Справа № 2-о-146/2011
Р І Ш ЕН Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
26 травня 2011 року Солом`янський районний суд м. Києва

в складі головуючого судді - Букіної О.М.

при секретарі - Возному М.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві справу за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа Управління праці та соціального захисту населення Солом`янської районної у м. Києві державної адміністрації, про встановлення факту, що має юридичне значення, -

В С Т А Н О В И В :
Заявник звернулась до суду з заявою про встановлення факту, що має юридичне значення, а саме встановлення факту, що він у період з липня 1943 року по вересень 1943 року знаходився в гестапівській тюрмі на території м. Житомира.

В обґрунтування вимог зазначив, що він в 1943 році разом з батьками перебував у гестапівській тюрмі м. Житомира. Його батьки - ОСОБА_2 та ОСОБА_3 приймали участь в підпільній роботі під час окупації м. Житомира німецькими загарбниками. В період 1942-1943 років квартира батьків була явкою для партизан і підпільників, батьки виконували завдання керівників організації по знищенню ліній зв`язку, тощо.

В липні 1943 року батьки разом з заявником були заарештовані гестапо. Батько був закатований гестапо, а мати заявника разом з ним залишалися перебувати у в`язниці. За клопотанням дідуся заявника, останнього було звільнено з ув`язнення у вересні 1943 року, а його матір перевезли до гестапівської в`язниці м. Вінниця, з якої вона втекла у 1944 році.

Заявник зазначає, що він 20.02.2011 року звернувся до Управління праці та соціального захисту населення Солом`янського району у м. Києві державної адміністрації з заявою про встановленню йому статусу жертви нацистських переслідувань і видачі відповідного посвідчення. У відповідь на подану ним заяву він отримав відповідь №М-97 про відмову у встановленні статусу жертви нацистських переслідувань у зв`язку з відсутністю документів, які б чітко підтверджували факт і період перебування заявника у місцях примусового тримання. Документів, які б прямо та безпосередньо підтверджували факт і період перебування заявника у в`язниці м. Житомира у період з липня 1943 року по вересень 1943 року, не збереглось, що підтверджується довідкою від 14.03.2001 року № 12/м.

Враховуючи вище наведене заявник звернувся до суду з даною заявою.

В судовому засідання заявник заяву підтримав та просив суд її задовольнити.

Представник зацікавленої особи не заперечував проти задоволення заяви.

Суд, заслухавши пояснення сторін, дослідивши письмові докази по справі, приходить до висновку, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що заявник у період з липня 1943 року по вересень 1943 року знаходився в місцях примусового тримання (гестапівській тюрмі) на території м. Житомира.

Дані обставини підтверджуються пояснення заявника та дослідженими в судовому засіданні матеріалами справи.

Так, заявник в судовому засіданні пояснив, що його батьки - ОСОБА_2 та ОСОБА_3 приймали участь в підпільній роботі під час окупації м. Житомира німецькими загарбниками. В період 1942-1943 років квартира батьків була явкою для партизан і підпільників, батьки виконували завдання керівників організації по знищенню ліній зв`язку, тощо.

В липні 1943 року батьки разом з заявником були заарештовані гестапо. Батько був закатований гестапо, а мати заявника разом з ним залишалися сидіти в підземеллі. За клопотанням дідуся заявника, останнього було звільнено з ув`язнення у вересні 1943 року, а його матір перевезли до гестапівської в`язниці м. Вінниця, з якої вона втекла у 1944 році.

З довідки Залізничного районного військового комісаріату від 29.10.1998 року № 2224 вбачається, що відповідно до архівних даних у 1943 році заявник разом з батьками-підпільниками був заарештований німцями і перебував у гестапо ( а.с.8)

З архівної довідки Державного архіву Житомирської області від 14.03.2001 року № 12/м встановлено, що батьки заявника в 1942-1943 роках здійснювали підпільні роботи під час окупації м. Житомира німецько - фашистськими загарбниками. В липні 1943 року ОСОБА_4 та її чоловік ОСОБА_2 були заарештовані гестапо. ОСОБА_2 був закатований гестапівцями. В 1944 році ( місяць не зазначений) ОСОБА_4 вдалося втекти з гестапівської в`язниці з м. Вінниці.( а.с.9).

Відповідно до довідки Центрального архіву Комітету державної безпеки при Раді Міністрів СРСР від 05.10.1965 року № 16/5-1362 вбачається, що ОСОБА_4 разом з чоловіком 22 липня 1943 року була арештована гестапо( а.с.10).

З письмових пояснень ОСОБА_5 від 02.07.2011 року , посвідченого приватним нотаріусом вбачається, що останній з серпня 1941 по серпень 1944 року був учасником підпільно-партизанської боротьби проти німецько-фашистських окупантів та в якій він підтвердив, що разом із своїм батьком ОСОБА_2 та матір`ю ОСОБА_6 , які брали участь у підпільній боротьбі в місті Житомирі проти німецько-фашистських окупантів, 22 липня 1943 року був заарештований і знаходився в гестапо їх трьохрічний син ОСОБА_1 , 1940 року народження. В гестапо він перебував більше двох місяців. У вересні 1943 року заявника з неволі виклопотав його рідний дідусь із села Яроповичів Андрусівського району Житомирської області.( а.с 11).

З нотаріально завіреної заяви ОСОБА_7 від 23.04.2011 року слідує, що вона разом зі своїм чоловіком ОСОБА_2 , приймала участь у підпільній роботі під час окупації м. Житомира німецько-фашистськими загарбниками. В липні 1943 року разом з ними був заарештований і знаходився в гестапо м. Житомира їх малолітній син ОСОБА_1 . Ув`язненим він був більше 2-х місяців , а у вересні 1943 року його визволив рідний дідусь, що проживав на той час в с. Яроповичі, Андрусівського району Житомирської області( а.с.13).

Також вказані вище обставини підтверджуються статтею у газеті «Дніпрова Зірка» від 07.04.1970 року за №41 приуроченої до 25-річчя великої перемоги під назвою «Месник».

Аналізуючи зібрані по справі докази в їх сукупності, суд вважає, що вимоги заявника підлягають задоволенню, оскільки заявником було доведено факт, що він у період з липня 1943 року по вересень 1943 року знаходився в місяцях примусового тримання (гестапівській тюрмі) на території м. Житомира.

Керуючись, ст.ст. 57-60, 77, 88, 212-214, 256 - 259 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В :
Заяву ОСОБА_1 - задовольнити.

Встановити факт того, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в період з липня 1943 року по вересень 1943 року знаходився в місцях примусового тримання (гестапівській тюрмі) на території м. Житомира.

Рішення може бути оскаржене до Апеляційного суду м. Києва через районний суд. Апеляційна скарга на рішення подається протягом десяти днів з дня його проголошення.

Суддя: