АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________
Категорія: власність Доповідач: Овсяннікова А.І.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 липня 2011року судова колегія судової палати у цивільних справах апеляційного суду Харківської області в складі:

головуючого - Овсяннікової А.І.,

суддів: - ОСОБА_1, ОСОБА_2

за участю секретаря - Москаленко Є.А. ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Харкові цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_3 в особі представника ОСОБА_4 на рішення Комінтернівського районного суду міста Харкова від 21 квітня 2011 року по справі за позовом ОСОБА_5 до ОСОБА_6, ОСОБА_3, третя особа: - сьома Харківська державна нотаріальна контора про визнання права власності на майно, що є об»єктом права спільної сумісної власності подружжя ,-

в с т а н о в и л а:

У січня 2010 року ОСОБА_5 звернулась до суду з вище вказаним позовом.

В обґрунтування позову ОСОБА_5 вказала, що з 14.08.1993 року по 24.11.2001 рік перебувала в зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_7, який помер 29 травня 2009 року.

Від шлюбу мають сина ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_1.

25 травня 1998 року під час шлюбу вони з чоловіком купили квартиру №80 у житловому будинку №18-Б по вулиці Матросова в місті Харкові.

На даний час у зв»язку зі смертю ОСОБА_7 та відкриттям спадщини після його смерті вона просить визнати за нею право власності на1/2 частку цієї квартири, виділивши її ідеальну долю у спяльному майні подружжя

Відповідачі ОСОБА_6 та ОСОБА_3 в судове засідання не з»явились.

Їх представники позов не визнали і пояснили, що померлий ОСОБА_7 є сином відповідачів.

Вони не визнають позов, оскільки квартира куплена за їх кошти. Вони допомагали сину, давали йому кошти для придбання квартири. Позивачка ніякого відношення до квартири не має.

Рішенням Комінтернівського районного суду міста Харкова від 21 квітня 2011 року позов задоволено: визнано за позивачкою право власності на ? частку квартири №80 у житловому будинку №18 Б по вулиці Матросова в місті Харкові, яка зареєстрована за ОСОБА_7.

В апеляційній скарзі ОСОБА_3 в особі свого представника ОСОБА_4 просить рішення суду скасувати, а провадження у справі припинити, оскільки до участі у справі не залучений неповнолітній син позивачки та орган опіки та піклування, а також те, що квартира придбана за кошти відповідачів.

Крім того, квартира є неподільною річчю, а тому підлягають застосуванню ст..4,5,71 СК України щодо обов»язкової згоди одного з подружжя на отримання грошової компенсації та попереднього внесення відповідної суми коштів на депозитний рахунок суду.

Колегія суддів, вислухавши суддю доповідача, пояснення з»явившихся осіб, дослідивши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної скарги вважає, що скарга задоволенню не підлягає.

Як встановлено судом і підтверджено матеріалами справи ОСОБА_5 та ОСОБА_7 перебували в зареєстрованому шлюбі з 14.08.1993року по 24.11.2001 рік.

Від шлюбу мають сина, ІНФОРМАЦІЯ_2.

В період зареєстрованого шлюбу подружжя придбало квартиру №80 у житловому будинку № 18-Б по вулиці Матросова в місті Харкові, яка зареєстрована в МБТІ за ОСОБА_7

Відповідно до вимог ст..22,28 К про Ш та С України, яка діяла на час виниклих правовідносин та є аналогічною ст.. 60 СК України, майно, нажите подружжям за час шлюбу, є його спільною сумісною власністю.

В разі поділу майна, яке є спільною сумісною власністю подружжя їх частки визнаються рівними.

Визнаючи за ОСОБА_5 право власності на ? частку цієї квартири суд першої інстанції обґрунтовано виходив з вище вказаних вимог закону.

Посилання відповідачів, що кошти на придбання цієї квартири давали сину вони і позивачка не має ніякого відношення до купівлі цієї квартири судовою колегією не приймається.

Жодних доказів цьому згідно вимог ст..ст.10,60 ЦПК України ними не надано.

Що стосується доводів апелянта, що позивачкою пропущено строк звернення до суду, то вони судовою колегією також не приймається.

Позивачка є власником частки квартири вже з 1998 року і на даний час нею тільки визначається ідеальна частка.

При цьому, як вказує позивачка, раніше до суду вона не зверталась, оскільки у них була домовленість з чоловіком, що цю квартиру він залишить їх сину.

Інші доводи апеляційної скарги щодо незалучення сина позивачки та органу опіки та піклування, судовою колегією не приймаються.

В даному випадку проводиться розподіл майна подружжя і орган опіки і піклування ніякого відношення до цього не має.

За таких обставин підстав для скасування рішення не вбачається.

Рішення постановлено з дотриманням вимог матеріального та процесуального права.

Керуючись ст.ст. 303, 304, 307 ч.1 п.1, 308, 313, 315,317 ЦПК України, колегія суддів, -

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_9 в особі представника ОСОБА_4 відхилити.

Рішення Комінтернівського районного суду міста Харкова від 21 квітня 2011 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення , однак може бути оскаржена безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий

Судді: