Справа №2-1230/2011
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 червня 2011 р. Вишгородський районний суд Київської області в складі:

головуючого судді Божок С.К.

при секретарі Зелінському Я.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Вишгороді Київської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу

встановив :

Позивач звернулася до суду з позовом до відповідача та просить розірвати шлюб між ними, мотивуючи свої вимоги тим, що спільне життя не склалося у звязку з тим, що під час сумісного проживання між ними виявилося несумісність характерів, різні погляди на сімейне життя, на виховання дитини та ведення домашнього господарства, в результаті чого між ними почали виникати сварки, втрачено почуття любові та поваги один до одного.

В судовому засідання позивач підтримала доводи позовної заяви та просить позов задовольнити, наполягала на розлученні, оскільки сімя існує формально: травня 2010 р. не проживають однією сімєю, не підтримують шлюбно-сімейні відносини; спільного бюджету не мають, втрачено почуття любові та поваги один до одного. Майнового спору не має. Від шлюбу є син ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, який залишається проживати з нею.

Відповідач в судовому засіданні проти позову не заперечував, погодився з причинами розлучення; підтвердив, що втрачено почуття любові та поваги один до одного, відсутн» взаєморозуміння, що з травня 2010 р. не проживають однією сімєю, не підтримують шлюбно-сімейні відносини; у кожного свій бюджет. Наполягав на розлученні. Це - перший шлюб. Майнового спору не має. Примирення не можливе.

Вислухавши пояснення сторін, вивчивши письмові матеріали справи, суд приходить до висновку про те, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що 07 квітня 2006 р. сторони уклали шлюб, зареєстрований відділом реєстрації актів цивільного стану Вишгородського районного управління юстиції Київської області, актовий запис за № 44.

Від шлюбу є син ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1.

З травня 2010 р. сторони не живуть однією сімєю, не підтримують шлюбно- сімейні відносини, мають різні бюджети, не ведуть спільного господарства, втрачено почуття любові та поваги один до одного. У сторін перший шлюб. Майнового спору не має.

Відповідне до ч. 2 статті 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

Приймаючи до уваги вищезазначене, суд приходить до висновку про те, що сторони втратили и почуття любові та поваги один до одного, подальше їх спільне життя, як подружжя, та збереження шлюбу не можливе.

Після розірвання шлюбу залишити прізвище позивачу « Кацімон ».

Приймаючи до уваги вищезазначене, суд приходить до висновку про те, що позовні вимоги підлягають задоволенню.

Керуючись статтями 3, 10, 60, 212, 213, 215, 88 ЦПК України, статтями 110, 112, 113 Сімейного Кодексу України, суд

Вирішив:

Позовну заяву задовольнити.

Розірвати шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2, зареєстрований 07 квітня 2006 р. відділом реєстрації актів цивільного стану Вишгородського районного управління юстиції Київської області, актовий запис за №44.

Після реєстрації розірвання шлюбу присвоюються прізвища: їй - «Кацімон », йому - «Кацімон ».

На рішення суду може бути подано протягом десяти днів з дня проголошення рішення апеляційна скарга до Апеляційного суду Київської області через Вишгородський районний суд Київської області.

Суддя