Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

Справа №2-236/11

Провадження №2/3545/11

26 липня 2011 року Славутицький міський суд Київської області у складі головуючого Малишенко Т.О.,

при секретарі Мазепа Т.

за участі сторін: позивача ОСОБА_1А,, його представника ОСОБА_2, інші позивачі не з,явилися, представників відповідача: ОСОБА_3, ОСОБА_4

Розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7 до Комунального підприємства «Житлово-комунальний центр» - щодо захисту прав споживачів та зобов,язання провести періодичну повірку засобу обліку води за рахунок підприємства,

Та зустрічної позовної заяви Комунального підприємства «Житлово-комунальний центр» до ОСОБА_1, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7 про стягнення заборгованості за житлово-комунальні послуги,

в с т а н о в и в :

Сім,я ОСОБА_7 звернулась до суду із позовною заявою щодо захисту прав споживачів та зобов,язання провести періодичну повірку засобу обліку води за рахунок підприємства. КП «ЖКЦ» звернулося до суду із зустрічною позовною заявою про стягнення заборгованості за житлово-комунальні послуги.

На час розгляду справи у суді позивачі ОСОБА_7 звернулися із заявою про залишення їх позовної заяви без розгляду. Ухвалою Славутицького міського суду від 26.07.2011 року первинну позовну заяву залишено відповідно до вимог ст. 207 ЦПК України без розгляду. Судове засідання за зустрічною позовною заявою продовжено.

Позивачі КП «ЖКЦ» просили у позовній заяві стягнути з відповідачів як споживачів наданих послуг заборгованість за житлово-комунальні послуги у сумі 11162,87 гривень за період з 31.03.2004 року по 26.04.2011 року, при цьому вважають що ними не пропущено строк позовної давності, оскільки відповідачі регулярно оплачували пред,явлені рахунки, але в меншій сумі, тобто строки позовної давності поновлювалися і відпадає питання які регулюють строки позовної давності.

Відповідач ОСОБА_1, від себе та своїх довірителів ОСОБА_5, та ОСОБА_6, позовні вимоги не визнали, вважають свої дії по сплаті комунальних послуг правомірними, так як було укладено догори в яких визначено тариф і відповідно цього тарифу вони кожен місць вносили ті суми які самі розраховували.

Відповідач ОСОБА_7, до суду надав письмову заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги не визнав в повному об,ємі.

Представник відповідача ОСОБА_1, - ОСОБА_2, позовні вимоги не визнала в повному об,ємі, вважала їх безпідставними і нічим не обґрунтованими, також просила суд застосувати до даної позовної заяви строк позовної давності три роки.

В судовому засіданні встановлено, що згідно договору купівлі-продажу зареєстрованого в Реєстрі прав власності на нерухоме майно 16 жовтня 2003 року за № 5211 ОСОБА_5 та її дочка ОСОБА_6 придбали квартиру АДРЕСА_1, яка по теперішній час належить їм на праві спільної часткової власності, що підтверджується витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно.

Відповідно до довідки форми номер 3 в даному житловому приміщенні також зареєстровані і проживають ОСОБА_1 і ОСОБА_7, що підтверджується довідкою з КП «ЖКЦ».

Відповідно до рішення Славутицької міської ради від 28.02.2003 року за №169-17-IV було створено комунальне підприємство "Житлово-комунальний центр", якому надані повноваження із забезпечення обслуговування та ремонту жилого фонду міста. Рішенням виконавчого комітету від 27.10.2003 року увесь жилий фонд міста, в тому числі і вищевказана квартира, були передані на баланс КП ЖКЦ. З наданих документів вбачається, що квартира АДРЕСА_2 знаходиться в благоустроєному будинку, будинок підключений до загальноміських систем опалення, водопостачання та водовідведення, а всі квартири підключені до будинкових систем. Будинок постійно забезпечений послугою утримання будинків і прибудинкових територій з встановленою відповідно до чинного законодавства структурою.

Згідно копії особового рахунку квартири номер 8 будинку номер 4 Ленінградського кв-лу м. Славутича, за даною квартирою утворився борг по житлово-комунальним послугам у сумі 11162 гривні 87 копійок.

Вислухавши сторони, вивчивши надані документи суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню.

Відповідно до ст. 509 ЦК України (Нова редакція) і ст. 151 ЦК України (Стара редакція) одна сторона (боржник) зобовязана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певні дії. Кредитор має право вимагати від боржника виконання його обовязку.

Згідно рішення Славутицької міської ради від 28.02.2003 року за №169-17-IV було створено комунальне підприємство "Житлово-комунальний центр", якому надані повноваження із забезпечення обслуговування та ремонту жилого фонду міста. Рішенням виконавчого комітету від 27.10. 2003 року увесь жилий фонд міста, в тому числі і вищевказана квартира, були передані на баланс КП ЖКЦ.

Рішенням виконавчого комітету Славутицької міської ради № 657 від 11.12.2003 року був затверджений типовий договір про забезпечення житлово-комунальними послугами. Відповідач ОСОБА_5, уклала договір про участь у витратах на утримання будинку та прибудинкової території від 29.10.2003 року ( ц.спр-№2-43/2008 а.с. 8/. 07.02.2008 року на вимогу відповідача ОСОБА_1, КП «ЖКЦ» уклало з ним Договір про надання послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій, та Договір про надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення від 07.02.2008 року / ц.спр-2-48/2008, а.с.144-150/.

В той же час відповідно наданих документів житловому приміщенню, яке займають відповідачі надавались комунальні послуги, у період з 31.03.2004 року до 26.04.2011 року, з особового рахунку вбачається, що відповідачі кожного місяця вносили платежі за спожити житлово-комунальні послуги в різних розмірах, проте не в тих сумах які вказані в особовому рахунку тому і утворився борг за спожити житлово-комунальні послуги у сумі 11162 гривні 87 копійок. Відповідно до ст. 264 ЦК України перебіг позовної давності перериваються вчиненням особою дії, що свідчить про визнання нею свого боргу або іншого зобов,язання. За таких умов вимоги представника позивача про застосування трирічної позовної давності до вимог позивачів є безпідставним. .

Обов'язок щодо своєчасно оплати споживачами житлово-комунальних послуг встановлений статтею 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», а також в пункті 7 Правил користування приміщеннями житлових будинків, затверджених Постановою КМУ № 572 від 08.10.1992 року (у редакції Постанови № 45 від 24.01.2006 року).

Тому суд вважає, що борг за спожиті житлово-комунальні послуги у сумі 11162 гривні 87 копійок, який утворився станом з 31.03.2004 року по 26.04.2011 року, підлягає стягненню з відповідачів.

Посилання позивача ОСОБА_1, і його представника ОСОБА_2, на те, що комунальні послуги сплачені відповідно до тарифів встановлених договором суд вважає безпідставними оскільки відповідно до рішень Славутицької міської ради Київської області рішенням виконавчого комітету міської ради періодично встановлюються тарифи на житлово-комунальні послуги, дані рішення оприлюднюються в міському засобі масової інформації «газеті «Теледень-Славутич» і цей факт відповідно до вимог ст..61 ЦПК України визнається обставиною загальновідомою і не потребує доказування. Оскільки відповідачі не оскаржили жодного разу підвищення розміру підвищення тарифів, вважається, що вони з розміром встановлених тарифів за спожиті житлово-комунальні послуги погодилися і тому повинні були сплачувати за фактичне споживання житлово-комунальних послуг.

Також суд вважає, що вимоги в частині стягнення понесених судових витрат з відповідачів на користь позивачів підлягають задоволенню, оскільки в разі прийняття рішення судом на користь позивачів, судові витрати підлягають стягненню на їх користь.

На підставі викладеного, керуючись ст. 209,215,218 ЦПК України, ст.509,626,629 ЦК України (нова редакція), ст. 151 ЦК України (Стара редакція), суд

в и р і ш и в:

Позовні вимоги задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1. ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7 у солідарному порядку заборгованість за житлово-комунальні послуги на користь Комунального підприємства Житлово-комунальний центр у сумі 11161 гривні 87 копійок за період з31.03.2004 року по 26.04.2011 року, а також понесені судові витрати у сумі 141 гривні 63 копійки, всього 11389,63 гривні.

Копію рішення направити для ознайомлення відсувним відповідачам.

Рішення суду може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Київської області через Славутицький міський суд шляхом подачі в 10-денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги, з подачею її копії до апеляційної інстанції.

Повне рішення виготовлено 31.07.2011 року.

Суддя Т. О. Малишенко