Чернігівський районний суд Чернігівської області
Справа № 2-29/2011
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 жовтня 2011 року м.Чернігів Чернігівський районний суд Чернігівської області

в складі: головуючого судді Кухти В.О.

при секретарях Микитченко К.Г., Чуйко Г.Г.,

з участю сторін та їх представників,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м.Чернігів цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ спільного сумісного майна подружжя,-

В с т а н о в и в :

У жовтні 2010 року позивачка звернулася до суду з позовом у якому зазначила, що перебувала у шлюбі з відповідачем за час якого набули спільне майно: будинок №22 по вул.Щербини в с.Іванівка Чернігівського району, виділивши їй з урахуванням інтересів неповнолітніх дітей 2/3 частини цього будинку, оскільки відповідач з дітьми не спілкується та не надає будь-якої допомоги їм.

В судовому засіданні позивачка збільшила позовні вимоги, оскільки в їх спільній сумісній власності також знаходяться корови «Кукла» та «Черешня» та просила поділити спільне сумісне майно, визнавши за нею право власності на 2/3 частини зазначеного будинку та корову з кличкою «Черешня». Додатково у підтримку позовних вимог зазначила, що їх неповнолітні діти бажають відвідувати дитячі гуртки та секції, але їй не вистачає аліментів, які сплачує чоловік, для цього. Крім цього представник позивачки зазначив, що незважаючи на те, що корова «Кукла», за рішенням апеляційного суду Чернігівської області належить матері відповідача, він може нею користуватися, а корову «Черешня» необхідно передати позивачці для забезпечення її дітей молочною продукцією.

Відповідач в судовому засіданні позов визнав частково та вважає, що будинок та корова «Черешня» мають бути поділені порівну, оскільки він також здійснює догляд за дітьми, сплачує аліменти і крім цього забезпечує їх в тому числі і матеріально по мірі свого становища.

Заслухавши сторони, свідків та дослідивши докази, які містяться в матеріалах справи суд приходить до висновку про часткове задоволення позовних вимог.

Шлюб між сторонами було розірвано 17.09.2008 року, що підтверджується копією свідоцтва про розірвання шлюбу /а.с.11/.

Відповідно до ч.1 ст.60 Сімейного кодексу України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Стаття 22 Кодексу про шлюб та сімю, яка діяла до 01.01.2004 року, містить такі ж норми.

За договором купівлі-продажу від 03.09.2002 року ОСОБА_2 придбав житловий будинок з надвірними будівлями по вул.Щербини, 22, в с.Іванівка Чернігівського району.

Згідно копії паспорту великої рогатої худоби власником корови за кличкою «Черешня» ІНФОРМАЦІЯ_1 зазначена ОСОБА_1 /а.с.32/. Вартість цієї корови відповідно до висновку товарознавчого дослідження /а.с.66/ складає 8500 грн..

Сторони не заперечували, що зазначене майно набуте ними під час шлюб та є спільною сумісною власністю.

Корова з кличкою «Кукла» відповідно до рішення апеляційного суду Чернігівської області /а.с.50-57/ є власністю ОСОБА_3, а тому до складу спільного сумісного майна подружжя не входить.

Згідно ч.1 ст.70 Сімейного кодексу України у разі поділу майна, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором. За ч.3 цієї ж статті за рішенням суду частка майна дружини, чоловіка може бути збільшена, якщо з нею, ним проживають діти, а також непрацездатні повнолітні син, дочка, за умови, що розмір аліментів, які вони одержують, недостатній для забезпечення їхнього фізичного, духовного розвитку та лікування.

Посилання позивачки на недостатність розміру аліментів є безпідставними, оскільки рішенням Чернігівського районного суду від 12.11.2010 року встановлено, що відповідач в деякій частині допомогу на утримання дітей надає добровільно, купує продукти харчування для всієї сімї, утримує домашнє господарство. З урахуванням цих обставин, а також стану здоровя та матеріального становища відповідача та дітей з ОСОБА_2 були стягнуті на користь позивачки аліменти. Крім того відповідно до довідок Іванівської сільської ради /а.с.3, 24/ сторони продовжують проживати разом після розлучення з ними ж проживають і діти.

Таким чином суд приходить до висновку про те, що частки сторін у спільному сумісному майні набутому ними за час шлюбу є рівними, і оскільки позивачка не просить про реальний поділ цього майна в натурі, то суд приходить до висновку про визнання за нею права власності на 1/2 частину будинку з надвірними будівлями та на 1/2 частину корови з кличкою «Черешня»

Виходячи з наведеного, керуючись ст.ст. 60, 70, 71 Сімейного кодексу України, ст. 22 Кодексу про шлюб та сімю, ст.ст. 3, 10, 60, 61, 64, 213 218 ЦПК України, суд

Вирішив:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ спільного сумісного майна подружжя задовольнити частково.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на 1/2 частину житлового будинку з надвірними будівлями, що знаходиться в с.Іванівка Чернігівського району та області по вул.Щербини №22.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на 1/2 частину корови з кличкою «Черешня» вартістю 8500 грн..

У задоволенні іншої частини позовних вимог - відмовити.

Рішення може бути оскаржено до апеляційного суду Чернігівської області через Чернігівський районний суд, шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня проголошення рішення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя В.О.Кухта