 , знає приблизно з 1996 -1997 року, часто її відвідує за місцем її проживання - кімната АДРЕСА_2 , підтвердила обставини наявності майна в кімнаті, на запитання представника позивача - чітко назвала та описала майно, а також вказала розташування цього майна в кімнаті АДРЕСА_3 .

Крім того , суд при розгляді справи також враховує і обставини того , що у гуртожитку існують розбіжності між його мешканцями щодо порядку обліку та оплати за використану електричну енергію за встановленим картковим лічильником, без видачі на руки відповідного документ про сплату цього виду послуг, одна частина мешканців - сплачує, а інша відмовилась, що може свідчити про наявність конфліктної ситуації між частиною мешканцями та адміністрацією гуртожитку на цьому грунті, а також і між самими мешканцями, що може відображатись і на поясненнях самих осіб - мешканців гуртожитку щодо предмету спору, складенні відповідних документів на цей рахунок і таке Інше. ч

Про наявність таких обставин в судовому засіданні підтвердили свідки ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_6 , вказувала про них і відповідач ОСОБА_1 та не оспорювала і представник позивача.

Також встановлено та підтверджено документально, що відповідачка ОСОБА_1 в період з 10.04.1995 року по теперішній час безперервно проходить службу в порядку , встановленому Положенням про проходження служби рядовим і начальницьким складом

органів внутрішніх справ Української PCP, в тому числі, по 29.11.1996 року - в підрозділі по боротьбі з кримінальним приховуванням прибутків від оподаткування МВС України , з 29.11.1996 року - в Управлінні податкової міліції ДПА в Черкаській області.

А тому , як згідно письмових заперечень відповідачки ОСОБА_1 та її представника, так і відповідно до обставин справи, встановлено, що за характером служби ОСОБА_1 неодноразово відбувала у відрядження , епізодично була відсутня за місцем свого проживання, проте така тимчасова, з поважних причин , відсутність особи на декілька днів / діб / не може визнаватися такою, що позбавляє права відповідачки права на користування житловим приміщенням у відповідності до ст.ст. 71,72, 127 ЖК України. Разом з тим встановлено, що позивач, складаючи акти та звіти про нібито не проживання ОСОБА_1 в гуртожитку, про нібито не відкриття дверей житлової кімнати № АДРЕСА_3 , створення цим самим перешкод у з`ясуванні дійсного стану речей, жодного разу не звертався до керівництва Управління податкової міліції ДПА в Черкаській області з проханням забезпечити явку самої ОСОБА_1 для дійсного з`ясування обставин щодо її фактичного проживання чи не проживання в кімнаті АДРЕСА_2 , можливість входження в житлову кімнату №47 з метою перевірки наявності чи відсутності майна, проживання там квартирантів , а також для вирішення і інших питань, пов`язаних з предметом спору.

Також встановлено, що позовні вимоги не підлягають до задоволення ще й тому, що відповідачка ОСОБА_1 сплачує систематично комунальні послуги, чому підтвердження надані в розпорядження суду копії розрахункових книжок по оплаті за кімнату за 2008- 2009 роки, дані письмових надходжень на оплату житлово - комунальних послуг саме на адресу місця проживання ОСОБА_1 , дані товарного чеку на придбання шпалер від 14.07.2006 року та дані товарного чеку від 16.01.2006 року придбання монтажної піни для облаштування кімнати та ремонту пошкоджених дверей, дані акту виконаних робіт від 7.05.2009 року по встановленню замка на дверях із зазначенням адреси саме - кімнати АДРЕСА_2 , які також підтверджують обставини проживання ОСОБА_1 саме в кімнаті АДРЕСА_2 .

Посилання представника позивача в позовній заяві та в ході розгляду справи на те, що ОСОБА_1 має на праві власності квартиру АДРЕСА_5 , а тому , в кімнаті АДРЕСА_2 не проживає, як на підставу позовних вимог, суд також не може визнати обґрунтованим та беззаперечним доказом, оскільки такі посилання ніяким чином не доводять позовних вимог, а лише констатують факт наявності такого майна в ОСОБА_1 відповідно до довідки КП «Черкаське обласне об`єднане бюро технічної інвентаризації» від 9 липня 2009 року.

Відповідно до даних копії паспорту ОСОБА_1 серії НОМЕР_1 вона зареєстрована за адресою АДРЕСА_6 , тобто, в гуртожитку, який перебуває на балансі позивача, а крім того, в судовому засіданні встановлено , що кімната АДРЕСА_2 являється постійним місцем проживання ОСОБА_1 , що підтверджено і поясненнями свідків ОСОБА_10 , ОСОБА_9 , ОСОБА_8 ..

Крім того , наявність у особи іншого житла на праві власності не є підставою для визнання особи такою , що втратила права користування житловим приміщенням у відповідності до ст.ст. 71,72 ЖК України, а вимоги про зміну підстав позовних вимог позивач до суду не адресував і не змінював.

Що стосується посилань позивача на норми ст.ст. 131,132 ЖК України, то вони не регулюють саме спірне питання щодо визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням.

Узагальнюючи вшценаведене, суд вважає, що підстав для задоволення позовних вимог КП «ЧеркасижитлоСервіс» у суду не має, оскільки доказів про не проживання Дикої

ВИРІШИВ:

В задоволенні позовних вимог комунального підприємства «Черкасижитлосервіс» Черкаської обласної ради - відмовити

ОСОБА_11 у гуртожитку більше шести місяців без поважних причин - суду не надано , а ті, на які посилається позивач, не можуть визнаватися такими з вищевикладених судом обставин. На підставі ст.ст. 11,60, 213-215, 88 ЦПК України та керуючись ст.ст. 71,72,127 ЖК України, суд -

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня проголошення рішення.Особи, які брали участь у розгляді справи , але не були присутні при проголошенні судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу на протязі десяти днів з дня отримання рішення

Головуючий