Справа №2-2417/2010р.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 липня 2011 р. Ленінський районний суд м. Миколаєва, у складі:

головуючого судді Румянцевої Н.О.,

при секретарі Ляшик С.В.,

за участю: представника позивачки ОСОБА_1

представника відповідача ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Миколаєві справу за позовом ОСОБА_3 до Миколаївської міської ради, треті особи: Друга державна нотаріальна контора, Миколаївське міжміське бюро технічної інвентаризації про визнання права власності на забудову в порядку спадкування за заповітом,

ВСТАНОВИВ:

У травні 2011 р. ОСОБА_3 звернулася до суду з позовом до Миколаївської міської ради про визнання права власності в порядку спадкування за заповітом. Свої вимоги мотивувала тим, що вона є спадкоємицею житлового будинку за заповітом після смерті дядька ОСОБА_4. Під час проведення технічної інвентаризації було встановлено, що житловий будинок літ. А-1, спадкоємицею якого є позивачка, знесений і на його місці самочинно збудований житловий будинок літ.К-1. У звязку з тим, що позивачка по теперішній час користується житловим будинком літ. К-1, проводить поточні ремонти, сплачує комунальні платежі, але не має можливості оформити свої спадкові права за заповітом, ОСОБА_3 просила суд визнати за нею право власності на забудову в порядку спадкування за заповітом.

В судовому засіданні представник позивачки ОСОБА_5 позовні вимоги уточнила, просила задовольнити позовні вимоги щодо визнання за ОСОБА_3 права власності на вищезазначене майно, також на грошові вклади, які знаходяться на рахунках, відкритих у відділенні Ощадбанку.

В судовому засіданні представник відповідача просив відмовити в задоволенні позову.

Від представника третьої особи ММБТІ, надійшла заява про розгляд справи без його участі, не розсуд суду.

Представник другої державної нотаріальної контори у судове засідання явився.

Заслухавши пояснення представників позивача та відповідача, дослідивши надані сторонами письмові докази, суд встановив наступне.

Житловий будинок № 26 по вул. 25 Років Жовтня у м. Миколаєві, відповідно до договору купівлі-продажу, посвідченого Першою миколаївською державною нотаріальною конторою Миколаївської області 19.03.1966 року, за реєстром № 3- 1439, зареєстрованого в ММБТІ 25.03.1966 року за № 6104, належав на праві власності ОСОБА_6 та ОСОБА_4.

25 березня 1998 року померла ОСОБА_6 тітка ОСОБА_3, про що в книзі реєстрації актів про смерть 25 березня 1998 року зроблено запис за № І 322 (свідоцтво про смерть I-ФП № 036188).

19 лютого 2007 року помер ОСОБА_4 дядько ОСОБА_3, про що в книзі реєстрації смертей 19 лютого 2007 року зроблено відповідний запис за № 853 ( свідоцтво про смерть 1-ФП № 046624).

Відповідно до заповіту від 22 травня 2001 року, ОСОБА_4 заповів повністю все майно, де б воно не знаходилось і з чого б воно не складалось, і взагалі, все те, що повинно було належати на день смерті, і на що він за законом мав право ОСОБА_3.

Відповідно до повідомлення КП ММБТІ від 24 вересня 2009 року № 2036, по вул. 25 років Жовтня № 26 гр. житловий будинок літ. А-1 знесено. Самочинно забудовано: житловий будинок літ. К-2 (12,0*7,58) загальною площею 139,9 м?., житловою площею 124,9 м?.; сіни літ. К (2,80*1,97) загальна площа 4,20 м?.; баня літ. Д (3, 60*3,71); гараж літ. Б переобладнано з сараю у користуванні ОСОБА_4 та ОСОБА_6 (померлих).

Відповідно до повідомлення КП ММБТІ від 28 вересня 2009 року, за померлими ОСОБА_4 та ОСОБА_6 зареєстровано право власності на житловий будинок літ. А-1 з господарськими будівлями та спорудами. Під час проведення технічної інвентаризації встановлено, що житловий будинок літ. А-1 знесений і на його місці самочинно збудований житловий будинок літ. К-2.

Відповідно до розяснень Другої миколаївської державної нотаріальної контори від 14.07.2011 року за № 1874/02-14, оформити спадкові права ОСОБА_3 на житловий будинок, належний ОСОБА_4І, який залишив заповіт, посвідчений Другою миколаївською державною нотаріальною конторою Миколаївської області 22 травня 2001 року на все майно на користь ОСОБА_3 неможливо, оскільки вищезазначений житловий будинок належав спадкодавцю та його дружині ОСОБА_6, яка померла 25 березня 1998 року, спадщину після якої спадкодавець прийняв, але не оформив своїх спадкових прав.

Крім того, на запит Другої миколаївської державної нотаріальної контори про надання витягу з Реєстру прав власності на нерухоме майно для оформлення спадщини ММБТІ було надано відповідь щодо того, що зазначений в запиті житловий будинок знесений, а на його місці збудований новий житловий будинок, право власності на який не зареєстроване. Враховуючи вищевикладене, Друга миколаївська державна нотаріальна контора не може видати свідоцтво про право на спадщину на майно, якого фактично не існує.

Статтею 376 Цивільного кодексу України встановлено, що особа, яка здійснила самочинне будівництво нерухомого майна, не набуває права власності на нього.

Стаття 346 Цивільного кодексу України передбачає, що право власності припиняється у разі знищення майна.

Відповідно до ст.ст. 1216, 1218 - спадкуванням є перехід прав та обовязків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися в наслідок його смерті.

Спадкодавці ОСОБА_4 та ОСОБА_6 за життя не набули права власності на самочинно збудовані обєкти.

Відповідно до п.7 Постанови Пленуму ВСУ від 30.05.2008 №7 «Про судову практику у справах про спадкування», якщо спадкодавцем було здійснене самочинне будівництво, до спадкоємців переходить право власності на будівельні матеріали, обладнання тощо, які були використані в процесі цього будівництва.

Таким чином, суд вважає, що позовні вимоги в частині визнання права власності на забудову в порядку спадкування за заповітом позивача безпідставні і не підлягають задоволенню.

Позовні вимоги, щодо визнання за ОСОБА_3 права власності на грошові вклади які знаходяться на рахунках відкритих у відділенні Ощадбанку не підлягають задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до Постанови Пленуму ВСУ від 30.05.2008 №7 «Про судову практику у справах про спадкування», за наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину, вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. Позивачем не були надані докази звернення до нотаріальної контори з метою оформлення спадкових прав на вищезазначене майно, таким чином не має перешкод для оформлення права власності в порядку спадкування.

На підставі вищевикладеного, оцінюючи докази в сукупності, суд приходить до висновку, що вимоги позивача не обґрунтовані і не підлягають задоволенню.

На підставі ст.ст. 346, 376, 1216, 1218 України, керуючись ст.ст. 14, 60, 62, 212-214 ЦПК України, суд,

ВИРІШИВ:

В задоволенні позову ОСОБА_3 до Миколаївської міської ради, треті особи: Друга державна нотаріальна контора, Миколаївське міжміське бюро технічної інвентаризації про визнання права власності в порядку спадкування за заповітом відмовити.

Рішення може бути оскаржено до апеляційного суду Миколаївської області через Ленінський районний суд м. Миколаєва шляхом надання в 10-дневний строк з дня проголошення рішення (отримання копії) апеляційної скарги.

Суддя: