Павлоградський міськрайонний суд Дніпропетровської області
№2-119/11
Рішення

Іменем України

02 червня 2011 року Павлоградський міськрайонний суд Дніпропетровської області в складі: головуючої-судді ОСОБА_1 при секретарі КурочкінійО.А., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Павлограді цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до Комунального підприємства «Управління житлово - комунального господарства» в особі ліквідатора ОСОБА_3 про визнання незаконними акту, про зміну формулювання причини звільнення, стягнення вихідної допомоги, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, суд

/

встановив:

ОСОБА_2 звернувся через суд з позовом до Комунального підприємства Управління житлово - комунального господарства в особі ліквідатора ОСОБА_3 про визнання незаконними акту, про зміну формулювання причини звільнення, стягнення вихідної допомоги , стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, мотивуючи свої вимоги наступним. 14 липня 2006 року згідно наказу № 64-к позивач був прийнятий на роботу водієм 1 класу. Даний трудовий договір був укладений на невизначений термін.01 липня 2010 року він прийшов на своє робоче місце у свою зміну в автотранспортний цех , але його не допустили на територію цеха. Начальник АТЦ повідомив, що він тут вже не працюю, і ця територія вже належить іншому підприємству. У зв'язку з цим він пішов до відділу кадрів, де йому підтвердили, що дійсно на території АТЦ зараз знаходиться нове підприємство і там працюють інші,працівники. На питання що йому робити, повідомили, щоб він сидів де-небудь два місяці, тому, що КП «УЖКГ» ліквідується. Для нього було не зрозуміло, чому працівників про це не повідомили офіційно і піднявся до приймальні директора і спитав де його робоче місце, а секретарка відповіла, що ніяк не тут. У зв'язку з тим, що його не допустили до робочого місця та до автомобіля, на якому він працював майже чотири роки, він написав заяву про своє звільнення за ч.З ст.38 КЗпП України з 05.07.2010 року, у зв'язку з тим, що підприємство не виконує законодавство про працю. Його заяву секретар директора прийняла, поставила вхідний номер, але розписуватись та поставити посаду та своє прізвище не захотіла тому, що вона теж тут тимчасово досиджує час до ліквідації підприємства. У зв'язку з тим, що він хвилювався, що заява не буде надана директорові, пішов до найближчого поштового відділення, відправив свою заяву додатково рекомендованим листом з рекомендованим повідомленням.

У зв'язку з тим, що йому не було надано робоче місце та необхідні для роботи засоби відповідно ст. 29 КЗпП України, він вимушений був написати заяву про звільнення за ч.З ст. 38 КЗпП України, в якій зазначив строк длі звільнення з 05.07.2010 року. Але 16.08.2010 року його було звільнено за п. 1 ст. 40 КЗпП України. Позивач вважає, що оскільки його підпис був відсутній у наказі про звільнення у зв'язку з тим, що у той день, коли працівників АТЦ КП «УЖКГ» під розписку повідомляли про звільнення у зв'язку із ліквідацією, він був відсутній на робочому місці тому, що у цей день він був за графіком змінності вихідний. Тому, вважає акт від 15.06.20Юрок, складений комісією у складі голови ПК ОСОБА_4, юрисконсульта ОСОБА_5, начальника ВК ОСОБА_6 про відмову від підпису ОСОБА_7 потрібно визнати недійсним. Також в позови просить визнати формулювання причин звільнення його за п.1 ст. 40 КЗпП України у зв'язку із ліквідацією підприємства невірною. Змінити формулювання звільнення ОСОБА_2, вказавши формулювання звільнення за п.3 ст. 38 КЗпП України у зв'язку із невиконанням підприємством законодавства про працю. Стягнути з Комунального підприємства «Управління житлово- комунального господарства» на його користь вихідну допомогу у розмірі тримісячного середнього заробітку в сумі 6 674 грн. Стягнути з КП «Управління житлово-комунального господарства» на його користь середній заробіток за час вимушеного прогулу з 05.07.2010 року по і 16.02.201 Іроку у розмірі 17 320,01 гривень.( відповідно приєднаного розрахунку). Стягнути з КП «Управління житлово-комунального господарства» на його користь вартість надання правової допомоги у розмірі 1 500 гривень.

У судовому засіданні позивач та його представник ОСОБА_8 позов підтримали та просили його задовольнити.

Представник відповідача ОСОБА_9 позов не визнала, пославшись на обставини вказані в заперечені. (а.с. 41).

Вислухавши пояснення осіб, які беруть участь у справі, дослідивши письмові матеріали справи, суд приходить до висновку, що в задоволенні позову слід відмовити з наступних підстав.

Згідно ч.1 ст. 40 КЗпП України, трудовий договір, укладений на невизначений строк, а також строковий трудовий договір до закінчення строку його чинності можуть бути розірвані власником або уповноваженим ним органом у випадку змін в організації виробництва і праці, і в тому числі ліквідації, реорганізації, банкрутства або перепрофілювання підприємства, установи, організації, скорочення чисельності або штату працівників.

У судовому засіданні встановлено, що позивач був прийнятий на роботу на Комунальне підприємство «Управління житлове - комунального господарства» 14.07.2006 року згідно наказу № 63к від 11.07.2006 року (а.с.6), згідно копії трудової книжки 16.08.2010 року позивач був звільнений на підставі ч.1 ст. 40 КЗпП України в звязку з ліквідацією підприємства згідно наказу № 67к від 16.08.2010 року(а.с. 17).

Так, в судовому засіданні встановлено, що постановою Господарського суду Дніпропетровської області від 03.06.2010 року у справі ЗБ 38 / 12-10 Комунального підприємства «Управління житлово - комунального господарства» Павлоградської міської ради визнано банкрутом, відкрита ліквідаційна процедура, ліквідатором призначено арбітражного керуючого ОСОБА_3В.(а.с. 27-31).

Відповідно до ст. 49 КЗпП України, про наступне вивільнення працівників персонально попереджають не пізніше ніж за два місяці. Також відповідачем були виконані вимоги ст.. 49 КЗпП України, яка передбачає, що про наступне вивільнення працівників персонально попереджають не пізніше ніж за два місяці. Як встановлено у судовому засіданні, відповідно акту від 15.06.2010 року, який був складений комісією в складі ОСОБА_4 - голови профспілкового комітету КП «УЖКГ», юрисконсультом ОСОБА_5, начальником відділу кадрів КП «УЖКГ» ОСОБА_6 про те, що ОСОБА_2 відмовився ставити підпис під повідомленням про звільнення за п. 1 ст. 40 КЗпП України (а.с.38). З додатку до повідомлення про звільнення від 15.06.2010 року під номером 31 вказано прізвище ОСОБА_2 де дійсно відсутній його власний розпис.( а.с.39).

Також у судовому засіданні по питанню складання акту від 15.06.2010 року були опитані в якості свідків ОСОБА_10, ОСОБА_11, ОСОБА_4, ОСОБА_12. З показань свідка ОСОБА_5 вбачається, що в її присутності в кабінеті у головного інженера ОСОБА_2 відмовився ставити підпис під повідомленням про звільнення за п.1 ст. 40 КЗпП України. Цій акт складала вона. Свідок ОСОБА_6 - начальник відділу кадрів по цьому питанню пояснила, що попередження про вивільнення працівників проходило наступним чином, в кожній підрозділ представникам надавався наказ та додаток до нього, в якому вказані прізвища працівників яких знайомили керівники підрозділу. їй стало звісно про те, що ОСОБА_2 відмовився від підпису зі слів начальника транспортного цеху ОСОБА_13. Свідок ОСОБА_13 в судовому засіданні пояснив, що він не памя'тає обставини ознайомлення ОСОБА_2 Свідок ОСОБА_4 - голова профспілкового комітету КП «УЖКГ» пояснила в судовому засіданні, що цій акт складала ОСОБА_12, а вона його підписала, коли наказ разом зі списками повернулись з підрозділів і в перечні був відсутній розпис ОСОБА_2 Також пояснила, що заяв до профспілкового комітету від працівників не надходило. Свідок ОСОБА_14 в судовому засіданні пояснив, що про обставини ознайомлення ОСОБА_2 з вивільненням працівників йому звісно від відділку кадрів, також пояснив, що взагалі порядок ознайомлення був такий, що в кожній підрозділ представникам надавався наказ та додаток до нього, в якому вказані прізвища працівників яких знайомили керівники підрозділу.

Таким чином суд находить законними та такими, які відповідають вимогам ст. 40 КЗпП України, де вказано, що трудовий договір, укладений на невизначений строк, а також строковий трудовий договір до закінчення строку його чинності можуть бути розірвані власником або уповноваженим ним органом у випадку змін в організації виробництва і праці, в і тому числі ліквідації, реорганізації, банкрутства або перепрофілювання підприємства, установи, організації, скорочення чисельності або штату працівників.

Згідно ч.З ст. 235 КЗпП України у разі визнання формулювання причини звільнення неправильним або таким, що не відповідає чинному законодавству, у випадках, коли це не тягне поновлення працівника на роботі, орган, який розглядає трудовий спір, зобов'язаний змінити формулювання і вказати в рішенні причину звільнення у точній відповідності з формулюванням чинного законодавства та з посиланням на відповідну статтю (пункт) закону.

Враховуючи, що звільнення позивача з ініціативи відповідача за п.З ч. 1 ст. 40 КЗпП України проведено законно, оскільки у судовому засіданні знайшло підтвердження порушення, суд вважає відмовити в задоволен позовних вимоги про зміну формулювання причини звільнення.

Що стосується вимог про стягнення з КП«Управління житлов комунального господарства» на його користь вихідної допомоги у розмір тримісячного середнього заробітку в сумі 6 674 грн та стягнення на йог користь середнього заробітку за час вимушеного прогулу з 05.07.2010 року по 16.02.2011року у розмірі 17 320,01грн, то задоволенню вони не підлягають, тому що ОСОБА_2 відмовлено в частини зміни формулюванні причини звільнення.

На підставі вище викладеного ч. 1 ст. 40, ст. 233, 235 КЗпП У країни,керуючись ст..ст. 10-, 60, 79, 88, 209, 212-215 ЦПК України. суд

Вирішив:

В задоволенні позову ОСОБА_2 до Комунального підприємства «Управління житлово - комунального господарства» в особі ліквідатора ОСОБА_3 про визнанні незаконними акту, про зміну формулювання причини звільнення, стягненні вихідної допомоги, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу,-відмовити.

Сторони мають право подати заяву про апеляційне оскарження рішенні суду в Павлоградський міськрайонний суд Дніпропетровської області протягом десяти днів з дня проголошення рішення.

Суддя: Л.В.Боженко