Дніпровський районний суд м.Дніпродзержинська
Справа №2-613/2011.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 квітня 2011 року Дніпровський районний суд м. Дніпродз зржинська Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді Байбари Г.А.,

при секретарі Догадайло Ю.С.,

за участю позивача ОСОБА_1, відповідача ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Дніпре дзержинську цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа Дніпровський відділ реєстрації актів цивільного стану Дніпродзержинського міського управління юстиції, про визнання батьківства,

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернувся в суд з позовом до ОСОБА_2 в якому просить: визнати його батьком дитини - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1; зобов'язати Відділ РАЦС Дніпровського району Дніпродзержинського міського управління юстиції внести відповідні зміни у актовий запис № 853 про народження ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, зроблений Дніпровським відділом РАЦС Дніпродзержинського міського управління юстиції у Книзі реєстрації народжень 11 грудня 2008 року, зазначивши його, ОСОБА_1, батьком дитини, змінивши прізвище дитини з ОСОБА_3 на ОСОБА_1, по-батькові дитини з Григоровича на Віталійовича.

В обґрунтування позову зазначив, що він ОСОБА_1 та ОСОБА_4 з 2005 року знаходилися у фактичних шлюбних відносинах, проживаючи однією сім'єю по вул. Короленківській, 38 у м. Дніпродзержинську. Але ОСОБА_4 з 16 серпня 2003 року ще перебувала у зареєстрованому шлюбі з відповідачем за позовом - ОСОБА_2, і вони мали народжену під шлюбу дочку ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2. Вони мали намір офіційно зареєструвати подружні відношення, і ОСОБА_4 хотіла розпочати процес, пов'язаний із припиненням шлюбу з відповідачем. Але, в зв'язку з тяжкою вагітністю, поганим самопочуттям під час неї, ОСОБА_4, не мала можливості здійснити свої наміри, і залишалася у зареєстрованому шлюбі з відповідачем, хоча проживала разом з ним - позивачем. 13 листопада 2008 року ОСОБА_4 народила сина ОСОБА_6, батьком якого є він - ОСОБА_1 Він визнавав своє батьківство, радів народженню сина, і бажав, щоб його записали батьком у актовому запису про народження та у свідоцтві про народження дитини. Звертався з цього приводу до працівників РАЦС, наполягаючи на своєму батьківстві. Зважаючи на те, що під час народження дитини ОСОБА_4 перебувала у зареєстрованому шлюбі з відповідачем, то саме він і був зазначений батьком дитини - сина ОСОБА_6, на підставі ст. 122 Сімейного кодексу України. Крім того, ще однією з причин, що позбавила його - позивача можливості своєчасно вирішити питання, пов'язані із батьківством, була відсутність паспорта громадянина України, який у нього вкрали разом з іншими документами, і який він зміг отримати лише у 2010 році. Після народження сина він з ОСОБА_4 разом виховували його, він піклувався про нього та про свою фактичну дружину, матеріально їх забезпечував, тобто вони проживали, як єдина сім я, і до виповнення дитині одного року ОСОБА_4 мала намір нарешті вирішити всі юридичні питання, пов'язані з розірванням шлюбу з відповідачем, реєстрацією сина, та їх одруженням. Але раптова тяжка хвороба, а потім і смерть дружини, зруйнували всі їхні плани. Після смерті ОСОБА_7, яка померла 09 серпня 2009 року, він став сам виховувати сина ОСОБА_6, який проживав разом з ним, допомогу по догляду за малолітнім сином йому надавала мати ОСОБА_7 - ОСОБА_8. На теперішній час він бажає юридично закріпили своє батьківство щодо народженого 13 листопада 2008 року ОСОБА_4 сина ОСОБА_6, і тому звертаюся до суду з цим позовом.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_1 підтримував заявлений позов та надав суду пояснення аналогічні обґрунтуванню позову.

Відповідач ОСОБА_2 визнав заявлений до нього позов а пояснив, що . з 16 серпня 2003 року він перебував у зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_4. 2.12.2003 року у них народилася дочка ОСОБА_9, яка зараз проживає з матір'ю ОСОБА_4, а своєю бабусею ОСОБА_8 З 2005 чи з 2006 року ОСОБА_4 стала проживати однією сім'єю з ОСОБА_10 13.11.2008 року ОСОБА_4 народила сина ОСОБА_6. У зв'язку з тим, що вони залишалися в шлюбі, а у ОСОБА_1 не було паспорта, дитина була зареєстрована на його ім'я. У 2009 році ОСОБА_4 померла, а її син ОСОБА_11 проживає з ОСОБА_1, який утримує та виховує його. Його дочка ОСОБА_9 проживає з бабуссі (матір'ю ОСОБА_4 - ОСОБА_8І.).

Свідок ОСОБА_8 в судовому засіданні підтвердила обставини викладені позивачем в позові та пояснення сторін в судовому засіданні.

Вислухавши сторони, свідка, дослідивши письмові докази у справі, суд вважає, що позов підлягає задоволенню.

В судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_2 та ОСОБА_12 з 16.08.2003 року перебували в зареєстрованому шлюбі, що підтверджується свідоцтвом про одруження (а.с.9).

З 2005 року позивач у справі ОСОБА_1 перебував у фактичних шлюбних стосунках ОСОБА_4, проживаючи з нею однією сім'єю, що підтвердили в суді сторон та свідок ОСОБА_8

13.11.2008року ОСОБА_4 народила сина ОСОБА_6, який, відповідно ст. 12 СК України, був зареєстрований Дніпровський відділ реєстрації актів цивільного стану Дніпродзержинського міського управління юстиції як ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, а в графі про батька було зазначено ОСОБА_2, актовий запис №853 від 11 грудня 2008 року (а.с.10).

09.08.2008року ОСОБА_4 померла, що підтверджується свідоцтвом про смерть (а.с. 11 ).

Після смерті матері син ОСОБА_3 продовжував продовжує проживати та знаходиться на виховання ОСОБА_1, який вважає себе біологічним батьком дитини, і з чим погоджується відповідач, а також підтвердила свідок у справі.

Відповідно до ст. 129 Сімейного Кодексу України особа, яка вважає себе батьком дитини народженої жінкою, яка в момент зачаття або народження дитини перебувала у шлюбі з іншим чоловіком, має право пред'явити до її чоловіка, якщо він записаний батьком дитини, позов про визнання батьківства.

Відповідач ОСОБА_2 визнав заявлений до нього позов. Відповідно ч.4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалю рішення про задоволення позову.

Суд вважає що визнання відповідачем позову не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Крім того, суд вважає, що позивач є батьком дитини ОСОБА_3, тому є законні підстави для задоволення позову.

Сторонами у справі не заявлялося про застосування позовної давності передбаченої ч.2 ст. 129 СК України, тому судом не обговорюється питання про її застосування чи про визнати причини пропущення позовної давності поважними.

На підставі викладеного, керуючись статтями 8, 10, 11, 60, 88, 209, 212-215 ЦПК України, суд -

ВИРІШИВ:

Задовольнити позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа Дніпровський відділ реєстрації актів цивільного стану Дніпродзержинського міського управління юстиції, про визнання батьківства.

Визнати ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_4, батьком дитини ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Зобов'язати Дніпровський відділ реєстрації актів цивільного стану Дніпродзержинського міського управління юстиції внести відповідні зміни в актовий запис №853 про народження ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, зроблений Дніпровським відділом реєстрації актів цивільного стану Дніпродзержинського міського управління юстиції 11 грудня 2008 року, зазначивши ОСОБА_1 батьком дитини, змінивши прізвище дитини з ОСОБА_3 на ОСОБА_1 та по-батькові з Григорович на Віталійович.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Апеляційного суду Дніпропетровської області через суд першої інстанції шляхом подачі в 10-денний строк з дня його проголошення (отримання) апеляційної скарги.

Суддя: Г.А. Байбара.