Справа № 2-2193/2011р.
РІШЕННЯ

Іменем України

16 травня 2011 року Ленінський районний суд м. Миколаєва в складі: головуючого судді - Румянцева Н.О., при секретарі Ляшик С.В., за участю представника відповідача ОСОБА_1, розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Миколаєві цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до Ленінського відділу Державної виконавчої служби Миколаївського міського управління юстиції про звільнення майна з-під арешту,

ВСТАНОВИЛА:

15 квітня 2011 року ОСОБА_2 звернувся в суд з позовною заявою до Державної виконавчої служби Миколаївського міського управління юстиції про звільнення майна з-під арешту, мотивуючи свої вимоги тим, що 07.12.2007 р. померла його матір ОСОБА_3, а він є спадкоємцем першої черги. 12 листопада 1998 року ОСОБА_3 придбала квартиру АДРЕСА_1. 12.02.2003 року згідно вироку Заводського районного суду м. Миколаєва у ОСОБА_3 було конфісковано ? частину майна, а вже 20.05.2003 року видано виконавчий лист, який направлено до ДВС Ленінського району м. Миколаєва. 12.11.2004 року державним виконавцем винесено постанову про арешт на частку у квартирі АДРЕСА_1. 14.01.2011 року звернувся до 2-ї нотаріальної контори з питання оформлення своїх спадкових справ, на, що отримав відмову з посиланням на те, що у правовстановлюючому документі на квартиру АДРЕСА_1, не зазначено, що квартира є квартирою спільного заселення. При зверненні до БТІ дізнався про арешт спадкового майна, і тому позивач змушений звернутися до суду.

Посилаючись на вищевикладене, позивач просив звільнити майно, що належить ОСОБА_3, а саме частку у спільній власності квартири АДРЕСА_1.

Позивач в судове засідання не зявився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, від нього надійшла заява з проханням слухати справу у його відсутність, позовні вимоги підтримав.

В судовому засіданні представник відповідача проти позову заперечував, посилаючись на те, що даного виконавчого провадження у виконавчій службі не має, журнали та виконавчі провадження від 2004 року були знищені за строками давності.

Вислухавши представника відповідача, дослідивши зібрані по справі докази, суд доходить до наступного.

12 листопада 1998 року ОСОБА_3 згідно договору купівлі-продажу №9404 від 12.11.1998 року придбала квартиру АДРЕСА_1. Рішенням Ленінського районного суду м. Миколаєва від 23.12.2010 року даний договір було визнано дійсним.

12.11.2004 року державним виконавцем винесено постанову про арешт на частку у квартирі АДРЕСА_1, згідно виконавчого листа №1-158 від 20.05.2003 року Заводського районного суду м. Миколаєва.

07.12.2007 р. ОСОБА_3, згідно свідоцтва про смерть серії 1-ФП №084557 померла.

Згідно свідоцтва про народження серії ІІІ-ФП №374928 позивач є сином померлої ОСОБА_3 та відповідно спадкоємцем першої черги.

14.01.2011 року позивач звернувся до 2-ї нотаріальної контори з питання оформлення своїх спадкових справ на що отримав відмову з посиланням на те, що у правовстановлюючому документі на квартиру АДРЕСА_1, не зазначено, що квартира є квартирою спільного заселення.

Згідно довідки з КП ММБТІ право власності на одну кімнату в квартирі спільного заселення №21 по вул. Будівельників, 6 у м. Миколаєві належить ОСОБА_3 на праві приватної власності.

Згідно витягу з Єдиного реєстру заборон відчуження обєктів нерухомого майна про арешт квартири АДРЕСА_1 від 04.03.2011 року - відсутня інформація про заборону відчуження.

В судовому засіданні встановлено, що на сьогоднішній день установити стан виконавчого провадження, по виконавчому листу №1-158 від 20.05.2003 року, не є можливим.

Згідно ст. 49 ЗУ «Про виконавче провадження» виконавче провадження підлягає закінченню у разі : смерті або оголошення померлим стягувача або боржника, якщо виконання їх обовязків чи вимог у виконавчому провадженні не допускає правонаступництва.

Згідно ст. 50 ЗУ «Про виконавче провадження» у разі закінчення виконавчого провадження арешт накладений на майно боржника знімається, скасовуються інші вжиті державним виконавцем заходи примусового виконання рішення.

Таким чином, є законні підстави для звільнення з-під арешту частки квартири АДРЕСА_1, яка належить на праві приватної власності ОСОБА_3, померлій 07.12.2007 р.

Керуючись ст.ст.10, 14, 30, 60, 62, 212-215 ЦПК України,ст. ст. 49, 50 ЗУ «Про виконавче провадження», суд,

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_2 - задовольнити.

Звільнити з-під арешту, накладеного постановою державного виконавця Ленінського відділу Державної виконавчої служби Миколаївського міського управління юстиції від 12.11.2004 року, частку квартири АДРЕСА_1, яка належить на праві приватної власності ОСОБА_3, померлій 07.12.2007 року.

Рішення може бути оскаржено до апеляційного суду Миколаївської області через Ленінський районний суд м. Миколаєва шляхом надання в 10-дневний строк з дня проголошення рішення чи отримання його копії апеляційної скарги.

Суддя: