АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 листопада 2011 року колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Дніпропетровської області в складі:

Головуючого судді: Рудь В.В.

суддів: Куценко Т.Р., Повєткіна В.В.

при секретарі: Ляпченко Л.О.

Розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Дніпропетровську цивільну справу за апеляційною скаргою Сільського господарського рибодобувного товариства з обмеженою відповідальністю «Луч» на рішення Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 26 вересня 2011 року за позовом ОСОБА_2 до Сільського господарського рибодобувного товариства з обмеженою відповідальністю «Луч» про стягнення заробітної плати, компенсації втрати частини заробітної плати у зв'язку з порушенням термінів її виплати, компенсації за затримку розрахунку у розмірі середнього заробітку та відшкодування моральної шкоди, -

В с т а н о в и л а :

У жовтні 2010року ОСОБА_2 звернувся з позовом, який уточнив у лютому 2011року(а.с.26), до Сільського господарського рибодобувного товариства з обмеженою відповідальністю «Луч» про стягнення заробітної плати, компенсації втрати частини заробітної плати у зв'язку з порушенням термінів її виплати, компенсації за затримку розрахунку у розмірі середнього заробітку та відшкодування моральної шкоди.

Позивач зазначав, що з 31.03.2000року працював директором Сільського господарського рибодобувного товариства з обмеженою відповідальністю «Луч», 12.01.2009року звільнений з займаної посади.

На день звільнення склалась заборгованість по заробітній платі у сумі 3303,63грн., яку відповідач не виплатив.

Просив стягнути з Сільського господарського рибодобувного товариства з обмеженою відповідальністю «Луч» заборгованість по заробітній платі у сумі 3303,63грн.; середній заробіток за затримку розрахунку по день фактичного розрахунку; компенсацію втрати частини заробітної плати у зв'язку з порушенням термінів її виплати в сумі 402,71грн.; моральну шкоду у сумі 1500,00грн.(а.с.2-3).

В позовній заяві в редакціїї від 25.02.2011року ОСОБА_2 просив стягнути середню мінімальну заробітну плату з липня 2008року по день звільнення 12.01.2009року(а.с.26).

Рішенням Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 26 вересня 2011 року позов задоволено частково.

Стягнуто з Сільського господарського рибодобувного товариства з обмеженою відповідальністю «Луч» на користь ОСОБА_2 заборгованість по заробітній платі з урахуванням компенсації заробітку за час затримки розрахунку та втрати частини заробітку у зв'язку із порушенням термінів її виплати у розмірі 8301,36грн., моральну шкоду у розмірі 500грн.

В іншій частині позову відмовлено.

Вирішено питання щодо судових витрат.

В апеляційній скарзі Сільського господарського рибодобувного товариства з обмеженою відповідальністю «Луч» поставлено питання про скасування судового рішення та закриття провадження у справі, з посиланням на порушення норм матеріального та процесуального права, а саме на те, що суд не вирішив питання про зупинення провадження у справі до розгляду кримінальної справи, порушеної відносно колишнього директора СГР ТОВ «Луч» ОСОБА_2К.(а.с.81).

Перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції у межах доводів апеляційної скарги і вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що скарга підлягає відхиленню з наступних підстав.

Відповідно до ст.ст.3,4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушних, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб у спосіб, визначений законами України.

Згідно ст.11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Відповідно до ч.1 ст.116 КЗпП України при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення.

Частиною 1 ст.117 КЗпП України передбачено, що в разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в ст.116 цього Кодексу підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку.

В ст. 237-1 КЗпП України встановлено, що відшкодування власником або уповноваженим ним органом моральної шкоди працівнику провадиться у разі, якщо порушення його законних прав призвели до моральних страждань, втрати нормальних життєвих звязків і вимагають від нього додаткових зусиль для організації свого життя.

Із справи видно, що ОСОБА_2 працював на посаді директора Сільського господарського рибодобувного товариства з обмеженою відповідальністю «Луч», з займаної посади звільнений згідно наказу №1 від 12.01.2009року(а.с.10).

Перевіряючи доводи та заперечення сторін щодо заявлених вимог, суд встановив, що при звільненні ОСОБА_2 відповідач не провів з останнім повний розрахунок, не виплатив заборгованість по заробітній платі за період з липня 2008року по 12.01.2009року. Розмір заборгованості по заробітній платі та середній заробіток, який підлягає стягненню в порядку ст.117 КЗпП України, а також розмір компенсації втрати частини заробітної плати у зв'язку із порушенням строків її виплати, суд визначив з урахуванням відомостей Нікопольської ОДПІ ДПА України щодо розміру заробітної плати позивача в зазначений період(а.с.36-39) та у відповідності до Порядку обчислення середньої заробітної плати, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 100 від 08 лютого 1995 року.

При цьому в рішенні суду наведені відповідні розрахунки визначених сум, розмір яких відповідачем в ході розгляду справи не спростовано і в апеляційній скарзі не оспорюється.

Що стосується посилань в апеляційній скарзі на те, що суд не вирішив питання про зупинення провадження у справі до розгляду кримінальної справи, порушеної відносно колишнього директора СГР ТОВ «Луч» ОСОБА_2, то останні не можуть бути взяті до уваги з огляду на наступне.

Згідно п.4 ч.1 ст.201 УПК України суд зобов'язаний зупинити провадження у справі у разі неможливості розгляду цієї справи до вирішення іншої справи, що розглядається в порядку конституційного, цивільного, господарського, кримінального чи адміністративного судочинства.

Як вбачається із справи, матеріали останньої не містять даних про те, що вказана кримінальна справа розглядається у кримінальному судочинстві та що розгляд даної справи є неможливим до вирішення іншої справи.

Та обставина, що постановою Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 05 жовтня 2009року скасована постанова від 24 вересня 2009року про відмову в порушенні кримінальної справи відносно колишнього директора СГР ТОВ «Луч» ОСОБА_2, що винесена помічником Нікопольського міжрайонного природоохоронного прокурора Михайловим С.П., не може бути підставою для зупинення провадження у даній справі, оскільки згідно вказаної постанови зазначені матеріали направлені Нікопольському міжрайонному природоохоронному прокурору для проведення додаткової перевірки(а.с.51).

З урахуванням встановлених обставин колегія суддів вважає, що доводи апеляційної скарги про порушення судом норм матеріального та процесуального права безпідставні, зазначені доводи не спростовують висновки суду про доведеність позову ОСОБА_2 та висновок про захист його порушеного відповідачем права.

Суд першої інстанції повно та всебічно дослідив обставини справи, права та обов'язки сторін, рішення суду відповідає матеріалам справи та вимогам закону, що регулює встановлені правовідносини, доказам, які надані сторонами,суд дав оцінку відповідно до вимог ст.212 ЦПК України, підстав для його скасування не встановлено.

Керуючись ст.ст.303,307,308,315 Цивільного процесуального кодексу України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу Сільського господарського рибодобувного товариства з обмеженою відповідальністю «Луч» відхилити.

Рішення Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 26 вересня 2011 року залишити без змін.

Ухвала Апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий:

Судді: