Справа №6-1212/11
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 червня 2011 р. м.Чернігів

Новозаводський районний суд міста Чернігова

в складі: головуючого судді Косач І.А.

при секретарі Великородна М.О.

з участю представника позивача ОСОБА_1

представника відповідача ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Чернігові цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_3 до публічного акціонерного товариства «Альфа Банк» про визнання недійсним третейського застереження та скасування рішення постійно діючого третейського суду при Всеукраїнській громадській організації «Всеукраїнський фінансовий союз» від 06 квітня 2010 р.,-

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_3 звернулась в суд з позовною заявою до публічного акціонерного товариства «Альфа Банк» про визнання недійсним третейського застереження та скасування рішення постійно діючого третейського суду при Всеукраїнській громадській організації «Всеукраїнський фінансовий союз» від 06 квітня 2010 р., мотивуючи свої вимоги наступним.

Рішенням постійно діючого третейського суду при Всеукраїнській громадській організації «Всеукраїнський фінансовий союз» від 06 квітня 2010 р. у складі головуючого третейського судді Закупри Н.О., по справі за позовом ПАТ «Альфа Банк» до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитним договором позов задоволено в повному обсязі.

Рішення вважає незаконним, оскільки третейська угода у вигляді третейського застереження в договорі є незаконною та справа, по якій прийнято рішення третейського суду, не підвідомча третейському суду відповідно до Закону України № 1701 - VІ від 11.05.2004 р. «Про третейські суди».

Кредитний договір між ПАТ «Альфа Банк» та ОСОБА_3 кладений з метою надання банком ОСОБА_3 коштів для придбання нею квартири (п. 2.4 кредитного договору № 800003505 зазначає цільове використання кредиту, а саме: оплата вартості квартири),отже, даний кредит є споживчим( відповідно до п. 23 ст. 1 Закону України «Про захист прав споживачів»).

Відповідно до ст. 16 Закону України «Про третейські суди», справи у спорах щодо захисту прав споживачів, у тому числі споживачів послуг банку, не підвідомчі третейським судам.

Суд не врахував незаконність даної третейської угоди у вигляді третейського застереження, визначеної п. 10.3 розділу № 2 кредитного договору № 800003505 та п. 7.1 іпотечного договору № 800003505-И, яке позбавляє особу судового захисту, порушуючи не тільки права особи, але й принципи судочинства, які передбачають гласність та відкритість судового розгляду, змагальність сторін, оскільки не знаючи про час і місце розгляду своєї справи, не будучи присутньою, особа не має можливості довести ті обставини, на які вона посилалась, як на підставу своїх заперечень.

Просила визнати недійсним третейське застереження, передбачене п. 10.3 розділу № 2 кредитного договору № 800003505 та п. 7.1 іпотечного договору № 800003505-И. Скасувати рішення постійно діючого третейського суду при Всеукраїнській громадській організації «Всеукраїнський фінансовий союз» від 06 квітня 2010 р. у складі головуючого третейського судді Закупри Н.О. по справі № 465-4/51/10 за позовом ПАТ «Альфа Банк» до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитним договором № 800003505 від 27.03.2008 р.

Представник позивачки позов підтримав, просив його задовольнити. Просив поновити строк звернення до суду з позовом, оскільки позивачка про наявність рішення третейського суду узнала лише після отримання виклику з виконавчої служби. Про день та час слухання справи третейським судом не повідомлялась. Про зміну адреси позивачка відповідача повідомляла, що підтверджується листуванням з відповідачем.

Представник відповідача позов не визнав, просив в задоволенні позовної вимоги про визнання третейського застереження відмовити, в частині скасування рішення третейського суду справу залишити без розгляду, оскільки позивачем пропущено тримісячний строк звернення до суду.

Позивачка в судове засідання не зявились, про день та час слухання справи повідомлена в установленому законом порядку (а.с. 45). Суд вважає за можливе слухати справу у відсутність позивачки, з участю її представника.

Вислухавши пояснення представника позивачки, представника відповідача, дослідивши матеріали справи № 6-1212/11, матеріали третейської справи № 465-4/51/11, суд приходить до висновку, що позовна заява не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Ухвалою про початок розгляду третейської справи Постійно діючого третейського суду при Всеукраїнській громадській організації «Всеукраїнський фінансовий союз» від 22.03.2010 року (а.с.1 справи № 465-4/51/10 третейського суду), визнано наявність і дійсність третейської угоди між учасниками судового процесу, визнано компетенцію третейського суду на розгляд справи ПАТ «Альфа-Банк» до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитним договором № 800003505 від 27.03.2008 року, призначено розгляд справи.

Рішенням Постійно діючого третейського суду при Всеукраїнській громадській організації «Всеукраїнський фінансовий союз» від 06.04.2010 р. по справі № 465-4/51/10 за позовом публічного акціонерного товариства «Альфа Банк» до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитним договором, позовні вимоги публічного акціонерного товариства «Альфа Банк» були задоволенні в повному обсязі стягнуто з ОСОБА_3 на користь ПАТ «Альфа-Банк» заборгованість за кредитним договором у сумі: за кредитом 1174758,43 грн., по процентах 266743,43 грн., пеня в розмірі 644069,35 грн., судові витрати в розмірі 100,00 грн. (а.с.26-28).

В своїх позовних вимогах ОСОБА_3 зазначає про те, що при укладенні Договору Банком було порушено його права, як споживача щодо можливості вирішення спорів в загальних судах.

Відповідно до ст. 17 ЦПК України сторони мають право передати спір на розгляд третейського суду, крім випадків, встановлених Законом. Відповідно до п. 14 ст. 6 ЗУ «Про третейські суди», третейські суди в порядку, передбаченому цим Законом, можуть розглядати будь-які справи, що виникають із цивільних та господарських правовідносин, за винятком: справ у спорах щодо захисту прав споживачів, у тому числі споживачів послуг банку (кредитної спілки) (частину першу статті 6 доповнено пунктом 14 згідно із Законом N 2983-VI від 03.02.2011 року).

Як встановлено при розгляді справи, предметом Кредитного договору є надання Банком позичальнику в тимчасове користування на умовах забезпеченості, повернення, строковості, платності та цільового характеру кредитних кошти з оплатою процентів та встановленим терміном погашення. Відповідно до пункту 2.4 кредитного договороу № 800003505 від 27.03.2008 року, кредит видан на оплату вартості квартири, за № 2, що знаходиться у будинку № 3А розташованому по вул.. Урлівська в м. Китєві і яка придбавається Позичальником у власність за договором купівлі-продажу. Пунктом 10.3 кредитного договору № 800003505 від 27.03.2008 року судовий захист прав та законних інтересів які мають сторони в звязку з цим Договором, в тому числі розгляд та вирішення спорів, які виникають при виконанні або припиненні Договору, включаючи спори про відшкодування завданих порушенням Договору збитків та недійсність (неукладеність) Договору, підлягають остаточному вирішенню у Постійно діючому третейському суді при Всеукраїнській громадській організації «Всеукраїнський фінансовий союз» у відповідності до його Регламенту(а.с.29-35). Справа розглядається одним третейським суддею, який призначається головою Постійнодіючого Третейського суду при Всеукраїнської громадської організації «Всеукраїнський фінансовий союз». Підписанням Договору Сторони надають свою згоду на такий порядок призначення третейського суду для кожного спору, що може виникнути в звязку з Договором. Сторони домовилися, що якщо одна із сторін письмово не наполягає на іншому, то розгляд їхнього спору у Третейському суді буде проходити виключно на підставі наданих Сторонами письмових матеріалів без проведення усного слухання і виклику Сторін.

Іпотечний договір № 800003503-И позивачкою суду не надано.

Згідно положень Закону України "Про захист прав споживачів" договір про надання споживчого кредиту укладається між кредитодавцем та споживачем, відповідно до якого кредитодавець надає кошти (споживчий кредит) або бере зобов"язання надати їх споживачеві для придбання продукції у розмірі та на умовах, встановлених договором, а споживач зобов"язується повернути їх разом із нарахованими відсотками. Отже сторонами даного правочину є кредитодавець (банк або інша фінансова установа) та позичальник (споживач) (п. 1. ст. 1054 ЦК України).

Як вбачається з матеріалів справи, під час укладання Кредитного договору Позичальник був ознайомлений в повному обсязі з умовами договору, а саме: особу та місцезнаходження кредитора, кредитні умови, зокрема, мету, для якої споживчий кредит може бути витрачений, форми його забезпечення, наявні форми кредитування, тип відсоткової ставки, суму, на яку кредит виданий, варіанти повернення кредиту, можливість дострокового повернення кредитних коштів, а також відповідальність сторін за невиконання або порушення умов договору, та підтвердив згоду на укладення договору своїм підписом, що є повним дотримання положень ст. 11 Закону України «Про внесення змін до Закону України «Про захист прав споживачів».

Крім того, відповідно до аб. 5 п. 2 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 12.06.2009 року № 2 «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» договір сторін про передачу спору на розгляд третейського суду не є відмовою від права на звернення до суду за захистом.

Аналізуючи зміст та порядок укладення оспорюванних ОСОБА_4 третейських затережень, суд приходить до висновку, що вони цілком відповідають вимогам ст. 12-14 Закону України «Про третей сякі суди,а посилання на неправомірність вирішення третейським судом питання дійсності третейського застереження, повністю спростовується змістом ст. 27 ЗУ «Про третейські суди». У відповідності до ст. 6 Закону України «Про третейські суди», суд вважає, що спір, по якому винесено рішення Постійно діючого Третейського суду при Всеукраїнської громадської організації «Всеукраїнський фінансовий союз» від 06.04.2010 року у справі № 465-4/51/10 за позовом ПАТ „Альфа-Банк до ОСОБА_3 про стягнення боргу, підвідомчий третейському суду.

Відповідно до ст. 213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно з Законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно зясованих обставин, на які сторони посилаються, як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Статтею 389-5 ЦПК України, частиною 3 статті 51 Закону України «Про третейські суди» визначено вичерпний перелік підстав для скасування рішення третейського суду, а саме: справа, в якій прийнято рішення третейського суду не підвідомча третейському суду відповідно до Закону; рішення третейського суду прийнято у спорі, не передбаченому третейською угодою, або цим рішенням вирішені питання, які виходять за межі третейської угоди; третейську угоду визнано судом недійсною; склад третейського суду, яким прийнято рішення, не відповідає вимогам Закону; третейський суд вирішив питання про права і обовязки осіб, які не брали участь у справі.

Відповідачу надсилалась ухвала постійно діючого третейського суду при Всеукраїнській громадській організації «Всеукраїнський фінансовий союз» про початок розгляду третейської справи (а.с. 2 третейської справи № 465/4/51/10) і згідно ст. 74 ч. 2 Регламенту Постійно діючого третейського суду при Всеукраїнській громадській організації «Всеукраїнський фінансовий союз» вважаються такою, що повідомлена належним чином. Крім того, законом не передбачено такої підстави для скасування рішення третейського суду, як розгляд справи за відсутності будь-кого зі сторін, належним чином неповідомлених про розгляд справи.

Згідно із ст. 55 Закону України "Про третейські суди" рішення третейського суду набирає чинності в день оголошення.

Відповідно до ст. 51 Закону України "Про третейські суди", рішення третейського суду є остаточним і оскарженню не підлягає, окрім випадків, передбачених даним Законом.

Зокрема, рішення третейського суду може бути оскаржено стороною у випадках, передбачених цим Законом, до компетентного суду відповідно до встановлених законом підвідомчості та підсудності справ. Заяву про скасування рішення третейського суду може бути подано до компетентного суду протягом трьох місяців з дня прийняття рішення третейським судом.

Аналізуючи всі надани сторонами докази, в їх сукупності, суд приходить до висновку, що відсутні підстави для визнання третейських застереженьб недійсними, як і відсутні, передбачені ст.. 51 ЗУ «Про третейські суди» підстави для скасування рішення постійно діючого третейського суду при Всеукраїнській громадській організації «Всеукраїнський фінансовий союз» від 06 квітня 2010 р.

Суд вважає за можливе поновити позивачці строк звернення до суду з заявою про скасування рішення третейського суду, визнавши причини пропуску строку поважними.

Керуючись ст. ст. 10, 11, 57-61, 208, 209, 213, 215 ЦПК України, ст.ст. 389-1 - 389-6 ЦПК України, Законом України «Про третейські суди»,-

В И Р І Ш И В:

Поновити ОСОБА_3 строк звернення до суду з позовом.

В задоволенні позову ОСОБА_3 до публічного акціонерного товариства «Альфа Банк» про визнання недійсним третейського застереження та скасування рішення постійно діючого третейського суду при Всеукраїнській громадській організації «Всеукраїнський фінансовий союз» від 06 квітня 2010 р. відмовити.

Рішення може бути оскаржено до Апеляційного суду Чернігівської області через Новозаводський районний суд м. Чернігова шляхом подання апеляційної скарги на рішення суду протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя І. А. Косач