АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 22ц-2734/11 Номер провадження 22-ц/1690/4181/11Головуючий у 1-й інстанції Васильєва Л.М. Доповідач ап. інст. ОСОБА_1
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 вересня 2011 року м. Полтава

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Полтавської області

в складі:

головуючого-судді - Триголова В.М., суддів - Бондаревської С.М., Омельченко Л.М. при секретарі - Ачкасовій О.Н.

розглянула у відкритому судовому засіданні в м.Полтаві цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Київського районного суду м. Полтави від 14 червня 2011 року по справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення матеріальної та моральної шкоди.

Колегія суддів, заслухавши доповідь судді-доповідача апеляційного суду, -

ВСТАНОВИЛА:

В травні 2011 року ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_3 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, яка була завдана йому внаслідок наїзду на нього, здійсненого відповідачем автомобілем НОМЕР_1 15.03.2011 року. Просив суд стягнути з відповіда 11 388 грн. матеріальної шкоди та 10 000 грн. моральної шкоди. Обгрунтовував свої вимоги тим, що внаслідок наїзду, йому було пошкоджено праву ногу та спричинені легкі тілесні ушкодження; у період з 17.03.2011 року по 23.03.2011 року перебував на лікарняному - просив за кожен день перебування стягнути з відповідача по 200 грн., а всього 1800 грн.; у зв'язку з погіршенням стану здоров'я позивач став потребувати санітарно-курортного лікування, вартість якого становить 8 452 грн; також при наїзді були пошкоджені джинси вартістю 1099 грн., в які він був вдягнений при цьому.

У судовому засіданні позивач підтримав свої позовні вимоги, відповідач та його представник проти них заперечили.

Рішенням Київського районного суду м. Полтави від 14 червня 2011 року позовні вимоги ОСОБА_2 задоволено частково. Стягнуто з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 моральну шкоду у розмірі 1700 грн., 37 грн. витрат на ІТЗ судового розгляду справи, а всього 1737 грн. (одна тисяча сімсот тридцять сім гривень). Стягнуто з ОСОБА_3 на користь держави судовий збір у розмірі 08 грн. 50 коп. В іншій частині позовних вимог відмовлено.

Позивач ОСОБА_2не погодився з рішецням та подав на нього апеляційну скаргу, у якій просить рішення скасувати та ухвалити нове рішення.

Апелянт вважає, що місцевий суд при ухваленні рішення безпідставно відмовив йому у задоволенні вимоги про відшкодування вартості пошкоджених докинсів, оскільки вважав, що надав суду достатньо доказів на підтвердження цієї вимоги; вважав, що суд необгрунтовано стягнув відшкодування моральної шкоди в заниженому розмірі ніж той, що був заявлений у позовній заяві; крім того суд також стягну на його користь 37 грн. витрат на ІТЗ судового розгляду, хоча при подачі позовної заяви ним було сплачено 120 грн.

Перевіривши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що судове рішення є законним та обґрунтованим, тому його слід залишити без змін.

Судом першої інстанції вірно встановлено, що 15.04.2011 року сталося ДТП, в результаті якої ОСОБА_3 здійснив наїзд на ОСОБА_2, якому в результаті цього були спричинені легкі тілесні ушкодження, що підтверджено актом судово-медичного дослідження від 18.03.2011 року.

Суд оцінив моральну шкоду, заподіяну ОСОБА_2, у розмірі 1700 грн. з урахуванням обставин справи, тяжкості тілесних ушкоджень, тривалість моральних страждань та наданих доказів.

Відмовляючи у задоволенні вимог ОСОБА_2, щодо здійснення стягнень з відповідача за дні перебування на лікарняному у сумі 1800 грн., суд правомірно виходив з того, що позивач був безробітний на вказаний ним період, тому його вимога була безпідставною. Також суду не було надано доказів, щодо необхідності пройти позивачем санітарно-курортне лікування та причинного зв'язку між такою необхідністю та тілесними ушкодженнями, завданими йому внаслідок наїзду, що стало підставою відмови і в цій частині.

Місцевий суд також правильно відмовив у задоволенні вимоги про відшкодування пошкоджених джинсів: ОСОБА_2 не надав доказів про те, що його джинси дійсно зазнали пошкоджень, та що 15.03.2011 року, під час здійснення наїзду на нього, він був вдягнений саме в ті джинси, товарний чек на які він надав суду.

Відповідно до ч. 1 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві - пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено.

Тому суд вірно стягнув з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 витрати понесені на оплату ІТЗ судового розгляду справи у розмірі 37 грн. - за умови, що позовні вимоги були лише частково задоволені в частині стягнення моральної шкоди - така сума є пропорційною задаволеним вимогам.

Доводи апеляційної скарги не містять відповідних доказів, які б спростували висновки суду першої інстанції.

Згідно п.1 ч.І ст. 307 ЦПК України, за наслідками розгляду апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції апеляційний суд має право постановити ухвалу про відхилення апеляційної скарги і залишення рішення без змін.

Відповідно ч.І ст.308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

За таких обставин, колегія судів приходить до висновку про те, що рішення постановлено судом першої інстанції з додержанням норм матеріального і процесуального права, в звязку з чим підстав для скасування або зміни судового рішення немає.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 308, 315 ЦПК України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - відхилити.

Рішення Київського районного суду м. Полтави від 14 червня 2011 року - залишити без

змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ протягом двадцяти днів шляхом подачі касаційної скарги.

Судді