АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________
Категорія: земельні правовідносини Доповідач: Довгаль Г.П.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 грудня 2011 року судова колегія судової палати у цивільних справах апеляційного суду Харківської області в складі:

головуючого судді Довгаль Г.П.

суддів Коровіна С.Г., Коваленко І.П.

при секретарі Щегельському Д.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Харкові в приміщенні суду апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Вовчанського районного суду Харківської області від 27 жовтня 2011 року по справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа: Вовчанська міська рада Харківської області про відновлення порушеного права суміжного землекористування, -

в с т а н о в и л а:

У липні 2010 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2, третьої особи: Вовчанської міської ради Харківської області, в якому просила відновити межу суміжного землекористування між землекористувачами земельних ділянок №60-А та №62 по вул. Н.Волкової у м. Вовчанську, зобовязавши відповідача повернути в її землекористування частину самовільно зайнятої земельної ділянки площею 12,0кв.м., а також стягнути з нього понесені судові витрати: судовий збір в сумі 8грн.50коп., витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи в розмірі 37грн. та за надання правої допомоги 300грн., а усього 345грн.50коп.

Заявлені вимоги позивач мотивує тим, що на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом, виданого 13 вересня 2000 року Вовчанською державною нотаріальною конторою за реєстровим №3687, їй на праві власності належить житловий будинок з надвірними спорудами, розташований по вул. Н.Волкова №62 у м. Вовчанську Харківської області. Власником сусіднього будинку №60-А є відповідач ОСОБА_2 Ще під час будівництва у 1977році житлового будинку відповідачем, її чоловік ОСОБА_3, який на той час був власником будинку №62, погодився надати ОСОБА_2 частину своєї земельної ділянки, зокрема за рахунок двору, з поверненням земельної ділянки такої площі за рахунок огороду відповідача, через що межа суміжного землекористування між цими земельними ділянками має вигляд ламаної лінії. Але відповідач, порушуючи правила добросусідства, самочинно захватив ще 12кв.м земельної ділянки за рахунок двору. З цього приводу вона зверталася до Вовчанської міської ради і комісією по земельним спорам при виконкомі Вовчанської міськради виявлено розбіжність у конфігурації межі, яка розділяє їхні ділянки. ОСОБА_2 не погодився з висновком комісії і відмовився у добровільному порядку повернути їй частину земельної ділянки.

Відповідач ОСОБА_2 позов не визнав, подав письмові заперечення, в яких зазначає, що такий порядок землекористування існує більше 30-ти років. Зазначивши, що коли суміжні землекористувачі з 1977 року встановили за обопільною згодою межу і на протязі багатьох років відкрито, безперервно і безперешкодно користуються земельними ділянками у визначеної ними конфігурації, площа яких фактично залишалися незміною, законних підстав для поновлення межі до первісного стану немає. Крім того, вказує на те, що 11.08.2010року земельна комісія провела повторний обмір земельних ділянок й прийшла до висновку, що зайнята ним земельна ділянка площею 12 кв.м для розширення його двору, компенсована позивачці частиною його огороду.

У судовому засіданні суду першої інстанції позивач заявлені вимоги підтримала і просила їх задовольнити з підстав, наведених у позовній заяві.

Відповідач заперечував проти задоволення позову з підстав, визначених у його письмових запереченнях.

Рішенням Вовчанського районного суду Харківської області від 27 жовтня 2011 року в позові ОСОБА_1 відмовлено.

Не погодившись з цим рішенням суду, в апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить його скасувати і ухвалити у справі нове рішення по суті заявлених вимог, посилаючись на неповне зясування обставин справи, які мають значення для правильного вирішення спору, та на неналежну оцінку наданим сторонами доказам.

Відповідач ОСОБА_2 та третя особа: Вовчанська міська рада Харківської області вищевказане рішення суду першої інстанції в апеляційному порядку не оскаржили.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення осіб, що зявилися, дослідивши матеріали справи та перевіривши доводи, наведені в апеляційній скарзі, колегія суддів вважає, що скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції (ч.1 ст.303 ЦПК України).

Судом першої інстанції повно та всебічно досліджені надані сторонами докази, їм дана належна правова оцінка, правильно визначено природу спірних правовідносин та закон, який їх регулює та на підставі встановленого ухвалене рішення, яке відповідає вимогам ст.ст. 10, 60, 212, 214, 215 ЦПК України.

