_____________________________________________________________________________
Справа№2-5251/11
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14.09.2011 року Київський районний суд міста ОСОБА_1 у складі:

головуючого судді Реви С.В.,

при секретарі Грановському Є.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в місті ОСОБА_1 цивільну справу за позовом ОСОБА_2, ОСОБА_3 до ОСОБА_4, ОСОБА_5 , за участю третьої особи Одеської товарної біржі про визнання договору купівлі-продажу дійсним, суд ,-

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_2, ОСОБА_3 звернулись до суду з вказаним позовом, посилаючись на те, що 03 вересня 1996 року ОСОБА_6, яка діяла особисто та в інтересах неповнолітньої ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_8, який діяв особисто та зі згоди матері ОСОБА_6, придбали у ОСОБА_4, ОСОБА_5 квартиру № 101 у будинку № 5, корпус

в по вулиці Академіка Глушка в місті Одесі. Договір купівлі-продажу був зареєстрований в Одеській товарній біржі, що підтверджується записом у Журналі реєстрації біржових угод з нерухомістю, реєстраційний № 16589 від 03 вересня 1996 року. Відповідно до умов договору купівлі-продажу,

ОСОБА_6, яка діяла особисто та в інтересах неповнолітньої ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_8, який діяв особисто та зі згоди матері ОСОБА_6, передали ключі від квартири, а ОСОБА_4, ОСОБА_5 передали їм грошові кошти за придбане нерухоме майно, вселились у квартиру та до нинішнього часу продовжує здійснювати відносно квартири усі повноваження власників.

05 вересня 1996 року ОСОБА_6, ОСОБА_8, ОСОБА_7 зареєстрували у Комунальному підприємстві Одеське міське бюро технічної інвентаризації та реєстрації обєктів нерухомостісвоє право власності на вищевказане нерухоме майно.

01 жовтня 2004 року ОСОБА_6 на випадок своєї смерті зробила розпорядження, яким заповідала своє майно ОСОБА_2.

26 листопада 2010 року ОСОБА_6 померла.

Крім того, 26 лютого 2009 року помер ОСОБА_8.

Оскільки вказаний договір не посвідчений нотаріально, позивачі просять суд вищезазначений договір купівлі-продажу квартири визнати дійсним.

У судовому засіданні представник позивачки ОСОБА_2 позов підтримав та просив суд позов задовольнити, посилаючись на обставини, які викладені у позові.

Представник позивачки ОСОБА_3 у судове засідання не зявився, надав суду заяву з проханням розглядати справу в його відсутності, позовні вимоги підтримав ( а. с. 57).

Відповідачі у судове засідання не зявились, про час та місце розгляду справи повідомлялись належним чином, однак за зазначеною адресою не проживають, що підтверджується відміткою КП ЖКС Чорноморський

( а. с. 69 -70).

Представник третьої особи Одеської товарної біржі у судове засідання не зявився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, однак причину неявки суду не повідомив.

За наявністю умов, передбачених частиною першою ст. 224 ЦПК України, та оскільки представник позивача не заперечує проти заочного вирішення справи, суд вважає можливим допустити заочний розгляд справи.

Вислухавши пояснення представника позивачки, вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно ст. 224 ЦК України( в редакції 1963 року), який був чинним до

01 січня 2004 року, за договором купівлі-продажу продавець зобов'язується передати майно у власність покупцеві, а покупець зобов'язується прийняти майно і сплатити за нього певну грошову суму.

У судовому засіданні встановлено, що 03 вересня 1996 року

ОСОБА_6, яка діяла особисто та в інтересах неповнолітньої ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_8, який діяв особисто та зі згоди матері ОСОБА_6, придбали у ОСОБА_4, ОСОБА_5 квартиру № 101 у будинку № 5, корпус в по вулиці Академіка Глушка в місті Одесі. Договір купівлі-продажу був зареєстрований в Одеській товарній біржі, що підтверджується записом у Журналі реєстрації біржових угод з нерухомістю, реєстраційний № 16589 від 03 вересня 1996 року ( а. с. 10-11 ).

Відповідно до умов договору купівлі-продажу, ОСОБА_6, яка діяла особисто та в інтересах неповнолітньої ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_8, який діяв особисто та зі згоди матері ОСОБА_6, передали ключі від квартири, а ОСОБА_4, ОСОБА_5 передали їм грошові кошти за придбане нерухоме майно, вселились у квартиру та до нинішнього часу продовжує здійснювати відносно квартири усі повноваження власників.

05 вересня 1996 року право власності на вищевказане нерухоме майно зареєстровано у Комунальному підприємстві Одеське міське бюро технічної інвентаризації та реєстрації обєктів нерухомості ( а. с. 11- зворот).

01 жовтня 2004 року ОСОБА_6 на випадок своєї смерті зробила розпорядження, яким заповідала своє майно ОСОБА_2, що вбачається з заповіту , який завірений приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу ОСОБА_9, зареєстровано в реєстрі № 3271 ( а. с. 15).

ОСОБА_1, яка є дочкою ОСОБА_6, 12 липня 2008 року зареєструвала шлюб з ОСОБА_10 і після реєстрації шлюбу їй було

присвоєно Гончаренко, що підтверджується свідоцтвом про шлюб, яке видане Відділом реєстрації актів цивільного стану Ялтинського міського управління юстиції Автономної Республіки Крим ( а. с. 37).

26 лютого 2009 року ОСОБА_8, який був сином ОСОБА_6,

помер, що підтверджується свідоцтвом про смерть, яке видане Третім Приморським відділом реєстрації актів цивільного стану Одеського міського управління юстиції ( а. с. 25).

26 листопада 2010 року ОСОБА_6 померла, що підтверджується свідоцтвом про смерть, яке видане Другим Малиновським відділом реєстрації актів цивільного стану Одеського міського управління юстиції

( а. с. 22).

Відповідачі ОСОБА_4, ОСОБА_5 будь-які претензії щодо виконання договору купівлі-продажу до ОСОБА_6 не предявляли, право на квартиру не оспорювали.

Відповідно ст. 227 ЦК України (1963 року), який діяв на день укладення договору відчуження квартири, договір купівлі-продажу нерухомого майна повинен бути нотаріально посвідчений, якщо хоча б однією з сторін є громадянин.

Недотримання форми договору тягне його недійсність. Однак згідно ч. 2 ст. 220 ГК України (2003 року), якщо сторони домовилися щодо усіх істотних умов договору, що підтверджується письмовими доказами, і відбулося повне або часткове виконання договору, але одна із сторін ухилилася від його нотаріального посвідчення, суд може визнати такий договір дійсним.

Оскільки 03 вересня 1996 року сторони домовились щодо усіх істотних умов договору купівлі-продажу квартири № 101 у будинку № 5, корпус в по вулиці Академіка Глушка в місті Одесі і це підтверджується письмовими доказами, а надалі відбулося його повне виконання, суд вважає, що даний договір купівлі-продажу слід визнати дійсним.

Керуючись статтями 10, 11, 60, 209, 212, 213, 215, 224, 225 ЦПК України, на підставі ст. ст. 224, 225, 227 ЦК України (1963 року), ст. 220 та пункту 4 Прикінцевих і перехідних положень ЦК України (2003 року), суд ,-

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_2 задовольнити.

Визнати дійсним договір купівлі-продажу квартири № 101 у будинку № 5, корпус в по вулиці Академіка Глушка в місті Одесі , який укладений між ОСОБА_6, яка діяла особисто та в інтересах неповнолітньої ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_8, який діяв особисто та зі згоди матері ОСОБА_6 та ОСОБА_4, ОСОБА_5 в Одеській товарній біржі, зареєстрований у Журналі

реєстрації біржових угод з нерухомістю, реєстраційний № 16589 від

03 вересня 1996 року.

Дане заочне рішення може бути переглянуто Київським районним судом за письмовою заявою відповідача про перегляд заочного рішення, яку може бути подано протягом десяти днів з дня отримання його копії.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення рішення може бути оскаржено до Апеляційного суду Одеської області в загальному порядку шляхом подання до Київського районного суду міста ОСОБА_1 апеляційної скарги протягом десяти днів.

Суддя : Рева С. В.