Павлоградський міськрайонний суд Дніпропетровської області
№2-1363/11
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ У К РАЇ Н И

«18» квітня 2011 року м. Павлоград

Павлоградський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі: головуючого - судді Олефіренко Н.А.

секретаря - Шевченко В.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщені суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з позовом про відшкодування матеріальної та моральної шкоди завданої ремонтом квартири та просив стягнути з відповідачів понесені затрати, а саме, з ОСОБА_2 стягнути 10 921 гри. 50 коп. з ОСОБА_3 стягнути 76 450 гри. 53 коп. матеріальної шкоди, а також з ОСОБА_2 стягнути 625 гри. з ОСОБА_3 4 375 гри. моральної шкоди. В обґрунтування позову зазначив, що він за свої особисті кошти відремонтував квартиру відповідачів яка розташована на пятому поверсі п'ятиповерхового будинку № 3/2 по вулиці Поштовій в м. Павлограді. Дана квартира належить відповідачам на праві приватної власності, придбана дана квартира була за кредитні кошти, які також він погасив замість відповідачів. Починаючи з 2007 року відповідачі припинили мешкати в даній квартирі, з цього часу вони й не сплачували комунальні послуги. Позивач вважав необхідністю проведення належного ремонту даху в будинку, де розташована квартира, а також в самій квартирі. В зв'язку з даними обставинами, позивач просить задовольнити позов та стягну ти з відповідачів визначені кошти на його користь в рахунок вартості ремонту квартири АДРЕСА_1, а також судові витрати.

В судовому засіданні позивач та його представник позов підтримали, просили позовні вимоги задовольнити у повному обсязі.

Представник відповідачки ОСОБА_2 сама відповідачка позовні вимоги не визнали, стверджуючи, що в даній квартирі вона не проживає, оскільки в ній змінено замки і вона змушена з дитиною мешкати у батьків, також вона позбавлена можливості оформити, тобто здійснити державну реєстрацію своєї частки в спірній квартирі, а саме 1/8, яка їй належить відповідно до рішення суду від 09.02.2010 року, оскільки її доступ обмежений як до квартири так і до технічної документації, яка знаходиться у чоловіка. Крім тої о. будь-яких угод з позивачем щодо ремонту квартири, даху над спірною квартирою, так само як і на сплату кредиту вона не укладала письмово і в усній формі не зверталася.

Відповідач ОСОБА_3 в судовому засіданні позовні вимоги визнав та не заперечував проти їх задоволення.

Ухвалою від 18.04.2011 року суд відповідно до ч.4 ст. 174 ЦПКУ постановив про відмову у прийнятті витання відповідачем ОСОБА_3 позову.

Суд, заслухавши сторони, дослідивши матеріали справи, оцінивши у сукупності докази надані сторонами як обґрунтування позовних вимог так і заперечення проти них вважає встановленими наступні обставини.

В судовому засіданні встановлено, що з 22 січня 2005 року по 28 березня 2008 року ОСОБА_2 та ОСОБА_3 перебували в зареєстрованому шлюбі. За час шлюбу, а саме 07 березня 2007 року на підставі договору купівлі-продажу ними була придбана квартира АДРЕСА_2. Квартира була придбана за кредитні кошти, отримані ОСОБА_3 в АКБ «Укрсоцбанк», поручителем виступив ОСОБА_1 позивач по справі. Дані факти підтверджуються як .договором купівлі-продажу квартири /а.с. 19/, витягом з Державного реєстру правочинів /а.с.20/, так і поясненнями сторін по справі, кожного окремо. Кошти, отримані в банку 07.03.2007 року ОСОБА_4К. та ОСОБА_3 сумісно сплачували на протязі лише п'яти місяців, тобто з квітня по липень 2007 року (включно), даний факт в судовому засіданні підтвердили як відповідачі так і позивач.

Відповідно до рішення Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 09.02.2010 року за ОСОБА_4К. визнано право власності на 1/8 частину квартири АДРЕСА_2, за ОСОБА_3 визнано право власності на 7/8 частин квартири АДРЕСА_3.

Відповідно до технічного паспорту на квартиру АДРЕСА_4 даної квартири на теперішній час с ОСОБА_3 /а.с.21/, ця обставина також підтверджується витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно /а.с.22/, що в свою чергу доводить ствердження відповідачки ОСОБА_2 про обмежений доступ до квартири.

