Справа 2о-102-11
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

3 жовтня 2011 року м. Мар`їнка

Мар`їнський районний суд Донецької області у складі:

головуючого судді: Клікунової А.С.,

народних засідателів: Деркач І.М., Кущій М.С.,

при секретарі: Харьковій Л.М.,

за участю: заявника: ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву ОСОБА_1, зацікавлені особи рада опіки та піклування Мар`їнської райдержадміністрації, управління праці та соціального захисту населення Марїнської районної державної адміністрації про визнання особи недієздатною, встановлення опіки та призначення опікуна, -

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернулась до Марїнського районного суду Донецької області з вказаною позовною заявою, в якій просить: - визнати ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1 недієздатною; - встановити над ОСОБА_1 опіку призначивши її опікуном.

Заявник ОСОБА_1 є рідною донькою ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1. ОСОБА_2 з останні 20 років страждає на тяжке хронічне психічне захворювання, з травня 2011 року є інвалідом другої групи з причини загального захворювання. З причини вказаного захворювання ОСОБА_2 неодноразово знаходився на лікуванні в медичних установах, однак стан його здоровя не покращився. Внаслідок хронічного розладу здоровя ОСОБА_2 не може розуміти своїх дій, керувати ними і потребує постійного стороннього догляду. З метою забезпечення захисту прав і законних інтересів ОСОБА_2, заявник ОСОБА_1 звернулася до суду для вирішення питання про визнання матері недієздатною та встановлення опіки.

Заявник ОСОБА_1 у судове засідання зявилась, заявлені вимоги підтримала, наполягала на їх задоволені, надала пояснення аналогічні викладеним в заяві, крім того зазначила наступне. Так, матір заявника ОСОБА_1 має спадковість психічними захворюваннями (шизофренії), в ранньому дитинстві в розвитку відсталості не мала. Психічні порушення у ОСОБА_2, зі слів заявника, зявились понад 20 років назад, однак за медичною допомогою не зверталась. Вперше ОСОБА_2 була оглянута лікарем-психологом в центральній міській лікарні м. Вугледара в 2009 році, з встановленням діагнозу органічний маячний розлад, з підтвердженням хвороби фахівцями обласної клінічно-психіатричної лікарні м. Донецька в травні 2011 року. ОСОБА_1 стверджує, що її матір відчуває слухові галюцинації, скоює безглузді неадекватні поступки, а протягом останніх років її психічний стан погіршився: зявилось немотивована злобність, агресивність, порушений сон, відмовлялась від прийому пищи, висловлює ідеї переслідування сусідів та родичів. Крім того, ОСОБА_1 повідомила про соціальний побут ОСОБА_2: матір вдома нічим не зайнята, поступово втратила навики самообслуговування, особистої гігієни. З причини виникнення у ОСОБА_2 вказаних відхилень здоровя, її донька просить призначити опікуна матері, як такій, що в силу психічного стану не може розуміти своїх дій та керувати ними.

Зацікавлена особа рада опіки та піклування Марїнської райдержадміністрації надіслала на адресу суду відгук на заявлені вимоги ОСОБА_1, а саме зазначила, що оскільки особа відносно якої ставиться питання визнання недієздатною є повнолітньою, то вони не компетентні розглядати питання про призначення опікуна.

Зацікавлена особа управління праці та соціального захисту населення Марїнської райдержадміністрації у судове засідання не спрямувала свого представника, надіслала на адресу суду заяву щодо відсутності будь-яких заперечень проти вимог ОСОБА_1 та клопотання розгляду справи без їх участі.

Суд, вислухавши пояснення заявника ОСОБА_1, вивчивши матеріали справи, вважає що заявлені вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.

Предметом розглядуваної заяви є визнання повнолітньої особи ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1 недієздатною. Згідно ч. 2 ст. 39 ЦК України порядок визнання фізичної особи недієздатною встановлюється цивільно-процесуальним кодексом України. Справа про визнання громадянина недієздатним може бути порушена лише за заявою осіб, зазначених в ЦПК України. Так, заява про визнання фізичної особи недієздатною може бути подана членами її сімї, близькими родичами незалежно від їх спільного проживання, органом опіки та піклування, психіатричним закладом (ч. 3 ст. 237 ЦПК України). Заявник по справі ОСОБА_1 є рідною донькою ОСОБА_2, відносно якого поставлено питання про визнання недієздатним (підтверджується свідоцтвом про народження V-ІІІ № 340472), а тому справа порушена правомірно, підстав для закриття не має.

Задовольняючи вимоги ОСОБА_1 щодо визнання ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1 недієздатною, суд керується наступним.

Відповідно до ч. 1 ст. 39 ЦПК України підставами, унаслідок яких фізична особа може бути визнана судом недієздатною, зокрема необхідний хронічний, стійкий психічний розлад, при якому особа не здатна усвідомлювати значення своїх дій та (або) керувати ними. У п. 3 Постанови Пленуму Верховного суду України Про судову практику у справах про визнання громадянина обмежено дієздатним чи недієздатним від 28 березня 1972 року (зі змінами від 29 листопада 1974 року, від 24 квітня 1981 року, від 20 березня 1984 року, від 25 грудня 1992 року, від 25 травня 1998 року) зазначено, що даними про психічну хворобу можуть бути довідки про стан здоровя, виписки з історії хвороби й інше документи, видані лікувально-профілактичними установами.

У судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_2 є інвалідом ІІ групи загального захворювання, перебуває на обліку медико-соціальній експертній комісії з діагнозом стійке психічне хронічне захворювання. Відповідно до довідки обласного центру медико-соціальної експертизи серії ААА № 405518 здійснено приписи щодо умов та характеру праці ОСОБА_2, а саме вказана потреба в працевлаштуванні лише в спеціальних умовах, приписано рекомендації лікування у психіатра.

Встановлення хронічної хвороби, недоумства, що спричинили стійкий розлад психіки, належать до компетенції відповідних медичних органів. На виконання ухвали суду від 22 липня 2011 року, призначеної відповідно до статті 258 ЦПК України, Обласним центром судово-психіатричної експертизи була проведена амбулаторно судово-психіатрична експертиза. Згідно акту проведеної амбулаторної експертизи від 31 серпня 2011 року ОСОБА_2 має стійке хронічне захворювання - психічний розлад шизофренія, неперервний стан розвитку, параноїчна форма, параноїчний синдром, емоційно-вольовий дефект (параноїчна шизофренія - редакції Міжнародної класифікації хвороб десятого перегляду) та за таким психічним станом в теперішній час не може розуміти значення своїх дій та керувати ними. Оцінивши висновок експертів (відповідно до ч. 2 ст. 60 ЦПК України не є для суду обовязковим), поряд з іншими письмовими доказами (медичними довідками про стан здоровя), суд за своїм внутрішнім переконанням, керуючись законом, приходить до висновку про добросовісність заявлених вимог ОСОБА_1 та наявності достатніх підстав для визнання ОСОБА_2 недієздатною.

Задовольняючи вимоги ОСОБА_1 в частині встановлення над ОСОБА_2 опіки та призначення опікуна, суд виходить з наступного.

Згідно ст. 292 ЦК України малолітня особа, а також фізична особа, яка визнана недієздатною або цивільна дієздатність якої обмежена, має право на опіку або піклування.

Опіка є особливою формою державної турботи про повнолітніх осіб, які потребують допомоги щодо забезпечення їхніх прав та інтересів. Значення опіки полягає в забезпеченні особистих немайнових і майнових прав та інтересів повнолітніх осіб, які за станом здоровя не можуть самостійно здійснювати свої права і виконувати обовязки. Опіка встановлюється для здійснення замість особи в її інтересах цивільних прав та виконання цивільних обовязків її представниками.

Згідно ч. 1 ст. 60 ЦК України суд встановлює опіку над фізичною особою у разі визнання її недієздатною і призначає опікуна.

У судовому засіданні прийнято рішення щодо визнання ОСОБА_3 недієздатним, а тому необхідність призначення йому опікуна відповідає приписам закону.

Згідно ч. 2 ст. 63 ЦК України опікуном може бути лише фізична особа з повною дієздатністю. Згідно ч. 4 ст. 63 ЦК України опікун або піклувальник призначаються переважно з осіб, які перебувають у сімейних, родинних відносинах з підопічним, з урахуванням особистих стосунків між ними, можливості особи виконувати обовязки опікуна чи піклувальника. Відповідно до ст. 3 СК України сім'ю складають особи, які спільно проживають, пов'язані спільним побутом, мають взаємні права та обов'язки.

Відповідно до відомостей про батьків в свідоцтві про народження ОСОБА_1 її матірю є ОСОБА_2, цей факт вбачається з записів в паспорті останньої. Згідно довідки комунального лікувально-профілактичного закладу Павлівська амбулаторія загальної практики сімейної медицинивід 8 червня 2011 року ОСОБА_1 здорова та може здійснювати нагляд за хворою матірю. На теперішній час ОСОБА_1 здійснює догляд за недієздатною ОСОБА_2, піклується про стан її здоровя, фізичний, психічний, духовний розвиток, а тому суд приходить до висновку, що труднощів по виконанню обовязків опікуна, встановлені чинним законодавством, у заявника не виникне.

Керуючись ст.ст. 39, 60, 63 ЦК України, 212-215, 218, 292 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В :

Заяву ОСОБА_1, зацікавлені особи рада опіки та піклування Марїнської райдержадміністрації, управління праці та соціального захисту населення Марїнської районної державної адміністрації про визнання особи недієздатною, встановлення опіки та призначення опікуна задовольнити повністю.

Визнати ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, уродженку ІНФОРМАЦІЯ_3 недієздатною.

Встановити над ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2 опіку.

Призначити ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_4 опікуном недієздатної ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана в судову палату по цивільним справам Апеляційного суду Донецької області через Марїнський районний суд протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя (підпис)

Народні засідателі (підписи)

Копія вірна:

Суддя А. С. Клікунова

Секретар

Дата документу 03.10.2011

Рішення оскаржено не було та набрало законної сили 13.10.2011 року. Оригінал рішення зберігається в цивільній справі 2о-102-11.

Суддя Мар`їнского районного суду ОСОБА_4

Секретар