АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________
Категорія: із трудових правовідносин Доповідач: Пилипчук Н.П.
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

31 серпня 2011 року судова колегія судової палати у цивільних справах апеляційного суду Харківської області в складі:

головуючого - судді Пилипчук Н.П.,

суддів: Цвірюка В.О., Крилової Т.Г.,

при секретарі Козир Л.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Харкові справу

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Харкові справу

за апеляційною скаргою ОСОБА_1

на рішення Жовтневого районного суду м. Харкова від 31 січня 2011 року

по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Державного підприємства «Харківський приладобудівний завод ім. Т.Г. Шевченка» про поновлення безперервного трудового стажу, стягнення винагороди, -

В С Т А Н О В И Л А :

ОСОБА_1 звернувся до суду її зазначеним позовом у листопаді 2010 року. В обґрунтування позовних вимог посилався на те, що працює на підприємстві відповідача з 1955 року; вказував, що, погодившись на пропозицію адміністрації заводу, 13 липня 2005 року написав заяву про звільнення за власним бажанням та, одночасно, нову заяву про прийняття на роботу; зазначав, що лише у лютому 2010 року дізнався, що його було звільнено за власним бажанням з 14 липня 2005 року, а прийнято на роботу з 18 липня 2005 року, що тягне за собою переривання його безперервного стажу. Просив зобов'язати відповідача поновити його безперервний стаж роботи та сплатити доплату за вислугу років за період з липня 2005 року по липень 2010 року.

Представник відповідача проти позову заперечував, зазначивши, що підстави звільнення позивача (за власним бажанням) не тягнуть за собою продовження безперервного стажу роботи, а дії адміністрації заводу були законними.

Рішенням Жовтневого районного суду м. Харкова від 31 січня 2011 року у задоволенні позову ОСОБА_1 відмовлено.

В апеляційній скарзі позивач просить скасувати вказане рішення суду першої інстанції та ухвалити нове, яким задовольнити його позовні вимоги у повному обсязі. Посилається на ті самі доводи, якими обґрунтовував свої позовні вимоги.

Заслухавши доповідь судді, пояснення осіб що з*явились, перевіривши матеріали справи і доводи апеляційної скарги, судова колегія не знаходить підстав для її задоволення.

Судовим розглядом встановлено, що ОСОБА_1 з 1955 року працював на підприємстві відповідача, з 26 листопада 2002 року був переведений в цех № 86 на роботу вантажника. 13 липня 2005 року ОСОБА_1 подав заяву про звільнення його з роботи за власним бажанням з 13.07.2005 року. Наказом № 877-к від 14.07.2005 р. позивач звільнений з роботи за ст. 38 КЗпП України за власним бажанням. 14 липня 2005 року ОСОБА_1 подав заяву про прийняття його на роботу вантажником строком на 1 рік. Наказом № 892-к від 19.07.2005 р. ОСОБА_1 прийнятий вантажником з 18.07.2005 р. у центральний матеріальний склад строком на 1 рік. В подальшому дію строкового трудового договору подовжено на невизначений термін.

ОСОБА_1 наполягає, що фактично працював на підприємстві відповідача безперервно, що незважаючи на написання ним заяв про звільнення та прийняття на роботу працював на підприємстві згідно робочого графіка.

Зазначені доводи представником відповідача не спростовані.

Водночас, судом першої інстанції правильно зазначено, що ОСОБА_1 пропустив тримісячний строк звернення до суду з вимогами про поновлення його безперервного трудового стажу, встановлений ст. 233 КЗпП України. При цьому позивач не надав належних та допустимих доказів поважності причин пропуску такого строку.

Не підтверджені матеріалами справи і доводи ОСОБА_1 стосовно того, що про порушення його прав він дізнався лише у лютому 2010 року, після чого у травні 2010 року звернувся до КТС для вирішення спору. Із довідки голови КТС від 21.02.2011 року час звернення ОСОБА_1 до КТС не вбачається.

За таких обставин правильним є висновок суду першої інстанції про відмову у задоволенні позову ОСОБА_1 у зв*язку із спливом строку звернення до суду.

Рішення ухвалено судом з додержанням норм матеріального і процесуального права, що відповідно до ч. 1 ст. 308 ЦПК України є підставою для залишення його без змін і відхилення апеляційної скарги, доводи якої висновків суду не спростовують.

Керуючись ст.ст. 303, 304, п.1 ч. 1 ст.307, ст.ст. 308, 313, 314, 315, 319, 324 ЦПК України судова колегія, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 відхилити.

Рішення Жовтневого районного суду м. Харкова від 31 січня 2011 року залишити без змін.

Ухвала апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її проголошення, але може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили.

Головуючий

Судді