Справа № 2-63/11.
21 січня 2011 р. Новоодеський районний суд Миколаївської області
в складі: головуючого судді - Демінської О.І.
при секретарі - Міріченко О.М.,
за участю позивача ОСОБА_1,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті ОСОБА_2 справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про виселення із житлового будинку без надання іншого житлового приміщення та знаяття з реєстраційного обліку, треті особи відділ громадянства, імміграції і реєстрації фізичних осіб Новоодеського РВУ МВС України у Миколаївській області, ОСОБА_4
21.10.2010 року ОСОБА_1 звернувся до суду із позовом до ОСОБА_5, в якому просив виселити відповідача з належного йому на праві власності домоволодіння, розташованого за адресою: Миколаївська область Новоодеський район с. Сухий Єланець вул.. Пекаря, 10, зобовязати відділ громадянства, імміграції і реєстрації фізичних осіб Новоодеського РВУ МВС України в Миколаївській області зняти відповідача з реєстраційного обліку за вказаною адресою та заборонити відповідачу знаходитись на території належного йому домоволодіння, посилаючись на те, що відповідач був зареєстрований за вказаною адресою без його згоди як власника будинку, а також без згоди членів його сімї, а також на те, що відповідач самоправно вселився до належного йому на праві власності домоволодіння, до членів його сімї не відноситься, договору найму приміщення між ними не укладено, не сплачує за комунальні спожиті послуги, внаслідок чого утворилася заборгованість та на те, що відповідач порушує правила співжиття.
У судовому засіданні позивач вимоги позову підтримав з підстав викладених у позові, а також пояснив, що відповідач на протязі декількох місяців за місцем реєстрації не проживає.
Відповідач у судове засідання не зявився, у судові засідання викликався належним чином, проте поштова кореспонденція поверталася до суду із поміткою «адресат не проживає». Ухвалою суду справа розглянута за його відсутністю у порядку заочного розгляду, оскільки у справі є достатньо даних про права та взаємини сторін.
Треті особи відділ громадянства, імміграції і реєстрації фізичних осіб Новоодеського РВУ МВС України в Миколаївській області та ОСОБА_4 у судове засідання не зявилися, про причини неявки суду не повідомили.
Згідно ст.. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому Цивільно-процесуальним кодексом України, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизначених або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.
Відповідно до вимог ст.11 ЦПК України, передбачено, що суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.
Відповідно змісту ст..ст. 11,15 ЦК України цивільні права та обовязки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства. Кожна особа має право на судовий захист. Захист же цивільних прав це передбачені законом способи охорони цивільних прав у разі їх порушення чи реальної небезпеки такого порушення. Під способами захисту субєктивних цивільних прав розуміють закріплені законом матеріально-правові заходи примусового характеру, за допомогою яких проводиться поновлення (визнання) порушених (оспорюваних) прав та вплив на правопорушника. Загальний перелік таких способів захисту цивільних прав та інтересів дається в ст.. 16 ЦК України.
Як правило, власник порушеного права може скористатися не любим, а цілком конкретним способом захисту свого права. Частіше за все спосіб захисту порушеного права прямо визначається спеціальним законом, який регламентує конкретні цивільні правовідносини.
Між тим, обираючи спосіб захисту позивачем цих вимог не враховано, у звязку з чим, ухвалою суду провадження у справі в частині вимог щодо зобовязання відділу громадянства, імміграції і реєстрації фізичних осіб Новоодеського РВУ МВС України в Миколаївській області зняти відповідача з реєстраційного обліку за вказаною адресою закрито з тих підстав, що питання про законність проведення реєстрації відповідача за вказаною адресою та зняття його з реєстраційного обліку повинно вирішуватись в адміністративному порядку.
Вислухавши пояснення позивача, вивчивши доводи позову і матеріали справи, судом встановлені наступні факти та відповідні ним правовідносини.
Так, за ст. 41 Конституції України, ст. ст. 317, 319, 386, 391 ЦК України, ст. ст. 152-153, 158 ЗК України, кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. Держава забезпечує рівний захист прав усіх субєктів права власності. Власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.
Кожна особа має право на захист, в тому числі і судовий, свого цивільного права чи інтересу у разі його порушення, у спосіб визначений цивільним кодексом України, або в інший, встановлений договором або законом, спосіб.
З пояснень позивача вбачається, що відповідач ОСОБА_5 є його рідним братом, який в грудні 2009 року повернувся з місць позбавлення волі та був зареєстрований у належному на праві власності позивачу домоволодінні, розташованому за адресою: Миколаївська область Новоодеський район с. Сухий Єланець вул.. Пекаря, 10.
Право власності позивача ОСОБА_1 домоволодіння, розташованого за адресою: Миколаївська область Новоодеський район с. Сухий Єланець вул.. Пекаря, 10 підтверджено свідоцтвом про право власності на нерухоме майно САВ№093299, виданого виконкомом Сухоєланецької сільської ради від 14.05.2009 року на підставі рішення виконкому Сухоєланецької сільської ради від 12.11.2008 р. та витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно ССГ№260087 від 14.05.2009 р.
За змістом статті 3 СК України та статті 64 ЖК України відповідач ОСОБА_5 та позивач ОСОБА_1 не є членами однієї сім'ї, спільним побутом не повязані, доказів укладення договору найму між ними також до суду не надано.
З довідки виконкому Сухоєланецької сільської ради вбачається, що відповідач ОСОБА_5 зареєстрований та проживає в ІНФОРМАЦІЯ_1.
Позивач на підтвердження обставин щодо неправомірної поведінки відповідача, окрім інших посилань, як підстави до його виселення з домоволодіння надав до суду постанову Новоодеського районного суду № 3-973/10 від 26.07.2010 р., відповідно якій ОСОБА_5 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 173-2 КУпАП та піддано адміністративному стягненню у виді штрафу за те, що 12.07.2010 року ОСОБА_5, знаходячись за місцем свого проживання та перебуваючи в стані алкогольного спяніння, вчинив сварку зі своїм братом ОСОБА_1, під якої висловлювався на його адресу нецензурною лайкою, чим завдав шкоди здоров потерпілого ОСОБА_1, що є позивачем по справі, а також фотокопію постанови про відмову в порушенні кримінальної справи відносно ОСОБА_5 від 23.07.2010 р. № 863 за фактами, за якими відповідача притягнуто до адміністративної відповідальності відповідно вищевказаній постанові Новоодеського районного суду Миколаївської області від 26.07.2010 року.
Інших доказів позивачем на обґрунтування обставин, викладених у позові, до суду не надано.
На підставі викладеного суд вважає, що підстав до задоволення позову не має.
Так, доводи позивача щодо самовільного вселення відповідача до належного йому на прав власності домоволодіння, розташованого за адресою: Миколаївська область Новоодеський район с. Сухий Єланець вул.. Пекаря, 10 спростовуються ним же наданими поясненнями щодо факту реєстрації відповідача за вказаною адресою та відповідною довідкою виконкому Сухоєланецької сільської ради Новоодеського району Миколаївської області, що виключає можливість виселення відповідача на підставі ч.3 ст. 116 ЖК України.
Також не знайшли свого підтвердження посилання позивача на порушення відповідачем правил співжиття та необхідність виселення його з цих підстав, оскільки відповідно до вимог як і ст.. 116 ЖК України, так і ст.. 168 ЖК України, на яку посилається позивач, передбачає систематичне порушення правил співжиття, що робить неможливим для їх проживання в одному будинку чи квартирі, а заходи запобігання і громадського впливу виявилися безрезультатними. Проте наявність однієї постанови про притягнення відповідача до адміністративної відповідальності систематичності не утворює.
Що стосується заявленої позивачем вимоги щодо заборони відповідачу знаходитись на території належного йому домоволодіння, то по-перше, ця вимога є похідною від вимоги про виселення відповідача, яка задоволенню не підлягає, а по-друге, такого способу захисту ні житловим законодавством, ні Цивільним Кодексом України окремо не передбачено.
Що стосується посилань позивача на існування заборгованості за спожиті відповідачем комунальні послуги, а також щодо перешкоджання йому в користуванні літньою кухнею, розташованою на території домоволодіння, то він має право звернутись із позовом до суду, обравши відповідний спосіб захисту свого порушеного права.
Іншого відповідач допустимими та належними доказами не довів, хоча, згідно із статтею 60 ЦПК України, обовязок доказування певних обставин лежить на стороні, яка посилається на них як на підставу своїх вимог та заперечень.
Недоведеність позову чи його заперечень є підставою для відмови у захисті правової позиції сторони. Тому позов задоволенню не підлягає, як необґрунтований.
У відповідності зі ст. ст. 81, 88 ЦПК України судові витрати сплачені при подачі позову.
Керуючись ст.ст. 15, 30, 62, 202, 203 ЦПК України, суд
У задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про виселення із житлового будинку без надання іншого житлового приміщення - відмовити.
Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Миколаївської області через Новоодеський районний суд Миколаївської області шляхом подачі апеляційної скарги на рішення суду протягом 10 днів з дня його проголошення .

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Повна частина рішення виготовлена 24 січня 2011 року

Суддя