Справа № 22Ц-283/11Головуючий в суді першої інстанції:ОСОБА_1
Категорія: 57 Доповідач: Пащенко Л. В.

АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31.01.2011 м. Вінниця
Колегія суддів судової палати з цивільних справ апеляційного суду Вінницької області в складі:

Головуючого: Пащенко Л.В.

Суддів: Нагорняка В.А., Мартьянової Л.І.

При секретарі: Пєтуховій Н.О.

Розглянувши у відкритому засіданні в м. Вінниці цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2

на рішення Замостянського районного суду м. Вінниці від 06 грудня 2010 року

по справі за позовом ОСОБА_2 до приватного нотаріуса ОСОБА_3, за участю 3-х осіб КП «ВМБТІ», КП «ВОБТІ», ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6 про скасування нотаріальних дій, -

ВСТАНОВИЛА:

В лютому 2010 року ОСОБА_2 звернулась в суд з вищевказаним позовом.

В заяві зазначала, що 01.12.2000 року Вінницьким міськвиконкомом за заявою ОСОБА_5 було видано дублікат свідоцтва на право власності на житло квартиру АДРЕСА_1, в якому містилась дописка «у рівному співвідношенні» та «додрукованому вірити: у рівному співвідношенні». На підставі цього дублікату приватний нотаріус ОСОБА_3 12.01.2001 року посвідчила договір дарування ј частини вказаної квартири між ОСОБА_4 та його сином ОСОБА_5, а 04.05.2001 року посвідчила договір дарування ј частини цієї ж квартири між ОСОБА_5 та його дружиною ОСОБА_6

Рішенням апеляційного суду Вінницької області від 09.02.2008 року та додатковим рішенням цього ж суду від 08.09.2008 року із вказаного дублікату свідоцтва на право власності на житло було виключено вищезазначену дописку та визнано дублікат в цій частині недійсним.

Оскільки вона-позивачка як уповноважений власник квартири участі у вчиненні нотаріальних дій по оформленню двох договорів дарування на брала, згоди на відчуження майна, що є у спільній сумісній власності (тобто без визначення часток) не давала і договори дарування не підписувала, то вважає, що її права та інтереси порушено. А приватним нотаріусом ОСОБА_3 при оформленні вказаних договорів порушено вимоги ст.113 ЦК України в редакції 1963 року (яка діяла на той час) та ст.34 Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України.

Тому просила скасувати нотаріальні дії приватного нотаріуса ОСОБА_3 по оформленню вищевказаних двох договорів дарування ј частини зазначеної квартири від 12.01.2001 року і від 04.05.2001 року.

Рішенням Замостянського районного суду м. Вінниці від 06 грудня 2010 року в задоволенні позову ОСОБА_2 відмовлено.

В апеляційній скарзі позивачка просить рішення суду, як постановлене з порушенням вимог закону, скасувати та ухвалити нове рішення, яким задоволити її позов.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення сторін, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення по слідуючих підставах.

Судом встановлено, що згідно свідоцтва про право власності на житло від 27.01.1994 року (а.с.34) позивачкою ОСОБА_2 та членами її сімї (чоловіком і двома дітьми) була приватизована у спільну власність квартира АДРЕСА_2, яка в свідоцтві визначена як 11/500 житлового будинку без зазначення частки кожного члена сімї. В подальшому 01.12.2000 року за заявою сина ОСОБА_2 ОСОБА_5 Вінницьким міськвиконкомом було видано дублікат свідоцтва про право власності на вказану квартиру, в якому дописано, що квартира приватизована членами сімї «у рівному співвідношенні» і що «додрукованому вірити: у рівному співвідношенні» (а.с.35), який було зареєстровано в КП «ВОБТІ» та на підставі якого було видано відповідне реєстраційне посвідчення (а.с.35 зворот).

Також суд встановив, що на підставі вищеназваного дублікату свідоцтва про право власності на житло квартиру та довідки-характеристики, виданої бюро технічної інвентаризації, відповідачка приватний нотаріус ОСОБА_3 посвідчила договори дарування ј частини вказаної квартири: 12.01.2001 року між ОСОБА_4 і його сином ОСОБА_5 та 04.05.2001 року між ОСОБА_5 і його дружиною ОСОБА_6.

Крім того, судом встановлено, що з цим позовом за захистом своїх прав позивачка звернулась в суд лише 08.02.2010 року (а.с.32), тоді як вже починаючи з 2001 року, позивачка з приводу даного питання скаржилась у різні інстанції і також за позовом прокурора м. Вінниці в інтересах ОСОБА_2 та її дочки ОСОБА_7 в судовому порядку вирішувався спір про визнання недійсними договорів дарування частини квартири (які фактично є предметом і даного спору) і рішенням Замостянського райсуду м. Вінниці від 26.06.2006 року, яке набуло законної сили 11.12.2007 року, в задоволенні вказаного позову було відмовлено (що підтверджується копією цього рішення суду, наданого апеляційній інстанції відповідачкою).

Врахувавши вищевказані обставини та вимоги ЦК України, ЗУ «Про нотаріат», Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, Інструкції про порядок державної реєстрації права власності на обєкти нерухомого майна, що перебувають у власності юридичних та фізичних осіб, суд прийшов до вірного висновку про відмову в задоволенні позовних вимог позивачки, оскільки приватним нотаріусом ОСОБА_3 вищевказані договори дарування були посвідченні на підставі відповідних документів, виданих відповідними установами і дійсними на той час, і відповідно до вимог діючого (на той час) законодавства, а позивачка не надала суду належних, допустимих, достовірних та переконливих доказів на підтвердження своїх доводів щодо порушень вимог закону з боку відповідачки, як нотаріуса, при посвідченні 12.01. та 04.05.2001 року зазначених договорів дарування, а також того, що саме ці вчиненні нотаріусом нотаріальні дії (посвідчення цих договорів) призвели до порушень її-позивачки прав щодо володіння, користування і розпорядження належною їй частиною в приватизованій квартирі.

При цьому суд також правильно виходив з того, що позивачкою без поважних причин пропущено строк позовної давності звернення до суду.

Рішення суду відповідає матеріалам справи і вимогам закону.

Представлена позивачкою копія постанови Вінницького окружного адміністративного суду від 07.05.2010 року, не може бути прийнята до уваги, так як дана постанова набула законної сили лише 16.12.2010 року і не була предметом дослідження суду першої інстанції.

Посилання в скарзі на те, що ні компетенція, ні порядок вчинення нотаріальних дій не дозволяли відповідачці-нотаріусу ОСОБА_3 займатись розподілом та визначенням розміру часток спільного приватного майна, теж не заслуговують на увагу, оскільки нотаріус лише посвідчила договори дарування ј частини вищевказаної приватизованої квартири на підставі дійсного на той час правовстановлюючого документу (дублікату свідоцтва про право власності на житло), виданого відповідним компетентним органом і в якому розміри часток вже було зазначено.

Решта доводів апеляційної скарги також безпідставні, необґрунтовані і висновків суду не спростовують.

Керуючись ст. ст. 307, 308, 314, 315 ЦПК України колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити.

Рішення Замостянського районного суду м. Вінниці від 06 грудня 2010 року залишити без зміни.

Ухвала може бути оскаржена в касаційному порядку у Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня її проголошення.

Судді: підписи:

З оригіналом вірно: