Справа № 2-3880/11
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
16 листопада 2011 року Павлоградський міськрайонний суд Дніпропетровської області в складі: головуючого судді Кругового О.О., при секретарі Хоменко Н.Ю., за участю позивача ОСОБА_1, розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Павлограді Дніпропетровської області цивільну справу за позовною заявою приватного підприємця ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості, -
Позивач звернувся до суду із позовом про стягнення заборгованості. В обґрунтування своїх вимог зазначив, що 29.04.2009року між ним та ОСОБА_2 було укладено договір купівлі-продажу з використанням відстрочки платежу № СФ1-000205 (далі Договір). Відповідач прийняв на себе зобовязання провести оплату за товар до 29.07.2009року у сумі 8100,00грн. Однак, відповідач порушив умови Договору та не виконав прийнятих зобовязань. Позивач просить суд стягнути з відповідача заборгованість з урахуванням індексу інфляції в розмірі 9 571,00грн., три проценти річних в розмірі 159,56грн. та судові витрати по справі.
В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримав, посилаючись на доводи викладені в позові та зазначені в судовому засіданні, просив позов задовольнити повністю.
Відповідач в судове засідання не зявився, про час розгляду справи був належним чином повідомлений, про що свідчить поштове повідомлення про отримання судового виклику особисто, про поважні причини неявки суд не проінформував, заяв про розгляд справи за його відсутності суду не надав.
Враховуючи вищезазначене, в порядку ч. 2 ст. 77 ЦПК України, суд визнає, що відповідач не зявився до суду без поважних причин.
Позивач у судовому засіданні не заперечував проти заочного розгляду справи у порядку ст.ст. 224-226 ЦПК України.
Відповідно до вимог ч.4 ст. 169 ЦПК України, суд вважає можливим ухвалити заочне рішення по справі.
Вислухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали справи та аналізуючи все у своїй сукупності, суд прийшов до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню повністю.
Так, за правилами, передбаченими ст.10 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, сторони мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості та кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.
Як передбачає ст.. 526 ЦК України, зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору, інших актів цивільного законодавства, а за відсутністю таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Судом встановлено, що 29.04.2009року між приватним підприємцем ОСОБА_1 та ОСОБА_2 був укладений договір купівлі-продажу з використанням відстрочки платежу № СФ1-000205 (а.с.9).
Згідно п. 1.1 Договору продавець зобовязується продати, а покупець прийняти та оплатити на умовах цього Договору ноутбук NB Dell Studio 1535 Red T8100 2.1 GHz/2x2Gb/DWDRW/X3450/15.4 вартістю 8100,00грн.
Факт отримання відповідачем товару підтверджується актом приймання-передачі №СФ1-205 від 29.04.2009року (а.с.10).
Пунктом 2.1. Договору передбачено, що оплату за товари, що купуються цим Договором, покупець здійснює не пізніше 29.07.2009року.
Однак, до теперішнього часу відповідач не виконав взяті на себе зобов»язання за зазначеним Договором.
Згідно, ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов»язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).
З приводу зазначеного суд погоджується з доводами позивача, що відповідач не виконав прийнятих на себе зобовязань та з нього необхідно стягнути заборгованість за придбаний товар у сумі 8100грн.
Також, суд приходить до висновку, щодо задоволення вимог позивача про стягнення з відповідача коштів із розрахунку індексу інфляції та 3% відсотка річних.
Відповідно ч. 2 ст. 625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобовязання, на вимогу кредитора зобовязаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також 3% річних з простроченої суми, якщо законом або договором не встановлений інший розмір процентів.
Отже, з урахуванням індексу інфляції борг відповідача перед позивачем складає 9571,00грн., а 3% річних з простроченої суми становить 159,56грн., відповідно наданого розрахунку.
Враховуючи вищезазначене, суд вважає, що позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню в повному обсязі.
Відповідно до вимог ч. 1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати, тому з відповідача на користь позивача необхідно стягнути витрати на інформаційне-технічне забезпечення розгляду справи у розмірі 120 грн., судовий збір у розмірі 97,31грн., понесені позивачем при подачі позову, а разом 217,31грн.
На підставі вищевикладеного, керуючись ст. ст. 10, 60, 209, 212-215, 224-226 ЦПК України, суд, -
Позовну заяву приватного підприємця ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості задовольнити.
Стягнути з ОСОБА_2 на користь приватного підприємця ОСОБА_1 заборгованість з урахуванням індексу інфляції в розмірі 9 571 (дев»ять тисяч п»ятсот сімдесят одна) гривна та три проценти річних в розмірі 159 (сто п»ятдесят дев»ять) гривень 56 копійок.
Стягнути з ОСОБА_2 на користь приватного підприємця ОСОБА_1 судові витрати по справі у сумі 217 (двісті сімнадцять) гривень 31 копійка.
Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Дніпропетровської області через Павлоградський міськрайонний суд Дніпропетровської області шляхом подачі в 10-денний строк з дня проголошення апеляційної скарги, а особи, які не були присутні при його оголошенні, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Суддя: ОСОБА_3