Справа №2-596/11
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 березня 2011 року м.Чернігів

Новозаводський районний суд м. Чернігова

в складі: головуючої - судді Цибенко І.В.

при секретарі Кошовому В.В.

з участю позивача ОСОБА_1

відповідачів ОСОБА_2, ОСОБА_3,

третьої особи: ОСОБА_4, ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Чернігові цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3 , треті особи, що не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача - ОСОБА_4, ОСОБА_6, ОСОБА_7,, треті особи, що не заявляють самосійних вимог на предмет спору на стороні відповідача - ОСОБА_5 валерійовича, Комунальне підприємство «ЖЕК-13» про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщення,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звертаючись до суду з позовом до ОСОБА_2, та ОСОБА_3 просить визнати їх, таким, що втратили право на користування квартирою за адресою АДРЕСА_1. Заявлені вимоги позивач обґрунтовує тим, що він являється власником одним із співвласників квартири АДРЕСА_1. У даній квартирі зареєстровані відповідачі, які з серпня 2003 року не проживають в спірній квартирі, речі їх відсутні, комунальні послуги не сплачують. Добровільно знятися з реєстрації відповідачі не бажають.

Позивач в судовому засіданні позов підтримав, посилаючись на обставини викладені в позовній заяві та просив його задовольнити.

Відповідачі ОСОБА_2И та ОСОБА_3 в судовому засіданні позов визнали та не заперечили проти його задоволення. Вказали, що проживають в іншій найманій квартирі.

Треті особи ОСОБА_4 та ОСОБА_5 також просили позов задовольнити, посилаючись на те, що у спірній квартирі відповідачі не проживають з 2003 року.

Заслухавши сторони, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.

Статтею 41 Конституції України та ст. 1 Першого Протоколу до Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, до якої Україна приєдналась 17 липня 1997 року відповідно до Закону України від 17 липня 1997 року № 457/967-ВР «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод 1950 року, Першого Протоколу та Протоколів № 2, 4, 7 та 11 до Конвенції», закріплено принцип непорушності права приватної власності, який означає право особи на безперешкодне користування своїм майном та закріплює права власника володіти, користуватися та розпоряджатися належним йому майном, на власний розсуд вчиняти щодо свого майна будь-які правочини, відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб (ст.ст. 316, 317, 319, 321 ЦК України).

Судом встановлено та підтверджується копією свідоцтва про право власності на житло від 11 травня 2001 року (а.с. 3) власниками квартири АДРЕСА_2 являються ОСОБА_1, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7

З особового рахунку № 132268-4 (а.с. 5) вбачається, що в квартирі АДРЕСА_2 зареєстровані з 01.11.2001'року ОСОБА_8Й - невістка та ОСОБА_3

Як встановлено в судовому засіданні, відповідачі у квартирі АДРЕСА_2 з серпня 2003 року не проживають, особисті речі їх відсутні.

На підтвердження факту відсутності відповідачів за адресою спірною квартири. позивачем надано акт ЖРЕД № 13 від 14.02.2011 року, що складений в присутності мешканців

v -

ОСОБА_9, ОСОБА_10, які підтвердили відсутність відповідачів за адресою спірної квартири з серпня 2003 року (а.с.6).

Відповідно до ч. 2 ст. 405 ЦК України передбачено, що член сім»ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.

Беручи до уваги, що відповідачі в спірній квартирі до цього часу значиться зареєстрованим (а.с.5), однак там не проживають, що перешкоджає власнику здійснювати права і нести обов'язки щодо вказаної квартири, що передбачено ст. 319 ЦК України, а отже відповідно до ст. 386, 391, 405 ЦК України вказане право позивача підлягає захисту.

А тому суд приходить до висновку про обґрунтованість заявлених позивачем вимог про визнання відповідачів такими, що втратили право користування квартирою за адресою АДРЕСА_1.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 10, 13, 14, 60, 208,209,213-215,218 ЦПК України, ст.ст. 16, 383, 405 ЦК України,суд, -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 - задовольнити.

Визнати ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, та ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, такими, що втратили право користування житлом за адресою : АДРЕСА_3.

Рішення суду може бути оскаржено до Апеляційного суду Чернігівської області через Новозаводський районний суд м. Чернігова шляхом подання апеляційної скарги протягом 10 днів з дня проголошення рішенняя. А у разі якщо особи, які брали участь у розгляді справи не були присутня у судовому засіданні, мають право оскаржити рішення протягом десяти днів з моменту отримання його копії.

Суддя: І.В.Цибенко