З пояснень відповідачів в судовому засіданні встановлено, що квартира знаходилася в задовільному стані і вони без будь-яких перешкод мешкали в даній квартирі з дитиною. Дах за весь час їх перебування на даній жилплощі не тік, дані обставини підтвердили відповідачі, кожен окремо, що в свою чергу спростовує доводи позивача. Крім того, позивач не довів, що з його боку або з боку власника квартири були звернення до ЖЕУ щодо проведення ремонту крівлі будинку, де знаходиться

квартира відповідачів, так само як не довів понесені витрати з цього приводу.

Встановивши обставини по справі, суд дійшов висновку, що в даному випадку має місце вчинення дій в майнових інтересах іншої особи без її доручення і розуміється як не договірне зобов'язання, то виникає в силу навмисного здійснення особою добровільних, необхідних, доцільних дій в інтересах іншої осінні.

Разом з тим, право на вчинення дій в майнових інтересах іншої особи без її доручення має місце, якщо майновим інтересам іншої особи загрожує небезпека настання невигідних для неї майнових наслідків та породжує обов'язок особи в інтересах якої вчинені певні дії відшкодувати

витрати виконавця.

Насамперед, дії в інтересах іншої особи без доручення повинні бути спрямовані на попередження, усунення або зменшення небезпеки настання невигідних для неї майнових наслідків.

Як встановлено в судовому засіданні, будь-яких негативних обставин для відповідачів не передбачалося, а саме, з пояснень відповідача ОСОБА_3 вбачається, що він па той час працював на шахті ВАТ «Павлоградвугілля» та мав можливість сплачувати кредит , до позивача з проханням вчинити в його інтересах певні дії не звертався, крім того не надано доказів щодо порушення кредитних зобов'язань з боку позичальника ОСОБА_3. Ці пояснення бути підтверджені відповідачкою ОСОБА_4К., а також позивачем. Також не доведено факт існування заборгованості по сплаті комунальних послуг. Крім того, в судовому засіданні встановлено, що відповідачі по справі в зареєстрованому шлюбі перебували до 28.03.2008 року. З пояснень відповідачки ОСОБА_2 вбачається, що саме у вересні 2007 року вона переїхала до своїх батьків, де і мешкає зараз, отже, необхідність виконання ремонтних робіт в квартирі відповідачі не передбачали.

При встановлених обставинах суд приходить до висновку, що позивач діяв навмисно та на добровільних умовах, але в суді не доведено доцільність його фактичних дій в інтересах відповідачем

Відповідно до вимог ст. 1160 ЦК України встановлено, якщо особа діючи в інтересах іншої особи, понесла у звязку з цим певні витрати, вона має право на відшкодування фактичні зроблених витрат. Але при цьому обов'язковим є те, що дії повинні бути виправдані обставинами справи.

Крім того, в судовому засіданні встановлено, що позивач в супереч ч.2 ст. 1158 ЦК Україні не вжив жодних заходів щодо повідомлення зацікавлених осіб, тобто відповідачів по справі, про вчинення дій в їх інтересах. Навпаки при його діях, а саме при заміні вхідної двері з заміною ключів, були порушенні права відповідачки, яка не має можливості па теперішній час дістатися до квартири.

Згідно ч.2 ст. 1160 ЦК України якщо особа, яка вчинила дії в майнових інтересах іншої особи без її доручення. при першій нагоді не повідомила цю особу про свої дії. вона не має права

вимагати відшкодування зроблених витрат. Оскільки не виконавши вимогу ч.2 ст. 1158 ЦК, позивач фактично втрутився в справи інших осіб та позбавив зацікавлених осіб можливості самостійно вжиті шкоди для захисту своїх прав.

Таким чином, ураховуючи обставини справи, перевіривши доводи позивача та заперечення представника відповідача, в судовому засіданні не доведено доцільність та необхідніші дій позивача в інтересах власник квартири ОСОБА_3 відповідача по справі, а також відповідачки ОСОБА_2

Зазначені обставини сторонами не оспорюються, але при цьому відповідно до ст. 33 ЦПК ііи кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підстави своїх вимог і заперечень.

Крім того, слід зазначити, що доказування полягає не лише в наданні особами доказів, доведеності їх переконливості.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 10, 33. 57,58, 60,64 ЦПК України, ст. 1158, 160 ЦК України с у д -

ВИРІШИВ:

В задоволені позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ник ОСОБА_5 про відшкодування матеріальної за моральної шкоди - відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається в Апеляційний суд Дніпропетровської області Павлоградський міеькрайонний суд протягом десяти днів з моменту проголошення рішення.

Суддя: Н.А. Олефіренко