Категорія - спадкові ОСОБА_1
Доповідач -Бобровський В.В.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 жовтня 2011 року судова колегія судової палати з цивільних справ

апеляційного суду Харківської області в складі:

Головуючого - судді: - ОСОБА_2

Суддів: - ОСОБА_3,

- ОСОБА_4,

При секретарі: - ОСОБА_5,

розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Харкові цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_6 на рішення Первомайського міськрайонного суду Харківської області від 15 червня 2011 року по справі за позовом ОСОБА_6 до Грушинської сільської ради Первомайського району Харківської області, ОСОБА_7, ОСОБА_8, третя особа Первомайська державна нотаріальна контора, про визнання недійсними свідоцтва про право на спадщину та договору дарування будинку і про визнання права власності в порядку спадкування на житловий будинок і земельну ділянку. -

встановила;

У грудні 2006 року ОСОБА_6 звернулась до суду з позовом до Грушинської сільської ради Первомайського району Харківської області про визнання права власності в порядку заповіту ОСОБА_9 від 18 січня 1997 року, який помер 29 квітня 2002 року на житловий будинок № 8 по вул.. Шкільній у с.Маслівка.

В обґрунтування позову ОСОБА_6 посилалась на те, що вказаний будинок належав її бабусі ОСОБА_10 , яка померла 11 червня 1991 року, заповідала будинок сину ОСОБА_9, який мешкав в ньому до смерті і фактично прийняв спадщину.

У травні 2007 року ОСОБА_6 доповнила свої вимоги позовом до ОСОБА_7 та ОСОБА_8 про визнання недійсними : свідоцтва про право на спадщину за законом від 15 серпня 1985 року ОСОБА_7 після смерті ОСОБА_11 Євсеєвни, померлої 13 лютого 1985 року і договір дарування У частини будинку ОСОБА_7 посвідченого в нотаріальному порядку 27 листопада 2006 року, на користь ОСОБА_8 з проханням повернути сторони в первісний стан.

У жовтні 2007 року додатково просила визнати нечинним рішення Грушинської сільради від 7 серпня 1973 року № 15 про поділ господарства на два окремих: ОСОБА_10 з присадибної ділянкою площею 0,08 га, Панасюк (та той час ОСОБА_12 А.) - 0,07 га відповідно рішення загальних зборів членів колгоспу « 1-го Травня» зазначивши, що господарство не було колгоспним двором, а ОСОБА_10, ОСОБА_12 - членами колгоспу.

У березні 2008 року ОСОБА_6 додатково просила суд визнати недійсними Державний акт на право власності на земельну ділянку площею 0,1432 га виданий ОСОБА_7 27 квітня 2004 року, договір купівлі-продажу земельної ділянки між ОСОБА_7 та ОСОБА_8 від 22 листопада 2006 року, а також про визнання начинним рішення Грушинської сільради від 6 листопада 2003 року про приватизацію ОСОБА_7 вказаної ділянки площею 0,1432 га,як таких, що вчинені в порушення чинного законодавства та без законних підстав.

Рішенням Первомайського міськрайонного суду від 15 червня 2011 року позов задоволено частково.

Визнано право власності ОСОБА_6 в порядку спадкування за заповітом ОСОБА_9, померлого 29 квітня 2002 року на житловий будинок №8 по вул..Шкільній с.Маслівка та право на оформлення земельної ділянки у приватну власність площею 0,1440га.

В задоволенні інших позовних вимог відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_6 з посиланням на підставність та обгрунтованість її позовних вимог у повному обсязі, неправильне застосування судом норм матеріального права та порушення вимог процесуального права при вирішенні справи, просить рішення суду скасувати, позовні вимоги задовольнити в повному обсязі.

Дослідивши матеріали справи , доводи апеляційної скарги, заперечення на них, колегія вирішила відповідно до положень ст..308 ЦПК України апеляційну скаргу ОСОБА_6 відхилити, рішення суду залишити без змін з наступного.

Згідно до ч.1 ст.60 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень.

Апеляційній суд під час розгляду справи в апеляційному порядку перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог заявлених у суді першої інстанції відповідно до ч.1 ст.303 цього Кодексу та за правилом ч.3 цієї статті не обмежений доводами скарги, якщо буде встановлено неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права, які є обовязковою підставою для скасування рішення.

Домоволодіння по вул..Шкільній у с.Маслівка, згідно договору купівлі-продажу від 8 травня 1959 року, який мав статус колгоспного двору належало ОСОБА_13 (т.1 ст.17).

Рішенням Грушинської сільської ради від 7 серпня 1973 року № 15 на підставі рішення загальних зборів членів колгоспу «1-го Травня» господарство ОСОБА_10А, було поділено на два окремих: ОСОБА_10 була надана садибна ділянка площею 0,08 га, ОСОБА_10 (нині Панасюк) О.А. - 0,07 га.

Згідно технічної документації житловий будинок має два окремих входу, обидві частки поділені між собою спільною стіною.

ОСОБА_7 - належну частку подарувала ОСОБА_11 за договором від 13 січня 1979 року, а після її смерті набула право власності згідно свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 15 серпня 1985 року, як зазначено на житловий будинок жилою площею 30 кв.м (т.1 а.с.30 зворот).

Рішенням виконкому сільради від 28 квітня 1993 року № 87, з урахуванням внесених змін рішенням сільради від 6 листопада 2003 року відповідно до ст..ст.26, 34 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» ОСОБА_7 у приватну власність передала земельна ділянка площею 0,1438 га (т.1 а.с.202) та 22 квітня 2004 року їй видано Державний акт на право власності на землю.

22 листопада 2006 року ОСОБА_7 подарувала належну їй 1/2 частину будинку ОСОБА_8 та за договором купівлі-продажу передала йому у власність свою земельну ділянку.

Власник другої частини будинку ОСОБА_10 заповідала її ОСОБА_10 В І. згідно заповіту від 8 серпня 1988 року, померла 11 червня 1991 року, ОСОБА_9 мешкав в цьому будинку за життя ОСОБА_10 до його смерті у квітні 2002 року і відповідно до положень ст..549 ЦК України! 1963р.) вважається що прийняв спадщину згідно чинного на час відкриття спадщини законодавства оскільки вступив в управління та володіння спадкового майна. 18 січня 1997 року ОСОБА_9 було складено заповіт на все його майно на користь ОСОБА_14, нині ОСОБА_6 яку вона прийняла мешкаючи у будинку на підставахст.549 ЦК України (1963р.) чинного до 31 грудня 2003 року, згідно п.2 Прикінцевих та перехідних положень до ЦК України (2003р.).

За таких обставин, суд дійшов правильного висновку про часткове задоволення позову ОСОБА_6 про визнання її права на спадщину за заповітом ОСОБА_9 на житловий будинок та про її право на відповідну земельну ділянку.

Доводи апеляційної скарги ОСОБА_6 про те, що будинок не мав статусу колгоспного двору та те, що на час його поділу ніхто не працював у колгоспі, а технічним паспортом від 6 листопада 2006 року зазначене, що ОСОБА_10 є власником всього домоволодіння, колегія не приймає до уваги, оскільки окрім договору купівлі-продажу від 8 травня 1959 року про належність господарства колгоспному двору свідчать довідка виконкому сільради за 1985 рік (т.2 а.с.81), та довідка про те, що у 1959 -1960 р.р. ОСОБА_7 перебувала членом колгоспу та працювала в ньому і відповідно до положень ст.,123 ЦК У PCP в редакції Закону від 18 липня 1963 року чинної на час поділу господарства у 1973 році мала право на відповідну частку, яка не оспорювалась ОСОБА_10 та її сином ОСОБА_9 за час їх життя.

З огляду на викладене, колегія на вбачає підстав до зміни або скасування рішення суду та задоволення апеляційної скарги.

Рішення судом ухвалене з додержанням норм матеріального і процесуального

права.

Керуючись ст.ст. 303, 304, 308, 313, 314 ЦПК України, колегія, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_6 відхилити.

Рішення ГІервомайського міськрайонного суду Харківської області від 15 червня 2011 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили після проголошення, але протягом двадцяти днів може бути оскаржена до Вищого Спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Г оловуючий підпис

Судді підписи

Копія вірна: суддя-