справа № 2-3075/11
ЛЕНІНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 грудня 2011 року м.Миколаїв

Ленінський районний суд міста Миколаєва у складі:

головуючого судді Коваленка І.В.

при секретарі Коденко К.В.

за участю:

представника позивача ОСОБА_1

представника відповідача ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Миколаєві цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до Публічного акціонерного товариства комерційний банк «Надра» про визнання дій з поширення інформації неправомірними та такими, що порушують умови кредитного договору

встановив:

У серпні 2011 року ОСОБА_3 звернулася до Ленінського районного суду м.Миколаєва з позовом, який уточнено 19.12.2011, до Публічного акціонерного товариства комерційний банк «Надра» (далі - ПАТ КБ «Надра») про визнання дій з поширення інформації неправомірними та такими, що порушують умови кредитного договору. Позов мотивований тим, що у лютому 2011 року Миколаївське регіональне відділення відповідача поширило персональні дані про позивача, як позичальника по кредитному договору від 09.02.2007 № 08/05/2008/840 К-1082, шляхом направлення до Корабельного РВ ММУ УМВС України в Миколаївській області заяви про злочин від 11.02.2011 № 550 в якій просило здійснити перевірку інформації про доходи позивача, викладеної у довідці, виданої Товарною біржею «Європа», що є порушенням умов кредитного договору та законів України «Про захист права споживача», «Про інформацію» та «Про банки і банківську діяльність».

У судовому засіданні представник позивача позов підтримав та просив його задовольнити. Пояснив, що поширення персональних даних про ОСОБА_3, а також інформації щодо укладеного нею кредитного договору та її фінансово- економічний стан, без відповідного дозволу суду чи належного запиту правоохоронного органу є порушенням умов кредитного договору та вимог Закону України «Про банки і банківську діяльність» в частині розкриття банківської таємниці.

Представник відповідача проти позову заперечувала на підставах, наведених у письмових запереченнях із посиланням на Указ Президента України від 08.10.2009 № 813/2009 «Про заходи щодо забезпечення відновлення стабільності у банківській системі».

Заслухавши пояснення учасників процесу, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, об'єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступне.

29.05.2008 між Відкритим акціонерним товариством комерційний банк «Надра», правонаступником якого за усіма правами та обовязками є ПАТ КБ «Надра», та ОСОБА_3 укладено кредитний договір від 09.02.2007 № 08/05/2008/840 К- 1082, на умовах якого позивачу надано кредит строком до 10.05.2019 в розмірі 34488,04 дол.США за програмою «Нове житло».

Через невиконання позивачем грошових зобовязань, 11.02.2011 Миколаївське регіональне управління філії ПАТ КБ «Надра» звернулося із заявою про злочин до Корабельного РВ ММУ УМВС України в Миколаївській області. У заяві просило провести перевірку достовірності інформації, викладеної у довідці про доходи ОСОБА_3, яку видано за місцем її роботи, та за наявності підстав порушити кримінальну справу. До заяви були додані кредитні договори від 29.05.2008 № 08/05/2008/840-К1082, 05.10.2007 № 08/10/2007/980-К2636, копії анкети-заяви на отримання кредиту, паспорта і довідки про присвоєння ідентифікаційного коду позивача та довідки про її доходи.

У березні 2011 року на адресу Товарної біржі «Європа» надійшов запит Корабельного РВ ММУ УМВС України в Миколаївській області від 01.03.2011 № 59/2257 про проведення перевірки за заявою відповідача відносно ОСОБА_3 та надання інформації про її працевлаштування.

30.03.2011Прокуратурою Корабельного району м.Миколаєва за фактом скоєння посадовими особами Товарної біржі «Європа» службового підроблення довідки про доходи ОСОБА_3 та зловживання службовим становищем порушено кримінальну справу за ознаками злочину, передбаченого частиною другою статті 364 та частини другої статті 366 Кримінального кодексу України.

16.05.2011Корабельним районним судом м.Миколаєва винесено постанову щодо проведення виїмки кредитної справи ОСОБА_3 у філії Миколаївського регіонального управління ПАТ КБ «Надра».

Із пояснень представника відповідача, подання заяви про злочин зумовлено невиконання ОСОБА_3 кредитних зобовязань та сумнівами в достовірності довідок про її доходи, які видані Товарною біржею «Європа».

На думку представника позивача, поширення органу міліції персональних даних позивача та іншої інформації, що має ознаки банківської таємниці, до порушення кримінальної справи Прокуратурою Корабельного району м.Миколаєва (30.03.2011), є порушенням умов підпункту 4.2.7 пункту 4.2 кредитного договору.

У пункті 16 постанови Пленуму Верховного Суду України від 27.02.2009 № 1 «Про судову практику у справах про захист гідності та честі фізичної особи, а також ділової репутації фізичної та юридичної особи» роз'яснено, що відповідно до статті 40 Конституції України усі мають право направляти індивідуальні чи колективні письмові звернення або особисто звертатися до органів державної влади, органів місцевого самоврядування та посадових і службових осіб цих органів, що зобов'язані розглянути звернення і дати обґрунтовану відповідь у встановлений законом строк. Суди повинні мати на увазі, що у випадку, коли особа звертається до зазначених органів із заявою, в якій міститься та чи інша інформація, і в разі, якщо цей орган компетентний перевірити таку інформацію та надати відповідь, проте в ході перевірки інформація не знайшла свого підтвердження, вказана обставина не може сама по собі бути підставою для задоволення позову, оскільки у такому випадку мала місце реалізація особою конституційного права, передбаченого статтею 40 Конституції України, а не поширення недостовірної інформації. У випадку звернення особи із заявою до правоохоронних органів судам слід враховувати висновки, викладені у Рішенні Конституційного Суду України від 10 квітня 2003 року N 8- рп/2003 (справа про поширення відомостей).

У частині другій статті 14 Закону України «Про захист персональних даних» поширення персональних даних без згоди суб'єкта персональних даних або уповноваженої ним особи дозволяється у випадках, визначених законом, і лише в інтересах національної безпеки, економічного добробуту та прав людини.

Частиною першою статті 60 Закону «Про банки і банківську діяльність» (далі - Закон) визначено, що банківською таємницею є інформація щодо діяльності та фінансового стану клієнта, яка стала відомою банку у процесі обслуговування клієнта та взаємовідносин з ним чи третім особам при наданні послуг банку і розголошення якої може завдати матеріальної чи моральної шкоди клієнту.

Згідно статті другої Кримінально-процесуального кодексу України завданнями кримінального судочинства є охорона прав та законних інтересів фізичних і юридичних осіб, які беруть в ньому участь, а також швидке і повне розкриття злочинів, викриття винних та забезпечення правильного застосування Закону з тим, щоб кожний, хто вчинив злочин, був притягнутий до відповідальності і жоден невинний не був покараний.

Отже, із аналізу положень наведених законодавчих актів слідує, що звернення до правоохоронного органу із заявою про злочин не вважається протиправним розголошення інформації про особу, що може завдати моральну та матеріальну шкоду, у даному випадку, клієнту банку, а є захистом прав та законних інтересів банку від незаконних дій інших осіб, які сприяли або сприяють незаконному отриманню кредитних коштів позичальником, притягнення таких осіб до юридичної відповідальності та попередження вчинення злочинів у подальшому.

Також, Закон України «Про банки і банківську діяльність» та інші закони не обмежують право банка або будь-якої іншої особи на звернення до правоохоронних органів із заявами про злочин. Крім того, як повідомив представник позивача, кримінальна справа порушена відносно посадових осіб Товарної біржі «Європа», які видали ОСОБА_3 сумнівну довідку.

Суд вважає помилковими доводи представника позивача про порушення відповідачем підпункту 4.2.7 пункту 4.2 кредитного договору, оскільки умови цього підпункту встановлюють право банку на залучення до співпраці в рамках кредитної програми, згідно якої кредитується позичальник, третіх осіб та повідомлення їм інформації про позичальника, а також встановлює право банку на надання інформації про позичальника до будь-яких бюро кредитних історій, учасником яких є банк. Щодо обмежень звернення банку до правоохоронних органів за захистом своїх прав та інтересів кредитним договором таких умов не передбачено.

За таких обставин, суд приходить до висновку про безпідставність позову, а тому задоволенню він не підлягає.

На підставі наведеного та керуючись статтями 14, 60, 62, 88, 212-214 ЦПК України, суд -

вирішив:

У задоволенні позову ОСОБА_3 до Публічного акціонерного товариства комерційний банк «Надра» про визнання дій з поширення інформації неправомірними та такими, що порушують умови кредитного договору - відмовити.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку на подання апеляційної скарги, яка може бути подана до Апеляційного суду Миколаївської області через Ленінський районний суд м. Миколаєва протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Суддя І. В.Коваленко

Повний текст рішення підписано 21.12.2011