Справа № 4с-48/11
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 травня 2011 року

Соломянський районний суд м. Києва

у складі: головуючого судді Букіної О.М.

при секретарі Возному М.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Києві цивільну справу за скаргою ОСОБА_1, субєкт оскарження Головний державний виконавець відділу державної виконавчої служби Соломянського районного управління юстиції у м. Києві ОСОБА_2, зацікавлена особа: ОСОБА_3, на дії та постанову державного виконавця, -

ВСТАНОВИВ:

14.03.2011 року заявник звернувся до суду з зазначеною скаргою, в якій просить суд визнати дії Головного державного виконавця відділу державної виконавчої служби Соломянського районного управління юстиції у м. Києві ОСОБА_2 щодо винесення постанови про накладення штрафу від 22.02.2011 року у виконавчому провадженні ВП № 23869203 неправомірними та скасувати постанову про накладення штрафу від 22.02.2011 року у даному виконавчому провадженні.

В обгрунтування поданої скарги скаржник зазначає, що у провадженні головного державного виконавця відділу державної виконавчої служби Соломянського районного управління юстиції у м. Києві ОСОБА_2 перебуває виконавче провадження № 23869203 по виконанню виконавчого листа Солом'янського районного суду м. Києва № 2-1760-1 від 20.01.2011 про зобов'язання ОСОБА_4 С, ОСОБА_5 С, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8 VI. та ОСОБА_9 власними силами та засобами звільнити земельну ділянку по вул. Бориславській, 55 у м. Києві від сміття, шо залишилося внаслідок знесення гаражів та засипати гаражні котловани і підвали землею.

Постановою від 25.01.2011 року було відкрито виконавче провадження та встановлено боржнику строк для добровільного виконання рішення до 31.01.2011 року та розяснено, що в разі невиконання рішення в наданий для добровільного виконання строк виконати його в примусовому порядку 10.02.2011 року.

Скаржник зазначає, що постановою від 10.02.2011 року за невиконання без поважних причин у встановлений державним виконавцем строк рішення на скаржника було накладено штраф у розмірі 170,00 гри. незважаючи на те, що при виході 10.02.2011 року за адресою: м. Київ, вул. Бориславська, 55 головним державним виконавцем було встановлено, що рішення суду не виконано, гак як не можливо встановити, яке сміття необхідно вивести з даної земельної ділянки,що підтверджується актом від 10.02.2011 року.

Постановою від 22.02.2011 року на скаржника було накладено штраф у розмірі 340 гри. за невиконання без поважних причин у встановлений державним виконавцем строк рішення, що зобовязує боржника вчинити певні дії, які можуть бути виконані лише боржником.

Скаржник вважає, що дії державного виконавця щодо винесення постанови від 22.02.2011 року є неправомірними та просить скасувати постанову від 22.02.2011 року, оскільки в даній постанові головним державним виконавцем не зазначено причин невиконання боржником без поважних причин вимог державного виконавця.

Враховуючи, що єдиною підставою для накладення на боржника штрафу є невиконання ним рішення суду без поважних причин, просив скаргу задовольнити.

У судове засідання сторони не заявились, хоча про розгляд справи були повідомлені належним чином.

Субєктом оскарження до суду були надані письмові заперечення проти поданої скарги посилаючись на її безпідставність та надуманість.

Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до наступних висновків.

Відповідно до ч. 1 ст. 5 Закону України «Про виконавче провадження» державний виконаї-снь зобов'язаний вживати заходів примусового виконання рішень, встановлених цим Законом, неупереджено, своєчасно, повно вчиняти виконавчі дії.

Судом встановлено, що на примусовому виконанні у відділі державної виконавчої служби Солом'янського районного управління юстиції у місті Києві знаходиться виконавчий лист№ 2-1760- 1, виданий 20.01.2011 Солом'янським районним судом міста Києва про зобов'язання ОСОБА_4 ОСОБА_5С, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8 та ОСОБА_9 власними силами ОСОБА_10 засобами звільнити земельну ділянку по вул. Бориславській, 55 у м. Києві від сміття, що залишилося внаслідок знесення гаражів та засипати гаражні котловани і підвали землею.

Відповідно до ст. 24 Закону України «Про виконавче провадження» 25.01.2011 державним виконавцем відділу державної виконавчої служби Солом'янського РУЮ у м. Києві відкрито виконавче провадження з виконання виконавчого листа № 2-1760-1 від 21.01.2011 року.

Боржнику було надано строк для добровільного виконання рішення суду до 31.01.2011 року.

02.02.2011 року до відділу державної виконавчої служби Солом'янського РУЮ у м. Києві надійшла заява боржника ОСОБА_1М, в якій останній зазначив, що виконання боржником рішення Солом'янського районного суду м. Києва ані в добровільному, ані в примусовому порядку неможливо, оскільки стягувач ОСОБА_11 ще у 2009 році самовільно, власними силами та засобами знесла гараж ОСОБА_1, засипана його гаражний котлован і підвал землею і відповідно звільнила земельну ділянку від сміття, що залишилося після знищення гаражу

10.02.2011 року актом державного виконавця встановлено, що при виході за адресою: м. Київ, Бориславська, 55 з метою виконання рішення суду з'ясовано, що на вказаній земельній ділянці відсутні самовільно споруджені гаражі ОСОБА_4 С, ОСОБА_5 С, ОСОБА_12, ОСОБА_7, ОСОБА_6, ОСОБА_1, так як вони знесені. Проте у частині звільнення земельної ділянки від сміття та засипання гаражних котлованів і підвалів землею рішення суду не виконано, так як неможливо встановити, яке сміття необхідно вивести.

З акту державного виконавця вбачається, що останній складався у присутності стягувана та представника боржника ОСОБА_10

Постановою від 10.02.20 і 1 року за невиконання без поважних причин у встановлений державним виконавцем строк рішення суду на боржника ОСОБА_1 було накладено штраф у розмірі 170,00 грн., відповідно до ст. 87 Закону України «Про виконавче провадження». Також боржнику було призначено новий строк на виконання рішення -до 19.02.2011 року. Копію зазначеної постанови направлено сторонам виконавчого провадження та отримана боржником 17.02.11 року, що підтверджується зворотнім поштовим повідомленням.

Як вбачається з ухвали Солом'янського районного суду м.Києва від 27.04.2011 року в задоволенні скарги ОСОБА_1 на постанову від 10.02.2011 року та дії держаного виконавця залишено без задоволення.

22.02.2011 актом державного виконавця встановлено, що при виході за адресою: м. Київ. Бориславська, 55 з метою виконання рішення суду з'ясовано, що на вказаній земельній ділянці відсутні самовільно споруджені гаражі ОСОБА_4 С, ОСОБА_5 С, ОСОБА_12, ОСОБА_7 її, ОСОБА_6, ОСОБА_1, так як вони знесені. У частині звільнення земельної ділянки від сміття та засипання гаражних котлованів і підвалів землею рішення суду залишилося не виконано, так як неможливо встановити, яке сміття необхідно вивести.

Постановою від 22.02.201 1 року за повторне невиконання без поважних причин у встановлений державним виконавцем строк рішення, що зобовязує боржника виконати певні дії, які можуть бути виконані лише боржником, на ОСОБА_1 було накладено подвійний штраф у розмірі 340 грн. Боржнику призначено новий строк для виконання рішення -до 03.03.2011 року.

З поданих заперечень головного державного виконавця вбачається, ідо при винесенні постанови від 22.02.2011 року вона керувалась ст. 75 ЗУ «Про виконавче провадження» якою встановлено, що після відкриття виконавчого провадження за виконавчим документом, що зобов'язує боржника вчинити певні дії або утриматися від їх вчинення, державний виконавець перевіряє виконання рішення не пізніше ніж на наступний день після закінчення строку, встановленого частиною другою статті 25 цього Закону для самостійного виконання рішення. Якщо рішення підлягає негайному виконанню, його виконання перевіряється не пізніше наступного робочого дня після відкриття виконавчого провадження. У разі невиконання зазначених вимог без поважних причин державний виконавець накладає на боржника штраф відповідно до статгі 89 цього Закону і не пізніше п'яти робочих днів з дня його накладення повторно перевіряє стан виконання рішення. Якщо рішення не виконано і виконання може бути проведено без участі боржника, державний виконавець організовує виконання відповідно до повноважень, наданих йому законом, та вносить подання (повідомлення) правоохоронним органам для притягнення боржника до відповідальності згідно із законом. При цьому на боржника повторно Накладається штраф у порядку, встановленому статтею 89 цього Закону.

Головний державний виконавець зазначає, що в звязку невиконанням боржником рішення суду, стягувачем було подано заяву 15.03.2011 року про наміри самостійно виконати рішення суду, в звязку з чим на встановлений нею час проведення виконавчих дій, а саме 23.03.2011 року боржник не зявився, а стягувачем було розпочато виконання рішення самостійно, що підтверджується актом державного виконавця від 23.03.2011 року.

Таким чином, державним виконавцем відділу державної виконавчої служби ОСОБА_4»янського РУЮ в м.Києві вжиті заходи були спрямовані на повне та фактичне виконання рішення суду , проте рішення боржником ОСОБА_1 не виконано.

Відповідно до ст. 89 ЗУ «Про виконавче провадження», у разі невиконання без поважних причин у встановлений державним виконавцем строк рішення, що зобов'язує боржника виконати певні дії, тарішення про поновлення на роботі державний виконавець виносить постанову про накладення штрафу на боржника - фізичну особу від десяти до двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян; на посадових осіб - від двадцяти до сорока неоподатковуваних мінімумів доходів громадян; на боржника - юридичну особу - від сорока до шістдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян та встановлює новий строк виконання.

У разі повторного невиконання рішення боржником без поважних причин державний виконавець у тому ж порядку накладає на нього штраф у подвійному розмірі та звертається до правоохоронних органів з поданням (повідомленням) про притягнення боржника до кримінальної відповідальності відповідно до закону.

Посилання скаржника на наявність поважних причин невиконання рішення суду, суд вважає безпідставними та таким, що спростовуються дослідженими в суді матеріалами виконавчого провадження.

З огляду на викладене, суд приходить до висновку, що у #Ьді виконавчого провадження державним виконавцем виконавчі дії вчинялися відповідно до вимог Закону України «Про виконавче провадження».

Відповідно до ч.3 ст. 387 ЦПК України, якщо оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність були прийняті або вчинені відповідно до закону, в межах повноважень державного виконавця або іншої посадової особи державної виконавчої служби і права чи свободи заявника не було порушено, суд постановляє ухвалу про відмову в задоволенні скарги.

Керуючись Законом України «Про виконавче провадження», ст. 383-387 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

У задоволенні скарги ОСОБА_1 на постанову та дії головного державного виконавця відділу державної виконавчої служби Соломянського районного управління юстиції у м. Києві ОСОБА_2 Романівни-відмовити.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом пяти днів з дня її проголошення. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом пяти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя: