СПРАВА № 2-1192/11
Рішення

Іменем України

11 квітня 2011 року Комсомольський міський суд

Полтавської області

в складі головуючого судді Окунь Т.В.

при секретарі Гончар С.Т.

з участю сторін:

позивача ОСОБА_1

відповідача ОСОБА_2

представника відповідача ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Комсомольську цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про витребування майна з чужого незаконного володіння та відшкодування завданої матеріальної та моральної шкоди,

в с т а н о в и в :

В грудні 2010 року ОСОБА_1 звернулась до суду із зазначеним позовом, в якому просить зобовязати відповідача повернути їй незаконно утримуване ним майно, передане нею ОСОБА_2 за умовами укладеного між ними договору побутового підряду та стягнути з відповідача на її користь завдану пошкодженням майна матеріальну шкоду в розмірі 1448 грн., компенсацію моральної шкоди в розмірі 6000 грн. та понесені судові витрати в розмірі 171 грн.

Зазначені вимоги, зменшені позивачем в судовому засіданні щодо обєму майна, яке вона просить повернути з чужого незаконного володіння (а.с. 24), та підтримані нею в іншій частині заявлених вимог, обґрунтовуються посиланням на порушення відповідачем умов договору, який був укладений ними 16 квітня 2008 року на виконання останнім робіт по виготовленню та установці в її квартирі столярних виробів.

За обгрунтуванням ОСОБА_1, усуваючи недоліки виконаної роботи, відповідач пошкодив лінолеум в її квартирі, вартість якого становить 1448 грн., і до теперішнього часу незаконно утримує належне їй дверне скло, передане нею за умовами укладеного договору.

Моральна шкода обгрунтована ОСОБА_1 погіршенням стану здоровя, відчуттям тревоги, безсонням та зміною укладу життя. Достатньою для компенсації завданої моральної шкоди вважає сумму 6000 грн. і просить стягнути її з відповідача.

Відповідач позов не визнав. Обґрунтовуючи заперечення проти позову, суду показав, що за умовами укладеної між ними мирової угоди виконав усі взяті на себе зобовязання. Заперечує також факт пошкодження ним лінолеуму в квартирі позивача. Дверне скло /яке до теперішнього часу є складовою виготовленої ним на замовлення позивача двері, яку вона відмовилась забрати під приводом неякісно виготовленої роботи/, готовий повернути позивачу, в іншій частині позовних вимог, за їх безпідставністю, просить ОСОБА_1 відмовити повністю.

Суд, заслухавши пояснення сторін, дослідивши надані ними на обґрунтування вимог та заперечень докази, вважає, що позов не підлягає до задоволення з таких підстав:

Судом встановлено, що 16 квітня 2008 року між ОСОБА_4 та СПД ОСОБА_2 був укладений договір побутового підряду на виготовлення і встановлення в її квартирі столярних виробів в кількості, асортименті та за ціною, визначеною за домовленістю сторін (а.с. 9).

07 травня 2009 року ОСОБА_5 звернулась до суду з позовом про розірвання укладеного між ними договору (а.с. 44-45)

Ухвалою Комсомольського міського суду від 09 лютого 2010 року (а.с. 8) із закриттям провадження справі, була визнана укладена сторонами на основі взаємних поступок мирова угода, за умовами якої відповідач зобовязався виконати ряд робіт, повязаних із виправленням недоліків підрядних робіт, які були встановлені та погоджені сторонами. Із підписанням угоди сторони підтвердили, що не мають і не будуть мати в наступному взаємних претензій, крім тих, що можуть виникнути із виконанням мирової угоди, та що виниклий між ними спір з цього питання врегульований повністю.

Обгрунтовуючи заявлені вимоги, позивач підтвердила той факт, що з укладенням мирової угоди вони вирішили виниклий між ними спір, але на даному етапі знову вимушена звернутися до суду за захистом порушеного права, оскільки виконуючи роботи за умовами мирової угоди відповідач пошкодив лінолеум в її квартирі /даний факт підтверджує наданими фотографіями (а.с. 42) і показаннями свідків/ та до наступного часу незаконно утримує у себе дверне скло, яке вона передала йому за умовами укладеного між ними договору побутового підряду. Позовні вимоги обгрунтовані ОСОБА_1 посиланням на положення глави 61 ЦК України.

Визначаючи характер спірних правовідносин та правову норму, яку належить до них застосувати, суд, надавши оцінку представленим сторонами доказам, наголошує про наступне:

вимога про відшкодування матеріальної шкоди, яка за посиланням позивача стала наслідком дій ОСОБА_6 витікає з недоговірних зобовязань /тобто в даному випадку мають місце зобовязання, які виникають при заподіянні шкоди/, з огляду на що, при вирішенні спору в цій частині судом не можуть бути застосовані норми права, які визначають правову форму та наслідки порушення договору підряду / параграф 1 гл. 61 ЦК України /, як на них посилається позивач . вимога про повернення майна витікає із спору, що виник між сторонами з питання укладеного договору побутового підряду і був врегульований ними 09 лютого 2009 року укладенням мирової угоди.

Здійснюючи судочинство на засадах змагальності сторін, суд, провівши аналіз представлених сторонами доказів, з врахуванням рівності прав сторін щодо їх подання та доведення перед судом їх переконливості, дійшов висновку про відсутність доказів та правових підстав, які б дали можливість дійти висновку про те, що права позивача порушені і потребують судового захисту в контексті вимог ст.16 ЦК України.

З врахуванням положень ст.59 ЦПК України щодо допустимості доказів, судом не можуть бути прийняті в якості належного доказу пошкодження майна ОСОБА_5 надані нею фотографії та показання свідків, жоден з яких не підтвердив тієї обставини, що пошкодження лінолеуму в її квартирі стало наслідком дій відповідача, внаслідок чого не можуть мати місце будь-які правові наслідки, як вони передбачені ст. 1166 ЦК України. Із згаданих мотивів відсутні також підстави для відшкодування моральної шкоди..

Що стосується вимоги про повернення дверного скла, як вимоги, що витікає із спору, який виник між сторонами з питання укладеного договору побутового підряду і був повністю врегульований ними 09 лютого 2009 року укладенням мирової угоди, із підписанням якої сторони підтвердили, що не мають і не будуть мати в наступному взаємних претензій, крім тих, що можуть виникнути з її виконанням, що виключає можливість вирішення згаданого питання в примусовому порядку з мотивів, як вони викладені позивачем, позовні вимоги в цій частині також не підлягають до задоволення за їх безпідставністю.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.626, 639, 837 ЦК України, ст. ст. 213, 215 ЦПК України, суд,

в и р і ш и в:

В задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 відмовити повністю.

Рішення суду може бути оскаржене до Апеляційного суду Полтавської області протягом 10 днів з часу його проголошення.

Суддя підпис ОСОБА_7

Згідно з оригіналом:

Суддя Т.В.Окунь