Справа № 2/2502/527/11
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 липня 2011 р. Бобровицький районний суд Чернігівської області в складі:

головуючого-судді Кузюри В.О.

при секретарі Ященко Л.В.

з участю:

позивача ОСОБА_1

відповідача ОСОБА_2П

розглянувши в відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Бобровиця цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності на И частину спільно нажитого майна , суд

ВСТАНОВИВ:

Позивачка звернулася до суду з позовом в якому просить визнати за нею право власності на 1/2 частину житлового будинку з надвірними будівлями та спорудами , що розташований в м. Бобровиця по вул. Червонопартизанська, 114 та на 1/2 частину земельної ділянки , що розташована за вказаною адресою, призначенням для будівництва та обслуговування житлового будинку з надвірними будівлями та спорудами .

Свої вимоги обґрунтовує тим, що з відповідачем перебувала в зареєстрованому шлюбі під час якого було придбано майно , яке є спільною сумісною власністю, а саме житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами в м. Бобровиця по вул. Червоно партизанська ,114,який вони спільно побудували замість знесеного будинку, який належав позивачу на праві власності.

Відповідно до ст. 120 ЗК України та ст.377 ЦК України в разі набуття права власності на житловий будинок , будівлю або споруду , переходить право власності, право користування земельною ділянкою на якій розташований цей будинок або на її частину , на якій вони розміщені без зміни її цільового призначення. Дане положення закріплене і в Постанові Пленуму Верховного суду « Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ»

При цьому частки подружжя , відповідно до ст.60, 70 СК України є рівними.

До осені 2010 року відповідач ніяких намірів про обмеження прав позивачки на будинок не заявляв , а восени 2010 року позивачка дізналася про ту обставину, що він має намір проживати в будинку , отже саме в 2010 році відповідач заявив про намір позбавити права власності позивачку, тому вважає, що саме з цього часу необхідно рахувати строк , передбачений ст.70 ч.2 СК України .

В судовому засіданні позивачка вимоги підтримала, повністю , просить їх задовольнити.

Відповідач в судовому засіданні вимоги щодо права позивачки на 1/2 частину будинку з надвірними будівлями та спорудами не заперечує, вважає, що дійсно будинок є спільною власністю, а тому 1/2 частина його належить позивачці, але він категорично заперечує щодо визнання права власності на 1/2 частину земельної ділянки на якій він розташований, так як вона є приватизованою і належить тільки йому. Крім того він зазначає, що позивачка не вправі ставити питання про поділ , так як закінчився строк , передбачений СТ.72 СК України .

Заслухавши сторони, дослідивши матеріали справи , суд вважає, що вимоги підлягають частковому задоволенню з наступних підстав.

в судовому засіданні встановлено, що позивач та відповідач перебували в зареєстрованому шлюбі (а.с.12), під час якого побудували житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами, що розташований в м. Бобровиця по вул. Червонопартизанська, 114 ( а.с. 14-23).

Відповідно до СТ.60 СК України майно , набуте подружжям за час шлюбу , належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності, при цьому частки подружжя є рівними, якщо інше не визначено ними або шлюбним договором.

Отже житловий будинок по вул. Червонопартизанська, 114 в м. Бобровиця є спільною сумісною власністю сторін і належить їм спільно по 1/2 частині.

Відповідно до СТ.392 ЦК України власник майна може пред"явити позов про визнання права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою.

До судового розгляду позивач зверталася до відповідача щодо врегулювання майнового питання , проте він відмовився добровільно вирішити його, а тому вона звернулася до суду, такий спосіб захисту прав передбачений законом .

Відповідно до СТ.СТ.120 ЗК України , 377 ЦК України при переході права власності на житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами до власника переходить право на земельну ділянку , на якій він розташований. Отже на думку суду , так як будинок є спільною власністю подружжя , то і земельна ділянка на якій він розташований є спільною власністю, а тому за позивачем може бути визнано право на 1/2 частину земельної ділянки , що призначена для обслуговування житлового будинку з надвірними будівлями та спорудами.

Позивачкою не ставиться питання про поділ спільного майна в натурі, а тому на думку суду в даному випадку ст.72 СК України не застосовується Крім того позивач визнав за позивачкою право на 1/2 частину будинку з надвірними будівлями та спорудами.

Судові витрати та витрати на правову допомогу підлягають стягненню з відповідача.

Керуючись ст.ст. 10, 59, 60, 213-215,218 ЦПК України , 377,392 ЦК України, 60 ,

70 СК України, ст. 120 ЗК України , суд ,-

ВИРІШИВ :

Задовольнити вимоги .

Визнати за ОСОБА_1 право власності на 1/2 частину житлового будинку з надвірними будівлями та спорудами , що розташований в м. Бобровиця Чернігівської області по вул. Червонопартизанська ,114 та на ? частину земельної ділянки , що призначена для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд, площею 0,1000 га та розташована в м. Бобровиця по вул. Червоно партизанська ,114,кадастровий номер :01:014:3197.

Стягнути з відповідача ОСОБА_2 на користь позивача ОСОБА_1 сплачені судові витрати в сумі 867 грн. 18 коп. та витрати на правову допомогу в сумі 1500 грн.

На рішення може бути подана апеляція до апеляційного суду Чернігівської області протягом десяти днів з моменту проголошення рішення через Бобровицький районний суд.

Суддя: