Броварський міськрайонний суд Київської області
справа 2-2869/11
РІШЕННЯ

Іменем України

21 жовтня 2011 року Броварський міськрайонний суд Київської області в складі головуючої судді Маценко Н.П.

при секретарі Лисенко М.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні залі суду м. Бровари цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, приватного акціонерного товариства «Міська страхова компанія» про відшкодування майнової шкоди

встановив:

У липні 2011 року ОСОБА_1 звернувся до суду із даним позовом, в якому з урахуванням уточнень просить суд стягнути на його користь із ПАТ «Міська страхова компанія» шкоду в розмірі 31361,24 грн., в тому числі страхове відшкодування в розмірі 24990,00 грн., вартість експертної оцінки в розмірі 500 грн., пеня в розмір: 3433,02 грн., відсотків річних в розмірі 663,93 грн.; інфляційні втрати в розмірі 1774,29 грн., стягнути із ОСОБА_2 заподіяну майнову шкоду в розмірі 53707,39 грн.

В обґрунтування своїх вимог позивач посилається на те, що ОСОБА_2. спричинивши 19.09.2010 року ДТП, пошкодив його автомобіль, а відтак має відшкодувати завдані збитки в розмірі, не покритому страховим полісом. При цьому ПАТ «Міська страхова компанія» як страховик цивільної відповідальності відповідача ОСОБА_2 має відшкодувати завдану останнім шкоду в межах ліміту відповідальності страховика без франшизи, а також вартість експертної оцінки завданої шкоди, пеню, інфляційні втрати та три проценти річні за прострочення зобовязання з виплати позивачу страхового відшкодування,

В судовому засідання представник позивача ОСОБА_3 позовні вимоги підтримав, позов просив задовольнити повністю.

Представник відповідача ЗАТ «Міська страхова компанія» не зявився, хоча був попереджений про дату та час судового засідання належним чином.

Відповідно до ст. 169 ЦПК неявка одного зі співвідповідачів, якого було належним чином повідомлено про дату й час судового засідання, без поважних причин не є підставою для відкладення судового засідання. Перелік підстав для відкладення судового засідання відповідно до ст. 169, ч. 1 ст. 191 ЦПК вичерпний. Таким чином, суд вважає за можливе провести судове засідання попри неявку представника відповідача ЗАТ «Міська страхова компанія».

Представник відповідача ОСОБА_4 в судовому засідання усною заявою позов визнав частково у сумі 42010,32 грн., заперечив проти решти позовних вимог в розмірі 11697,07 грн., пояснивши, що суми податку на додану вартість не можуть включатися до розміру завданої внаслідок ДТП шкоди, якщо позивачем не доведене , що він дійсно і реально поніс витрати зі сплати ПДВ.

Вислухавши пояснення представника позивача, представника відповідачі, дослідивши наявні у справі письмові докази, суд встановив такі факти та відповідні: правовідносини.

19.09.2010р. о 18 год 45 хв. відповідач ОСОБА_2 на 73 км 200 м а/д Київ- Чернігів-Нові Яриловичі, керуючи автомобілем «Форд Транзит», д. н. АІ 6145 СК. тарухаючись в напрямку м. Києва не врахував дорожню обстановку, не вибрав безпечну- швидкість руху та безпечної дистанції, здійснив зіткнення з автомобілем «Фольксваген Туарег», д. н., АА 2748 СМ, належний позивачу. В результат, транспортні засоби отримали механічні пошкодження. Своїми діями відповідач ОСОБА_2 порушив п. п. 13.1, 13.2 Правил дорожнього руху, це правопорушення перебуває у причинно-наслідковому зв'язку з настанням дорожньо- транспортної пригоди, а тому в діях відповідача ОСОБА_2 наявний склададміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

Постановою Броварського міськрайонного суду Київської області віл 23.11.2010 року ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП та піддано адміністративному стягненню у вигляді штрафу в розмірі400 грн.

Відповідно до ст. 61 ЦПК, обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сила, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа,щодо якої встановлено ці обставини.

Таким чином, викладені обставини ДТП повторному доведенню не підлягають вважаються судом встановленими.

Внаслідок ДТП було пошкоджено автомобіль позивача «Фольксваген Туарег . д.н, АА 2748 СМ. Цим позивачу було завдано майнової шкоди, на підтвердження суми якої позивачем подано суду копію звіту №36/09/10 про оцінку вартості матеріального збитку нанесеного власнику пошкодженого транспортного засобу «Фольксваген Туарег», д. н. АА 2748 СМ, ОСОБА_1 Матеріальний збиток, завданий позивачу внаслідок пошкодження його автомобіля, оцінено в 78697,39 грн. Звіт підготовлено субєктом оціночної діяльності фізичною особою-підприємцем ОСОБА_5, сертифікат субєкта оціночної діяльності №8084/08 від 09.12.2008р. Звіт складено у відповідності до ОСОБА_4 товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобі, затвердженої Наказом Міністерства юстиції, Фонду державного майна від 24.11.2003р. № 142/5/2092.

З акту огляду транспортного засобу від 27.09.2010р., наявного в матеріалах справи, вбачається, що огляд оцінщиком пошкодженого автомобіля позивача та визначення його пошкоджень проводився в присутності самого позивача та відповідача ОСОБА_2, підпис якого вказаний на акті огляду.

Вказаний звіт є письмовим доказом в розумінні ст. 64 ЦПК і як такий відповідає вимогам про допустимість та належність доказів.

Звітом встановлено, що внаслідок пошкодження автомобіля позивача «Фольксваген Туарег», д. н. АА 2748 СМ, позивачу було завдано матеріального збитку як суми вартості відновлювального ремонту та величини втрати товарної вартості транспортного засобу на суму 78697,39 грн.

При цьому, представник відповідача ОСОБА_2 визнав обставину завдання позивачу збитку внаслідок пошкодження його автомобіля відповідачем ОСОБА_2 в розмірі 42010,32 грн.

Відповідно до ч. 1 ст. 60 ЦПК, кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 ЦПК.

Відповідно до ч. 1 ст. 61 ЦПК, обставини, визнані сторонами, не підлягають доказуванню.

Разом з тим, те, що позивач подав належний, допустимий та достовірний доказ на підтвердження завдання йому внаслідок протиправних дій відповідача ОСОБА_2 майнової шкоди в розмірі 78697,39 грн., перекладає на відповідачів обов'язок доказування того, що цієї шкоди не було завдано чи що її було завдано у меншому розмірі. Таких доказів відповідачем та його представником суду не надано.

Що стосується віднесення до розміру шкоди суми ПДВ 11697,07 грн., що складає 20% від 58485,35 грн. вартості відновлювального ремонту автомобіля позивача, встановленої звітом оцінки №36/09/10, то це питання стосується права, а не обставин справи, а тому має бути вирішено судом.

Представник відповідача ОСОБА_2 стверджує, що суми податку на додану вартість не можуть включатися до загального розміру майнової шкоди, завданої позивачу внаслідок ДТП. Суд із цього приводу вважає за необхідне зазначити наступне.

Відповідно до ст. 22, ч. 1 ст. 1166 ЦК, особа, якій завдано збитків у зв'язку з пошкодженням її речі, має право на їх відшкодування в повному обсязі.

Згідно з ч. 2 ст. 1192 ЦК, розмір збитків, що підлягають відшкодування потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі.

Реальною вартістю майна та виконання робіт в розумінні ч. 2 ст. 1192 ЦК слід розуміти звичайну ціну такого майна та робіт, за які їх реально можна придбати. Очевидно, що така ціна складається щонайменше з підтвердженої належними та достовірними доказами ціни відповідних запчастин і послуг з врахуванням всіх можливих податків, в т.ч. ПДВ.

Пунктом 7.21 ОСОБА_4 товарознавчої експертизи оцінки колісних транспортних засобів, затвердженої Наказом Міністерства юстиції України, Фонду, державного майна України від 24.11.2003р. № 142/5/2092 встановлено, що при проведенні такої експертизи з метою, в т.ч., оцінки вартості матеріального збитку-, завданого власнику пошкодженого транспортного засобу, вартість технічно справних складників визначається з урахуванням сум податків.

Крім того, суд бере до уваги положення ст. З Закону України «Про податок на додану вартість», чинного станом на 19.09.2010р., про те, що об'єктом оподаткування цим податком є операції платників податку серед іншого з ввезення товарів (супутніх послуг) у митному режимі імпорту або реімпорту (далі - імпорту) згідно з положеннями глав 29-30 Митного кодексу України.

Суд також приймає до уваги положення ст.ст. 180, 181 Податкового кодексу, чинного станом на дату винесення цього рішення, про те, що платником ПДВ є будь- яка особа, що ввозить товари на митну територію України в обсягах, які підлягають оподаткуванню, та на яку покладається відповідальність за сплату податків у разі переміщення товарів через митний кордон України відповідно до Митного кодексу України.

При цьому ПДВ є непрямим податком, який переноситься на ціну продукції та фактично сплачується безпосередньо її споживачами.

Крім того, суд приймає до уваги, що пошкоджений автомобіль «Фольксваген Туарег» є автомобілем іноземного виробництва запасні частини до цього, визначені оцінщиком, як такі, що підлягають заміні, потрапляють в Україну зі сплатою податку на додану вартість. Відповідно до ст. 180.1 Податкового кодексу України для цілей оподаткування платником податку на додану вартість серед іншого є будь-яка особа, що ввозить товари на митну територію України в обсягах, які підлягають оподаткуванню, та на яку покладається відповідальність за сплату податків у разі переміщення товарів через митний кордон України відповідно до Митного кодексу України.

Станом на 19.09.2010р. цивільну відповідальність відповідача ОСОБА_2 як власника наземного транспортного засобу було застраховано відповідачем ПАТ «Міська страхова компанія» відповідно до полісу № ВЕ/0550297.

Після 19.09.2010р. позивач звернувся до відповідача ПАТ «Міська страхова компанія» з вимогою про відшкодування завданої йому шкоди, однак відповіді на своє звернення не отримав. Після цього позивач самостійно уклав договір про здійснення оцінки вартості матеріального збитку, нанесеного йому як власнику транспортного засобу в результаті ДТП 19.09.2010р. з фізичною особою-підприємцем ОСОБА_5 За вказаним договором позивач сплатив ОСОБА_5 500,00 грн. Оцінку було проведено 27.09.2010 року.

Станом на день постановления рішення жодних дій, : спрямованих на відшкодування позивачу завданої йому внаслідок ДТП 19.09.2010р. майнової шкоди жодний з відповідачів не вчинив.

Відповідно до ст. 22, ч. 1 ст. 1166 ЦК, особа, якій завдано збитків у звязку з пошкодженням її речі, має право на їх відшкодування в повному обсязі.

Відповідно до п. З ч. 1 ст. 988 ЦК, п. З ч. 1 ст. 20 Закону «Про страхування», у разі настання страхового випадку страховик зобовязаний здійснити страхову виплату у строк, встановлений договором.

За ч. 1 ст. 22 Закону «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», у разі настання страхового випадку страховик зобовязаний відшкодувати шкоду, заподіяну в результаті ДТП майну третьої особи, в межах ліміту відповідальності страховика.

Згідно з ч. 1 ст. 9 Закону «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», обов'язковий ліміт відповідальності страховика - це грошова сума, в межах якої страховик зобовязаний провести виплату страхового відшкодування відповідно до умов договору страхування. Відповідно до ч. 2 ст. 9 закону ця сума складає не менше 25500,00 грн.

Згідно з ч. 18 ст. 9 Закону «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» франшиза - частина збитків, що не відшкодовується страховиком згідно з договором страхуванні. Розмір франшизи при відшкодуванні шкоди, заподіяної майну потерпілих, встановлюється при укладенні договору обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності і не може перевищувати 2% від ліміту відповідальності страховика. Страхове відшкодування завжди зменшується на суму франшизи, відповідно до абз. 2 ч. 1 ст. 12 Закону «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів».

Страховик здійснює страхову виплату на підставі заяви страхувальника або іншої особи, визначеної договором, і страхового акта (аварійного сертифіката), відповідно до ч. 1 ст. 990 ЦК та ч. З ст. 25 Закону «Про страхування».

Згідно зі ст.ст. 35. 36 Закону «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», для отримання страхового відшкодування особа, потерпіла внаслідок ДТП, подає страховику заяву з відповідними додаткам, після розгляду цієї заяви страховик приймає рішення про виплату страхового відшкодування або відмову у виплаті страхового відшкодування, про яке (рішення) має бути письмово повідомлено заявнику протягом трьох робочих днів.

Відповідно до ч. 1 ст. 37 Закону «Про обов'язкове страхування цивільно- правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», виплата страхового відшкодування здійснюється страховиком протягом одного місяця з дня отримання ним належним чином оформленої заяви особи, потерпілої внаслідок ДТП.

Ч. 1 ст. 992 ЦК, п. З ч. 1 ст. 20 Закону «Про страхування» встановлено, що в разі несплати страховиком страхувальнику або іншій особі страхової виплати страховик зобовязаний сплатити неустойку в розмірі, встановленому договором або законом. Відповідно до ч. 2 ст. 37 Закону «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», за кожній день прострочення виплати страхового відшкодування з вини страховика ним сплачується пеня в розмірі подвійної облікової ставки НБУ, яка діє в період, за який нараховується пеня.

Відповідно до ч. 1 ст. 1194 ЦК, особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування для повного відшкодування завданої нею шкоди зобовязана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою Виплатою (страховим відшкодуванням).

П.1 ч.1 ст. 28 Закону «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» передбачено, що шкода, заподіяна в результаті ДТП майну потерпілого, - це шкода, повязана в т.ч. із пошкодженням транспортного засобу.

Відповідно до ч. 1 ст. 29 Закону «Про обовязкове страхування цивільно- правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», у звязку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, повязані, зокрема, з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого в порядку, встановленому законодавством.

Згідно з ч. 2 ст. 1192 ЦК, розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі.

На підставі викладеного, погоджуючись з розрахунком позовних вимог, наданих позивачем, суд приходить до висновку про необхідність задоволення позовних вимог у повному обсязі.

Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.

Таким чином, у звязку з повним задоволення позовних вимог з відповідача ОСОБА_2 на користь позивача підлягає стягненню судовий збір в розмірі 537,07 грн. та 60 грн. та витрати на інформаційно-технічне забезпечення в розмірі 60 грн.. Відповідно, з відповідача ПАТ «Міська страхова компанія» на користь позивача підлягає стягненню судовий збір в розмірі 314,93 грн. та витрати на ІТЗ в розмірі 60 грн.

Керуючись ст. ст. 10, 60, 88, 212-215 ЦПК України, суд

вирішив:

позов задовольнити.

Стягнути із ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, який зареєстрований та проживає ІНФОРМАЦІЯ_2 на користь ОСОБА_1, який зареєстрований ІНФОРМАЦІЯ_3 заподіяну майнову шкоду в розмірі 53707 (п»ятдесят три тисячі сімсот сім) грн. 39 грн., судовий збір в розмірі 537 (п»ятсот тридцять сім) грн. 07 коп. та витрати на інформаційно-технічне забезпечення в розмірі 60 (шістдесят) грн.

Стягнути із приватного акціонерного товариства «Міська страхова компанія», м. Одеса, вул. Велика Арнаутська, 2Б/1 на користь ОСОБА_1, який зареєстрований ІНФОРМАЦІЯ_4) 13-Г кв. 151 завдану майнову шкоду в розмірі 31361 (тридцять одна тисяча триста шістдесят одна) грн. 24 грн., з них страхове відшкодування в розмірі 24990 (двадцять чотири тисячі дев»ятсот дев»яносто) грн., вартість експертної оцінки в розмірі 500 (п»ятсот) грн... пеня в розмірі 3433 (три тисячі чотириста тридцять три) грн.. 02 коп., процентів річних в розмірі 663 (шістсот дев»яносто три) грн.. 93 коп., інфляційні втрати врозмірі 1774 (одна тисяча сімсот сімдесят чотири) грн.. 29 коп., судовий збір в розмірі 314 (триста чотирнадцять) грн. 93 коп. та витрати на інформаційно-технічне забезпечення в розмірі 60 (шістдесят) грн.

Рішення може бути оскаржено протягом десяти днів з дня його проголошення шляхом подачі апеляційної скарги через Броварський міськрайонний суд.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні в судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя ОСОБА_6