Справа № 22-ц-494/11 Головуючий у І інстанції Клочко В.М.
Провадження № Доповідач у 2 інстанції ОСОБА_1
Категорія 38 13.01.2011
УХВАЛА

Іменем України

13 січня 2011 року колегія суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду Київської області у складі:

головуючого судді Суханової Є.М., суддів: Данілова О.М.. ОСОБА_2, при секретарі Ходаковській А.Б.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_3 на рішення Сквирського районного суду Київської області від 26 червня 2010 року в справі за позовом ОСОБА_4, ОСОБА_5 до ОСОБА_3, треті особи: Чубинецька сільська рада Сквирського району Київської області, Сквирська районна державна нотаріальна контора Київської області про визнання частково недійсним свідоцтва про право на спадщину та визнання права власності на спадкове майно в порядку спадкування,

ВСТАНОВИЛА

В березні 2010 року позивачі звернулися до суду із вказаним позовом, мотивуючи його тим, що вони та відповідач є спадкоємцями першої черги після смерті ОСОБА_6, яка померла 16.04.1988 року. Після смерті ОСОБА_6 залишилося спадкове майно, яке складається з житлового будинку, господарських споруд по вул. 1-го Травня, 15 у с. Таборів, Сквирського району Київської області.

Спадщину після смерті спадкодавця ОСОБА_6. яка померла 16.04.1988 року, вони та відповідач прийняли шляхом фактичного вступу в управління та володіння спадковим майном тобто обробляли присадибну земельну ділянку, доглядали домашнє господарство, а в подальшому розподілили врожай між собою в рівних частках. Проводили та проводять поточні та капітальні ремонти у спадковому будинку, користуються присадибною земельною ділянкою на даний час.

В кінці липня 2009 року відповідач відмовив їм у праві користуватись спадковим житловим будинком, посилаючись на те, що в кінці грудня 2008 року він зареєстрував право власності на спірний житловий будинок у Білоцерківському МЕТІ. На підставі свідоцтва про право на спадщину за законом від 04.09.1990 року, яке було видане Сквирською районною державою нотаріальною конторою.

Рішенням Сквирського районного суду Київської області від 26 червня 2010 року позовні вимоги ОСОБА_4 та ОСОБА_5 задоволено в повному обсязі.

Не погодившись з висновками наведеними в рішенні суду, апелянт звернувся з апеляційною скаргою, в якій просить рішення суду скасувати з підстав неповного зясування обставин, що мають значення для справи, недоведеності висновків суду обставинам справи, порушення та неправильного застосування норм матеріального і процесуального права та ухвалити нове рішення, яким відмовити у задоволені позовних вимог позивачів.

Апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Згідно з Перехідними положеннями цивільно-процесуального законодавства, відносини спадкування регулюються правилами ЦК, якщо спадщина відкрилась не раніше 01 січня 2004 року.

У разі відкриття спадщини до зазначеної дати застосовується чинне на той час законодавство, зокрема, відповідні правила Цивільного кодексу Української PCP. у тому числі щодо прийняття спадщини, кола спадкоємців за законом. У разі коли спадщина, яка відкрилась до набрання чинності ЦК та строк на її прийняття не закінчився до 01 січня 2004 року, спадкові відносини регулюються цим Кодексом.

Колегія суддів встановила, що спадщина після смерті матері сторін відкрилась 16 квітня 1988 року, таким чином спірні правовідносини повинні регулюватись законодавством 1963 року.

Після її смерті відкрилась спадщина на спірний будинок та земельну ділянку з господарськими та побутовими спорудами, що знаходиться за адресою вул. 1-го Травня, 15 у с. Таборів, С'квирського району Київської області.

За апелянтом було визнано право власності на 1/3 частину будинковолодіння.

Намагаючись спростувати висновки суду, апелянт посилається на те, що він самостійно, без допомоги позивачів зробив ремонт у спірному будинку, закупив будівельні матеріали, таким чином, він вважає, що має право на більшу частку у спадковому майні, після смерті його матері.

Разом з тим, в апеляційній скарзі не навів нових обставин або доказів своєї позиції, а тому апеляційна скарга не обґрунтована та не підлягає задоволенню.

Колегія суддів вивчивши матеріали справи встановила, що суд обгрунтовано задовольнив позовні вимоги, так як вони були доведені, судом першої інстанції також було застосовано законодавство, яке регламентує правовідносини сторін.

Викладені в апеляційній скарзі доводи не спростовують висновків суду першої інстанції.

За таких обставин колегія суддів вважає, що рішення суду відповідає обставинам справи, ухвалене з додержанням норм матеріального і процесуального права і не може бути скасовано з підстав викладених в апеляційній скарзі.

Керуючись ст.ст. 303,307,308, 313-315 ЦПК України, колегія суддів, -

У X В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 відхилити.

Рішення Сквирського районного суду Київської області від 26 червня 2010 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена в касаційному порядку протягом двадцяти днів.

Головуючий

Судді