АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________
Категорія: «земельні» 1 інстанції-НікулінаЛ.ІІ.
Доповідач - Коровій С.Г.
РІШЕННЯ

1 М Е Н Е М У К Р А ї Н И

01 лютого 2011 року судова колегія судової палати з цивільних справ апеляційного суду Харківської області в складі :

Головуючого: - ОСОБА_1

Суддів: - ОСОБА_2

ОСОБА_3

при секретарі: - ОСОБА_4

розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Харкові цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_5 на рішення Червонозаводського районного цк м. Харкова від 22 листопада 2010 року по справі за позовом ОСОБА_6 до ОСОБА_7, ОСОБА_8. ОСОБА_9, третя особа Комунальне підприємство «Харківське міське бюро технїічної інвентаризації» про відновлення порушеного права на користування земельною нкою, -

ВСТАНОВИЛА:

В лютому 2008 року ОСОБА_10 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_8 В.0., ОСОБА_7, ОСОБА_11. ОСОБА_11 ОТІ.. ОСОБА_12 і просив суд зобов'язати тювідачів привести межі його земельної ділянки у відповідність до технічної документації.

Він посилався на те, що домоволодіння за адресою м. Харків, вул. Одеська.48 належить йому на праві приватної власності на підставі договору дарування від 04 жовтня 2000 року та іення Червонозаводського районного суду м. Харкова від 19.01.2006 року. Відповідачі ьяшенко ОТІ., ОСОБА_13, ОСОБА_12 є власниками буд. №46, а ОСОБА_8 га іележніков В.О. є власниками буд.№50 по вул. Одеській в м. Харкові.

У зв'язку зі зміною власників будинків 23.06.2008 оку позивач змінив позовні вимоги в істині відповідачів і зазначив відповідачами власників буд.№50 - ОСОБА_7, ележнікова С.О.. власника буд. № 46 - ОСОБА_5

Згідно квартальної зйомки від 16 грудня 1955 року, затвердженої рішенням Червонозаводського РВК від 19.06.1956 року площа земельної ділянки №48 по вул. Одеській складала 1025 кв.м.

07 грудня 1967 року рішенням Червонозаводського РВК м. Харкова №318/4 було змінено конфігурацію земельних ділянок між домоволодіннями №50 та №48 без зміни їх площі.

15 жовтня 2002 року перевірена площа його земельної ділянки і було встановлено, що площа його ділянки зменшилася і фактично складає 965 кв.м.

Позивач стверджував, що в період з 3.08.2000 року по 14.10.2002 року збудували чи перенесли огорожі і змінили межі земельної ділянки. Він вважає, що відповідачі скористувалися його відсутністю і зробили це до його вселення в будинок. Порушення земельної ділянки він вважає як переуступка землі і самозахват. У зв'язку з цім він не має можливості приватизувати свою земельну ділянку та обслуговувати надвірні будівлі. Позивач стверджував, що за його рахунок земельна ділянка садиби №46 збільшилася на 18 кв.м. а садиби №50 на 52 кв.м. Позивач просив повернути йому незаконно вилучені частини земельної ділянки і встановити відповідні межі між земельними ділянками №46.48.50 по вул. Одеській в м. Харкові. Позивач просив відновити стан його земельної ділянки, який існував до порушення його права і повернути йому самовільно зайняті земельні ділянки, зобов'язати встановити межі земельних ділянок.

Рішенням суду позовні вимоги задоволені частково. Суд відновив стан земельної ділянки по вул.. Одеській. 48. який існував до порушення права ОСОБА_10 відповідно до рішення Червонозаводського районного суду м. Харкова 15.12.1969 року. Суд зобов'язав повернути позивачу земельну ділянку площею 52 кв. м. власників домоволодіння №50 та 18 кв. м. власників домоволодіння №46.

В іншій частині позовних вимог відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_14 просить рішення суду скасувати, ухвалити нове рішення і відмовити у задоволенні позову.

Вона посилається на те, що суд. ухвалюючи рішення виходив тільки з пояснень позивача і не встановив коли і хто порушив права позивача, де саме мала місце переуступка земельної ділянки. Судом не встановлено, який розмір земельної ділянки за рахунок позивача отримали відповідачі. Посилання суду на висновок експертизи №5851 від 08.04.2010 року помилковий, оскільки експерт не перевірив ряд обставин пов'язаних з наданням сторонам земельних ділянок і встановлення меж землекористування. Апелянт стверджує, що межі земельних ділянок з 1958 року не змінювалися.

