Категорія: захист прав споживачів Доповідач: Івах А.П.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

ЗО листопада 2011 року судова колегія судової палати у цивільних справах апеляційного суду Харківської області в складі:

головуючого - Івах А.П.,

суддів - Пшенічної Л.В., Борової С.А.,

при секретарі - Чабан А.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Харкові цивільну справу за апеляційною скаргою Зміївської філії відкритого акціонерного товариства «Харківгаз» на рішення Первомайського міськрайонного суду Харківської області від 18 жовтня 2011 року по справі за позовом ОСОБА_1 до Зміївської філії відкритого акціонерного товариства «Харківгаз» про захист прав споживача, визнання рішення по нарахуванню заборгованості за спожитий газ недійсним та відшкодування моральної шкоди, -

встановила:

У квітні 2009 року ОСОБА_1 звернувся до суду із вказаним позовом.

В обґрунтування позову посилався на те, що на його адресу надійшло повідомлення від Зміївської філії відкритого акціонерного товариства (далі - ВАТ) «Харківгаз» із попередженням про заборгованість, яка виникла внаслідок перерахунку за, нібито, перевищення у 2008 році споживання природного газу вище 6 000 мЗ. Підставою для перерахунку обсягів спожитого у 2008 році природного газу та перерахування плати прийняті контрольні показання лічильника, а не показання згідно квитанцій.

Посилаючись на те, що відповідач у добровільному порядку категорично відмовляється здійснити перерахунок та внести відповідні зміни до його особистого рахунку, просив захистити його права споживача та визнати незаконним нарахування заборгованості по оплаті за споживання природного газу станом на 1 січня 2009 року у розмірі 3 035, 91 грн. та стягнути моральну шкоду у розмірі 20 000 грн.

Рішенням Первомайського міськрайонного суду Харківської області від 18 жовтня 2011 року позов задоволено частково.

Визнано недійсним рішення Зміївської філії ВАТ «Харківгаз» по нарахуванню заборгованості по особовому рахунку № 13061 у сумі 3 035, 91 грн. за спожитий природний газ у 2008 році ОСОБА_1

В іншій частині позовних вимог відмовлено.

В апеляційній скарзі Зміївська філія ВАТ «Харківгаз» просить рішення суду першої інстанції скасувати, як таке, що ухвалене з порушенням норм матеріального і процесуального права.

Заслухавши доповідь судді, пояснення учасників процесу, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, що сторонами були заявлені у суді першої інстанції, дослідивши матеріали справи, судова колегія приходить до наступного:

Розглядом справи встановлено, що між сторонами 17 січня 2006 року укладено договір про надання послуг газопостачання (а. с. 16-18), на підставі якого відповідач узяв на себе зобовязання безперервно надавати споживачеві та членам його сім'ї послуги з постачання природного газу, а ОСОБА_1, як споживач, зобовязався своєчасно здійснювати оплату за спожитий газ і користування послугами за встановленими згідно із законодавством цінами, термін і на умовах, передбачених вказаним договором. У будинку встановлений побутовий лічильник.

Згідно п. п. 4.1, 4.2, 4.3 Договору оплата за надані послуги з газопостачання здійснюється Споживачем на поточний рахунок за використаний природний газ не пізніше 10 числа кожного місяця, наступного за звітним. При наявності лічильника газу розрахунок Споживача за надані послуги з газопостачання проводиться за діючими цінами на підставі фактичних показань лічильника (а. с. 16 оборот).

Про порушення, допущені Споживачем під час користування газом, відповідальні представники Виконавця, як того вимагає п. 8.6 Договору (а. с. 18 оборот), в його присутності складають акт у двох примірниках, на підставі якого визначається величина збитків, завданих Споживачем. Один примірник акту залишається у Споживача.

За вимогами п. п. 6.2.11 Договору виконавець зобов'язаний проводити не рідше ніж один раз на шість місяців контрольне зняття показань лічильників газу.

Задовольняючи позовні вимоги ОСОБА_1, суд першої інстанції виходив із того, що відповідно розрахунків позивача, з урахуванням початкових показань лічильника на 1 січня 2008 року та на 1 січня 2009 року - за рік ним спожито газу 5 876 м3 не відповідає даним, із яких виходив відповідач. Суд дійшов висновку про те, що нарахування боргу за використаний позивачем проривний газ станом на 1 січня 2009 року не відповідає фактичним даним про споживання природного газу ОСОБА_1, що порушує його право на визначення ціни газу при споживанні його в межах 6 000 м3.

Висновок суду, з яким погоджується судова колегія, ґрунтується на основі повно і всебічно зясованих обставин, на які сторони посилалися як на підставу своїх вимог і заперечень, відповідає положенням ст. ст. 57-60, 64 ЦПК України, «Правилам надання населенню послуг з газопостачання», затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 9 грудня 1999 року № 2246, постановам Національної комісії регулювання електроенергетики України від 19 грудня 2006 року № 1672, від 7 серпня 2008 року № 934. від 25 жовтня 2008 року № 1239, Закону України «Про захист прав споживачів».

Відповідно до положень ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

За ч. 1 ст. 57 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування, як це передбачається вимогами ч. 1 ст. 58 ЦПК України.

Відповідно до п. 10 «Правил надання населенню послуг з газопостачання», затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 9 грудня 1999 року № 2246. із змінами, внесеними в тому числі і Постановою КМ № 165 від 17 лютого 2010 року, розрахунок населення за надані послуги з газопостачання здійснюється починаючи з 1 січня 2007 р. за роздрібними цінами, диференційованими залежно від обсягів споживання, ще встановлені НКРЕ, за показаннями лічильників газу, а у разі їх відсутності - за нормам споживання природного газу.

За ініціативою газопостачального підприємства або заявою споживача газопостачальне підприємство проводить станом на 1 липня перерахунок оплати вартості використано: природного газу залежно від обсягу його використання у першому півріччі поточного року та від роздрібних цін, що діяли в першому півріччі поточного року, аналогічно перерахунку, який проводиться за підсумками року станом на 1 січня. При цьому слід враховувати. обсяг використаного споживачем природного газу у першому півріччі поточного року становить 60 відсотків річного обсягу споживання природного газу, згідно з яким застосовуються роздрібні ціни на природний газ. Такий перерахунок здійснюється до 1 серпня поточного року (із змінами, внесеними згідно з Постановою КМ N 165 ( 165-2010-п ) від 17.02.2010 р.)

За п. 17 цієї Постанови розрахунковим періодом для визначення розміру оплати послуг з газопостачання є календарний місяць. Плата за надані протягом розрахункового періоду послуги з газопостачання вноситься не пізніше 10 числа наступного місяця, якщо договором не встановлено інший строк.

Зняття показань лічильників газу проводиться споживачем щомісяця станом на 1 число місяця, що настає за розрахунковим. Газопостачальне підприємство має право контролювати правильність зняття показань та оформлення споживачем платіжних документів. (Абзац другий пункту 17 із змінами, внесеними згідно з Постановою КМ № 165 (165-2010-п) від 17.02.2010 р.)

Споживач має право на проведення у строки, передбачені пунктом 10 цих Правил, звіряння фактично використаних у попередньому році та першому півріччі поточного року обсягів природного газу з підписанням відповідного акта. (пункт 28 доповнено абзацом згідно з Постановою КМ N 821 ( 821-2007-п ) від 13.06.2007 р.)

Пунктом 32 передбачається, що газопостачальне підприємство зобов'язане проводити не менше ніж один раз на шість місяців контрольне зняття показань лічильників газу у споживачів відповідно до затверджених графіків.

З огляду на викладене, судова колегія вважає, що розглядаючи спір в межах заявлених позовних вимог, суд першої інстанції повно та всебічно дослідив наявні у справі докази у їх сукупності, встановив фактичні обставини по справі, правильно визнав юридичну природу спірних правовідносин, що виникли між сторонами і закон, що їх регулює.

Відповідачем на виконання вимог ст. 60 ЦПК України не надано суду належних та допустимих доказів на підтвердження своїх заперечень проти позову.

Так, наявні матеріали справи містять дані про те, що Споживач регулярно проводив оплату послуг з газопостачання, виходячи із знятих ним показань лічильника газу (а. с. 10-15).

На виконання умов Договору про надання послуг з газопостачання та вимог, передбачених «Правилами надання населенню послуг з газопостачання», затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 9 грудня 1999 року № 2246 зі змінами, відповідачем належним чином не виконувалися взяті на себе зобовязання по визначенню річного обсягу використання природного газу Споживачем ОСОБА_1

Відповідачем не надано як суду першої інстанції так і суду апеляційної інстанції доказів того, що ним проводилися належним чином контрольні зняття показань лічильника газу у Споживача, складалися відповідні акти з відображенням різниці показань лічильника, за якими ОСОБА_1 сплачував за спожитий газ і фактичними показаннями.

Судова колегія вважає, що суд першої інстанції оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності та, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом, ухвалив рішення таке, що відповідає вимогам ст. ст. 213, 214 ЦПК України, привів мотиви, з яких вважав встановленою наявність фактів, якими обґрунтовувалися позовні вимоги, взяв до уваги конкретні обставини справи, дав критичну оцінку доказам, які відповідач надав в обґрунтування своїх заперечень проти позову, правильно застосував зазначені в рішенні нормативно-правові акти.

Доводи апеляційної скарги висновків суду першої інстанції не спростовують, тому підстав для їх задоволення судова колегія не вбачає.

За положеннями ст. 308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права. Не може бути скасоване правильне по суті і справедливе рішення суду з одних лише формальних міркувань.

Керуючись ст. ст. 303, 304, п. 1 ч. 1 ст. 307, ст. ст. 308, 313, 314, 315, 317, 319 ЦПК України, судова колегія, -

ухвалила:

Апеляційну скаргу Зміївської філії відкритого акціонерного товариства «Харківгаз» відхилити. Рішення Первомайського міськрайонного суду Харківської області від 18 жовтня 2011 року залишити без змін.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її проголошення, протягом двадцяти днів може бути оскаржена в касаційному порядку шляхом подачі скарги безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Головуючий

Судді: