Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"12" вересня 2011 р. Іллічівський районний суд м. Маріуполя Донецької області під головуванням судді Литвиненко Н. В. , при секретарі Степаненко Є.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Маріуполі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Маріупольської міської ради про встановлення факту постійного проживання разом із спадкодавцем,

В С Т А Н О В И В:

У лютому 2011 року ОСОБА_1 звернулася до суду з даним позовом, в обґрунтування якого вказала, що 12 січня 2009 року помер її чоловік ОСОБА_2, після смерті якого відкрилась спадщина у вигляді домоволодіння № 37 по вул.Долгополова у м.Маріуполі. В установлений законом строк позивачка як єдиний спадкоємець за законом першої черги* звернулась до нотаріальної контори з питання прийняття спадщини, однак їй було відмовлено, оскільки домоволодіння зареєстроване за померлим батьком її померлого чоловіка ОСОБА_3, померлим 07 жовтня 2007 року і чоловік своєчасно не оформив спадкові права на будинок. Позивачка вказує, що її чоловік не оформив право спадкування нотаріально, оскільки на день смерті батька постійно проживав з ним, вів господарство, утримував домоволодіння та після смерті батька вступив у володіння та розпорядження будинком/ тому вважав, що фактично прийняв спадщину. Позивачка просила встановити факт спільного мешкання ОСОБА_2 із спадкодавцем ОСОБА_3 на час відкриття спадщини, 07 жовтня 2007 року; встановити факт спільного мешкання неї із спадкодавцем ОСОБА_2 на час відкриття спадщини, 12 січня 2009 року; визнати за нею право власності на домоволодіння № 37 по вул.Долгополова у м.Маріуполі в порядку* спадкування за законом після смерті чоловіка ОСОБА_2, померлого 12 січня 2009 року.

В судовому засіданні позивачка уточнила вимоги, просила встановити факт спільного мешкання ОСОБА_2 із спадкодавцем ОСОБА_3 на час відкриття спадщини, 07 жовтня 2007 року; встановити факт спільного мешкання неї із спадкодавцем ОСОБА_2 на час відкриття спадщини, 12 січня 2009 року, інші позовні вимоги залишила без розгляду.

Представник позивачки - адвокат ОСОБА_4 підтримав уточнені позовні вимоги ОСОБА_2 та просив їх задовольнити.

Представник відповідача - Маріупольської міської ради в судовому засіданні проти задоволення позову заперечувала, оскільки рішенням Іллічівського райсуду м.Маріуполя від 16.11.2010р. домоволодіння '№ 37 по вул.Долгополова у м.Маріуполі визнано відумерлою спадщину та передано у власність територіальної громади в особі Маріупольської міської ради. Факти сумісного проживання нічим не підтверджуються. В судове засідання, яке відбулося 12.09.2011р. не з'явилась, надала заяву про розгляд справи в її відсутності.

Суд, вислухавши пояснення сторін, свідків, дослідивши матеріали справи, вважає, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав.

Домоволодіння № 37 по вул.Долгополова у м.Маріуполі належить ОСОБА_3 на підставі договору на забудування № 5170 від 2 б.05.1962р., посвідченого Третьою Маріупольською держнотконторою (а.с. 23).

07 жовтня 2007 року ОСОБА_3 помер, що підтверджуються свідоцтвом про смерть (а.с. 7).

Встановлено, що син померлого ОСОБА_2 постійно мешкав із батьком однією сім'єю, вів спільне господарство, не був зареєстрований в спірному домоволодінні, хоча ніс витрати по утриманню домоволодіння, фактично прийняв спадщину після смерті батька, вступивши у розпорядження та володіння спадковим майном, однак до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини не звертався.

12 січня 2009 року ОСОБА_2 помер, що підтверджується свідоцтвом про смерть (а.с. 8).

Встановлено, що дружина померлого ОСОБА_1 постійно мешкала із чоловіком і його батьком однією сім'єю, вела спільне господарство, була зареєстрована в спірному домоволодінні, разом із чоловіком несла витрати по утриманню домоволодіння, фактично прийняла спадщину після смерті чоловіка, вступивши у розпорядження та володіння спадковим майном, однак до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини не зверталася.

Свідки ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8 , ОСОБА_9, ОСОБА_10, ОСОБА_11 в судовому засіданні підтвердили, що ОСОБА_2 і ОСОБА_1 жили в будинку № 37 по вул.Долгополова у м.Маріуполі разом із батьком чоловіка ОСОБА_3 Після його смерті вони залишились жити в будинку, доглядали за ним. Після смерті чоловіка ОСОБА_3 деякий час жила в спадковому будинку, а потім переїхала жити до свого батька, який через хворобу потребував її допомоги та догляду,, однак декілька разів на тиждень вона приїздила до свого будинку, засаджувала город.

Відповідно до ст.12 68 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом встановленого законом строку, він не заявив про відмову від неї.

З матеріалів справи вбачається, що а ні позивачка ОСОБА_3, а ні її нині померлий чоловік до нотаріальної контори після смерті ОСОБА_3 не зверталася.

Таким _ чином, суд вважає, що заявлені вимоги знайшли підтвердження представленими доказами та підлягають задоволенню.

Щодо наявності в матеріалах справи рішення суду про визнання спадщини відумерлою, то суд вважає, що воно ніяким чином не впливає на встановлення факту постійного проживання позивачки.

Керуючись ст.ст. 10, 60, 209, 213-215 ЦПК України, ст.ст. 1218, 1220, 1261, 1268, ЦК України, суд -

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 задовольнити.

Встановити факт спільного мешкання ОСОБА_2 Дз спадкодавцем ОСОБА_3 на час відкриття спадщини - 07 жовтня 2 007 року.

Встановити факт спільного мешкання ОСОБА_1 із спадкодавцем ОСОБА_2 наР* час відкриття спадщини - 12 січня 2009 року.

На рішення може бути подана апеляція в Апеляційний суд Донецької області через Іллічівський райсуд м.Маріуполя протягом 10 днів з дня проголошення рішення.

Суддя: Н. В. Литвиненко