30.06.2011 Єдиний унікальний номер 2-2810/11
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30 червня 2011 року м. Дніпропетровськ

Ленінський районний суд м. Дніпропетровська в складі:

головуючого судді Залімської Н.В.,

при секретарі Карпенко А.Л.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпропетровську цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування шкоди в результаті дорожньо-транспортної пригоди, суд, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2, третя особа ОСОБА_3, про відшкодування шкоди в результаті дорожньо-транспортної пригоди. В обґрунтування позовних вимог зазначив, що 03 червня 2007 року о 20:00 годині в районі е/о № 42 по вул. Донецьке шосе у м. Дніпропетровську сталася дорожньо-транспортна пригода за участю автомобілів НОМЕР_1, під керуванням водія ОСОБА_2 та «Тойота», д/н НОМЕР_2, під керуванням позивача.

Позивач посилається на те, що згідно експертного висновку, спричинена йому матеріальна шкода оцінюється у розмірі 10308 грн. 06 коп., він сплатив експерту 350 грн. за проведення дослідження його автомобіля «Тойота», д/н НОМЕР_2. Також йому спричинено моральну шкоду, яку він оцінює у розмірі 3000 грн. Просив суд стягнути з відповідача на його користь матеріальну шкоду в розмірі 10308 грн. 06 коп., судові витрати, витрати по оплаті послуг експерта в сумі 350 грн., юридичні послуги в розмірі 1500 грн., моральну шкоду у розмірі 3000 грн.

Позивач та його представник у судовому засіданні позовні вимоги підтримали та просили їх задовольнити, в обґрунтування позову посилалися на обставини викладені у позовній заяві.

Відповідач у судове засідання не зявився, про дату, час та місце судового засідання повідомлявся належним чином.

До суду надійшла заява третьої особи ОСОБА_3 з проханням розглядати справу без його участі, не заперечує проти задоволення позовних вимог.

Суд, вислухавши пояснення позивача та його представника, дослідивши матеріали справи, вважає що позовні вимоги підлягають задоволенню за наступних підстав.

Судом встановлено, що 03 червня 2007 року о 20:00 годині водій ОСОБА_2 в районі е/о № 42 по вул. Донецьке шосе в м. Дніпропетровську, керуючи автомобілем НОМЕР_1, в момент виникнення небезпеки не вжив заходів для зменшення швидкості, аж до зупинки транспортного засобу, не витримав безпечну дистанцію та скоїв зіткнення з автомобілем «Тойота», д/н НОМЕР_2, під керуванням ОСОБА_1, що рухався в попутному напрямку. Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди автомобілі отримали механічні пошкодження. Своїми діями ОСОБА_2 порушив п. 12.3, 13.1 ПДР України.

Постановою Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 13 червня 2007 року ОСОБА_2 визнано винним у вказаній дорожньо-транспортній пригоді та накладено адміністративне стягнення за ст. 124 КУпАП у вигляді штрафу у розмірі 17 грн.

В силу ст. 61 ЦПК України, вирок у кримінальній справі, що набрав законної сили, або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення обовязкові для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено вирок або постанову суду, з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою.

У звязку з чим, вина відповідача у дорожньо-транспортній пригоді, яка мала місце 03 червня 2007 року, внаслідок чого заподіяна шкода позивачу, як власнику автомобіля «Тойота», д/н НОМЕР_2, доведена в силу вищевказаної норми.

Власником автомобіля «Тойота Каріна», д/н НОМЕР_2, є ОСОБА_3 на підставі свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу РСА № 489628 від 01 липня 2006 року. Фактично зазначений автомобіль належить позивачу ОСОБА_1, який купив автомобіль у ОСОБА_3 на підставі довіреності від 20 квітня 2007 року, посвідченої приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу ОСОБА_4, зареєстрованої в реєстрі за № 1073.

Згідно висновку № 1753/06/07 автотоварознавчого дослідження ПП Судового експерта-автотоварознавця ОСОБА_5 від 25 червня 2007 року розмір матеріальної шкоди завданої власникові автомобіля «Тойота Каріна», д/н НОМЕР_2, становить суму 10308 грн. 06 коп.

Згідно висновку судової автотехнічної експертизи Дніпропетровського Науково-дослідного інституту судових експертиз № 851/852-08 від 12 серпня 2008 року встановлено, що у даній дорожній обстановці водій автомобіля НОМЕР_1, ОСОБА_2 відповідно до вимог п. 12.3 ПДР України здійснив гальмування, але він рухався зі швидкістю, яка перевищувала дозволену і його дії не відповідали вимогам п. 12.4, 12.9б ПДР України.

В силу ст. 1187 ЦК України, шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим обєктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

В силу ст. 1188 ЦК України, шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою.

Згідно ст. 1166 Цивільного Кодексу України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичною особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

У в звязку з вищевикладеним, суд вважає, що особою, яка на відповідній правовій підставі володіла автомобілем НОМЕР_1, на час дорожньо-транспортної пригоди, а саме є його власником і є особою, винною у скоєні ДТП, є відповідач по справі ОСОБА_2

Відповідно до п. 9 Постанови № 6 Пленуму Верховного Суду України «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди» від 27 березня 1992 року, положення щодо захисту прав власності поширюється також на особу, яка хоч і не є власником, але володіє майном на праві повного господарського відання, оперативного управління, або на іншій підставі, передбаченій законом чи договором, така особа вправі вимагати відшкодування шкоди, заподіяної цьому майну.

ОСОБА_1 володіє, користується та розпоряджається автомобілем «Тойота Каріна», д/н НОМЕР_2, на правовій підставі, а саме відповідно до довіреності від 20 квітня 2007 року, посвідченої приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу ОСОБА_4, зареєстрованої в реєстрі за № 1073.

Враховуючи вищевикладене, та керуючись Постановою Пленуму Верховного Суду України № 6 від 27 березня 1992 року «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди», суд, вважає за необхідне задовольнити позовні вимоги та стягнути з відповідача на користь позивача матеріальну шкоду в розмірі 10308 грн. 06 коп.

Крім того, ОСОБА_1 була завдана також і моральна шкода, що виразилася в переживаннях, внутрішньому дискомфорті та порушенні душевного спокою. Суд вважає, що моральна шкода, оцінена ОСОБА_1 у 3000 грн. реально відображає ступінь і глибину моральних страждань.

Згідно ст. 1167 Цивільного Кодексу України, моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини.

У зв'язку з тим, що позовні вимоги задоволені, то відповідно до ст. 88 ЦПК України, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача понесені ним судові витрати у розмірі 141 грн. 50 коп., витрати на правову допомогу в розмірі 1500 грн. та стягнути з відповідача на користь держави витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи у розмірі 90 грн.

Керуючись Постановою Пленуму Верховного Суду України № 6 від 27 березня 1992 року «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди», ст. ст. 23, 1166, 1167, 1187, 1188 Цивільного Кодексу України, ст.ст. 10, 60, 61, 86, 88, 212, 213-215 Цивільно-процесуального Кодексу України, суд, -

В И Р І Ш И В :

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 матеріальну шкоду у розмірі 10308,06 грн., судові витрати у розмірі 141,50 грн., послуги адвоката у розмірі 1500 грн., моральну шкоду у розмірі 3000 грн.

Стягнути з ОСОБА_2 витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи у розмірі 90 грн.

Рішення може бути оскаржено в апеляційний суд Дніпропетровської області через Ленінський районний суд м. Дніпропетровська шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів.

Суддя Н.В. Залімська