справа № 2-2601/11
ЛЕНІНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД
рішення

Іменем україни

17 серпня 2011 року м.Миколаїв

Ленінський районний суд м. Миколаєва у складі:

головуючого суддіОСОБА_1
при секретарі ОСОБА_2
за участю:

позивача ОСОБА_3

третьої особи ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Миколаєві цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до Ленінського відділу державної виконавчої служби Миколаївського міського управління юстиції, третьої особи ОСОБА_4, ОСОБА_5 про виключення майна із під арешту

в с т а н о в и в:

У червні 2011 року позивач звернувся до Ленінського районного суду м.Миклаєва із позовом до відповідача та третьої особи про виключення майна із під арешту, а саме монітору моделі «Flatron TFT 17 LG L1752S-SF». У обґрунтування позову зазначив, що вказаний монітор був куплений ним в жовтні 2006 року, що підтверджується гарантійним талоном, та переданий ним в тимчасове користування ОСОБА_4

15.04.2011 монітор, разом із іншим майном, був включений державним виконавцем до переліку майна, що підлягає арешту та реалізації по виконавчому провадженню з примусового виконання виконавчого листа про стягнення з ОСОБА_4 на користь Публічного акціонерного банку «ВТБ Банк» боргу в сумі 414484,00 грн.

У судовому засіданні представник позивача позов підтримав та просив його задовольнити.

Представник відповідача в судове заяві дання не зявився, про дату. Час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. У судовому засіданні, яке відбулося 26.07.2011 позов не визнав посилаючись на те, що позивач не є стороною виконавчого провадження, а належність позивачу спірного монітору є сумнівним.

Треті особа ОСОБА_4 позов визнала, вказала що при складенні державним виконавцем акту опису й арешту майна вказувала, що монітор боржнику не належав, а лише перебував в його тимчасовому користуванні. Третя особа ОСОБА_5 в судове засідання не зявився, до суду надав телефонограму про розгляд справи за своєї відсутності, одночасно вказавши про визнання позову.

Заслухавши пояснення учасників процесу, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, об'єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступне.

15.04.2011 головним державним виконавцем Ленінського відділу державної виконавчої служби Миколаївського міського управління юстиції ОСОБА_6 при примусовому виконанні виконавчого листа по цивільній справі № 2-1777/10, виданого Ленінським районним судом м.Миколаєва 08.12.2010 про стягнення з ОСОБА_5 на користь Публічного акціонерного банку «ВТБ Банк» боргу в сумі 414484,00 грн. складно акт опису й арешту майна. До переліку майна, яке підлягає опису та арешту включено монітору моделі «Flatron TFT 17 LG L1752S-SF».

При складанні акту мати боржника ОСОБА_4 зробила застереження у акті про те, що монітор не належить ОСОБА_5

Із змісту гарантійного талону від 03.10.2006 № 81, який виписано на спірний монітор, вбачається, що гарантійний талон оформлено на імя - ОСОБА_3 Інших доказів, що підтверджували або спростовували право власності на монітор сторони суду не надали.

Відповідно до частини першої статті 316 Цивільного кодексу України (далі ЦК України) правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні (частина перша статті 321 ЦК України).

Згідно із статтею 32 Закону України "Про виконавче провадження" заходами примусового виконання рішень є, серед іншого, звернення стягнення на кошти та інше майно (майнові права) боржника.

Частиною першою статті 60 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту.

Таким чином, у ході судового розгляду встановлено, що при складанні акту опису й арешту майна, третьою особою було повідомлено державного виконавця, що спірний монітор не належить боржнику ОСОБА_5, на що державний виконавець не звернув належної уваги та не перевірив даного факту.

Оскільки, доказів, що спростовували доводи позивача про належність йому відповідачем не надано, суд приходить до висновку, що вказане майно належить на праві власності саме позивачу, а тому воно підлягає виключенню з акту опису й арешту майна.

Відповідно до статті 88 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню сплачені при поданні позову судовий збір в сумі 51,00 грн. та витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи в сумі 37,00 грн.

Керуючись статтями 10, 11, 60, 62, 88, 212 214 ЦПК України, суд

в и р і ш и в:

Позов ОСОБА_3 - задовольнити.

Виключити з акту опису й арешту майна боржника ОСОБА_5, складеного Ленінським відділом державної виконавчої служби Миколаївського міського управління юстиції 15.04.2011, монітор моделі «Flatron TFT 17 LG L1752S-SF», який належить на праві власності ОСОБА_3.

Стягнути з Ленінського відділу державної виконавчої служби Миколаївського міського управління юстиції на користь ОСОБА_3 судовий збір в розмірі 51,00 грн. та витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи в розмірі 37,00 грн., разом 98,00 грн. (вісімдесят девять гривень 00 коп.).

Рішення набирає законної сили після закінчення строку на подання апеляційної скарги, яка може бути подана до Апеляційного суду Миколаївської області через Ленінський районний суд м. Миколаєва протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя І.В.Коваленко