Справа № 2-509/11
Р І Ш Е Н Н Я

ІМ'ЯМ УКРАЇНИ

21 листопада 2011 року. Братський районний суд Миколаївської області

у складі: головуючої - судді Губанової В.М.

при секретарі Тягнирядно І.Г.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду с-ща Братське справу за позовною заявою ОСОБА_1

до

ОСОБА_2

про визнання недійсним договору дарування

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2, в якому просить визнати недійсним договір дарування житлового будинку №2 по вул.Некрасова у смт.Братське Миколаївської області, укладений 01 вересня 2008 року між нею та відповідачем.

Свої позовні вимоги мотивує тим, що вона людина похилого віку (їй виповнилося 72 роки), часто хворіє і потребує стороннього догляду. На початку серпня 2008 року син запропонував їй свої послуги по забезпеченню доглядом, харчуванням, утриманням житлового будинку і присадибної ділянки в належному стані. Замість цього він попросив відписати йому належний їй будинок №2 по вул. Некрасова у смт. Братське Миколаївської області. Вона погодилася і 01 вересня 2008 року уклала з відповідачем у приватного нотаріуса Єланецького районного нотаріального округу Миколаївської області ОСОБА_3 договір, тексту якого не читала, вважаючи, що в ньому передбачені всі права і обовязки, про які вона з сином домовилися. Перші роки після укладення договору відповідач сумлінно виконував свої зобовязання, а на початку січня цього року припинив забезпечувати її належним харчуванням і доглядом та майже не перебуває вдома, зовсім перестав будь-яким чином піклуватися про неї, тобто своїми діями відповідач порушив свої зобовязання, і тільки при розмові з сином вона дізналася, що нею укладено договір дарування. Вона не мала намір укладати договір дарування, відповідач навмисно ввів в оману її для того, щоб вона підписала договір дарування. Вчиняючи правочин дарування, вона помилилася щодо обставин, які мають істотне значення щодо прав та обовязків сторін. В даний час, так як її здоровя погіршилося і вона потребує ще більше догляду стороннього, вона має намір з іншою особою укласти договір довічного утримання, за яким той хто буде її доглядати стане власником будинку. Але для цього їй спочатку необхідно знову поновити свої права як власника будинку, для чого вона й звернулася до суду з даним позовом.

До початку судового засідання позивач надала суду заяву, в якій просила суд справу слухати в її відсутність через стан здоровя та зазначила, що позов підтримує в повному обсязі.

Відповідач ОСОБА_2 в судовому засіданні позов визнав в повному обсязі та не заперечував проти його задоволення.

Свідок ОСОБА_4 суду пояснив, що він проживає неподалік від позивача і дійсно може підтвердити, що остання потребує сторонньої допомоги, однак відповідач в силу того що працює не завжди може надати належного догляду своїй матері ОСОБА_1 Він як сусід часто провідує позивача і остання йому нещодавно сказала, що син її обманув, а саме в 2008 році вона підписала договір дарування замість договору довічного утримання. В даний час вона мала намір як власник будинку по іншому розпорядитись своїм майном когось іншого попросити за нею доглядати, а взамін залишити тій особі будинок, але зясувалось, що власником будинку став син.

Вислухавши пояснення відповідача, свідка, дослідивши письмові матеріали справи, суд приходить до висновку про те, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Так, 01 вересня 2008 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 укладено договір дарування житлового будинку по вулиці Некрасова, 2, у смт.Братське Миколаївської області.

Згідно довідки Братської центральної районної лікарні №611, ОСОБА_1 Знаходиться на Д обліку, діагноз їй встановлено такий: кардіосклероз атеросклеротичний з гіпертонією СН-А, цукровий діабет ІІ типу, а тому вона потребує постійного догляду.

Відповідно акту обстеження житлово-побутових умов від 10 листопада 2011 року, ОСОБА_1 прописана та проживає у буинку №2 по вул.Некрасова в с-щі Братське, який належить згідно договору дарування її сину ОСОБА_2 ОСОБА_1 хворіє, не взмозі самостійно пересуватися, потребує постійної сторонньої допомоги.

Відповідно до ст.229ЦК України якщо особа, яка вчинила правочин, помилилася щодо обставин, які мають істотне значення, такий правочин може бути визнаний судом недійсним. Істотне значення має помилка щодо природи правочину, прав та обов'язків сторін, таких властивостей і якостей речі, які значно знижують її цінність або можливість використання за цільовим призначенням. Помилка щодо мотивів правочину не має істотного значення, крім випадків, встановлених законом.

У судовому засіданні знайшла своє підтвердження та обставина, що при укладені даного договору дарування ОСОБА_1 помилилася щодо обовязків, які випливають з даного договору, бо фактично мала намір уклачсти інший договір договір довічного утримання.

На підставі викладеного і керуючись ст. ст. 60, 209, 213, 215, 218, 256 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання недійсним договору дарування - задовольнити.

Визнати недійсним договір дарування житлового будинку №2 по вул.Некрасова у смт.Братське Миколаївської області, укладений 01 вересня 2008 року між ОСОБА_1бов Федорівною та ОСОБА_2 та посвідчений приватним нотаріусом Єланецького районного нотаріального округу Миколаївської області ОСОБА_3

Поновити право приватної власності ОСОБА_1 на житловий будинок з надвірними будівлями по вул. Некрасова, 2 в с-щі Братське Миколаївській області.

Апеляційна скарга на рішення Братського районного суду Миколаївської області може бути подана протягом десяти днів з дня проголошення рішення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

ОСОБА_5 В. М. Губанова