Справа № 2-299/11
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16.06.2011 року. Славутський міськрайонний суд Хмельницької області в складі:

головуючого судді Роїк В.П.

при секретарі Козир О.П.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті ОСОБА_1 цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до Публічного акціонерного товариства комерційний банк Надрапро визнання недійсним кредитного договору, треті особи ОСОБА_3, ОСОБА_4,

в с т а н о в и в:

ОСОБА_2 звернулася в суд з позовом до Публічного акціонерного товариства комерційний банк Надрапро визнання недійсним кредитного договору, укладеного 18 липня 2008 року, треті особи ОСОБА_3, ОСОБА_4 на тій підставі, що вказаний договір суперечить закону, моральним засадам суспільства, реальні наслідки, що ним обумовлені, не настали.

В судовому засіданні ОСОБА_2 позов підтримала і пояснила, що 28 липня 2008 року її чоловік ОСОБА_3 приніс додому кредитний договір від 18 липня 2008 року з ВАТ КБ Надрана отримання коштів в сумі 150000 грн. і попросив його підписати. Вона не погодилася і від ОСОБА_4 дізналася, що по цьому договору він особисто вже отримав кредитні кошти в банку. При цьому ОСОБА_4 повідомив, що всі документи в банку оформлені і для того, щоб розірвати договір і повернути кредитні кошти, необхідно його підписати. Тому вона підписала договір. Однак своєї обіцянки ОСОБА_4 не дотримався. Незважаючи на її звернення до банку, ОСОБА_4 договір до даного часу не розірвано. Вважає, що в неї не було волевиявлення на укладення договору, правочин не був направлений на реальне настання правових наслідків, що обумовлені договором, вона не підписували будь-яких заяв на отримання кредиту, кредитних коштів не отримувала, тому просить задоволити позов.

Аналогічні пояснення дав в судовому засіданні представник позивачки ОСОБА_5

Представник відповідача ПАТ КБ НадраОСОБА_1 позову не визнав і пояснив, що договір кредиту, укладений між позивачкою та ВАТ КБ Надра18 липня 2008 відповідає вимогам закону. ОСОБА_2 його підписала особисто. За отримання кредитних коштів розписався чоловік позивачки. Тому просить відмовити в задоволенні позову.

Третя особа ОСОБА_3 позов визнав, пояснив, що працював у приватного підприємця ОСОБА_4 і погодився на його пропозицію отримати в банку кредит і передати йому кошти. При цьому ОСОБА_4 мав повертати кредитні кошти сам і заставити належне йому майно. Без дозволу дружини він взяв паспорт та її документи і передав ОСОБА_4, який в свою чергу приніс кредитний договір для підпису. Дружина відмовлялася підписати цей договір. Він розписувався в банку за отримання коштів, однак їх одразу ж забрав ОСОБА_4.

ОСОБА_4 позов визнав і пояснив, що дійсно попросив ОСОБА_3 отримати кредит в банку та передати йому кошти. На таку пропозицію він погодився, приніс документи. Він звертався до банку з проханням видати кредит ОСОБА_3 і надавав відповідні документи. Банк таке прохання задоволив, при умові, що він стане майновим поручителем. Однак працівники банку допустили помилку і замість ОСОБА_3 оформили кредитний договір на ОСОБА_2, яка не погоджувалася його підписувати. З позивачкою він домовився, що буде вчасно сплачувати кредитні кошти, тому вона його підписала, однак не в банку і на його думку після отримання ним кредитних коштів. Всю суму по кредиту він отримав особисто в банку. В даний час він клопоче перед банком про переведення на нього всіх прав та обовязків боржника.

Заслухавши пояснення позивачки та її представника, представника відповідача, третіх осіб, свідків, дослідивши представлені письмові докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню.

Згідно кредитного договору від 18 липня 2008 року ВАТ КБ Надранадало ОСОБА_2 кредитні кошти в сумі 150000 грн.

Відповідно до ст.215 ч.1 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою-третьою, пятою та шостою статті 203 цього кодексу.

Ч.3,5 ст.203 ЦК України передбачено, що волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі, правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним.

Із пояснень позивачки вбачається, що її волевиявлення на укладення правочину не було вільним, кредиту вона не мала отримувати та не отримувала, заяву на отримання кредиту вона не писала та не підписувала, підписала правочин лише після отримання кредитних коштів ОСОБА_4 в звязку із тими обставинами, які склалися.

Такі пояснення позивачки підтверджуються показами ОСОБА_4, який фактично отримав кредит по договору від 18 липня 2008 року.

Свідки ОСОБА_6, ОСОБА_7, працівники ПАТ КБ Надрапідтвердили, що дійсно про отримання кредиту на інших осіб піклувався ОСОБА_4 Кредитний договір на отримання коштів мав укладатися з ОСОБА_3, однак внаслідок допущеної ними помилки договір кредиту було оформлено на ОСОБА_2, яка не була присутня при його підписанні та отриманні кредитних коштів. Питання про підписання кредитного договору вирішував ОСОБА_4 з ОСОБА_2 у їх відсутності. За отримання кредитних коштів розписувався ОСОБА_3 Їм було відомо, що кредитні кошти по договору мав отримувати ОСОБА_4

Постановою Славутського міжрайонного прокурора від 21 лютого 2011 року порушено кримінальну справі за фактом отримання грошових коштів у ВАТ КБ Надрана імя ОСОБА_2 за ознаками злочинів, передбачених ст.190 ч.3,358 ч.1 КК України.

За таких обставин суд вважає, що волевиявлення ОСОБА_2 на вчинення правочину не було вільним і не відповідало її внутрішній волі, правочин не був спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним.

Тому вимоги позивачки являються законними і обґрунтованими і такими, що не підлягають задоволенню.

У відповідності до ст.88 ЦПК України з відповідача підлягають стягненню на користь позивачки судові витрати в розмірі 128 грн. 50 коп.

Керуючись ст. 8, 10, 14, 18, 88, 212, 213, 215, 223 ЦПК України, суд,

в и р і ш и в:

визнати недійсним кредитний договір №14/МК/2008-980 від 18 липня 2008 року, укладений між Відкритим акціонерним товариством комерційний банк Надрата ОСОБА_2.

Стягнути з Публічного акціонерного товариства Надрана користь ОСОБА_2 судові витрати в розмірі 128 грн.50 коп.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення.

Суддя Роїк В. П.