Справа № 2-2411/11
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

заочне

17 жовтня 2011 року

Саксаганський районний суд м. Кривого Рогу в складі:

головуючого - судді - Бондар Я.М

при секретарі - Джемерчук О.В.,

за участі:

представника позивача - ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Кривому Розі цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до Товариста з обмеженою відповідальністю «УСП Україна»про визнання недійсним договору про надання послуг та відшкодування майнової та моральної шкоди, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач за первісним звернулась з позовом до відповідача, посилаючись на те, що 17 січня 2011 року позивачка уклала із Товариством з обмеженою відповідальністю "УСП Україна" договір про надання послуг спрямованих на придбання квартири через "Українську соціальну програму", організовану ТОВ "УСП Україна". Цього ж дня нею було сплачено 20 000 грн. комісійного платежу за цим договором. 23 лютого 2011 року позивачкою також було сплачено щомісячний платіж в розмірі 833 гривень.

Після підписання даного договору позивачка сподівалась протягом місяця отримати у власність квартиру вартістю 100 000 гривень. Проте одразу після підписання договору позивачка виявила, що відповідач не мав наміру виконувати свої зобовязання. Натомість, на всі вимоги позивачки відповідач повідомив про необхідність доплатити ще суми в розмірі десяти чистих місячних платежів, то відмовився повідомити імя учасника, який перший отримав кошти за програмою.

Позивач вважає даний договір таким, що укладений з порушенням вимог Закону України "Про захист прав споживачів", внаслідок застосування ТОВ "УСП Україна" нечесної підприємницької практики, яка полягала в введенні позивача в оману, щодо цінових переваг, та надання у нечіткий, двозначний спосіб інформації для здійснення свідомого вибору, в результаті чого, позивачка вважає даний договір таким, що укладений під впливом обману та просить визнати договір недійсним, стягнути з відповідача суми оплачені по договору у подвійному розмірі та стягнути з урахування витрат на банківське обслуговування, всього в розмірі 44 483 гривні 32 копійки, стягнути з відповідача моральну шкоду в розмірі 5516 гривень 68 копійок та судові витрати в розмірі 620 гривень.

В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав в повному обсязі, посилаючись на обставини викладені в позовній заяві.

Представник відповідача в судове засідання не зявився, про час та місце слухання справи повідомлявся належним чином. Суд на підставі ч.4 ст 169 ЦПК України приймає рішення про розгляд справи на підставі наявних доказів за відсутністю відповідача з ухваленням заочного рішення.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню частково з наступних підстав.

Як було встановлено в судовому засіданні, 17 січня 2011 року позивачка ОСОБА_2 уклала із Товариством з обмеженою відповідальністю "УСП Україна" договір про надання послуг спрямованих на придбання квартири через "Українську соціальну програму", організовану ТОВ "УСП Україна". За даним договором нею було 17.01.2011 року було сплачено 20 000 гривень комісійного платежу та 23 лютого 2011 року було сплачено щомісячний платіж в розмірі 833 гривні. Як видно з копії даного договору (а.с. ), його предметом є надання позивачеві послуг, спрямованих на придбання об'єкту нерухомості, через "УСП", організовану відповідачем, базуючись на принципі взаємодопомоги учасників "УСП".

Відповідно до п. 2.1 цього договору ТОВ "УСП Україна" зобов'язується надати учаснику УСП наступні послуги: зареєструвати учасника "УСП", організувати і проводити розподільчі акти щодо надання права на отримання обраного товару, надавати інформацію щодо результатів розподільчих актів виключно учаснику "УСП", організовувати та створювати умови для придбання товару учасником "УСП", здійснювати оплату товару та забезпечувати отримання товару учасником "УСП" згідно з умовами діяльності "УСП", інші послуги, зазначені в умовах діяльності "УСП".

Пунктом 3 договору передбачені обов'язки учасника УСП, а саме: сплатити комісійні, що становлять 20 % в т.ч. ПДВ від суми, визначеної в п 1.3 договору; щомісячно сплачувати чисті платежі, за рахунок яких товариство здійснює оплату товару, адміністративні витрати плата за послуги ТОВ "УСП Україна" з організації діяльності програми "УСП"; дотримуватись умов діяльності "УСП", отримати товар в порядку, передбаченому у додатку № 2 та інше.

Умовами діяльності програми "УСП", а саме п.п. 5, 6 передбачений порядок проведення розподільчих актів та порядок проведення розподільчого акту, згідно заяви-пропозиції. За змістом яких вбачається, що рішення про передачу позивачу товару залежить лише від волі відповідача, який сам на власний розсуд приймає таке рішення. Процедура прийняття рішення про передачу товару є непрозорою, а інформація щодо результатів проведених конкурсів та осіб, які отримали право на товар є конфіденційною і не може бути перевірена позивачем.

Приймаючи до уваги зазначене, суд доходить до висновку про те, що діяльність ТОВ "УСП Україна" вводить споживача в оману, оскільки програма "УСП" формується виключно на коштах учасників "УСП", без залучення коштів самого Товариства. Оплата товару здійснюється за кошти, внесені учасниками УСП, в подальшому учасник "УСП", який отримав товар, сплачує внески, які фактично компенсують кошти іншим учасникам "УСП", тобто один учасник програми за свої власні кошти, без інвестування коштів відповідача оплачує товар іншому учаснику програми. При цьому, позивач сплачував відповідачу не за одержання товару чи послуги, а фактично за можливість одержання права на купівлю товару, яке надавалось не за рахунок відповідача, а за рахунок залучення інших споживачів і їх коштів до такої ж схеми, право отримати товар позивачем залежить від розміру фонду і внесення коштів іншими учасниками "УСП".

Згідно із п. 7 ч. 3 ст. 19 Закону України "Про захист прав споживачів" забороняються як такі, що вводять в оману утворення, експлуатація або сприяння розвитку пірамідальних схем, коли споживач сплачує за можливість одержання компенсації, яка надається за рахунок залучення інших споживачів до такої схеми, а не за рахунок продажу або споживання продукції.

При цьому суд доходить до висновку, що позовні вимоги позивача в частині визнання договору недійсним не підлягають задоволенню, оскільки, як роз'яснено у п. 7 постанови Пленуму Верховного Суду України "Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними" правочин може бути визнаний недійсним лише з підстав, визначених законом, та із застосуванням наслідків недійсності, передбачених законом.

У разі якщо під час розгляду спору про визнання правочину недійсним як оспорюваного та застосування наслідків його недійсності буде встановлено наявність підстав, передбачених законодавством, вважати такий правочин нікчемним, суд, вказуючи про нікчемність такого правочину, одночасно застосовує наслідки недійсності нікчемного правочину.

Відповідно до ч. 6 ст. 19 Закону України "Про захист прав споживачів" правочини, здійснені з використанням нечесної підприємницької практики, є недійсними.

Частиною 2 ст. 215 ЦК України встановлено, що недійсним є правочин, якщо його недійсність встановлена законом (нікчемний правочин). У цьому разі визнання такого правочину недійсним судом не вимагається.

Таким чином, суд доходить до висновку, що договір укладений 17 січня 2011 року між ОСОБА_2 та Товариством з обмеженою відповідальністю "УСП Україна" є нікчемним, та, оскільки його недійсність передбачена законом, визнання його не дійсним рішенням суду не потрібне.

Приймаючи до уваги, що відповідно до ст. 216 ЦК України недійсний правочин не створює юридичних наслідків, крім тих, що пов'язані з його недійсністю, а кожна із сторін такого правочину зобов'язана повернути другій стороні у натурі все, що вона одержала на виконання цього правочину, суд доходить до висновку про необхідність стягнути з відповідача суми отримані за договором в розмірі 20 833 гривні.

При цьому, суд вважає, що відсутні підстави вважати укладений договір таким, що укладений, внаслідок навмисного введення в оману однією сторони іншою, щодо обставин, що мають істотне значення, оскільки позивач вільно погодився на укладання даного договору, та, відповідно, відсутні підстави для задоволення позову в частині стягнення з відповідача збитків в подвійному розмірі.

Приймаючи до уваги, що укладений між сторонами договір є нікчемний, та мало місце порушення споживчих прав позивача, суд доходить до висновку про необхідність стягнення з відповідача моральної шкоди, яку, приймаючи до уваги обставини справи, суд оцінює в 2500 гривень, які необхідно стягнути з відповідача на користь позивача.

В іншій частині позовних вимог слід відмовити.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 19, 22 ЗУ «Про захист прав споживачів»ст.ст. 215, 216, 225, 230 ЦК України, ст.ст. 8,10, 11, 60, 88, 169, 212- 218 ЦПК України суд, -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_2 до Товариста з обмеженою відповідальністю «УСП Україна» про визнання недійсним договору про надання послуг та відшкодування майнової та моральної шкоди задовольнити частково.

Стягнути з Товариства з Товариста з обмеженою відповідальністю «УСП Україна»на користь ОСОБА_2 суму сплачену за нікчемним договором в розмірі 20 833 (двадцять тисяч вісімсот тридцять три) гривні.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «УСП Україна»суму на користь ОСОБА_2 2500 гривень на відшкодування моральної шкоди.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «УСП Україна»суму на користь ОСОБА_2 витрати на інформаційно-технічне забезпечення слухання справи в розмірі 120 гривень.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «УСП Україна»суму на користь держави державне мито в розмірі 208 гривень 33 копійки та 8 гривень 50 копійок.

В іншій частині в позовних вимогах відмовити.

Дане рішення суду постановлене заочно за відсутності відповідача, воно може бути переглянуте Саксаганським районним судом м. Кривого Рогу протягом десяти днів з дня отримання його копії відповідачем за його відповідною заявою.

Апеляційну скаргу на рішення суду може бути подано протягом десяти днів з дня проголошення рішення до Дніпропетровського апеляційного суду через Саксаганський районний суд м. Кривого Рогу.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги, рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя Я.М. Бондар