Справа № 2-923/11
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

"14" вересня 2011 р. м.Самбір

Самбірський міськрайонний суд

Львівської області

у складі: головуючої судді Карнасевич Г.І.

при секретарі Луцану І.О.

розглянувши у попередньому судовому засіданні в місті Самборі Львівської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа секретар Ралівської сільської ради Самбірського району про тлумачення заповіту та визнання права власності на спадкове майно,

В С Т А Н О В И В:

Позивачка ОСОБА_1 звернулася до суду з даним позовом.

В підтвердження заявлених позовних вимог посилається на те, що 08.02.2006 року в с. Нагірне Самбірського району помер її та відповідача батько, ОСОБА_3, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії 1 СГ № 044489 від 09.02.2006 року.

Після смерті батька на майно, яке належало йому при житті на праві власності, відкрилась спадщина, а саме: на: 1/6 частину житлового будинку в селі Нагірне Самбірського району по вул. І.Франка,14, а також на незавершений будівництвом житловий будинок в с. Нагірне Самбірського району по вул. Шкільній, 30.

При житті між позивачкою, відповідачем та її батьком була розмова про розподіл між ними належного йому майна, а саме позивачці повинен був відійти незавершений будівництвом будинок в селі Нагірне Самбірського району по вул. Шкільній, 30, а відповідачу 1/6 частина житлового будинку по вул. І.Франка, 14 в с. Нагірне Самбірського району.

27.10.2003 року ОСОБА_3 було складено заповіт, згідно якого він заповів позивачці незакінчений будівництвом індивідуальний житловий будинок, що знаходиться в с. Нагірне Самбірського району Львівської області, по вул. Шкільній, 30.

Згодом, 28 грудня 2005 року, ОСОБА_3 знову було складено заповіт, в якому він зазначив, що на випадок своєї смерті все своє майно, де б воно не було і з чого б не складалося, заповів своєму сину відповідачу по справі. Даний заповіт був посвідчений секретарем Ралівської сільської ради Самбірського району ОСОБА_4 Складений був заповіт перед смертю батька, в період коли він хворів і не міг відображати дійсної своєї волі.

А тому вважає, що батько складаючи другий заповіт, мав на увазі решта майно, яке заповідав своєму сину, крім незавершеного житлового будинку, що заповів їй.

Просить постановити рішення, яким заповіт, складений ОСОБА_3 28.12.2005 року та посвідчений секретарем Ралівської сільської ради Самбірського району ОСОБА_4, тлумачити таким чином: «Все моє майно, де б воно не було і з чого б воно не складалося, і взагалі все те, що мені буде належати за законом на день смерті, крім незакінченого будівництвом індивідуального житлового будинку, що знаходиться в селі Нагірне Самбірськього району по вул. Шкільній, 30, заповідаю сину ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1. Незакінчений будівництвом індивідуальний житловий будинок, що знаходиться в селі Нагірне Самбірського району по вул. Шкільній, 30 заповідаю дочці, ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2».

Визнати ОСОБА_1 власником незавершеного будівництвом індивідуального житлового будинку, що знаходиться в селі Нагірне Самбірського району Львівської області по вул. Шкільній, 30 в порядку спадкування по заповіту майна після смерті ОСОБА_3, який помер 08.02.2006 року.

В судовому засіданні позивачка ОСОБА_1 позов підтримала, посилаючись на обставини, викладені у позовній заяві, просить його задовольнити.

Пояснила, що зразу після укладення останнього заповіту батько їм обидвом зізнався, що їй заповів незавершений будинок, а брату відповідачу по справі, все решту майно.

Вважає, що воля батька неправильно була відображена в заповіті, а тому останній правочин слід тлумачити таким чином, що батько заповів відповідачу все майно, крім незавершеного будинку.

Відповідач ОСОБА_2 у судовому засіданні позов визнав, не заперечив проти його задоволення. Пояснив суду, що насправді батько постійно мав намір подарувати будинок позивачці, про що йому неодноразового говорив.

Третя особа - секретар Ралівської сільської ради Самбірського району ОСОБА_4 у судовому засіданні не заперечила проти задоволення позову.

Судом встановлено, що 08.02.2006 року в с. Нагірне Самбірського району помер ОСОБА_3, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії 1 СГ № 044489 від 09.02.2006 року, який являвся батьком позивачки та відповідача.

Після смерті ОСОБА_2 на майно, яке належало йому при житті на праві власності, відкрилась спадщина, а саме на: 1/6 частину житлового будинку в селі Нагірне Самбірського району по вул. І.Франка,14, а також на незавершений будівництвом житловий будинок в с. Нагірне Самбірського району по вул. Шкільній, 30.

27.10.2003 року ОСОБА_3 було складено заповіт, згідно якого він заповів позивачці незакінчений будівництвом індивідуальний житловий будинок, що знаходиться в с. Нагірне Самбірського району Львівської області, по вул. Шкільній, 30, що підтверджується витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно № 12540176 від 16.11.2006 року.

Згодом, 28 грудня 2005 року, ОСОБА_3 знову було складено заповіт, в якому він зазначив, що на випадок своєї смерті все своє майно, де б воно не було і з чого б не складалося, заповів своєму сину відповідачу по справі. Даний заповіт був посвідчений секретарем Ралівської сільської ради ОСОБА_4

Як було встановлено судом, батько позивачці заповів незавершене будівництво, а все решта майно заповів відповідачу. Проте з останнього заповіту, який в силу ст.1254 ЦК України скасовує дію першого, уточнюється, що майно покійний заповів своєму сину, що не відповідає його волі.

У відповідності до ч. 2 ст. 213 ЦК України суд на вимогу однієї сторони може постановити рішення про тлумачення заповіту.

Згідно ч. 2,3 цієї норми убачається, що при тлумаченні правочину беруться до уваги значення слів і понять, їхній зміст.

Якщо в силу ч. 4 ст. 213 цього Кодексу немає можливості визначити справжню волю особи, яка вчинила правочин, до уваги беруться мета правочину, зміст попередніх переговорів, подальша поведінка сторін, інші обставини, що мають істотне значення.

У відповідності до ст. 1256 ЦК України тлумачення заповіту може бути здійснене після відкриття спадщини самими спадкоємцями. У разі спору між спадкоємцями тлумачення заповіту здійснюється судом.

Як пояснили самі сторони, воля батька щодо розподілу свого майна була виявлена у складених ним двох заповітах: позивачці заповів незавершене будівництво житлового будинку, а відповідачу решта майна, про що він сам повідомив після складення останнього правочину дітям - спадкоємцям по заповіту, які самі підтвердили волю свого батька і не заперечили щодо такого розподілу успадкованого ними майна.

Оскільки позивачка ОСОБА_1 згідно ст. 1235 ЦК України є спадкоємцем за заповітом, то в силу ч. 1 ст. 328 є власником цього майна.

Згідно ч. 1 ст. 328 Цивільного Кодексу України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом.

Згідно ч. 5 ст. 1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцю з часу відкриття спадщини.

За таких обставин суд вважає, що позов підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 10, 11, 15, 16, 60,130, 209, 212, 214, 215 ЦПК України, ст.ст. 213, 328, 1256, 1268 ЦК України, суд,

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити.

Заповіт, складений ОСОБА_3 28.12.2005 року та посвідчений секретарем Ралівської сільської ради Самбірського району ОСОБА_4, тлумачити таким чином: «Все моє майно, де б воно не було і з чого б воно не складалося, і взагалі все те, що мені буде належати за законом на день смерті, крім незакінченого будівництвом індивідуального житлового будинку, що знаходиться в селі Нагірне Самбірськього району по вул. Шкільній, 30, заповідаю сину ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1. Незакінчений будівництвом індивідуальний житловий будинок, що знаходиться в селі Нагірне Самбірського району по вул. Шкільній, 30, заповідаю дочці, ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2».

Визнати ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, власником незавершеного будівництвом індивідуального житлового будинку, що знаходиться в селі Нагірне Самбірського району Львівської області по вул. Шкільній, 30 в порядку спадкування по заповіту майна після смерті ОСОБА_3, який помер 08.02.2006 року.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя