АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________
Справа № 22-ц-6479 / 2011 року Головуючий 1 інстанції Набіуліна С.В.
Категорія із сімейних правовідносин Доповідач Пилипчук Н.П.
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 листопада 2011 року колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Харківської області у складі:

Головуючого-судді Пилипчук Н.П.,

Суддів Трішкової І.Ю.

ОСОБА_1

при секретарі Осєєвій В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові справу

за апеляційною скаргою ОСОБА_2, який діє в інтересах публічного акціонерного товариства «Інноваційно-промисловий банк»

на рішення Дзержинського районного суду м. Харкова від 20 листопада 2009 року

по справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про визнання укладеним і дійсним договору про врегулювання сімейних і майнових відносин чоловіка та жінки, які проживають однією сім*єю, але не перебувають у шлюбі, -

В С Т А Н О В И Л А :

Позивач звернулася до суду із зазначеним позовом посилаючись на те, що з 10 серпня 2004 року по 15 травня 2009 року проживала однією сім'єю без реєстрації шлюбу з ОСОБА_5, 10 серпня 2004 року вони уклали та особисто підписали договір про врегулювання сімейних і майнових відносин чоловіка та жінки, які проживають однією сім'єю, але не перебувають у шлюбі. Але, ОСОБА_5 проти існування цього договору заперечує, розпорядження спільним сумісним майном останнім часом узгоджувати не бажає, ухиляється від обговорення, мотивуючі тим, що із ОСОБА_3 спільно не проживав, їх зустрічі мали тимчасовий (мінливий) характер, шлюб зареєстровано не був, а сам договір повинен бути нотаріально посвідчений - в іншому випадку він не має юридичної сили. Просила визнати укладеним і дійсним зазначений договір.

Рішенням Дзержинського районного суду м. Харкова від 20 листопада 2009 року позов задоволений, визнаний дійсним і таким що укладений договір про врегулювання сімейних і майнових відносин чоловіка та жінки, які проживають однією сім*єю, але не перебувають у шлюбі від 10 серпня 2004 року, в резолютивній частині рішення суду викладений текст такого договору.

В апеляційній скарзі представник ПАТ «Інноваційно-промислового банку» просить скасувати зазначене судове рішення, ухвалити нове, яким відмовити у задоволенні позову. Обґрунтовуючи апеляційну скаргу вказує на неповне з*ясування судом обставин справи, на порушення судом норм матеріального та процесуального права. Наполягає, що зазначеним судовим рішенням порушені права банку, оскільки відповідач виступає поручителем за угодами, кредитором по яких є «Інноваційно-промисловий банк».

У відповідності до ст. 303 ЦПК України, при розгляді справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги і вимог, заявлених в суді першої інстанції.

Вислухавши доповідь судді, пояснення учасників процесу, що зявились, обговоривши доводи апеляційної скарги, судова колегія вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Задовольняючи позовні вимоги ОСОБА_3 суд першої інстанції вважав доведеним наявність підстав передбачених законом для визнання договору дійсним, вважав встановленим що ОСОБА_5 та ОСОБА_3 проживали однією сім'єю без реєстрації шлюбу в період з 10 серпня 2004 року по 15 травня 2009 року.

Однак з такими висновками суду першої інстанції погодитись не можна, оскільки суд дійшов їх з порушенням норм матеріального права, не доведені обставини справи, які суд вважав встановленими.

Згідно ч. 2 ст. 9 Сімейного кодексу України, особи, які проживають однією сім'єю, а також родичі за походженням, відносини яких не врегульовані цим Кодексом, можуть врегулювати свої сімейні (родинні) відносини за договором, який має бути укладений у письмовій формі. Такий договір є обов'язковим до виконання, якщо він не суперечить вимогам цього Кодексу, інших законів України та моральним засадам суспільства.

За змістом ст. 74 Сімейного кодексу України якщо жінка та чоловік проживають однією сім'єю, але не перебувають у шлюбі, або в будь-якому іншому шлюбі, майно, набуте ними за час спільного проживання, належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено письмовим договором між ними.

