Справа № 22-ц-2292/11 Головуючий у І інстанції Ковальчук Л.М.
Категорія 54 Доповідач у 2 інстанції Березовенко
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

30 березня 2011 року колегія суддів судової палати в цивільних справах Апеляційного суду Київської області в складі:

головуючого судді: Сержанюка А.С.,

суддів: Березовенко Р.В., Фінагєєва В.О.,

при секретарі:ОСОБА_1,

розглянула у відкритому судовому засіданні в м.Києві цивільну справу за апеляційною скаргою Товариства з додатковою відповідальністю "Страхова компанія "Провіта" на рішення Києво-Святошинського районного суду Київської області від 22 грудня 2010 року в справі за позовом ОСОБА_2 до Товариства з додатковою відповідальністю "Страхова компанія "Провіта", треті особи на стороні позивача ОСОБА_3, Акціонерне товариство "УкрСиббанк" про захист прав споживача, стягнення страхового відшкодування та відшкодування матеріальної і моральної шкоди.

Заслухавши доповідь судді апеляційного суду, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів,-

ВСТАНОВИЛА:

У липні 2010 року ОСОБА_2 звернулась із позовом до ТОВ "Страхова компанія "Провіта", треті особи на стороні позивача: ОСОБА_3, Акціонерне товариство "УкрСиббанк" про захист прав споживача, стягнення страхового відшкодування, відшкодування майнової та моральної шкоди, посилаючись на те, що 18 вересня 2008 року нею було укладено Договір добровільного страхування наземного транспорту № 45002-5638570 з ТДВ "Провіта", відповідно до якого був застрахований належний їй згідно технічного паспорту № ВНС163228 транспортний засіб " ТОУОТА САМRІ ", державний номер НОМЕР_1, 2008 року випуску. Термін дії договору страхування-з 18 вересня 2008 року по 18 вересня 2015 року. Транспортний засіб був придбаний нею в кредит згідно з Кредитним договором № 0 від 18 вересня 2008 року з АКІБ "УкрСиббанк". Відповідно до умов надання кредиту транспортний засіб був застрахований у Товаристві з додатковою відповідальністю "Провіта".

Під час дії Договору страхування, а саме 2 вересня 2009 року з транспортним засобом відбулась страхова подія, яка в подальшому була кваліфікована як страховий випадок, а саме ДТП кваліфіковане як "наїзд на тварину", без вини водія та будь-яких інших учасників дорожнього руху, що підтверджується листом від 19 серпня 2009 року № 184 за підписом начальника ВДАІ Любашівського району.

Під час ДТП за кермом автомобіля перебував ОСОБА_3 на підставі довіреності від 18 вересня 2008 року та згідно умов п. 4.2.1. Договору страхування.5 серпня 2009 року ОСОБА_3 повідомив відповідача про настання страхового випадку (повідомлення зареєстроване за № 1549/08 від 5 серпня 2009 року), а також передав усі необхідні документи, передбачені розділом 11 Договору страхування, для прийняття відповідного рішення.

Товариством з додатковою відповідальністю "Страхова компанія "Провіта" була проведена експертиза та встановлено суму матеріального збитку, завданого транспортному засобу, у розмірі 27834 грн. 30 коп., що підтверджується Звітом з визначення вартості матеріального збитку, завданого власнику транспортного засобу від 19 серпня 2009 року.

На даний час відповідачем сплачено страхове відшкодування частково, а саме лише на суму 11 947 грн. Зобов'язання щодо виплати другої частини страхового відшкодування в розмірі 14 805 грн. 75 коп. відповідачем не виконані. Таким чином, майнова відповідальність відповідача за несвоєчасну виплату частини страхового відшкодування складає пеню у розмірі 896 грн. 05 коп. та на підставі п. 9.2. Договору страхування майнова відповідальність відповідача складає пеню в розмірі 2440 грн. 31 коп. Загальна майнова відповідальність відповідача за несвоєчасну виплату страхового відшкодування складає пеню у розмірі 3336 грн. 36 коп.

Своїми неправомірними діями відповідач завдав ОСОБА_2 моральну шкоду, що полягала в затягуванні вирішення питання сплати страхового відшкодування, ненадання інформації з цього приводу. Моральна шкода полягає також, у душевних стражданнях, переживаннях та нервовому стресі, які вона зазнала під час очікування рішення відповідача та у зв"язку з невиплатою страхового відшкодування. В сім"ї часто виникали сварки, непорозуміння, чого раніше в родині не було. В неї виникли систематичні головні та серцеві болі у зв"язку з нервовими розладами, порушився сон, депресія, підвищення кров"яного тиску, чого раніше не траплялось. Завдану моральну шкоду ОСОБА_2 оцінює в розмірі 10 000 грн.

Враховуючи викладене, просила стягнути з Товариства з додатковою відповідальністю "Страхова компанія "Провіта" на її користь недоплачену суму страхового відшкодування в розмірі 14 805 грн. 75 коп., пеню за несвоєчасну виплату страхового відшкодування в розмірі 3336 грн. 36 коп., понесені витрати на послуги евакуатора в розмірі 2500 грн., 10 000 грн. у рахунок відшкодування моральної шкоди, 5000 грн. понесених витрат на правову допомогу та 120 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи.

Рішенням Києво-Святошинського районного суду Київської області від 22 грудня 2010 року позов задоволено частково. Стягнуто з Товариства з додатковою відповідальністю "Страхова компанія "Провіта" на користь ОСОБА_2 14 805 грн. 75 коп. недоплаченої суми страхового відшкодування, 3336 грн. 36 коп. пені за несвоєчасну сплату страхового відшкодування, 120 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи, а також 181 грн. 42 коп. судового збору в дохід держави.У решті позову було відмовлено.

В апеляційній скарзі апелянт просить скасувати рішення суду та ухвалити нове про відмову в позові, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права.

Апеляційна скарга підлягає задоволенню з таких підстав.

Відповідно до ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов»язків.

Відповідно до ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, ямови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Відповідно до ст. 982 ЦК України істотними умовами договору страхування є предмет договору страхування, страховий випадок, розмір грошової суми, в межах якої страховик зобов»язаний провести виплату у разі настання страхового випадку ( страхова сума), розмір страхового платежу і сторки його сплати, строк договору та інші умови, визначені актами цивільного законодавства.

Статтею 983 ЦК України передбачено, що договір страхування набирає чинності з моменту внесення страхувальником першого страхового платежу, якщо інше не встановлено договором.

В судовому засіданні колегією суддів встановлено, що 18 вересня 2008 року ОСОБА_2 був укладений Договір добровільного страхування наземного транспорту № 45002-5638570 з ТДВ "Страхова компанія "Провіта", відповідно до якого був застрахований належний їй транспортний засіб " ТОУОТА САМRІ ", державний номер НОМЕР_1, 2008 року випуску. Термін дії договору страхування -з 18 вересня 2008 року по 18 вересня 2015 року. Транспортний засіб був придбаний нею в кредит згідно з Кредитним договором № 0 від 18 вересня 2008 року з АКІБ "УкрСиббанк". Відповідно до умов надання кредиту транспортний засіб був застрахований у Товаристві з додатковою відповідальністю "Провіта".

Під час дії Договору страхування, а саме 02 серпня 2009 року з транспортним засобом відбулась страхова подія, яка в подальшому була кваліфікована як страховий випадок, а саме ДТП кваліфіковане як "наїзд на тварину", без вини водія та будь-яких інших учасників дорожнього руху, що підтверджується листом від 19 серпня 2009 року № 184 за підписом начальника ВДАІ Любашівського району.

Товариством з додатковою відповідальністю "Страхова компанія "Провіта" була проведена експертиза та встановлено суму матеріального збитку, завданого транспортному засобу, у розмірі 27834 грн. 30 коп., що підтверджується Звітом з визначення вартості матеріального збитку, завданого власнику транспортного засобу від 19 серпня 2009 року.

13 жовтня 2009 року було затверджено страховий акт № 02-5999-09 по договору страхування ОСОБА_2, згідно якого сума страхового відшкодування до виплати Страхувальнику визначена 11947,58 грн.

Визначаючи розмір страхового відшкодування відповідачем було враховано Звіт № 302-У щодо визначення вартості матеріального збитку (на який посилається позивачка в своєму позові), в якому, крім розміру збитку, зазанчено, що дійсна (ринкова) вартість транспортного засобу позивачки складає 258293,95грн.

Крім того, відповідачем було зменшено розмір страхового відшкодування, з урахуванням пунктів 12.2.1., 12.3., 12.14., 12.5. Договору страхування, з якими позивачка була ознайомлена і погодилася під час його укладання, оскільки повністю внесла страховий внесок.

Страхове відшкодування у визначеному розмірі було перераховене відповідачем на рахунок ОСОБА_2, який знаходиться в АТ "УкрСиббанк" вигодонабувача за договором страхування, платіжними дорученнями № 12468 від 05 листопада 2009 року на суму 6000 грн. та № 13102 від 20 листопада 2009 року на суму 5947,58 грн.

Задовольняючи позов частково суд першої інстанції виходив з того, що позовні вимги ОСОБА_2 щодо стягненя на її користь 14 805 грн. 75 коп. недоплаченої суми страхового відшкодування, 3336 грн. 36 коп. пені за несвоєчасну сплату страхового відшкодування та 120 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи є обгрунтованими і доведеними.

Однак, з такими висновками суду першої інстанції колегія суддів погодитися не може, оскільки визначаючи розмір страхового відшкодування відповідачем було правомірно застосовано відповідні (зазначені вище) пункти договору страхування і проведено розрахунок з дійсної віртості автомобіля зазначеної в Звіті. Будь-яких доказів того, що дійсна вартість автомобіля становить інший розмір позивачем надано не було. Натомість щодо розміру заподіяного збитку, визначеного в тому ж Звіті, відповідно до тієї ж дійсної вартості, то позивачка з ним повністю погодилася і навідь посилалася на нього як на доказ своїх позовних вимог.

Перевіривши проведені відповідачем розрахунки на відповідність їх нормам законодавства, що регулює правовідносини в сфері страхування та істотним умовам самого договору страхування між сторонами, колегія суддів дійшла висновку, що відповідачем обгрунтовано та правомірно було виплачено 11947,58 грн. страхового відшкодування, а позовні вимоги ОСОБА_2 є необгрунтованими, недоведеними та безпідставними, і тому задоволенню не підлягають в повному обсязі.

Враховуючи, що висновки суду першої інстанції не відповідають обставинам справи та судом неправильно застосовані норми матеріального права, колегія суддів на підставі ст. 309 ЦПК України прийшла до висновку про необхідність скасування рішення суду першої інстанції і ухвалення нового рішення про відмову у позові та стягнення з позивача на користь відповідача відповідно до ч.1,5 ст.88 ЦПК України судових витрат в розмірі 212,22 грн.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 309, 317 ЦПК України, колегія суддів,-

в и р і ш и л а:

Апеляційну скаргу Товариства з додатковою відповідальністю "Страхова компанія "Провіта" задовольнити.

Рішення Києво-Святошинського районного суду Київської області від 22 грудня 2010 року скасувати та ухвалити нове рішення, яким в позові відмовити.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь Товариства з додатковою відповідальністю "Страхова компанія "Провіта" судові витрати по справі в розмірі 212 (двісті дванадцять) грн. 22 коп.

Рішення набирає законної сили з моменту проголошення і може бути оскаржене в касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили.

Головуючий:

Судді: