2014/2-152/11

РІШЕННЯ
іменем України
04.07.2011 року м. Зміїв
Зміївський районний суд Харківської області в складі:
головуючого судді Овдієнка В.В.
з участю секретаря Заводовського П.П.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 сільської ради Зміївського району Харківської області про визнання права власності на нерухоме майно у порядку спадкування, третя особа ОСОБА_3,
03.11.2010 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовною заявою, а 15.02.2011 року з уточненою позовною заявою, до ОСОБА_2 сільської ради Зміївського району Харківської області про визнання права власності у порядку спадкування після померлої 28.04.2009 року дружини ОСОБА_4 на житловий будинок з надвірними будівлями, що розташований в с. Таранівка, вул. Мічуріна, 19.
В обґрунтування позовної заяви зазначив, що 28 квітня 2009 року померла його дружина ОСОБА_4. При житті дружині на праві власності належав житловий будинок з надвірними будівлями №19 по вул. Мічуріна с. Таранівка Зміївського району Харківської області.
З моменту регістрації шлюбу з 9 червня 1962 року до часу смерті дружини вони прожили разом однією сім?єю.
Коли він звернувся в нотаріальну контору з заявою о прийнятті спадщини, то в видачі свідоцтва про право на спадкування по закону йому було відмовлено в зв?язку з тим, що при житті дружина не зверталась з заявою про видачу свідоцтва про право власності на житловий будинок і видати його підприємство техіневтаризації не має права в зв?язку зі смертю власника.
В той же час нотаріальний орган йому запропонував звернутися з позовом до суду про визнання права власності в порядку спадкування по закону.
Спадкове майно знаходиться на території ОСОБА_2 сільської ради Зміївського району і якщо б він не приймав спадок то сільська рада була б єдиним спадкоємцем, так як його дочка ОСОБА_3, яка проживає окремо, на вказаний будинок не претендує, самостійних вимог відносно предмету позову не заявляє.
В судове засідання належними чином повідомлені сторони не зявилися.
Позивач ОСОБА_1 подав заяву з проханням розглядати справу за його відсутністю, на позовних вимогах наполягав.
Представник відповідача голова ОСОБА_2 сільської ради Зміївського району Харківської області ОСОБА_5 позов визнав, подав заяву про розгляд справи за його відсутністю.
Третя особа ОСОБА_3 в судове засідання не з'явилася, подала заяву в якій позов визнала, просила свою частку, яка може їй належати, домоволодіння №19, розташованого по вул. Мічуріна с. Таранівка Зміївського району Харківської області залишити за її батьком ОСОБА_1
Оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний звязок наявних у справі доказів у їх сукупності, суд дійшов наступного:
Згідно свідоцтва про укладення шлюбу, виданого Виконкомом Дзержинської районної ради м. Харкова, вбачається, що ОСОБА_1 та ОСОБА_1 (до шлюбу Кот) А.С. перебували в зареєстрованому шлюбі з 09.06.1962 року. (а. с. 6, 35).
Згідно свідоцтву про смерть, виданому 28.04.2009 року відділом реєстрації актів цивільного стану по м. Харкову Харківського міського управління юстиції, ОСОБА_4 померла 27.04.2009 року у віці 70 років в м. Харкові. (а. с. 5, 30).
З листа Шостої Харківської державної нотаріальної контори від 06.04.2011 року та копії спадкової справи №709/2009 р. вбачається, що після померлої 28.04.2009 року ОСОБА_4 заведена спадкова справа №709/2009. З заявою про прийняття спадщини звернулася дочка померлої ОСОБА_3, заява була зареєстрована в книзі обліку та реєстрації спадкових справ за №1835 від 14.10.2009 року; з заявою про прийняття спадщини звернувся чоловік померлої ОСОБА_1, заява була зареєстрована в книзі обліку та реєстрації спадкових справ за №1835 від 14.10.2009 року. 29.01.2010 року за реєстром №4-526 було видано Свідоцто про право на спадщину за законом на 1/2 частину квартири №7 з відповідною частиною місць загального користування, що знаходиться в м. Харкові, вул. Космонавтів, №6 видано на ім"я ОСОБА_1 29.01.2010 року за реєстром №4-526 було видано Свідоцто про право на спадщину за законом на 1/2 частину квартири №7 з відповідною частиною місць загального користування, що знаходиться в м. Харкові, вул. Космонавтів, №6 видано на ім"я ОСОБА_3М.(а.с. 25, 26-51).
Відповідно до ч. 1 ст. 60 СК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу).
У відповідністю зі ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом.
У відповідністю зі ст. 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті.
У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу.
Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини.
Відповідно до ч. 1 ст. 1226 ЦК України частка у праві спільної сумісної власності спадкується на загальних підставах.
Відповідно до ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.
Відповідно до ч. ч. 1, 3 1267 ЦК України частки у спадщині кожного із спадкоємців за законом є рівними.
Спадкоємці за письмовою угодою між собою, посвідченою нотаріусом, якщо це стосується нерухомого майна або транспортних засобів, можуть змінити розмір частки у спадщині когось із них.
У відповідністю з ч. 3 ст. 1268 ЦК України, спадкоємець, який постійно проживав зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст. 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.
Відповідно до ст. 1278 ЦК України частки кожного спадкоємця у спадщині є рівними, якщо спадкодавець у заповіті сам не розділив спадщину між ними.
Кожен із спадкоємців має право на виділ його частки в натурі.
У відповідністю з ч. ч. 1, 3 ст. 1296 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину.
Відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину.
У відповідністю з ч. 1 ст. 1297 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобовязаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно.
У відповідністю з ч. 2 ст. 11 ЦПК України, особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.
У відповідністю з ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.
Позивач ОСОБА_1 надав докази того, що він є спадкоємцем за законом першої черги після померлої 27.04.2009 року ОСОБА_4 та у встановлений законом шестимісячний строк прийняв спадщину та отримав свідоцтво про право на спадщину на нерухоме майно, право власності на яке спадкодавця підтверджено правовстановлюючими документами; іншим спадкоємцем, що прийняла спадщину та отримала свідоцтво про право на спадщину в складі якої міститься нерухоме майно є його дочка ОСОБА_3, яка під час попереднього судового засідання, а також в заяві, адресованій суду, просила задовольнити позовну заяву свого батька, зазначала, свою частку у спадщині вона отримала; спірний житловий будинок з господарськими спорудами є спільною власністю подружжя ОСОБА_1 та ОСОБА_4, але оформити правовстановлюючий документ на вказаний будинок з господарськми спорудами не має можливості через те, що ОСОБА_4 за життя не оформила право власності на житловий будинок з господарськими будівлями.
Представник відповідача ОСОБА_2 сільський голова ОСОБА_5 та третя особа ОСОБА_3 визнали позовну заяву ОСОБА_1, чим розпорядився своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд, визнання ними позову не суперечить закону, стосується лише прав та обовязків сторін по справі і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб.
За таких обставин, позовна заява ОСОБА_1 про визнання за ним права власності на житловий будинок з господарськими будівлями, що розташований в с.Таранівка Зміївського району Харківської області по вул. Мічуріна, 19, є обґрунтованою і підлягає задоволенню.
Керуючись ст. ст. 1217, 1223, 1226, 1261, 1267, 1268, 1270, 1296, 1297 ЦК України, ст. 60 СК України, ст. ст. 10, 11, 60, 61, 169, ч. 4 ст. 174, ч. 2 ст. 197, 209, 212-215, 218 ЦПК України, суд,
в и р і ш и в:
Визнати за ОСОБА_1 право власності на житловий будинок з господарськими спорудами, що розташований в с. Таранівка Зміївського району Харківської області, вул. Мічуріна, №19.
Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Харківської області через Зміївський районний суд шляхом подачі апеляційної скарги в десятиденний строк з дня отримання його копії.

Головуючий: