Вознесенський міськрайонний суд Миколаївської області
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 квітня 2011 року Вознесенський міськрайонний суд Миколаївської області в складі: головуючого - судді Серебрякової Т.В.,

при секретарі судового засідання Фінько О.П., за участю представника позивача ОСОБА_1, розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Вознесенськ Миколаївської області цивільну справу за позовом Публічного акціонерного товариства «Банк «Фінанси та Кредит» до ОСОБА_2 та ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитним договором, -

ВСТАНОВИВ:

В січні 2011 року Публічне акціонерне товариство «Банк «Фінанси та Кредит» (далі - ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит») звернулося до суду з позовом до ОСОБА_2 та ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

В позовній заяві зазначено, що 29 березня 2007 р. між Банком та відповідачем ОСОБА_2 був укладений письмовий кредитний договір №//-14-їд-2007, за умовами якого останній отримав в тимчасове користування на умовах забезпеченості, строковості платності, поворотності кредитні ресурси в сумі 7 000 (сім тисяч) фн. 00 коп. на строк до

28 березня 2010 р., зі сплатою процентів за користування кредитними ресурсами відповідно до вимог п.4.1 вказаного кредитного договору.

В якості забезпечення виконання даного зобовязання був укладений договір поруки від 29 березня 2007 року між позивачем та відповідачем ОСОБА_3, відповідно до якого останній, на добровільних засадах взяв на себе зобов'язання перед Банком відповідати по зобовязанням боржника - ОСОБА_2, які виникають з умов кредитного договору №//-14-їд-2007 від

29 березня 2007 р., в повному обсязі цих зобовязань.

Посилаючись на те, що Банк у повному обсязі виконав взяті на себе зобов'язання, відповідно до умов кредитного договору, а відповідач ОСОБА_2, незважаючи на це, порушив його, оскільки, своєчасно не погасив кредит та не сплатив комісійну винагороду за надання кредитних ресурсів, позивач просив позов задовольнити, стягнути з відповідачів в солідарному порядку заборгованість за кредитним договором, яка станом на 29 листопада 2010 р. становить -18 166 (вісімнадцять тисяч сто шістдесят шість) грн. 08 коп., з яких:

заборгованість за кредитом - 2 328 (дві тисячі триста двадцять вісім) грн. ЗО коп.,

заборгованість по сплаті комісійної винагороди - 1 552 (одна тисяча пятсот пятдесят дві) грн. 44 коп.,

- пеня - 14 285 (чотирнадцять тисяч двісті вісімдесят пять) грн. 34 коп.

Також, позивач просив стягнути з відповідачів в повернення сплачених при зверненні з позовом до суду 182 (сто вісімдесят дві) грн. 00 коп. судового збору та 120 (сто двадцять) грн. 00 коп. витрат на інформаційно - технічне забезпечення розгляду цивільної справи.

Представник позивача ОСОБА_1 в судовому засіданні позовні вимоги підтримала в повному обсязі, надала пояснення, аналогічні викладеним в позові.

Відповідачі ОСОБА_2 і ОСОБА_3 в судове засідання не зявились, про час і місце розгляду справи повідомлялись належним чином, про причини неявки суд не повідомили.

За таких обставин та враховуючи вимоги ст.224 ЦПК України, суд вважав можливим провести заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів. Представник позивача ОСОБА_4 не заперечувала проти такого вирішення справи.

Дослідивши та оцінивши матеріали справи в межах заявлених позовних вимог та на підставі наданих сторонами доказів, відповідно до вимог ст.11 ЦПК України, судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини. «

Зокрема, з матеріалів справи вбачається, що 29 березня 2007 р. між банком та відповідачем ОСОБА_2 укладено в письмовій формі кредитний договір №У-14-їд-2007, в якому сторони узгодили всі його умови.

Так, відповідно до умов договору банк зобовязався надати, а в подальшому надав позичальнику в тимчасове користування на умовах забезпеченості, поворотності, строковості та платності кредитні ресурси в сумі 7 000 (сім тисяч) грн. 00 коп. на строк до

28 березня 2010 р.

Зі своєї сторони позичальник ОСОБА_2 зобовязався щомісячно в строк з 1 по 10 число кожного місяця, здійснювати погашення заборгованості за кредитним ресурсами у складі щомісячного ануїтетного платежу, розмір якого за вищевказаним договором становив 194 (сто девяносто чотири) грн. 44 коп. (відповідно до узгодженого сторонами графіку). У складі ануїтетного платежу також сплачуються проценти за користування кредитним коштами.

Наслідками порушення його умов щодо своєчасного виконання зобовязань позичальником є сплата ним банку пені в розмірі 1 % від простроченої суми за кожний день прострочення платежу.

З врахуванням наведеного, суд приходить до висновку, що між сторонами мають місце договірні відносини, зокрема, кредитні.

Відповідно до ч.1 ст.1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти.

До відносин за кредитним договором застосовуються положення щодо договору позики, якщо інше не встановлено законом і не випливає із суті кредитного договору.

Згідно ч.1 ст.1048 ЦК України кредитодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюється договором.

Відповідно до ч.1 ст.1049 і ст.1050 ЦК України позичальник зобовязаний повернути кредитодавцю кредит у строк та в порядку, що встановлені договором.

В разі несвоєчасного повернення коштів він не звільняється від обов'язку виконання зобов'язання, при цьому кредитодавець має право вимагати від позичальника достроково повернути всю суму кредиту та внести інші платежі, передбачені договором.

Згідно вимог ст.526 ЦК України, зобовязання має виконуватися належним чином, згідно умов договору та у строки передбачені цим договором.

Проте, відповідно до розрахунку, наданого як доказ ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит», відповідач ОСОБА_2 взяті на себе зобовязання щодо своєчасного погашення належних за кредитним договором платежів не виконав, в наслідок чого утворилась заборгованість за вказаним договором, яка станом на 29 листопада 2010 р. становить 18 166 (вісімнадцять тисяч сто шістдесят шість) грн. 08 коп., у тому числі:

заборгованість за кредитом - 2 328 (дві тисячі триста двадцять вісім) грн. ЗО коп.,

заборгованість по сплаті комісійної винагороди - 1 552 (одна тисяча пятсот пятдесят дві) грн. 44 коп.,

пеня - 14 285 (чотирнадцять тисяч двісті вісімдесят п'ять) грн. 34 коп.

На письмове повідомлення позивача про порушення умов кредитного договору та повернення всієї суми заборгованості за кредитним договором, відповідач ОСОБА_2 не відреагував та заборгованість за кредитним договором на час розгляду справи в суді не погасив.

За таких обставин, невиконання умов кредитного договору №/Л14-їд-2007 від

29 березня 2007 р., знайшло своє підтвердження у судовому засіданні, що дає підстави до застосування правових наслідків встановлених договором або законом, відповідно до ст.611 ЦК України.

Також, відповідно до вимог ст.553 ЦК України за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обовязку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов'язання боржником.

За правилами ст.554 ЦК України у разі порушення боржником зобовязання, забезпеченого порукою, боржник та поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя.

Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки (ч.2 ст. 554 ЦК України).

З матеріалів справи судом встановлено, що 29 березня 2007 р. між Банком та відповідачем ОСОБА_3 був укладений письмовий договір поруки.

З тексту договору поруки від 29 березня 2007 р., вбачається, що сторони встановили, що у випадку невиконання відповідачем ОСОБА_2 зобовязань за кредитним договором, останній та поручитель ОСОБА_3 відповідають перед кредитором як солідарні боржники (п.2.1 вказаного договору).

Згідно вказаного письмового договору поруки, поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що й боржник, за всіма зобовязаннями останнього за основним договором, включаючи повернення основної суми боргу, сплати щомісячних процентів, сплати комісійної винагороди та неустойки, а також відшкодування можливих збитків.

На підставі викладеного, суд приходить до висновку, що між сторонами мали місце договірні правовідносини, які повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору та в установлений строк (ст.ст. 526, 527, 530 ЦК України). Проте, відповідачі порушили умови договору, тому з врахуванням вимог ст.526 ЦК України та умов Договору повинні відповідати за неналежне виконання взятих на себе зобовязань.

Разом з тим, що стосується вимог про стягнення суми пені, то суд виходить з того, що ч.З ст.551 ЦК України дозволяє зменшити розмір неустойки за рішенням суду, за наявності кількох умов: а) якщо розмір неустойки значно перевищує розмір заподіяних невиконанням зобовязання збитків; б) за наявності інших обставин, що мають істотне значення. Враховуючи те, що діючим законодавством не наводиться чіткий перелік таких обставин та це питання повинно вирішуватися на підставі аналізу конкретної ситуації, а також те, що пеня є засобом цивільно - правової відповідальності та має бути співмірною з розміром основного боргу, суд вважає за можливе зменшити розмір пені, оскільки її розмір, нарахований позивачем, значно перевищує розмір заборгованості за кредитом, до 1 000 (одна тисяча) грн. 00 коп.

З врахуванням вищенаведеного та відповідно до ст.ст. 1049,1054 ЦК України, суд приходить до висновку, що позовні вимоги обґрунтовані та підлягають частковому задоволенню, а з відповідачів на користь позивача в солідарному порядку підлягає стягненню розмір заборгованості за кредитним договором на загальну суму - 4 880 (чотири тисячі вісімсот вісімдесят) грн. 74 коп., у тому числі: заборгованість за кредитом - 2 328 (дві тисячі триста двадцять вісім) грн. ЗО коп.; заборгованість по сплаті комісійної винагороди - 1 552 (одна тисяча п'ятсот пятдесят дві) грн. 44 коп.; пеня - 1 000 (одна тисяча) грн. 00 коп.

Відповідно до ст.88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею та документально підтверджені судові витрати.

Таким чином, з відповідачів ОСОБА_2 та ОСОБА_3 на користь позивача ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» підлягають стягненню в повернення сплаченого судового збору в розмірі 51 (пятдесят одна) грн. 00 коп. та витрат на інформаційно - технічне забезпечення розгляду цивільної справи в сумі 120 (сто двадцять) грн. 00 коп.

Керуючись ст.ст. 10,11,88,209,212,213,214,215,224-226 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги Публічного акціонерного товариства «Банк «Фінанси та Кредит» до ОСОБА_2 та ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитним договором - задовольнити частково.

Стягнути в солідарному порядку з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_2, та ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_4, на користь Публічного акціонерного товариства «Банк «Фінанси та Кредит» заборгованість за кредитом - 2 328 (дві тисячі триста двадцять вісім) грн. ЗО коп.; заборгованість по сплаті комісійної винагороди - 1 552 (одна тисяча пятсот пятдесят дві) грн. 44 коп.; пеню в розмірі - 1 000 (одна тисяча) грн. 00 коп., а всього - 4 880 (чотири тисячі вісімсот вісімдесят) грн. 74 коп., заборгованості за кредитним договором №V-14-fg-2007 від 29 березня 2007 р., що утворилась станом на 29 листопада 2010 р.

Стягнути з рівних частках з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_2, та ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_4, на користь Публічного акціонерного товариства «Банк «Фінанси та Кредит» судовий збір в розмірі 51 (пятдесят одна) грн. 00 коп., тобто з кожного по 25 (двадцять пять) грн. 50 коп.

Стягнути в рівних частках з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_2, та ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_4, на користь Публічного акціонерного товариства «Банк «Фінанси та Кредит» витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду цивільної справи у сумі 120 (сто двадцять) грн. 00 коп., тобто з кожного по 60 (шістдесят) фН. 00 коп.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідачів про перегляд заочного рішення, поданою протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Миколаївської області через Вознесенський міськрайонний суд Миколаївської області шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому ЦПК України, при цьому, строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановления ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Суддя Т.В. Серебрякова