Справа № 2-133/11
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А І Н И

23 березня 2011 року

Брусилівський районний суд Житомирської області в складі: головуючого - судді Грищенка М.В., при секретарі - Федорчук А.Ю., з участю: позивача - ОСОБА_1, відповідача - ОСОБА_2, розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт.Брусилів Житомирської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зменшення розміру аліментів,

ВСТАНОВИВ:

9 березня 2011 року позивач звернувся до суду з вказаним позовом. В обгрунтування позову зазначив, що рішенням Брусилівського районного суду від 25 серпня 2010 року стягнено з нього на користь ОСОБА_2 аліменти на утримання ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, в твердій грошовій сумі 350 гривень щомісячно. На даний час ніде не працює, на обліку як безробітний в Брусилівському районному центрі зайнятості не перебуває, постійного доходу не має. Має тяжке матеріальне становище. На підставі ст.ст.182. 192 СК України позивач просив зменшити розмір аліментів та встановити аліменти в твердій грошовій сумі у розмірі 200 гривень щомісячно.

В судовому засіданні позивач позов підтримав і додатково пояснив, що на час прийняття судом рішення про стягнення з нього аліментів він теж не працював і не перебував на обліку в центрі зайнятості як безробітний, матеріальний стан з того часу у нього не змінився.

Відповідачка в судовому засіданні позов не визнала і пояснила, що позивач взагалі не сплачує аліменти. Для утримання дитини необхідні кошти, тому вважає, що розмір аліментів має залишатися в сумі 350 гривень щомісячно.

Вислухавши пояснення сторін, дослідивши та оцінивши докази, суд вважає, що позов задоволенню не підлягає.

Положеннями ст. 141 СК України визначено, що мати, батько мають рівні права та обовязки щодо дитини. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обовязків щодо дитини.

Відповідно до ч.І ст. 182 СК України, розяснень, які містяться в п. 17 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року №3 „Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоровя, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення.

Факт відсутності у батька або матері можливості надавати дитині утримання не передбачений в переліку обставин, які враховуються судом при визначенні розміру аліментів. Ця обставина не звільняє батьків від обовязку по утриманню дитини, однак враховується судом при визначенні розміру аліментів.

Іншими обставинами, що мають істотне значення для справи можуть бути будь-які обставини, що стосуються сторін або дитини і відносяться до справи: сімейний стан дитини; стан здоровя, матеріальний і сімейний стан того з батьків, з яким проживає дитина; наявність в того з батьків, з яким проживає дитина, осіб, яких він за законом зобовязаний утримувати; необхідність проводити інші виплати; встановлений у законі прожитковий мінімум; обсяг коштів, які звичайно направлялися батьками на утримання дитини, тобто її колишній рівень життя тощо.

Судом встановлено, що відповідач є працездатною людиною і не має на утриманні інших дітей. Матеріали справи не містять даних про наявність у відповідача непрацездатних батьків, обставин, повязаних з незадовільним здоровям чи його матеріальним становищем чи наявність інших обставин, що мають істотне значення для справи. Він не перебуває на обліку у центрі зайнятості як такий, що шукає роботу.

Суд встановив, що згідно рішення Брусилівського районного суду Житомирської області від 5 серпня 2010 року із позивача ОСОБА_1 на користь відповідачки ОСОБА_2 стягуються аліменти на утримання малолітнього сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, в твердій грошовій сумі 350 гривень щомісячно, починаючи з 14 липня 2010 року і до повноліття дитини.

Згідно зі ст. 192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоровя когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Тому, оцінюючи всі досліджені вищевказані обставини в сукупності, суд вважає, що підстави, що передбачені ст. 192 СК України для зменшення розміру стягуваних аліментів, відсутні, оскільки з часу прийняття рішення про стягнення з позивача аліментів в твердій грошовій сумі 350 гривень щомісячно його матеріальний або сімейний стан не змінився, не підтверджено погіршення здоровя позивача, не доведені інші істотні обставини, які б надавали можливість дійти до висновку про необхідність зменшення розміру аліментів.

Позивач зобовязаний виконувати свій обовязок на підставі ст. 180 СК України щодо утримання своєї дитини до її повноліття.

Відповідно до ст.88 ЦПК України з відповідача належить стягнути в дохід держави судовий збір в сумі 51 гривень і витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи в сумі 120 гривень, які не були ним сплачені під час подання позовної заяви до суду.

Керуючись ст. ст. 182, 192 Сімейного кодексу України, ст. ст. 10, 11, 60, 88, 208. 209, 212-215 ЦПК України, суд,

ВИРІШИВ:

В задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зменшення розміру аліментів відмовити повністю.

Стягнути з ОСОБА_1 в дохід держави судовий збір в сумі 51 гривень.

Стягнути з ОСОБА_1 витрати на інформаційно- технічне забезпечення розгляду справи в сумі 120 гривень.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

На рішення суду може бути подано апеляційну скаргу до апеляційного суду Житомирської області через Брусилівський районний суд Житомирської області протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя М. В. Грищенко