АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________
Категорія: розірвання шлюбу Доповідач: Овсяннікова А.І.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 серпня 2011року судова колегія судової палати у цивільних справах апеляційного суду Харківської області в складі:

головуючого - Овсяннікової А.І.,

суддів: - ОСОБА_1, ОСОБА_2

за участю секретаря - Москаленко Є.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Харкові цивільну справу за апеляційною скаргою прокурора Дзержинського району міста Харкова на рішення Дзержинського районного суду міста Харкова від 05 березня 2010 року по справі за заявою ОСОБА_3, заінтересована особа відділ громадянства, імміграції та реєстрації фізичних осіб ГУМВС України в Харківській області про встановлення факту постійного проживання,-

в с т а н о в и л а:

У лютому 2010 року ОСОБА_3 звернувся до суду з заявою про встановлення факту постійного проживання.

В обґрунтування заяви вказав, що народився 31 березня 1991 року у місті Українка республіки Молдова.

У квітні 1991 року його мати прибула на територію України в місто Харків і оселилась за адресою АДРЕСА_1, оскільки в Молдові почався військовий конфлікт.

У вересні 1991 року він з матірю став проживати в Богодухівському районі, АДРЕСА_2.

В Україні він з матірю прожив до грудня 1992 року. При цьому батько, який залишився в Молдові, присилав їм кошти для проживання.

У грудні 1992 року вони повернулись в Молдову.

У 2007 році він повернувся до України і проживає в ІНФОРМАЦІЯ_1.

На даний час неможливо перевірити реєстрацію матері в місті Харкові, оскільки змінені документи, а тому факт проживання можуть підтвердити тільки свідки.

Просить встановити факт його постійного проживання на території України у місті Харкові до 24 серпня 1991 року.

Справа розглянута у відсутності заінтересованої особи.

Рішенням Дзержинського районного суду міста Харкова від 05 березня 2010 року заява ОСОБА_3 задоволено.

В апеляційній скарзі прокурор Дзержинського району міста Харкова просить рішення суду скасувати і ухвалити нове, яким в позові відмовити.

Колегія суддів, вислухавши суддю-доповідача, пояснення зявившихся осіб, дослідивши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної скарги вважає, що скарга підлягає задоволенню.

Задовольняючи заяву ОСОБА_3 суд першої інстанції виходив з тих обставин, що заявником надані докази на підтвердження своїх вимог.

Однак, погодитись з таким висновком суду не можна.

Відповідно до вимог ст.256 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення фактів від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичної особи, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Встановлення факту проживання в Україні до 24 серпня 1991 року є підставою для набуття громадянства України.

Статтею 1 Закону України Про громадянство України визначено, що проживання на території України на законних підставах проживання в Україні іноземця чи особи без громадянства, які мають у паспорті громадянина колишнього СРСР зразка 1974 року відмітку про постійну чи тимчасову прописку на території України, або зареєстрували на території України свій національний паспорт, або мають посвідку на постійне чи тимчасове проживання на території України, або їм надано статус біженця чи притулок в Україні.

Заявник вказує, що він постійно проживав з матірю на території України з квітня по 24 серпня 1991 року, що підтверджується поясненням свідків: ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6.

Між тим, як свідчать матеріали справи ОСОБА_3 народився 31 березня 1991 року в с. Українка республіки Молдова (а.с. 8)

Факт знаходження його матері з квітня 1991 року по серпень 1991 року в місті Харкові, тобто протягом пяти місяців не можна розцінювати, як факт його постійного тут проживання.

Місцем проживання малолітньої дитини є місце проживання його батьків .

Як вказує сам заявник його батько весь цей час проживав у республіці Молдова; його матір з ним приїхала до міста Харкова до своєї сестри, оскільки на той час в Молдові було нестабільне політичне становище.

При цьому свідки ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6 вказують, що мати заявника проживала у своєї сестри до червня 1991 року, потім виїхала.

Отже, за таких обставин не можна вважати, що ОСОБА_3 З квітня 1991 року по 24 серпня 1991 року проживав постійно на території України в місті Харкові.

Рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню з відмовою в задоволенні заяви.

Керуючись ст.ст. 303, 304, 307 ч.1 п.2, 309 ч.1 п.1, 313, 315, 317 ЦПК України, колегія суддів, -

в и р і ш и л а :

Апеляційну скаргу прокурора Дзержинського району міста Харкова задовольнити.

Рішення Дзержинського районного суду міста Харкова від 05 березня 2010 року скасувати. Ухвалити нове рішення, яким ОСОБА_3 в задоволенні заяви про встановлення факту постійного проживання на території України в місті Харкові до 24 серпня 1991 року відмовити.

Рішення суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту проголошення, однак може бути оскаржено до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий

Судді: