Справа № 2-1924/11
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 жовтня 2011 року м. Коломия

Коломийський міськрайонний суд

Івано-Франківської області

у складі:головуючого-судді ОСОБА_1,

секретаря Олексюк Г.І..,

з участю: позивачки ОСОБА_2,

представника позивачки ОСОБА_3,

відповідачки ОСОБА_4,

представника відповідачки ОСОБА_5,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Коломия цивільну справу за позовом ОСОБА_2, ОСОБА_6 до ОСОБА_4 про розірвання договору довічного утримання, -

в с т а н о в и в :

Позивачі звернулися до суду 20.09.2011 р. з даним позовом, підтримуючи який позивачка та їх представник пояснили суду, що їм позивачам належав на праві власності будинок № 1 по вул. Зарінковій в с. Замулинці, Коломийського району.

Вони є людьми похилого віку і в силу стану здоров'я потребують підтримки та сторонньої допомоги, а тому вирішили укласти договір довічного утримання зі своєю внучкою ОСОБА_4, яка зобов»язувалась доглядати їх до смерті та надавати їм утримання і тому між ними та відповідачкою 4 жовтня 2005 року було укладено договір довічного утримання, який посвідчено в цей же день приватним нотаріусом Коломийського нотаріального округу ОСОБА_7 за реєстром № 3469.

У відповідності до даного договору відповідачка зобов'язалася забезпечити позивачів житлом шляхом збереження права пожиттєвого проживання у відчуженому будинку, довічно забезпечувати їх харчуванням, здійснювати догляд та надавати необхідну допомогу (п.7 договору).

Однак, не дивлячись на пропозицію відповідачки укласти вказаний договір довічного утримання, після його укладення не виконує свої зобов'язання. За всі ці роки відповідачка ніякої допомоги та утримання їм не надавала.

Так, тривалий час відповідачка перебувала на роботі в Росії і своїх обов»язків по договору довічного утримання не могла виконувати і не виконувала взагалі.

За період від жовтня 2005 року відповідачка під різними приводами забрала належні їм заощадження з їх пенсій на загальну суму 12000 грн. для придбання собі в'язальної машини а також для придбання комп'ютера і на інші потреби використовувала їх гроші з пенсій.

А, в 2011 році коли позивач ОСОБА_6 тяжко захворів і був поміщений на лікування в Коломийську райлікарню, то відповідачка обманним шляхом, ніби на проведення операції заволоділа 3000 грн., які їй передала позивачка ОСОБА_2, однак через 2 дні відповідачка привезла ОСОБА_6 додому з тим, що його відмовились лікувати. Позивачка ОСОБА_2 просила відповідачку повернути їй частину переданих для операції грошей, на що відповідачка обізвала позивачку нецензурними словами.

Зобов»язання забезпечувати позивачів харчуванням відповідачка не виконувала, в зв'язку з чим продукти харчування їм неодноразово змушені були купувати сусіди, а також були непоодинокі випадки, коли відповідачка купувала продукти харчування для себе, а на їх прохання надати їм продуктів просто відмовляла в цьому.

З приводу невиконання відповідачкою умов договору довічного утримання у них стали виникати конфлікти, в процесі яких відповідачка навіть неодноразово наносила позивачці ОСОБА_2 тілесні ушкодження.

Крім того, у вересні 2011 року відповідачка перейшла проживати в м. Коломию і жодної допомоги позивачам не надає. 16 вересня 2011 року ОСОБА_4 забирала з будинку позивачів свої речі та при цьому забрала диван, що належить позивачам, а коли позивачка заперечила, щоб не забирала їхній палас, то відповідачка побила її, спричинивши забій правого променево-зап'ясного суглобу, забій правого плечового суглобу та три гематоми лівого плеча, що стверджується довідкою Коломийської ЦРЛ та матеріалами перевірки за її заявою з Коломийського МВ УМВС.

Вважають позивачі, що відповідачка уклала з ними договір довічного утримання, не маючи наміру виконувати свої зобов'язання по договору, а тільки хотіла набути право власності на їхній будинок.

Оскільки відповідачка не виконує свої зобов'язання, то позивачі запропонували їй розірвати договір довічного утримання, проте вона добровільно від розірвання договору ухиляється ї навіть уникає спілкування по телефону, тому просять суд розірвати договір довічного утримання, укладений між ними та відповідачкою, посвідчений 4 жовтня 2005 року приватним нотаріусом Коломийського нотаріального округу ОСОБА_7 за реєстром № 3469 та повернути їм у власність будинок № 1 по вул. Зарінкова в селі Замулинці, Коломийського району, Івано-Франківської області, а також стягнути з відповідачки на їхню користь судові витрати і за надання правової допомоги.

Відповідачка не визнала позову та пояснила суду , що із позову вбачається, що на думку позивачів вона з часу укладення договору ухиляється від виконання взятих на себе зобов»язань, будь-якої допомоги не надавала, продукти харчування не купувала, крім того ще й наносила неодноразово ОСОБА_2 тілесні ушкодження, в зв»язку із чим вони змушені самостійно доглядати за собою, а сусіди купують їм продукти харчування, тому просять розірвати договір довічного утримання у судовому порядку так як добровільно розірвати його вона згоди не дає.

Дійсно в с. Замулинці Коломийського району по вул. Зарінковій, 1 проживають її бабуся та дідусь ОСОБА_2 та ОСОБА_6. За цією адресою з 18 квітня 2002 року вона прописана і з того часу проживала, аж до вересня 2011 року.

Оскільки вона постійно проживала із дідом та бабою у житловому будинку, а самостійно, в зв»язку із своїм похилим віком їм було важко доглядати за господарством, вони потребували сторонньої допомоги, то 04 жовтня 2005 року приватним нотаріусом Коломийського нотаріального округу ОСОБА_8 було посвідчено договір довічного утримання між нею та позивачами. Ніхто до укладення цього договору їх не змушував.

З вказаного часу вона здійснювала догляд за житловим будинком, провела частковий ремонт в кімнатах, в одній повністю змінила проводку, купила стінку в кімнату, комп»ютерний стіл з кріслом, повністю підвела каналізацію в житловий будинок, повністю зробила ванну та кухню, обставила кухню меблями, придбала холодильник та бойлер, в трьох коридорах зробила ремонт, постелила 2 доріжки, поставила прихожу в задньому коридорі, закупила до всіх кімнат карнізи з тюлями та ламбрикенами і люстри, поставила 2 конвектори, підвела телефон та замінила на подвір»ї старий паркан на новий із дерева.

Крім проведеного ремонту та облаштування житлового будинку постійно обробляла земельну ділянку, облагороджувала подвір»я та доглядала за дідом і бабою, що варила собі те і їли позивачі, купувала ліки і крім того при потребі завжди допомагала матеріально, як того вимагав п. 7 укладеного Договору.

Позивачі стверджують, що з невідомих їм причин вона залишила їх у вересні 2011 року і переїхала проживати до м.Коломиї. Однак у договорі довічного утримання не вказано, що вона зобов»язана постійно проживати разом із ними. Те, що вона переїхала проживати в Коломию до своєї матері вона не заперечує, однак пояснює що причиною цього було зловживання позивачів алкоголем, постійні дебоші з їх сторони. Твердження позивачів про те, що вона тривалий час знаходилася на заробітках в Росії вона не заперечує. Однак частково спростовується довідкою від 29.09.2011 року № 02-22/22, згідно якої вона працювала в Коломийському УЕГГ з 10.11.2010 року по 01.09.2011 року, а отже знаходилася вдома. Позивачі відмовляються приймати від неї будь-яку допомогу на даний час. Щодо конфлікту, який стався 16 вересня 2001 року, то все, що написано в позові є надуманим і не відповідає дійсності, оскільки вона дійсно приїхала в село, щоб забрати деякі свої речі, а ОСОБА_2 напала на неї із палкою та крім того ображала нецензурними словами, а вона в свій захист відштовхнула її і вона впала на землю. Їй тілесних ушкоджень не спричиняла. Всі обставини наведені в позовній заяві є надуманими, не підтверджені, а ні документально і більше того не можуть бути підтверджені показаннями свідками, яких просять позивачі допитати в судовому засіданні і спрямовані для розірвання договору довічного утримання обманним шляхом, хоча жодної умови договору нею не порушено, а факт, що вона доглядала за житловим будинком та позивачами коли там проживала і надалі не відмовляється це робити можуть підтвердити свідки, які проживають по сусідству в одному селі з позивачами. Просить суд відмовити позивачам в задоволенні позовних вимог про розірвання договору довічного утримання, хоча будинок позивачів їй не потрібен.

Вислухавши пояснення сторін, їх представників , свідків, дослідивши матеріали справи, суд вважає що позов підлягає до задоволення , з таких підстав.

Встановлено, що позивачі є людьми похилого віку і в силу стану здоров'я потребують підтримки та сторонньої допомоги, а тому вони вирішили укласти договір довічного утримання зі своєю внучкою ОСОБА_4, яка зобов»язувалась доглядати їх до смерті та надавати їм утримання і тому між ними та відповідачкою 4 жовтня 2005 року було укладено договір довічного утримання, який посвідчено в цей же день приватним нотаріусом Коломийського нотаріального округу ОСОБА_7 за реєстром № 3469./а.с.5/.

У відповідності до даного договору відповідачка зобов'язалася забезпечити позивачів житлом шляхом збереження права пожиттєвого проживання у відчуженому будинку, довічно забезпечувати їх харчуванням, здійснювати догляд та надавати необхідну допомогу (п.7 договору). /а.с.5/.

Однак за всі ці роки відповідачка належної допомоги позивачам та утримання не надавала, вона тривалий час перебувала на роботі в Росії, що ствердила вона та свідки ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10 та ОСОБА_11 і своїх обов»язків по договору довічного утримання не могла виконувати і не виконувала особисто взагалі.

Також за період від жовтня 2005 року відповідачка під різними приводами забрала належні позивачам заощадження з їх пенсій на загальну суму 12000 грн. для придбання собі в'язальної машини та для покупки комп'ютера і на інші потреби.

Крім того, в 2011 році коли позивач ОСОБА_6 тяжко захворів і був поміщений на лікування в Коломийську райлікарню, то відповідачка обманним шляхом, ніби на проведення операції заволоділа 3000 грн., які їй передала позивачка ОСОБА_2, однак через 2 дні відповідачка привезла ОСОБА_6 додому через відмову його лікувати та кошти не повернула.

Зобов»язання забезпечувати позивачів харчуванням відповідачка не виконувала, в зв'язку з чим продукти харчування їм неодноразово змушені були купувати сусіди, а також були непоодинокі випадки, коли відповідачка купувала продукти харчування для себе, а на прохання позивачів надати їм продуктів просто відмовляла в цьому, що підтвердили свідки ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10 та ОСОБА_12.

З приводу невиконання відповідачкою умов договору довічного утримання між сторонами виникали конфлікти, в процесі яких відповідачка неодноразово наносила позивачці ОСОБА_2 тілесні ушкодження.

Крім того, у вересні 2011 року відповідачка перейшла проживати в м. Коломию і жодної допомоги позивачам не надає. 16 вересня 2011 року відповідачка забирала з будинку позивачів свої речі та при цьому забрала диван, що належить позивачам, а коли позивачка заперечила, щоб не забирала їхній палас, то відповідачка побила її, спричинивши забій правого променево-зап'ясного суглобу, забій правого плечового суглобу та три гематоми лівого плеча, що стверджується довідкою Коломийської ЦРЛ та матеріалами перевірки за її заявою з Коломийського МВ УМВС, які оглянуті судом ./а.с. /.

Пояснення відповідачки в судовому засіданні суперечливі і не переконливі, оскільки вона стверджує, що здійснювала особисто догляд за позивачами і в той же час пояснює, що періодично по 3-4 місяці протягом 5-ти років знаходилась на роботах в Росії та замість неї доглядала за позивами її мати , яка в неприязних відносинах з ними. Не заперечила відповідачка , що забирала гроші у позивачів для придбання для себе і них речей, про які вони вказують в позові. Твердження відповідачки з приводу проведення ремонтів у будинку, що надали їй позивачі частково підтверджені поясненнями її свідків ОСОБА_13, ОСОБА_12, ОСОБА_14, які також ствердили суду що не знали за чиї кошти проводився ремонт як і куплялись продукти харчування, а поясненнями позивачів та свідків ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10 та доданими фото таблицями про неякісний ремонт, спростовуються наведені пояснення відповідачки, оскільки позивачі давали сусідам кошти з пенсій для придбання їм продуктів харчування. Тому суд оцінює пояснення відповідачки та її свідків критично як дані в підтримку позиції відповідачки для збереження договору довічного утримання.

Таким чином, суд вважає доведеним в судовому засіданні невиконання відповідачкою умов договору довічного утримання позивачів і тому право позивачів підлягає відновленню шляхом розірвання даного договору та повернення позивачам у власність їх будинку, а також слід стягнути з відповідачки на користь позивачів судові витрати та витрати на правову допомогу .

На підставі ст.,ст. 755, 756 ЦК України та керуючись ст.,ст. 214-216, 218, 294 ЦПК України,

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити повністю.

Розірвати договір довічного утримання, укладений між ОСОБА_2, ОСОБА_6 та ОСОБА_4, посвідчений 04 жовтня 2005 року приватним нотаріусом Коломийського нотаріального округу ОСОБА_7 за реєстром № 3469.

Повернути ОСОБА_2 та ОСОБА_6 у власність будинок № 1 по вул. Зарінкова в с. Замулинці, Коломийського району, Івано-Франківської області.

Стягнути з ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, ідентифікаційний код НОМЕР_1, жительки м. Коломия, вул. Яворницького, 20/70, на користь ОСОБА_2 та ОСОБА_6 судові витрати: державне мито в сумі 381 грн. 34 коп., 120 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи та 1350 грн. витрат на правову допомогу.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Апеляційного суду Івано-Франківської області через Коломийський міськрайонний суд протягом десяти днів з дня його проголошення.

Рішення набирає законної сили після закінчення встановлених строків апеляційного оскарження.

Суддя: ОСОБА_1