Справа № 2-593/2011 р.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 травня 2011р. м.Долина

Долинський районний суд Івано-Франківської області в складі:

головуючого: судді Тураша В.А.

секретаря : Колодій Т.Й.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Долинського районного суду справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу, суд -

ВСТАНОВИВ:

Позивачка просить постановити рішення, яким стягнути з ОСОБА_2 на її користь борг за договором позики в сумі 1300,00 гривень.

Стягнути з відповідачки на її користь судові витрати.

Свої вимоги мотивує тим, що 15.09.2009 року відповідачка ОСОБА_2, отримала від неї в борг 1300,00грн., які зобовязалася повернути до грудня 2010р. На підтвердження укладеного договору та факту передачі їй грошей, відповідачка власноручно написала розписку.

Однак, відповідачка свого зобовязання не виконала і не повернула їй борг до терміну вказаного в розписці (грудень 2010р.). На її звернення вона не реагувала та відмовлялася сплачувати борг посилаючись на відсутність коштів. До цього часу відповідачка не повернула їй заборговані кошти.

Зазначені обставини змусили її звернутися до суду за захистом порушеного права.

В судовому засіданні позивачка позовні вимоги підтримала, зіславшись на викладені в позовній заяві обставини.

Відповідачка ОСОБА_2 в судове засідання на неодноразові виклики не прибула, хоч про дату, час та місце розгляду була повідомлена у встановленому Законом порядку. Подала заяву згідно якої позов визнає, просить справу розглянути у її відсутності.

Суд вислухавши пояснення позивачки, дослідивши здобуті та перевірені в судовому засіданні докази в їх сукупності вважає ,що в матеріалах справи є достатньо даних для вирішення спору. Позов підлягає до задоволення виходячи з наступного:

Відповідно до ст.1046 ЦК України - за договором позики одна сторона(позикодавець) передає у власність другій стороні( позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобовязується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів(суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості.

Договір позики є укладеним з моменту передачі грошей або інших речей визначених родовими ознаками.

Згідно ст.1047 ЦК України - договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподаткованого мінімуму доходів громадян, а у випадках, коли позикодавцем є юридична особа, - незалежно від суми.

Ст. 1049 ЦК України - передбачено, що позичальник зобовязаний повернути позикодавцеві позику(грошові кошти у такій самій сумі або речі визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядок, що встановлені договором.

Відповідно до ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобовязання.

Згідно розписки (а.с.18) ОСОБА_2, позичила в ОСОБА_1 кошти в розмірі 1300,00 гривень, які вона зобовязується повернути в грудні 2010р.

Як встановлено в судовому засіданні в зазначений термін, відповідачка не виконала свого зобовязання по договору позики та не повернула позивачці ОСОБА_1, позичені кошти в сумі 1300,00 гривень.

За таких обставин позов підлягає до задоволення.

Питання судових витрат слід вирішити у відповідності до вимог ст.88 ЦПК України.

На підставі ст.ст.625, 1046,1047,1049,1050 ЦК України, керуючись ст.ст. 88,208,209,215,218 ЦПК України, суд,-

РІШИВ:

Позов задоволити.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 1300 (одну тисячу триста) гривень 00коп. за договором позики, 51.00 гривню сплаченого судового збору та 120 гривень витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Апеляційного суду Івано-Франківської області протягом десяти днів з дня його проголошення через Долинський районний суд.

Суддя: