Справа № 2п-101/2011 рік
У Х В А Л А

03 жовтня 2011 року місто Запоріжжя

Жовтневий районний суд м.Запоріжжя у складі : головуючого - судді Скользнєвої Н.Г., при секретарі Голубятникової І.А., за участю представників : заявника ОСОБА_1, позивача ОСОБА_2, розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Запоріжжі заяву Публічного акціонерного товариства Укрсоцбанкв особі Запорізького відділення Східного комерційного макрорегіону Донецької обласної філії Публічного акціонерного товариства Укрсоцбанк про скасування заочного рішення суду,

В С Т А Н О В И В :

Заочним рішенням Жовтневого районного суду м.Запоріжжя від 13 липня 2011 р. позовна заява ОСОБА_3 задоволена. Визнано частково недійсним кредитний договір № 034, а саме п. 6.2 щодо третейського застереження, укладений між Акціонерно комерційним банком соціального розвитку Укрсоцбанкта ОСОБА_3 01 червня 2007 року.

ПАТ Укрсоцбанкв особі Запорізького відділення Східного комерційного макрорегіону Донецької обласної філії ПАТ Укрсоцбанкзвернулося до суду із заявою про перегляд заочного рішення, посилаючись на те, що справу було розглянуто по суті без представника банківської установи, який не зявився в судове засідання , призначене на 13.07.2011 року, з поважної причини був зайнятий в іншому суді.

Крім того, заявник вважає, що справа за позовом ОСОБА_3 розглянута судом з порушенням правил підсудності , оскільки відповідно до вимог п.2 ч.1 ст. 116 ЦПК України повинна бути передана на розгляд до Дніпропетровського районного суду м. Києва .

В судовому засіданні представник заявника на доводах, викладених в заяві, наполягає та просить суд скасувати заочне рішення від 13.07.2011 року, а справу призначити до розгляду в загальному порядку.

Представник позивача проти вимоги заявника заперечує , вважаючи рішення суду таким, що ухвалено з дотриманням вимог як матеріального, так і процесуального законодавства.

Вивчивши доводи заявника, урахувавши думку представника позивача, матеріали справи, суд вважає , що заява не підлягає задоволенню з наступних підстав.

У відповідності до ч.3 ст.231 ЦПК України суд може своєю ухвалою за результатами розгляду заяви про перегляд заочного рішення залишити заяву без задоволення або скасувати заочне рішення і призначити справу до розгляду в загальному порядку.

Згідно ч.1 ст. 232 ЦПК України заочне рішення підлягає скасуванню, якщо судом буде встановлено, що відповідач не зявився в судове засідання та не повідомив про причини неявки з поважних причин і докази, на які він посилається, мають істотне значення для правильного вирішення справи.

Так, з матеріалів справи вбачається , що чергове судове засідання по даній справі було призначено на 21 червня 2011 р. -14.15 годин, про що учасники процесу були повідомлені належним чином.

Відповідач банківська установа отримала судову повістку 03 червня 2011 року, про що свідчить поштове повідомлення ( а.с.146).

Представник відповідача в судове засідання не зявився, але надав суду письмову заяву з проханням розгляд справи перенести на іншу дату, у звязку з неможливістю підготовки до судового засідання ( а.с.137).

Відповідно до вимог п.2 ч.1 ст. 169 ЦПК України, розгляд справи відкладено на 13 липня 2011 року 14.15 годин, про що сторони по справі повідомлені належним чином.

Згідно поштового повідомлення відповідач по справі отримав судовому повістку 06 липня 2001 року ( а.с. 141), але в судове засідання не зявився.

При цьому, про причину неможливості явки в судове засідання суд не повідомив. Будь- яких заяв, клопотань до суду не надходило.

У відповідності до вимог ч.4 ст. 169 ЦПК України , суд вирішив справу на підставі наявних у ній даних та доказів ( постановив заочне рішення).

Тому всі посилання заявника щодо порушення судом норм процесуального права щодо розгляду справи за відсутності сторони відповідача є неспроможними і судом до уваги не приймаються.

Надалі, питання щодо підсудності розгляду даної справи неодноразово досліджувалося та вирішувалося в ході розгляду справи.

Так, 18 лютого 2010 р. відповідач звернувся до суду з письмовим клопотанням про залишення позову ОСОБА_3 без розгляду та передачу справи за підсудністю до Дніпровського районного суду м. Києва. ( а.с. 16-18).

Ухвалою Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 18 лютого 2010 року клопотання АКБ соцрозвитку Укрсоцбанкв особі Запорізької обласної філії АКБ соцрозвитку Укрсоцбанкзадоволено . Ухвалено передати справу за позовом ОСОБА_3 до Дніпровського районного суду м. Києва за підсудністю ( а.с. 32).

Ухвалою апеляційного суду Запорізької області від 17 червня 2010 року ухвала суду першої інстанції від 18.02.2010 р. у даній справі скасована, справу передано до того ж суду на новий розгляд ( а.с. 80-81)

В судовому засіданні 29 березня 2011 року відповідач повторно звернувся до суду з аналогічним клопотанням , в задоволенні якого ухвалою суду від 29.03.2011 року відмовлено ( а.с. 127 -128).

Крім того, всупереч твердженням заявника, при ухваленні судового рішення судом досліджувалась і позиція відповідача, яка була викладена у вигляді письмових заперечень ( а.с. 104- 105).

Таким чином, в суді встановлено, що всі докази, на які посилається сторона відповідача в заяві про перегляд заочного рішення, досліджувалися під час розгляду справи і їм була надана належна оцінка під час ухвалення судового рішення.

На підставі викладеного, суд не вбачає законних підстав для задоволення заяви банківської установи про перегляд заочного рішення .

Керуючись статтею 231 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В :

Заяву Публічного акціонерного товариства Укрсоцбанкв особі Запорізького відділення Східного комерційного макрорегіону Донецької обласної філії Пцблічного акціонерного товариства Укрсоцбанк про скасування заочного рішення Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 13 липня 2011 року по справі за позовом ОСОБА_3 до Акціонерно- комерційного банку соціального розвитку Укрсоцбанкв особі Запорізької обласної філії АКБ УКкрсоцбанкпро визнання частково недійсним договору кредиту № 034 від 01 червня 2007 року залишити без задоволення.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому Цивільним процесуальним кодексом України.

Суддя : Н.Г.Скользнєва

03.10.2011