Справа №2-1384/2011 рік
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 червня 2011 року Московський районний суд м. Харкова в складі:

головуючого судді Зінченко Ю.Є.

при секретарі Колтур Я.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в м. Харкові цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розділ квартири, суд

в с т а н о в и в:

06.10.2010 року позивач звернулася з позовом до суду про розділ квартири, в якому зазначила, що з 09.07.1993 року вона перебувала у шлюбі з відповідачем, шлюб розірваний 15.10.1998 року. Від шлюбу вони мають неповнолітнього сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1. За час шлюбу 10.02.1997 року ними була придбана однокімнатна квартира № 245 будинку 63 по проспекту 50-років ВЛКСМ в м. Харкові, яка була зареєстрована імя відповідача. Після розірвання шлюбу відповідач залишив сімю, ніякої матеріальної допомоги не надавав, комунальні послуги не сплачував, позивач з сином залишилися проживати в квартирі. Добровільно відповідач розділити квартиру не бажає, продовжує бути зареєстрованим за адресою спірною квартири. Враховуючи, що відповідач ніякої допомоги сину не надавав, комунальні платежі не сплачував, вважає, що при розділі квартири є підстави для відступлення від рівних часток та просить визнати за нею право власності на 2/3 частини квартири, визнати за відповідачем право власності на 1/3 частину квартири, стягнути з відповідача гроші, збережені без достатніх правових підстав в сумі 1769, 15 грн.

Позивач та її представник в судовому засіданні позов підтримали та пояснили, що шлюбу між позивачем та відповідачем розпався з вини відповідача, оскільки він зрадив її з іншою жінкою та вона залишилася з малою дитиною сама. Аліменти він добровільно не сплачував, комунальні платежі не погашав, обіцяв подарувати свою частку квартири сину, проте за весь цей час так цього і не зробив. Вважає, що строк позовної давності не пропущений, оскільки позивач дізналася про порушення своїх прав в минулому році. Просили позов задовольнити в повному обсязі.

Відповідач та його представник в судовому засіданні позовні вимоги не визнали в повному обсязі, відповідач пояснив, що він дійсно є власником спірної квартири та зареєстрований за її адресою. З позовом про розділ майна не звертався, оскільки мав намір подарувати частину квартири своєму сину ОСОБА_3 Представник відповідача надала суду письмову заяву про застосування строку позовної давності та в звязку з пропуском цього строку просила ухвалити рішення про відмову у задоволенні позову в повному обсязі.

Суд, вислухавши сторін та їх представників, дослідивши надані докази в їх сукупності, встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини.

Згідно довідки Відділу РАЦС Первомайського міського управління юстиції Луганської області, ОСОБА_4 та ОСОБА_5 уклали шлюб 09.07.1993 року у відділі РАЦС Первомайського міського управління юстиції Луганської області, актовий запис № 171, після реєстрації шлюбу дружині присвоєно прізвище Шалак.

Згідно копії свідоцтва про розірвання шлюбу, ОСОБА_2 та ОСОБА_5 розірвано 12.10.1998 року, актовий запис № 1208.

Згідно копії свідоцтва про одруження, ОСОБА_5 взяла шлюб з ОСОБА_6 та змінила прізвище на ОСОБА_6.

Згідно копі свідоцтва про народження, ОСОБА_3 народився 01.08.1995 року, його батьками є ОСОБА_2 та ОСОБА_5А.(а.с. 7).

Згідно копії договору купівлі продажу від 10.02.1997 року, ОСОБА_2 придбав однокімнатну квартиру № 245 в будинку № 63 по пр. 50-річчя ВЛКСМ в м. Харкові. (а.с. 11).

Таким чином, спірна квартира придбана в період шлюбу між позивачем та відповідачем.

Згідно п.п. 3 п. 15 Постанови пленуму Верховного суду України N 11 від 21.12.2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя», початок позовної давності для вимоги про поділ спільного майна подружжя, шлюб якого розірвано, обчислюється не з дати прийняття постанови державного органу РАЦС (статті 106, 107 СК) чи з дати набрання рішенням суду законної сили (статті 109, 110 СК), а від дня, коли один із співвласників дізнався або міг дізнатися про порушення свого права власності (ч. 2 ст. 72 СК).

Як вбачається з пояснень сторін та наданих суду доказів, між позивачем та відповідачем з часу розірвання шлюбу з 1998 році є суперечки з приводу сплати аліментів, комунальних платежів, права власності на квартиру, тобто суд приходить до висновку, що позивач знала про порушення своїх прав з моменту розірвання шлюбу.

Згідно ст. 257 ЦК України, загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки.

Згідно ст. 261 ЦК України, перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила.

Згідно ст. 267 ЦПК України, позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові. Якщо суд визнає поважними причини пропущення позовної давності, порушене право підлягає захисту.

До закінчення розгляду справи представником відповідача подано заяву про застосування строків позовної давності та відмови в задоволенні позову.

Відповідно до ч. 3 ст. 10 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

На підставі вищевикладеного суд приходить до переконання, що в обґрунтування свої позиції щодо подання позову в строках позовної давності позивачем не надано належних доказів, оскільки позиція позивача про те, що начебто про порушення своїх прав вона дізналася через 12 років після розірвання шлюбу не знайшла свого підтвердження в ході судового розгляду справи, доказів про поважність причин пропуску строку позовної давності позивачем суду не надано.

Стосовно позовних вимог про стягнення з відповідача грошей, збережених без достатніх правових підстав у розмірі 1769,15 грн. позивачем не надано доказів сплати комунальних платежів, оскільки квитанції виписані на ОСОБА_7 та ОСОБА_2, не обґрунтована сума, яка підлягає стягненню.

В звязку з викладеним суд відмовляє в задоволенні позову у повному обсязі.

Керуючись ст.ст. 10,11,59, 60, 88, 212-215 ЦПК України, ст. 60, 70 СК України, ст.ст. 257,261, 267 ЦК України, суд

В И Р І Ш И В:

У задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розділ квартири відмовити у повному обсязі.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Апеляційного суду Харківської області через суд першої інстанції протягом десяти днів з дня його оголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні в судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії рішення.

Суддя Зінченко Ю.Є.

2-1384/11

23.06.2011