Відмовляючи у задоволенні позову ОСОБА_1, суд першої інстанції дійшов обгрунтованого висновку, що позивачкою не надано належних доказів у підтвердження заявлених нею вимог.

Відповідно до ст.57 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їхніх представників, допитаних як свідків, показань свідків, письмових доказів, речових доказів, зокрема звуко- і відеозаписів, висновків експертів.

Судовим розглядом встановлено, що житловий будинок з надвірними будівлями №62 по вул. Н. Волковій (колишня - вул. Кооперативна) у м. Вовчанську Харківській області належав ОСОБА_3 на підставі свідоцтва про право особистої власності, виданого 19 вересня 1994 року Вовчанською міською радою Харківської області. Житловий будинок №60-А по вул. Н.Волковій в м. Вовчанську належить ОСОБА_2 на підставі свідоцтва про право особистої власності на домоволодіння, виданого 22 грудня 1978 року виконавчим комітетом Вовчанської міської ради депутатів трудящихся Харківської області.

Сторони не заперечують того факту, що у 1977році, під час будівництва ОСОБА_2 житлового будинку №60-А, власник сусіднього будинку №62 ОСОБА_3 погодився надати йому частину своєї земельної ділянки, зокрема за рахунок двору, з поверненням земельної ділянки такої площі за рахунок огороду відповідача, в результаті чого межа суміжного землекористування між суміжними земельними ділянками стала мати вигляд ламаної лінії.

Дані технічних паспортів на вказані будинки свідчать про те, що ламана межова лінія існує між цими ділянками, починаючи з 1977року.

Доказів на підтвердження того, що переуступка землі, яка відбулася між власниками сусідніх житлових будинків №60-А та №62 по вул. Н.Волковій в м. Вовчанську Харківської області в 1977році було закріплено відповідними документами, зокрема рішенням Вовчанської міської ради, матеріали справи не містять.

Згідно довідки №231 від 15.06.2010року, яка видана комунальним підприємством „Вовчанське бюро технічної інвентаризації, в інвентаризаційній справі на будинок №60-А по вул. Н.Волковій в м. Вовчанську Харківській області документів, що підтверджують передачу частини земельної ділянки будинком №62 будинку №60-А, площею 12кв.м, по червоній лінії не має.

28 лютого 2000 року ОСОБА_3 помер. Його дружина позивач ОСОБА_1 прийняла спадщину, ставши власником житлового будинку з надвірними будівлями №62, що розташовані на земельній ділянці площею 1200кв.м по вул. Н.Волковій у м. Вовчанську Харківській області, на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом від 13 вересня 2000 року, посвідченого Вовчанською державною нотаріальною конторою за реєстровим №3687.

У 2009році між власниками будинків №62 та №60-А виник конфлікт з приводу користування суміжними земельними ділянками. За вирішенням спору позивач ОСОБА_1 звернулася спочатку до комісії по земельним спорам при виконкомі Вовчанської міської ради, якою проводилися відповідні заміри землі та складено протокол від 28.08.2009р. (а.с.8). У подальшому цією ж комісією 11.08.2010р. проведено додаткову перевірку і складено додаток до протоколу від 28.08.2009р., згідно якого комісія дійшла висновку про відсутність порушеного права ОСОБА_1 (а.с. 27).

Матеріали справи також свідчать про те, що за клопотанням представника позивача ОСОБА_1 з метою зясування питання в чому полягає порушення її прав як користувача земельної ділянки, судом призначалася будівельно-технічна експертиза, проведення якої не відбулося з причин відмови ОСОБА_1 провести оплату її вартості.

Згідно ч.2 ст.59 ЦПК України обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Позивач ОСОБА_1 не надала суду доказів на підтвердження заявлених нею вимог, хоча відповідно до положень ч.1 ст.60 ЦПК України це є її обовязком.

Оскільки доводи апеляційної скарги суттєвими не являються, висновків суду не спростовують, тому колегія суддів не вбачає підстав для зміни або скасування рішення суду першої інстанції, яке постановлено з дотриманням норм матеріального і процесуального права.

Відповідно до п.1) ч.1 ст.307 ЦПК України за наслідками розгляду апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції апеляційний суд має право постановити ухвалу про відхилення апеляційної скарги і залишення рішення без змін.

Керуючись ст.ст. 307ч.1п.1), 308, 313, 314ч.1п.1), 315, 317, 319 ЦПК України колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 відхилити.

Рішення Вовчанського районного суду Харківської області від 27 жовтня 2011 року залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення, однак може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий

Судді -