РІШЕННЯ

іменем України

10.02.2011 року Зміївський районний суд Харківської області у складі:

головуючого судді Нестерцової Н.В.

секретаря Гордієнко М.В.

розглянувши у відкритому судовому засідані в м. Змієві цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ майна,

ВСТАНОВИВ:

15 жовтня 2010 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 про поділ майна, що є спільною сумісною власністю подружжя.

Позивач вказав, що з відповідачем перебував у шлюбі з 20 лютого 1997 року по 12 жовтня 2010 року.

Від шлюбу мають дочку ОСОБА_3, 27 квітня 1997 року.

В період шлюбу, з відповідачем було придбано житловий будинок за адресою: с.Борова Зміївського району Харківської області, вул..Миру, 80 а.

Вказаний будинок зареєстрований за відповідачем.

Карма шов С.А. просить суд визнати на ним право власності на Ѕ частину жилого будинку №80 а(з надвірними будівлями) по вул. Миру в с. Борова Зміївського району Харківської області.

У судовому засіданні позивач наполягав на задоволенні позовних вимог, посилаючись на обставини, викладені у позові.

Карма шов С.А. наполягав на стягненні з відповідача судових витрат.

Він пояснив, що житловий будинок було придбано на спільні з дружиною кошти.

Після розірвання шлюбу, виникло питання щодо поділу майна, оскільки ОСОБА_2 у добровільному порядку відмовляється вирішити це питання.

Відповідач позов не визнала та пояснила, що перебувала з позивачем в шлюбі близько 13 років, від якого мають дочку, яка має хронічні захворювання.

У 2008 році її родич ОСОБА_4 продавав будинок за вищевказаною адресою, який було вирішено придбати для проживання сімї.

Допомогу у придбанні будинку надали її сестра та брат.

Тому вона вважає, що Карма шов С.А. не має права на частку будинку, оскільки у неї не має іншого житла, з нею проживає дочка, матеріальної допомоги на утримання якої, відповідач не надає.

Ознайомившись з матеріалами справи, вислухавши пояснення сторін, дослідив надані докази, суд приходить до висновку про задоволення позову.

Судовим розглядом встановлено, що сторони перебували в шлюбі, який було розірвано, що підтверджується копією свідоцтва про розірвання шлюбу від 12 жовтня 2010 року. (а.с.3)

2.

Встановлено, що в період шлюбу сторін, ОСОБА_2 було придбано житловий будинок з надвірними будівлями за адресою: с. Борова Зміївського району Харківської області, вул. Миру, 80 а, що підтверджується копією договору купівлі-продажу житлового будинку від 13 червня 2008 року.

Довідкою директора КП Зміївське БТІвід 01.10.2010 року підтверджується, що житловий будинок за вищевказаною адресою належить ОСОБА_2 на підставі договору купівлі-продажу від 13 червня 2008 року р-р №1550.

Судом встановлено, що у спірному будинку до розірвання шлюбу проживали сторони.

Відповідно до ч.1 ст.60 СК України, майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу).

Дружина та чоловік мають рівні права на володіння, користування і розпорядження майном, що належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено між ними.(ст. 63 СК України)

Згідно ч.1 ст.69 СК України, дружина та чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності, незалежно від розірвання шлюбу.

Суд визнає право ОСОБА_1 на 1/2 частину будинку № 80 а(з надвірними будівлями) по вул. Миру в с. Борова Зміївського району Харківської області.

Суд критично відносить до показань свідків ОСОБА_5 та ОСОБА_6 в частині надання сестрі ОСОБА_2 грошей на придбання їй особисто житлового будинку.

Судом було зясовано, проти чого не заперечували відповідач, свідки про те, що на час придбання цієї нерухомості, ОСОБА_2 та ОСОБА_1 знаходились у шлюбі, проживали однією сімєю і при вирішенні питання щодо надання грошових коштів, ці кошти були надані для сімї ОСОБА_1, оскільки питання про розірвання шлюбу на той час не стояло.

Судові не було надано незаперечних доказів взагалі про наявність факту передачі цих грошей. ОСОБА_1 спростовує цей факт.

Суд приходить до висновку, що при наявності бажання рідних відповідача придбати їй житло, вони мали можливість оформити це в інший спосіб, шляхом укладання інших угод на користь ОСОБА_2

Тому, суд приходить до висновку про те, що житловий будинок за вищевказаною адресою є спільною сумісною власністю подружжя ОСОБА_2, тому є підстави для задоволення позову.

Судові витрати стягуються з відповідача на користь позивача.

Керуючись ч.1 ст. 60, ст. 63, ч.1 ст. 69 СК України, ст.ст.10,11,60,89,212-215 ЦПК України,

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 задовольнити.

Поділити майно, що є обєктом права спільної сумісної власності подружжя ОСОБА_1 та ОСОБА_2.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на Ѕ частину житлового будинку з надвірними будівлями № 80-а, розташованого по вулиці Миру в с. Борова Зміївського району, Харківської області.

3.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судові витрати по сплаті 136 грн. судового збору та 120 грн. витрат з інформаційно-технічного забезпечення розгляду справи, а всього 256 ( двісті пятдесят шість) грн.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Харківської області через Зміївський районний суд шляхом подачі апеляційної скарги в десятиденний строк з дня його проголошення.

Головуючий: