Житомирський районний суд Житомирської області
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 листопада 2011 року

Житомирський районний суд Житомирської області у складі: головуючої судді - Баренко С.Г.,

за участю секретаря судового засідання Лабенської Л.І., сторін, захисника ОСОБА_1

А.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Житомирі цивільну справу за позовом правонаступника позивачки ОСОБА_2 - ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про визнання договору дарування недійсним та стягнення судових витрат,-

У 2008 році ОСОБА_2, з посиланням на ст.ст.ст.203, 215, 216, 236 ЦК України, звернулася з позовом проти ОСОБА_4 та просила визнати недійсним, нікчемним договір дарування від 28.11.2003 житлового будинку № 51 по вул. 50-річчя Жовтня в с. Сінгури Житомирського району та земельної ділянки, покликаючись на те, що було майно відчужено ОСОБА_5 за довіреністю від 27.11.2003, яку позивач не підписувала.

У зв'язку зі смертью ОСОБА_2 її правонаступником визнано ОСОБА_3

В судовому засіданні позов було підтримано ОСОБА_3 та його захисником. Вважають, що ОСОБА_2 доручення на дарування свого майна не давала. Її підйис на дорученні підроблена. Про те, що її майно подаровано, ОСОБА_2 дізналася лише в січні 2008 року, коли побажала зробити заповіт. А тому договір дарування є недійсним та не створює жодних правових наслідків. Наполягали на проведення комісійної почеркознавчої експертизи підпису ОСОБА_2 на дорученні.

Відповідач позов не визнала, стверджувала, що ОСОБА_2 є її бабусею, вона завжди бажала, щоб її майно перейшло до відповідача, вона добровільно надала доручення та просила виконати її волю. Відповідач отримала дар, належним чином його зареєструвала, про що було відомо ОСОБА_2. Батьки з ОСОБА_2 завжди перебували у гарних відносинах, про що , зокрема, свідчать складені спадкодавцем заповіти на матір відповідача. ОСОБА_3 побажав заволодіти спірним майном, вигадав цей позов, тиснув на ОСОБА_2, нікого до неї не допускав, навіть лікарів. Вважає позов не грунтовним, просила застосувати строк позовної давності, відмовити у задоволенні позову.

Беручи до уваги пояснення сторін, свідків, дослідивши матеріали справи, судом встановлені обставини, які відповідають цивільним правовідносинам.

Суд розглядає позов у межах заявлених вимог.

Оскільки доручення і договір дарування укладено до набрання чинності ЦК України від 16 січня 2003 року, до спірних правовідносин судом застосовуються норми Цивільного кодексу Української PCP в редакції Закону 1963 року.

27.11.2003 ОСОБА_2 видала ОСОБА_5 нотаріально посвідчене поручения, за яким уповноважила останнього подарувати відповідачці спірне майно.

ВСТАНОВИВ:

В.Г.

оа соиш змістом, фирмою, строком дії наведене доручення відповідало вимогам діючим на той час ст.ст.62-70 ЦК (1963 року), (а.с.89,43). Позивач не порушував питання про визнання доручення недійсним. Це доручення не було припинено або скасовано ОСОБА_2, яка його видала, під час укладання оскаржуваної угоди. .(ст.ст.69,70 ЦК 1963 року)

Наведені обставини підтверджуються свідченнями ОСОБА_6 про те, що нею особисто було нотаріально посвідчено доручення у присутності ОСОБА_2 і ОСОБА_5 та записано у книгу реєстрації нотаріальних дій ради за № 590. Вона особисто роз»яснила ОСОБА_2, що будинок і земельна ділянка за наведеним дорученням буде подаровано ОСОБА_4В, внаслідок чого остання стане його власником замість неї. Аналогічні показання надав суду свідок ОСОБА_5 Такі свідчення відповідають і записам у книзі нотаріальних дій по Сінгурвської сільської ради, з яких вбачається, що особу ОСОБА_2 було посвідчено на підставі паспорту серії ВМ за № 039180, виданого Житомирським РВ 15.11.1995. Дані паспорту відповідають записам у пенсійної справі. У 2007 році ОСОБА_2 отримала інший паспорт. (а.с. 12,43,59- 61).Жодних доказів про визнання неправомірними дій секретаря сільради з приводу незаконного посвідчення доручення позивач суду не надав. Не було виявлено знак злочину і в діях ОСОБА_5, про що прийнято рішення. (Відмовний матеріал № 3800 від 9 17.11.2008)

З досліджених судом матеріалів перевірки Житомирського РВ УМВС України заяви ОСОБА_2 (зокрема в прокуратуру Житомирського району від 06.03.2007 та в інші органи) вбачається, що заявниця згадувала про те, що будинок та земельна ділянка були саме подаровані нею у 2003 році.(Відмовний матеріал № 987 від 07.03.2007).

У почеркознавчій експертизі також не має категоричного висновку, що підпис на дорученні не належить ОСОБА_2П.(а.с.165-166).

Згідно зі ст. 62 ЦК (1963 року) угода, укладена особою(представником) від імені другої особи в силу повноваження, що ґрунтується на довіреності, законі або адміністративному акті,безпосередньо створює, змінює і припиняє цивільні права та обов»язкі особи, яку представляють.

На підставі цього доручення 28.11.2003 між ОСОБА_5 та ОСОБА_4 укладено письмовий, нотаріально посвідчений договір дарування спірного житлового будинку №51 та земельної ділянки площею 4400 кв.м. по вул. 50-річчя Жовтня в с. Сінгурі Житомирського району (а.с.28).

У відповідності до положень ст.ст. 227, 243, 244 ЦК (1963 року) за нотаріально посвідченим договором дарування одна сторона передає безоплатно другій стороні майно у власність. Договір дарування вважається укладеним з моменту передачі майна обдарованому. Таким чином, договір дарування нерухомого майна передбачає перехід права власності на таке майно до обдарованої особи, що, у свою чергу, є істотною рисою зобовязання даного виду.

У подальшому своє право власності на спірний будинок та земельну ділянку ОСОБА_4 належним чином зареєструвала у відповідних державних органах про що свідчить витяг про реєстрацію права власності на нерухоме майно (а.с.29). Отже майно було передано ОСОБА_4 , яка набула на нього право власності на підставі, що не заборонено законом (ст.328 ЦК України).

Враховуючи усі обставини справи, суд вважає, що ОСОБА_2, як власник, за своїм вільним волевиявлення надала доручення на укладення договору дарування спірного майна, що є підставою для відмови у задоволення позову..

Керуючись: Законом України «Про власність», ст.ст.41-59,62-70ЦК України (в редакції законус1963 року), ст.25 ЦК України, ст.ст. З, 10, 11, 57-60, 88, 212, 213, 214, 215, 218 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

У задоволенні позову правонаступника позивачки ОСОБА_2 - ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про визнання договору дарування недійсним та стягнення судових витрат відмовити за недоведеністю.

Рішення суду вступає в законну силу після закінчення строку на апеляційне оскарження.

На рішення суду може бути подана апеляційна скарга до апеляційного суду Житомирської області через Житомирський районний суд протягом десяти днів з дня

ОСОБА_7