Справа № 6-2/11
У Х В А Л А

іменем України

"18" лютого 2011 р.

Косівський районний суд Івано-Франківської області в складі :

Головуючого судді: Бельмеги М.В.

Секретаря: Сусак В.М.

Розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Косів адміністративний позов ОСОБА_1 до управління Пенсійного Фонду України в Косівському районі про визнання дій протиправними, зобовязання здійснити перерахунок та виплату підвищення розміру пенсії, як дитині війни на 30% мінімальної пенсії за віком та стягнення заборгованості, -

В С Т А Н О В И В :

Позивачка звернулася до суду із вказаним адміністративним позовом.

Позивачка в судове засідання не зявилася, подала суду заяву із клопотанням про розгляд справи у її відсутності, просить позов задоволити.

Із змісту позовних вимог вбачається, що позивачка відповідно до ст.1 Закону України № 2195-ІV від 18.11.2004 року Про соціальний захист дітей війни являється дитиною війни, а тому відповідно до ст. 6 цього ж Закону з 01 січня 2007 року їй повинна щомісячно виплачуватись соціальна допомога у розмірі 30 відсотків мінімальної пенсії за віком. При цьому розмір мінімальної пенсії за віком відповідно до ст. 28 ЗУ Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування встановлюється на рівні прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність. Верховною Радою України відповідно до ЗУ №3235-ІV від 20.12.2005 року Про державний бюджет України на 2006 рік(ст.ст. 77, 110) та ЗУ №489-V від 19.12.2006 року Про державний бюджет України на 2007 рік(ст. 71, п.12) призупинено дію статті 6 ЗУ Про соціальний захист дітей війни. Рішенням Конституційного Суду України № 6-рп/2007 від 09.07.2007 положення п.12 ст. 71 та ст. 111 ЗУ Про державний бюджет України на 2007 рік були визнані неконституційними. А також рішенням Конституційного Суду України від 22.05.2008 року № 10-рп/2008 визнано неконституційним положення ст.41 розділу ІІ ЗУ Про державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України.

Представник відповідача, начальник управління Пенсійного Фонду України в Косівському районі ОСОБА_2, в судове засідання не зявилася, подала заяву про розгляд справи у її відсутності та заперечення на адміністративний позов. В обґрунтування вказує на те, що позивачкою пропущено встановлений ч.2 ст.99 КАС України шестимісячний строк звернення до суду, окрім того вважає позовні вимоги безпідставними та такі, що не підлягають задоволенню оскільки при призначенні надбавки до пенсії як дитині війни у розмірі 30% мінімальної пенсії за віком відповідно до ЗУ Про соціальний захист дітей війни не застосовується положення ст.28 ЗУ Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування, так як цей закон застосовується виключно для визначення розмірів пенсій, призначених згідно з цим законом. А також п.12.ст.71 ЗУ Про Державний Бюджет України на 2007 рік з урахуванням ст. 111 даного Закону призупинено на 2007 рік дію статті 6 ЗУ Про соціальний захист дітей війни. Рішенням Конституційного суду України від 09.07.2007 року положення п. 12 ст. 71 та ст. 111 ЗУ Про державний бюджет України на 2007 рік №489-V від 19.12.2006 року були визнані неконституційними. Подібні відносини склались і в 2008 році та Рішенням Конституційного Суду України від 22.05.2008 року були визнанні неконституційними положення ст. 41 розділу ІІ ЗУ Про Державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України. Рішення Конституційного Суду України зворотної дії в часі не мають, оскільки згідно ч.2 ст. 152 Конституції України закони, інші правові акти або їх окремі положення, що визнанні неконституційними, втрачають чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України рішення про їх неконституційність. А тому позовна вимога про виплату надбавки 30 % мінімальної пенсії за весь період в цілому в розмірі визначеному позивачкою не може підлягати до задоволення, як недоведена. Відповідно до п.8 Постанови КМУ від 28.05.2008 року № 530 Про деякі питання соціального захисту окремих категорій громадян, яка вступила в силу із 22.05.2008 року передбачено, що дітям війни до пенсії виплачується підвищення в розмірі надбавки , встановленої для учасників війни, тобто 10 процентів прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність. Просить в задоволенні позову відмовити.

Суд, розглянувши позовну заяву, подане представником відповідача заперечення, оцінивши досліджені в судовому засіданні докази, приходить до висновку, що позов підлягає до часткового задоволення за наступних підстав :

Судом встановлено, що позивачка ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1 відповідно до ст.1 ЗУ Про соціальний захист дітей війни № 2195-ІV від 18.11.2004 року є дитиною війни, що підтверджується долученими до матеріалів справи витягом із паспорта гр. України та пенсійного посвідчення.

В силу ст. 6 ЗУ Про соціальний захист дітей війни № 2195-ІV від 18.11.2004 року, дітям війни пенсії або щомісячне довічне грошове утримання чи державна соціальна допомога, що виплачується замість пенсії, підвищується на 30% мінімальної пенсії за віком. З огляду на наведене позивачка має право на отримання державної соціальної підтримки підвищення до пенсії в розмірі 30% мінімальної пенсії за віком.

Обмеження виплат передбачених названим Законом, зазначені в Законах України Про державний бюджет України на 2007 рік та ЗУ Про Державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України, рішеннями Конституційного Суду України від 09.07.2007 року по справі №6-рп/|2007, та від 22.05.2008 року по справі № 10-рп/2008 р визнані неконституційними.

Відповідно до пунктів 5, 6 резолютивної частини вказаних рішень Конституційного Суду України, воно має преюдиціальне значення для судів загальної юрисдикції при розгляді ними позовів у звязку з правовідносинами, які виникли внаслідок дії положень статей законів, що визнанні неконституційними.

При цьому рішення Конституційного Суду України зворотної дії в часі не мають, оскільки згідно ч.2 ст. 152 Конституції України закони, інші правові акти або їх окремі положення, що визнанні неконституційними, втрачають чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України рішення про їх неконституційність. Тобто було відновлено право на отримання підвищення до пенсії в розмірі 30% мінімальної пенсії за віком.

Розмір мінімальної пенсії за віком встановлено на рівні прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, відповідно до ст. 28 ЗУ Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування. Оскільки чинним законодавством не встановлено іншого мінімального розміру пенсії за віком, тому це не є перешкодою для застосування мінімального розміру пенсії за віком для розрахунку інших, повязаних з нею пенсій чи доплат.

Суд визнає безпідставними доводи представника відповідача про те, що мінімальний розмір пенсії за віком встановлений ч.1 ст. 28 ЗУ Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування не поширюється на спірні правовідносини, оскільки наявність такої норми за відсутності іншого мінімального розміру пенсії за віком не є підставою для відмови в реалізації позивачем гарантованого Законом України Про соціальний захист дітей війни права на отримання підвищеного розміру пенсії, виходячи із мінімального розміру пенсії за віком .

Посилання відповідача на відсутність коштів для забезпечення виплат, доплат до пенсії не може братися до уваги, оскільки відсутність коштів не є підставою невиконання зобовязань покладених на управління законодавством.

Як вбачається із пенсійного посвідчення, позивачці призначено пенсію за віком, а відповідно до преамбули Закону України Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування, ним визначаються зокрема принципи засади і механізми функціонування системи загальнообовязкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій.

В силу ч.1 ст.107 ЗУ Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування, пенсійний фонд, його органи та посадові особи за шкоду заподіяну особам внаслідок несвоєчасного або неповного надання соціальних послуг, призначення (перерахунку) та виплати пенсій, передбачених цим Законом, а також за невиконання або неналежне виконання ними обовязків з адміністративного управління Накопичувальним фондом несуть відповідальність згідно із Законом. Таким чином, для покладення на органи Пенсійного Фонду України обовязку із нарахування та виплати недоплачених сум пенсій, необхідно встановити факт протиправності дій вказаних органів по невиплаті пенсії чи гарантованих Законом надбавок до пенсії.

Враховуючи те, що функції з призначення, нарахування та виплати пенсії здійснює Пенсійний фонд України в особі управління ПФУ в Косівському районі, у виконанні яких відповідач безпідставно відмовив, то позовні вимоги позивачки щодо виплати підвищення до пенсії управлінням ПФУ в Косівському районі згідно до вимог ст.6 ЗУ Про соціальний захист дітей війни, - слід задоволити та зобовязати відповідача здійснити нарахування та виплату щомісячного підвищення до пенсії в розмірі 30% мінімальної пенсії за віком, відповідно до ст. 6 Закону України Про соціальний захист дітей війни за період із 12.10.2010 року по 12.04.2011 року з врахуванням вимог ст. 28 Закону України Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування та виплачених сум.

А також не підлягає до задоволення вимога позивачки в частині зобовязання відповідача здійснювати виплату перерахованого підвищення до пенсії в майбутньому, оскільки відповідно до ч.2 ст.5 КАС України, провадження в адміністративних справах здійснюється відповідно до закону, чинного на час вчинення окремої процесуальної дії, розгляду і вирішення справи. Такими чином є неможливим зобовязання вчиняти певні дії в майбутньому за відсутності встановленого судом порушеного права позивача.

На підставі ст. ст. 8, 22, 55, 95, ч.2 ст. 152 Конституції України, ч.2 ст.3, 6 ЗУ Про соціальний захист дітей війни, ст. 28, ч.1 ст.107 Закону України Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування, Рішення Конституційного Суду України від 09.07.2007 року по справі №6-рп/2007 року, Рішення Конституційного Суду України від 22.05.2008 року по справі № 10-рп/2008 року, ст. 87 ЗУ Про пенсійне забезпечення, та керуючись ст. ст.158-163 КАС України суд,-

П О С Т А Н О В И В :

Позов задоволити частково. Визнати протиправними дії управління Пенсійного фонду України в Косівському районі Івано-Франківської області щодо не нарахування та невиплати ОСОБА_1 щомісячного підвищення до пенсії як дитині війни в розмірі 30% мінімальної пенсії за віком відповідно до ст. 6 Закону України Про соціальний захист дітей війни.

Зобовязати управління Пенсійного фонду України в Косівському районі Івано-Франківської області нарахувати та виплатити ОСОБА_1 щомісячне підвищення до пенсії як дитині війни в розмірі 30 % мінімальної пенсії за віком відповідно до ст. 6 Закону України Про соціальний захист дітей війни за період із 12.10.2010 року по 12.04.2011 року з врахуванням вимог ст. 28 Закону України Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування та виплачених сум.

В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Рішення суду звернути до негайного виконання.

Постанова суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на постанову суду може бути подано до Львівського Адміністративного Апеляційного суду через Косівський районний суд протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом ч.3 ст. 160 КАС України, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії.

СУДДЯ :