Справа № 22Ц-3018/11Головуючий в суді першої інстанції:ОСОБА_1
Категорія: 27 Доповідач: Чуприна В. О.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

"05" грудня 2011 р.м. Вінниця

Колегія суддів Судової палати у цивільних справах апеляційного суду Вінницької області у складі :

Головуючого : Чуприни В.О.

Суддів : Пащенко Л.В., Мартьянової Л.В.

При секретарі : Яблонській І.Л.

За участю : представника ПАТ «УкрСиббанк» ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань апеляційного суду Вінницької області цивільну справу за позовом Публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк» (далі ПАТ «УкрСиббанк») до ОСОБА_3, ОСОБА_4 про стягнення заборгованості за кредитним договором, за апеляційною скаргою ОСОБА_3, ОСОБА_4 на рішення Староміського районного суду м. Вінниці від 15 серпня 2011 року, встановила :

Рішенням Староміського районного суду м. Вінниці від 15.08.2011 р. вказаний позов задоволений: стягнуто з ОСОБА_3, ОСОБА_4 на користь ПАТ «УкрСиббанк» суму боргу за кредитним договором від 04.09.2006 р. станом на 10.05.2011 р. у розмірі 424 245,49 грн., а також судові витрати в розмірі 1 820,00 грн.; стягнуто з ОСОБА_3 на користь ПАТ «УкрСиббанк» суму боргу за кредитним договором від 15.01.2007 р. станом на 10.05.2011 р. у розмірі 211 804,05 грн.

Не погодившись із рішенням, відповідачі ОСОБА_3, ОСОБА_4 подали апеляційну скаргу у якій посилаються на порушення

судом норм процесуального права, яке виразилося у розгляді справи, хоча і за

участю їх представника-адвоката, однак у їх особисту відсутність, у безпідставному відхиленні ряду клопотань, в тому числі й щодо зупинення розгляду справи, також суд неповно і поверхово дослідив обставини справи, порушив норми матеріального права, у звязку з чим ставлять питання про скасування рішення суду першої інстанції і ухвалення нового рішення про відмову ПАТ «УкрСиббанк» у задоволенні позову.

Апеляційним судом розгляд даної справи тричі відкладався, оскільки надіслані ОСОБА_3, ОСОБА_4 рекомендованим поштовими відправленнями повістки повертались без вручення з причини закінчення терміну зберігання, тобто відповідачі за їх одержанням у поштове відділення не зявлялись.

Не дали наслідків оповіщення й міри особистого вручення повісток через судового розпорядника, про що останнім складений акт.

Разом з тим, апеляційному суду у попереднє засідання 21.11.2011 р. від ОСОБА_3 надійшло клопотання про відкладення розгляду справи у звязку із хворобою, яке було задоволене та свідчить про те, що відповідачі якимсь чином інформовані про час і місце слухання справи.

Вирішуючи питання про можливість розгляду справи у відсутність відповідачів, колегія суддів виходила з того, що вони, зловживаючи наданими їм процесуальними правами, умисно уникають фіксації їх виклику до суду, чим перешкоджають розгляду, поставленого ними ж питання про перегляд судового рішення.

У судовому засіданні представник ПАТ «УкрСиббанк» апеляційну скаргу заперечив та просив її відхилити.

Заслухавши суддю-доповідача, представника ПАТ «УкрСиббанк», обговоривши доводи апеляційної скарги та перевіривши матеріали справи, колегія суддів дійшла висновку про відмову в задоволенні скарги з таких мотивів.

У травні 2011 р. ПАТ «УкрСиббанк» звернулося до суду з позовом до ОСОБА_3 позичальника та ОСОБА_4 - поручителя, обґрунтовуючи вимоги невиконанням умов договору кредиту від 04.09.2006 р. щодо повернення грошових коштів та сплати процентів, а також з вимогою безпосередньо до позичальника ОСОБА_3 стосовно заборгованості по кредитному договору від 15.01.2007 р.

З матеріалів справи убачається, що 04.09.2006 р. між АТ «УкрСиббанк» і ОСОБА_3 був укладений кредитний договір, за яким останній наданий кредит у розмірі 48 760,00 доларів США строком до 03.09.2027 р. та відсотковою ставкою за користування кредитом 10,5 процентів річних, та зі сплатою платежів згідно графіку погашення кредиту.

У забезпечення виконання зобовязань за цим кредитним договором між банком і ОСОБА_4 04.09.2006 р. був укладений договір поруки, згідно якого поручитель зобовязався відповідати за виконання позичальником, усіх його зобовязань перед банком у повному обсязі, що виникають з договору, як існуючих та і тих, що можуть виникнути у майбутньому.

Умовами договору, а саме п.7.1 за порушення термінів погашення будь-яких грошових зобовязань, передбачених договором, банк має право вимагати від позичальника додатково сплатити пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ, а також згідно п.7.3 за перерахованих обставин набуває права вимоги дострокового повернення кредиту та нарахованих процентів. Відповідно до п.7.6 договору позичальник зобовязаний сплати банку штраф (неустойку) у сумі 500,00 грн.

15.01.2007 р. між АТ «Укрсиббанк» і ОСОБА_3 був укладений кредитний договір, за яким їй був наданий кредит у розмірі 33 334,00 доларів США з терміном повернення до 14.01.2014 р. та відсотковою ставкою за користування кредитом 11 процентів річних, та зі сплатою платежів згідно графіку погашення.

Згідно п.7.1 зазначеного договору за порушення термінів погашення будь-яких грошових зобовязань, передбачених договором, банк має право вимагати від позичальника додатково сплатити пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ та згідно п.7.3. договору вимагати дострокового повернення кредиту та нарахованих процентів.

У відповідності до п.7.6 договору позичальник зобовязаний сплати банку штраф (неустойку) у розмірі 500,00 грн.

У звязку з утворенням простроченої заборгованості та у відповідності з кредитними договорами, банк скористався правом вимоги дострокового повернення кредитів, прострочених процентів, пені та поставив питання про стягнення штрафних санкції.

Згідно ст. 526 ЦК України зобовязання має виконуватися належним чином, відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Положеннями ст. 550 ЦК визначено, що неустойкою (штраф, пеня) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобовязання.

Право на неустойку виникає незалежно від наявності у кредитора збитків, завданих невиконанням або неналежним виконанням зобовязання (ч. 1 ст.550 ЦК).

Відповідно до ч. 1 ст. 554 ЦК у разі порушення боржником зобовязання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники.

Задовольняючи позов, суд першої інстанції виходив з доведеності та обґрунтованості позовних вимог.

З таким висновком колегія суддів погоджується, оскільки його суд дійшов з повним зясуванням обставин справи та належної оцінки здобутих доказів та ухвалив рішення з додержанням закону.

Покликання апелянтів на порушення закону у тому, що розгляд справи проходив, хоча і за участю їх представника, але у їх особисту відсутність, не є процесуально виваженими, оскільки їх права та інтереси у судовому засіданні були захищені.

Не можна прийняти до уваги й посилання щодо безпідставного відхилення судом заявлених представником відповідачів клопотань, повязаних із рухом справи, зокрема, про відмову у оголошенні перерви, у призначенні судової бухгалтерської експертизи та про відмову у зупиненні провадження у справі, так як у вирішенні поставлених процесуальних питань суд першої інстанції діяв у спосіб та межах процесуального закону.

Крім того, доводи про неврахування судом одностороннього підняття банком відсоткової ставки, що в свою чергу збільшило відповідальність по кредитному договору без згоди поручителя, не ґрунтуються матеріалами справи, оскільки на виконання рішення Староміського районного суду м. Вінниці від 03.08.2010 р. за позовом ОСОБА_3, розмір коштів підвищеної процентної ставки за спірними кредитними договорами банком було зменшено (довідка на а.с. 137).

Що стосується тверджень про поверхове, неповне дослідження судом обставин справи та з ухилом на користь позивача - банку, апелянтами у скарзі вони лише декларуються без розкриття конкретного змісту допущених порушень.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 307, 308, 313, 314, 315 ЦПК України, колегія суддів ухвалила :

Апеляційну скаргу ОСОБА_3, ОСОБА_4 відхилити, а рішення Староміського районного суду

м. Вінниці від 15 серпня 2011 року - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена в касаційному порядку протягом двадцяти днів до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Головуючий :підписВ.О.Чуприна

Судді :підписЛ.В.Пащенко

підписЛ.І.Мартьянова