Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28.04.2011 Справа №2-3417/11

Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області в складі:

головуючої Герчаківської О.Я.

з участю секретаря Сесик Х.Я.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Тернополі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до приватного підприємства Тернопільська фірмаБудівельникпро визнання майнових прав,-

в с т а н о в и в:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до відповідача ПП Тернопільська фірма Будівельникпро визнання майнового права на викуплені 46,3 кв.м. квартири № 84 в третьому підїзді на сьомому поверсі будинку за адресою: вул.Корольова,5, с.Байківці. Свої позовні вимоги обґрунтовує тим, що 23.12.2005 року між ним та відповідачем було укладено договір про пайове будівництво квартири базова вартість якої становить фактичні витрати на будівництво, яка ним частково сплачена в розмірі 133360 грн., а тому позивач набув майнові права на 46,3 кв.м. вказаної квартири. Однак відповідач не виконав умови договору, припинив будівництво будинку, не вчиняє будь-яких дій щодо здачі в експлуатацію зазначеного будинку та виготовлення документів для оформлення права власності на квартиру. У звязку з цим просить визнати за ним майнове право на вищевказане нерухоме майно.

ОСОБА_1 в судовому засіданні позовні вимоги уточнив, просить позов задовольнити, визнати за ним майнові права на 35,81 кв.м. двокімнатної квартири № 84 загальною площею 65,87 кв.м., що знаходиться в третьому підїзді на сьомому поверсі будинку за адресою: с.Байківці, вул.Корольова,5.

Представник відповідача в судовому засіданні подав заперечення проти позову, в якому просить відмовити у задоволенні позовних вимог, оскільки майнове право виникає у момент повної оплати коштів згідно договору на пайове будівництво і таке право не потребує додаткового визнання в судовому порядку.

Суд, заслухавши пояснення сторін, дослідивши та оцінивши докази у справі встановив наступні обставини.

23 грудня 2005 року між ПП ТФ Будівельникта ОСОБА_1 укладено договір відповідно до умов якого ПП ТФ Будівельникприймає ОСОБА_1 у пайове будівництво двокімнатної квартири № 70, поверх сьомий, загальною площею 65,87 кв.м., за адресою: м. Тернопіль, вул.Корольова -2, блок Б.

Планове закінчення будівництва та здача будинку в експлуатацію 2008 рік.

Попередня базова вартість квартири становить фактичні витрати на будівництво.

Згідно додатку до договору пайової участі у будівництві від 23.12.2005 року, 19.04.2011 року п.1.1 вказаного договору змінено, що стосується нумерації квартири позивача, номер якої змінено з №70на №84та адреси будівництва: с.Байківці, вул.Корольова,5.

Позивачем частково сплачено відповідачу вартість квартири в сумі 133360 грн., що не заперечувалось сторонами та підтверджено квитанціями, які були оглянуті в судовому засіданні.

Таким чином, суд вважає, що зі сторони позивача договір від 23 грудня 2005 року виконано в частині оплати 35,81 кв.м. двокімнатної квартири №84, загальною площею 65,87 кв.м. в третьому підїзді на сьомому поверсі будинку за адресою: с.Байківці, вул.Корольова,5.

Згідно ч.3 ст.10 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Однак, відповідачем не подано доказів про закінчення будівництва зазначеної позивачем квартири, здачу будинку в експлуатацію в запланований строк та виконання таким чином умов договору.

Встановлено, що відповідач порушив взяті на себе договірні зобовязання, оскільки по даний час не завершив будівництво зазначеної в договорі квартири, не здійснив дії по прийняттю в експлуатацію зазначеного будинку та не передав квартиру позивачу, чим прострочив виконання взятих на себе зобовязань.

Відповідно до змісту ст.ст.509, 526, 629 ЦК України, зобовязання повинні виконуватися належним чином, в установлений строк відповідно до вказівок договору і не допускається одностороння відмова від виконання зобовязання та одностороння зміна умов договору, за винятком випадків, передбачених законом (договір є обовязковим для виконання сторонами).

Відповідно до змісту ст. 190 ЦК України та Закону України Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні, майновими правами, які можуть оцінюватись, визнаються будь-які права, повязані з майном, відмінні від права власності, у тому числі права, які є складовими частинами права власності (права володіння, розпорядження, користування), а також інші специфічні права (права на провадження діяльності, використання природних ресурсів тощо) та права вимоги.

Враховуючи наведене, суд вважає, що позивач набув майнових прав на спірну квартиру, а саме право вимоги передачі у його власність даної квартири після завершення будівництва.

Зважаючи на вищевикладене, суд приходить до висновку про порушення прав позивача відповідачем, які підлягають захисту, а позов до задоволення шляхом визнання за позивачем майнового права на 35,81 кв.м. двокімнатної квартири №84, загальною площею 65,87 кв.м. в третьому підїзді на сьомому поверсі будинку за адресою: с.Байківці, вул.Корольова,5, згідно договору від 23 грудня 2005 року, стягнення з відповідача в користь позивача 120 грн. витрат на інформаціно-технічне забезпечення розгляду справи в суді та 51 грн. судового збору.

Керуючись ст.ст. 10, 60, 212, 215, 294 ЦПК України, ст.ст. 190, 208, 509, 526, 629, 654 Цивільного кодексу України, ст. 3 Закону України Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні, суд,-

в и р і ш и в:

Позов задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 майнове право на 35,81 кв.м. двокімнатної квартири №84, загальною площею 65,87 кв.м. в третьому підїзді на сьомому поверсі будинку за адресою: с.Байківці, вул.Корольова,5, відповідно до сплачених коштів згідно договору від 23 грудня 2005 року, укладеного з Приватним підприємством Тернопільська фірма Будівельник.

Стягнути з Приватного підприємства Тернопільська фірма Будівельникв користь ОСОБА_1 120 грн. витрат на інформаціно-технічне забезпечення розгляду справи в суді та 51 грн. судового збору.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення до апеляційного суду Тернопільської області через Тернопільський міськрайонний суд. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Головуюча О.Герчаківська

Головуючий суддяОСОБА_2