Заслухавши доповідача, перевіривши обставини справи колегія вважає.що апеляційна скарга підлягає задоволенню, рішення суду скасуванню з ухваленням нового рішення про відмову у задоволенні позовних у повному обсязі.

Як вбачається з матеріалів справи ОСОБА_10 став власником домоволодіння № 48 по вул. Одеській в м. Харкові у 2000 році та у позовній заяві він посилався на те. що на час придбання будинку ніяких порушень, стосовно його земельної ділянки, з боку відповідачів не було. Позивач стверджував, що відповідачі порушили його права на земельну ділянку в період з 03.08.2000 року по 14.10.2002 року, відповідачі збудували чи перенесли огорожі і тим самим зменшили розмір його земельної ділянки.

Суд першої інстанції частково задовольняючи позовні вимоги виходив з того, що в 1948 році ОСОБА_15Г. під забудову була надана земельна ділянка площею 1025 кв.м. (а.с.268). така площа земельної ділянки зазначена в рішенні Червонозаводського районного суду від 15.12.1969 року та в договорі дарування від 04.10.2000 року. При таких обставинах суд дійшов висновку, що відповідачі захватали частину земельної ділянки позивача і зобов'язані отримані внаслідок само захвату земельні ділянки повернути позивачу.

З таким висновком суду погодитися неможливо. У відповідності до вимог ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків встановлених ст.61 ЦГЖ України.

З матеріалів справи не вбачається, і проти цього не заперечував позивач у засіданні судової колегії, що відповідачі самовільно перенесли огорожі своїх земельних ділянок в бік домоволодіння позивача і тим самим зменшили площу його земельної ділянки. В засіданні колегії ОСОБА_10 пояснив, що огорожі зі сторони будинку №50 і будинку №46 існували на час придбання ним будинку № 48 і коли він був власником будинку знаходження огорож не змінювалося. Це підтверджується висновками судової будівельно-технічної експертизи №5851 від 08.04.2010 року, де зазначено, що встановити «чи відповідає фактична площа земельної ділянки домоволодіння № 48 по вул.. Одеській в м. Харкові відводу земельної ділянки під будівництво та який вигляд мав план земельної ділянки по вул. Одеській. 48 станом на 1955 рік» не надається можливим, так як план відведення земельної ділянки по вул. Одеській, 48 в м. Харкові на дослідження надано не було. Сторони у справі не надали доказів, що при наданні власникам будинків № 46, 48, 50 земельних ділянок складався план їх відведення і встановлювалися межі землекористування між сусідніми ділянками.

При таких обставинах безпідставні посилання позивача на ге. що відповідачі порушили його права на землекористування і захопили частину його земельної ділянки після того, як він став власником будинку.

Оскільки з матеріалів справи вбачається, що межі земельних ділянок на протязі тривалого часу з 1955 року уповноваженим органом не встановлювалися, то неможливо вирішити питання про порушення будь-ким з сусідів меж земельних ділянок, якими користуються сторони. З матеріалів справи вбачається, що між сторонами фактично виник спір щодо меж земельних ділянок, а такий спір вирішується у відповідності до вимог ст. 158 ЗК України органами місцевого самоврядування.

Висновок суду про зобов'язання відповідачів повернути ОСОБА_10 за рахунок домоволодіння №50 - ділянку площею 52 кв.м.. а за рахунок домоволодіння №46 - 18 кв.м. не грунтується на наданих суду доказах, оскільки не встановлено де саме, коли і якою конфігурацією відповідачі захопили ділянки позивача. Не підтверджується висновок суду і про самочинну переуступку земельних ділянок.

Рішення суду підлягає скасуванню, а у задоволенні позову колегія відмовляє за недоведеністю.

Керуючись ст. 303. 304. 307. 309. 313. 314, 316, 317, 319 ЦПК України судова колегія

ВИРІШИЛА :

Апеляційну скаргу задовольнити.

Рішення Червонозаводського районного суду м. Харкова від 22 листопада 2010 року скасувати і ухвалити нове рішення, яким у позові ОСОБА_10 до ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_5, третя особа КП «Харківське міське бюро технічної інвентаризації» про відновлення порушеного права на користування земельною ділянкою відмовити.

Рішення набирає законної сили негайно, але може бути оскаржено безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий -

Судді -