Справа № 2-3925/11
У х в а л а

"06" жовтня 2011 р.Ізмаїльський міськрайонний суд Одеської області в складі:

головуючого судді - Банніковій Н.В.,

при секретарі - Івановій Л.П.,

розглянувши у судовому засіданні позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності,-

В с т а н о в и в :

ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_2 про визнання права власності.

Ухвалою Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 22.08.2011 року провадження у справі відкрито.

Позовна заява підлягає залишенню без руху, оскільки подана в порушення п.п. 3, 5, 6 ч.2 ст. 119 ЦПК України.

Відповідно до п.п. 3, 5,6 ч. 2 ст. 119 ЦПК України позовна заява повинна містити зміст позовних вимог, виклад обставин, якими позивач обґрунтовує позовні вимоги, зазначення доказів, що підтверджують кожну обставину, наявність підстав для звільнення від доказування.

Так, в обґрунтування своїх вимог позивач посилається на норми ст.ст. 328 та 392 ЦК України.

Згідно ст.ст. 328 та 392 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів та вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або законність набуття права власності не встановлена судом; власник майна може предявляти позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Відповідно ч.ч. 3,4 ст. 334 ЦК України право власності на майно за договором, який підлягає нотаріальному посвідченню, виникає у набувача з моменту такого посвідчення або з моменту набрання законної сили рішення суду про визнання договору, не посвідченого нотаріально, дійсним; якщо договір про відчуження майна підлягає державній реєстрації, право власності у набувача виникає з моменту такої реєстрації.

Проте позивач у позовній заяві не зазначив з яких підстав він просить задовільнити позов, а, навпаки, зазначає, що внаслідок відсутності державної реєстрації вона вимушена звернутися з даним позовом до суду, посилання на обставини, передбачені ст.. 392 ЦК України у позовній заяві відсутні.

Враховуючи вищевикладене, з урахуванням принципу диспозитивності, передбаченого ст. 11 ЦПК України, суд має вирішити питання щодо залишення позовної заяви без руху й пропонувати позивачу усунути недоліки щодо відповідності змісту позовної заяви, тобто позивачу необхідно уточнити з яких підстав він просить задовільнити його позов про визнання права власності.

Відповідно до ч.1 ст.121 ЦПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у ст.т.119, 120 ЦПК України, постановляє ухвалу, в якій зазначаються підстави залишення заяви без руху, про що повідомляє позивача та надає йому строк для усунення недоліків.

Якщо порушення правил ст. ст. 119, 120 ЦПК України виявлені при розгляду справи, вони усуваються в ході судового розгляду або настають наслідки, передбачені п.8 ч.1 ст. 207 ЦПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 119, 121 ЦПК України, -

У х в а л и в :

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності залишити без руху та надати позивачу строк для усунення недоліків до 25.10.2011 року, але не більше пяти днів з дня отримання зазначеної ухвали позивачем.

Суддя: ОСОБА_3