Відповідно до ч. 3 ст. 10, ч. 2 ст. 59, ч. 1, ч. 4 ст. 60 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Матеріали справи не містять належних та допустимих доказів того, що ОСОБА_5 та ОСОБА_3 проживали однією сім'єю без реєстрації шлюбу в період з 10 серпня 2004 року по 15 травня 2009 року. Зазначені обставини суд вважав встановленими, ґрунтував рішення на поясненнях ОСОБА_3С, ОСОБА_5, свідка ОСОБА_6 Однак зазначені пояснення судова колегія не вважає належними та допустимими доказами, оскільки сторони є зацікавленими у вирішенні справи, а свідку ОСОБА_6 обставини відомі зі слів сторін.

Підстави визнання двостороннього договору дійсним передбачені ч. 2 ст. 220 ЦК України, відповідно до якої, якщо сторони домовилися щодо усіх істотних умов договору, що підтверджується письмовими доказами, і відбулося повне або часткове виконання договору, але одна із сторін ухилилася від його нотаріального посвідчення, суд може визнати такий договір дійсним. У цьому разі наступне нотаріальне посвідчення договору не вимагається.

Матеріали справи не містять належних та допустимих доказів того, що відповідач ухилявся від нотаріального посвідчення договору, обов*язкове нотаріальне посвідчення якого передбачено законом.

Суд визнав обґрунтованими посилання позивача про те, що ОСОБА_5 не визнавав укладеним і дійсним договір про врегулювання сімейних і майнових відносин чоловіка та жінки, які проживають однією сім'єю, але не перебувають у шлюбі від 10 серпня 2004 року, ухилявся від узгодження розпорядження спільним сумісним майном чоловіка та жінки, які проживали однією сім'єю, відповідно до положень цього договору. Однак ухилення відповідача від виконання договору не свідчить про наявність підстав для визнання його дійсним у судовому порядку.

Крім того, в тексті договору від 10 серпня 2004 року містяться положення які регулюють відносини сторін щодо майна, яке набуте ними у особисту приватну власність до початку спільного проживання однією сім'єю.

Таким чином, підстави для задоволення позову ОСОБА_3 відсутні.

Судовою колегією встановлено, що ОСОБА_5 помер 02.05.2011 року. До участі у справі у якості правонаступника відповідача судом апеляційної інстанції був залучений син померлого ОСОБА_7, який заперечував проти вимог ОСОБА_3, наполягав, що ОСОБА_5 протягом 2004 - 2009 років проживав однією сум*єю з його матірю ОСОБА_8

Судова колегія вважає, що рішенням Дзержинського районного суду м. Харкова від 20 листопада 2009 року було вирішено питання про права та обов*язки ПАТ «Інноваційно-промислового банку», оскільки відповідач в період з 12 лютого 2009 року по 10 березня 2009 року виступив поручителем за угодами, кредитором по яких є «Інноваційно-промисловий банк», поручився за виконання перед банком зобов*язань своїм майном та коштами, а договір про врегулювання майнових відносин ОСОБА_5 та ОСОБА_3 впливає на обсяг особистих майнових прав ОСОБА_5

Відповідно до вимог п. 2 ч. 1 ст. 307 ЦПК України суд апеляційної інстанції має право скасувати рішення суду першої інстанції, підставою для чого згідно п. 2, 4 ч. 1 ст. 309 ЦПК України є недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд вважав встановленими, порушення або неправильне застосування норм матеріального або процесуального права.

За таких обставин, апеляційна скарга ПАТ «Інноваційно-промислового банку» підлягає задоволенню, рішення суду скасуванню з ухваленням нового рішення про відмову у задоволенні позову із зазначених вище підстав.

Керуючись ст. ст. 303, 304, п. 2 ч.1 307, 309, 313, 315, 317, 319 ЦПК України, судова колегія судової палати,

В И Р І Ш И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2, який діє в інтересах публічного акціонерного товариства «Інноваційно-промисловий банк» задовольнити.

Рішення Дзержинського районного суду м. Харкова від 20 листопада 2009 року скасувати, відмовити у задоволенні позову ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про визнання укладеним і дійсним договору про врегулювання сімейних і майнових відносин чоловіка та жінки, які проживають однією сім*єю, але не перебувають у шлюбі.

Рішення апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її проголошення, але може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили.

Головуючий суддя

Судді колегії