АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________
Справа № 22-ц-2414/11 р. Головуючий 1 інст. - Гришин П.В.
Категорія: соціальні Доповідач - Довгаль Г.П.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 березня 2011 року судова колегія судової палати у цивільних справах апеляційного суду Харківської області у складі:

головуючого - Довгаль Г.П.,

суддів: - ОСОБА_1, ОСОБА_2,

при секретарі - Щегельському Д.О..,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Харкові апеляційну скаргу управління Пенсійного фонду України у Зачепилівському районі Харківської області на рішення Зачепилівського районного суду Харківської області від 5 серпня 2010 року по справі за позовом ОСОБА_3 до управління Пенсійного фонду України у Зачепилівському районі Харківської області про зобовязання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИЛА:

У червні 2010 року ОСОБА_3 звернувся до суду з позовом до управління Пенсійного фонду України у Зачепилівському районі Харківської області в якому просить зобовязати відповідача провести з перерахунок і виплату йому пенсії по інвалідності та додаткової пенсії відповідно до вимог ст. ст. 50, 54 Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» з 18 листопада 2009 р. відповідно із розрахунку 6 мінімальних пенсій та додаткової пенсії у розмірі 50 % мінімальної пенсії за віком.

На обгрунтування позовних вимог позивач зазначив, що він є постраждалим від аварії на ЧАЕС 1 категорії, інвалідом 3 групи і відповідно до ч. 4 ст. 54 Закону № 796 йому пенсії по інвалідності не повинна бути нижчою 6 мінімальної пенсії за віком, а у відповідності зі ст. 50 того ж Закону додаткова пенсія за шкоду, заподіяну здоровю, повинна складати 50 % мінімальної пенсії за віком. Тому позивач звернувся до управління Пенсійного фонду України у Зачепилівському районі Харківської області з письмовою заявою про перерахування пенсії у відповідності до ст. ст. 50, 54 вказаного Закону. Проте відповідач всупереч вимог закону відмовляється здійснити відповідний перерахунок цих пенсій.

Відповідач подав письмові заперечення на позов. Вважав, що для його задоволення відсутні правові підстави.

Справу було розглянуто відповідно до вимог Цивільного процесуального кодексу України.

Рішенням Зачепилівського районного суду Харківської області від 5 серпня 2010 року позов задоволено частково.

Зобов'язано управління Пенсійного фонду України у Зачепилівському районі Харківської області з 18 листопада 2009 р. по 5 серпня 2010 р. здійснити ОСОБА_3 перерахунок пенсії по інвалідності відповідно до ч. 4 ст. 54 Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» виходячи з 6 мінімальних пенсій за віком, розмір якої визначається ст. 28 Закону України «Про загальнодержавне пенсійне страхування».

Зобов'язано управління Пенсійного фонду України у Зачепилівському районі Харківської області з 18 листопада 2009 р. по 5 серпня 2010 р. здійснити ОСОБА_3 перерахунок пенсії за шкоду заподіяну здоровю, відповідно до ст. 50 Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» у розмірі 50% мінімальної пенсії за віком, яка визначається ст. 28 Закону України «Про загальнодержавне пенсійне страхування».

Усі виплати провести з урахуванням фактично виплачених сум позивачеві за період 2009-2010 роки.

В апеляційній скарзі управління Пенсійного фонду України у Зачепилівському районі Харківської області ставиться питання про скасування рішення суду першої інстанції та відмови в задоволенні позову, посилаються на порушення судом норм матеріального і процесуального права.

Виходячи з приписів п.2 ч. 1 ст. 197 КАС? України вищезазначена апеляційна скарга розглядається в порядку письмового провадження через неприбуття у судове засідання жодної з осіб, які беруть участь у справі.

Заслухавши доповідь судді, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції та доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, судова колегія вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає, виходячи з наступного.

Справа судом першої інстанції розглянута в порядку цивільно-процесуального провадження з дотриманням діючих на час ухвалення постанови норм процесуального права.

По справі достовірно встановлено, що ОСОБА_3 є інвалідом 3 групи, його віднесено до 1-ї категорії осіб, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи.

Приймаючи рішення про часткове задоволення позову, суд першої інстанції виходив із положень ч. 4 ст. 54 Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» в усіх випадках розмір пенсії для інвалідів 3 групи, щодо яких встановлено зв'язок з Чорнобильською катастрофою, не може бути нижчим 6 мінімальних пенсій за віком.

Відповідно до ч. 1 ст. 50 Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» особам, віднесеним до постраждалих 1 категорії, що є інвалідами 3 групи, призначається щомісячна додаткова пенсія за шкоду, заподіяну здоров'ю, в розмірі 50 % мінімальної пенсії за віком.

Частиною 4 ст. 54 Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» встановлено, що в усіх випадках розмір пенсії для інвалідів 3 групи, щодо яких встановлено зв'язок з Чорнобильською катастрофою, не може бути нижче 6 мінімальних пенсій за віком.

Наявність права позивача на призначення та виплату пенсій у розмірах, встановлених вищенаведеним законом, є визначальним для вирішення цього спору.

Крім того, таке право позивачеві гарантується Конституцією України, статтею 46 якою передбачено право громадянина на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та інших випадках, передбачених законом.

Згідно ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Виходячи з наведеного, суд першої інстанції дійшов правильного висновку, що при визначенні розміру пенсії позивачу підлягають застосуванню положення ст. 50, 54 Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», а не рішення Кабінету Міністрів № 1 від З січня 2002 року «Про підвищення розміру пенсій та інших соціальних виплат окремим категоріям пенсіонерів, фінансування яких здійснюється за рахунок коштів державного бюджету», на підставі якої позивачу здійснено нарахування пенсії, та інші постанови Кабінету Міністрів України, якими істотно звужується обсяг встановлених законом та гарантованих Конституцією України прав на соціальний захист.

Також правильно судом першої інстанції не взято до уваги заперечення пенсійного фонду щодо застосування до спірних правовідносин ч. 5 ст. 54 Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», якою передбачено, що порядок обчислення пенсії по інвалідності, що настала внаслідок каліцтва чи захворювання внаслідок Чорнобильської катастрофи визначається Кабінетом Міністрів України. Проте надання такого права Кабінету Міністрів України не означає надання права на встановлення порядку, направленого на звуження змісту та обсягу прав позивача на отримання пенсій відповідно до розмірів, встановлених Законами України.

Судом першої інстанції правильно взято за основу при нарахуванні позивачу пенсії та щомісячної додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров'ю, мінімальну пенсію за віком, розмір якої згідно з чинним законодавством визначається лише за правилами, передбаченими ч. 1 ст. 28 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», і яка дорівнює прожитковому мінімуму, встановленому для осіб, що втратили працездатність.

Доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції та обставин справи.

Рішення ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права, норм і підстав для його скасування колегією суддів не виявлено.

Керуючись ст. 160, 167, 195, 196, 197, 199, 200, п. 1 ч. 1 205, 206, 209, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу управління Пенсійного фонду України у Зачепилівському районі Харківської області відхилити.

Рішення Зачепилівського районного суду Харківської області від 5 серпня 2010 року залишити без зміни.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає чинності з дня її проголошення, але може бути оскаржена безпосередньо до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів.

Головуючий -

Судді: