АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 січня 2011 року колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Дніпропетровської області в складі:

Головуючого судді: Рудь В.В.

суддів: Куценко Т.Р., Повєткіна В.В.

при секретарі: Гребенкіній Г.М.

Розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Дніпропетровську цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 8 листопада 2010 року за позовом ОСОБА_2 до Обласного комунального закладу «Бюро судово-медичної експертизи» про стягнення грошової допомоги при виході на пенсію, -

В с т а н о в и л а :

У серпні 2010року ОСОБА_2 звернувся з позовом до Обласного комунального закладу «Бюро судово-медичної експертизи» про стягнення грошової допомоги при виході на пенсію.

Позивач зазначав, що наказом №28-к від 17.06.2010року звільнений 30.06.2010року з посади лікаря-судмедексперта ОКЗ «Бюро судово-медичної експертизи» за власним бажанням у звязку з виходом на пенсію за вислугою років. На момент звільнення був державним службовцем: 4-й кваліфікаційний клас, 9-й ранг державного службовця згідно наказу №22/1 від 14.05.96р., стаж державної служби становив більше 10 років.

Посилаючись на те, що в порушення вимог ст.37 Закону України «Про державну службу» при звільненні відповідач не виплатив йому грошову допомогу в розмірі десяти місячних посадових окладів, що становить 12900грн., позивач просив стягнути на його користь зазначену суму та витрати по справі.

Рішенням Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 08 листопада 2010 року в задоволенні позову відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 просить рішення суду скасувати, ухвалити нове рішення про задоволення позовних вимог, посилаючись на невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення судом норм матеріального та процесуального права.

Перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції у межах доводів апеляційної скарги і вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає відхиленню з таких підстав.

Згідно ч.1 ст.3 ЦПК України особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до ч.1 ст.11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

По справі встановлено, що ОСОБА_2 працював в ОКЗ «Бюро судово-медичної експертизи» на посаді лікаря-судмедексперта. Згідно наказу №22/1 від 14.05.1996року йому присвоєно 4-й кваліфікаційний клас, 9-й ранг державного службовця(а.с.6). Наказом №28-к від 17.06.2010року на підставі особистої заяви від 16.06.2010року позивач звільнений з займаної посади згідно ст.38 КЗпП України за власним бажанням у звязку з виходом на пенсію за вислугою років(а.с.3,6).

Відповідно до ч.1 ст.23, ст.37 Закону України «Про державну службу» граничний вік перебування на державній службі становить 60 років для чоловіків і 55 років для жінок.

Право на одержання пенсії державних службовців мають особи, які досягли встановленого законодавством пенсійного віку, за наявності страхового стажу для чоловіків не менше 25 років, для жінок не менше 20 років, у тому числі стажу державної служби не менше 10 років, та які на час досягнення пенсійного віку працювали на посадах державних службовців, а також особи, які мають не менше 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців, - незалежно від місця роботи на час досягнення пенсійного віку.

Державним службовцям у разі виходу на пенсію при наявності стажу державної служби не менше 10 років виплачується грошова допомога в розмірі 10 місячних посадових окладів.

Встановивши, що ОСОБА_2 звільнений з роботи згідно ст.38 КЗпП України у звязку з виходом на пенсію за вислугою років, а не у звязку з досягненням пенсійного віку 60 років, що дає право на одержання пенсії державних службовців та інших відповідних виплат, суд прийшов до правильного висновку, що вимоги останнього про виплату грошової допомоги в розмірі 10 місячних посадових окладів при його звільненні з зазначених підстав, діючим законодавством не передбачена. Оскільки порушень прав позивача не встановлено, суд обґрунтовано відмовив йому в задоволенні заявлених вимог.

Доводи апеляційної скарги про неповне зясування обставин, невідповідність висновків суду фактичним обставинам, порушення судом норм матеріального і процесуального права безпідставні. Висновок суду про відмову в задоволенні позову відповідає обставинам справи та вимогам закону, що регулює зазначені правовідносини, доказам у справі суд дав оцінку відповідно до вимог ст.212 ЦПК України. Підстав для скасування судового рішення не встановлено.

Керуючись ст.ст.303,307,308,315 ЦПК України колегія суддів,-

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити.

Рішення Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 08 листопада 2010 року залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду Дніпропетровської області набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий-

Судді-