Справа № 2-672/11
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"30" серпня 2011 р. Першотравенський міський суд Дніпропетровської області

в складі: головуючої судді Бондарьової Г. М.

при секретарі Кобкі Т.В.

за участі позивача ОСОБА_1 його представника ОСОБА_2 представника відповідача ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Першотравнську цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства ДТЕК Павлоградвугілляпро поновлення на посаді,стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу та відшкодування моральної шкоди,

ВСТАНОВИВ:

04 квітня 2011 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до відкритого акціонерного товариства Павлоградвугілляпро поновлення на посаді,стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу та відшкодування моральної шкоди.

В обгрунтування позовних вимог позивач посилається на те,що з 25 березня 2008 року він працював підземним начальником дільниці шахтного транспорту у ВАТ Павлоградвугілля/розпорядження № 175 к від 25.03.2008 року/.

01 квітня 2008 року між ним та роботодавцем було укладено письмовий безстроковий трудовий договір,яким детально врегульовані взаємні права та обовязки за трудовим договором,який підписав за довіреністю ВАТ Павлоградвугіллядиректор виробничого структурного підрозділу шахта ДніпровськаВАТ иПавлоградвугілля,де він безпосередньо виконував свої трудові обовязки.

Всі умови договору він успішно виконував.01 серпня 2008 року він з роботодавцем уклали додаткову угоду до вищезазначеного договору в якій за взаємною згодою його посадовий оклад визначено в розмірі 8400гривень.

19 листопада 2009 року розпорядженням директора ВСП шахта Дніпровська№ 589 від 19 листопада 2009 року він був незаконно звільнений за п.5 ст.36 КЗпП України.

22 квітня 2010 року розпорядження № 223 к від 22 квітня 2010 року він був поновлений на роботі на підставі рішення Першотравенського міського суду від 21 квітня 2010 року по справі № 2-502/10,яким його поновлено на посаді та стягнуто з роботодавця на його користь 55137,60грн середнього заробітку за час вимушеного прогулу та 500гривень моральної шкоди.

03 березня 2011 року розпорядженням № 267 к від 03 березня 2011 року він був звільнений за п.2 ст.40 КЗпП України у звязку з виявленням невідповідності займаній посаді за станом здоровя.

Позивач вважає ,що його звільнення було здійснено з грубим порушенням чинного законодавства ,а саме:

Всупереч вимогам закону відповідач не забезпечив всіх необхідних умов по переводу його за його згодою іншу роботу у відповідності з медичним висновком тимчасово або без обмеження строку,зокрема відповідач 04 грудня 2010 року та 15 лютого 2011 року посилаючсиь на встановлені комісією МСЕК рекомендації до умов та характеру його праці,запропонував йому інші вакансії,які були на підприємстві,при цьому жодна з запропонованих йому вакансій не узгоджується з тими рекомендаціями МСЕК на які посилається відповідач,тобто відповідач запропонував йому посади заздалегідь знаючи,що вони не підходять йому за станом здоровя та рекомендаціями МСЕК.

В судовому засіданні позивач додав,що йому безпідставно не запропонували переводу на інші посади,які відповідають висновку МСЕК,зокрема посади начальника УПП та техкомплексу,які були вакантні.

Крім того,при його звільненні йому не запропоновано вакансії по підприємству станом на 01 березня 2011 року.,з якими він ознайомився в суді та вважає,що він зміг би працювати постачальником кріпильних матеріалів у шахту по ВСП шахтаЮвілейнаВАТ Павлоградвугілля,кірм того вважає що вакансіїї станом на 01 березня 2011 року майже повністю не відповідають висновку МСЕК відносно умов та характеру його праці.

Позивач просить поновити його на посаді начальника дільниці шахтного транспорту ВСП Шахта ДніпровськаВАТ Павлоградвугілля,стягнути на його користь середній заробіток за час вимушеного прогулу та стягнути у відшкодування моральної шкоди від незаконного звільнення,отриманих ним моральних страждань від цього,в розмірі100 000грн.

Ухвалою суду від 30 серпня 2011 року замінено відповідача на його правонаступника-ПАТ ДТЕК Павлоградвугілля.

Відповідач у справі ПАТ ДТЕК Павлоградвугілляпозов не визнало ,надавши суду заперечення.

про невизнання позову,оскільки вважають звільнення ОСОБА_4 ними проведено з дотриманням вимог закону,посилаючись на те,що розпорядженням № 223 к від 22 квітня 2010 року позивач був поновлений на роботі начальника дільниці ВШТ на підставі рішення Першотравенського міського суду Дніпропетровської області від 21 квітня 2010 року.

В період з 27 квітня 2010 року по 01 вересня 2010 року позивач знаходився на лікарняному,а в період з 03 вересня 2010 року по 03 жовтня 2010 року у відпустці.

Відповідно до довідки МСЕК № 020920 від 29.11.2010 року та рекомендації ЛКК позивачу протипоказана робота в підземних умовах за станом здоровя.

Згідно ст.46 КЗпП України працівник має бути відсторонений від роботи у випадках передбачених законодавством.Згідно наказу Міністерства охорони здоровя України від 21 травня 2007 року № 246 ,зареєстрованого в Міністерстві юстиціїї України 23 липня 2007 року за № 846/14113,який регламентує порядок проведення медичних оглядів працівників певних категорій,роботодавець зобовязаний не допускати до роботи працівників,яким за медичним висновком така робота протипоказана за станом здоровя.

Адміністрація підприємства запропонувала позивачу 04 грудня 2010 року іншу роботу,не протипоказану йому за станом здоровя,але позивач відмовився від переведення на будь-яку запропоновану роботу.

Тому розпорядженням № 2359 від 04 грудня 2010 року ОСОБА_1.М.ю був відсторонений від роботи начальника дільниці/яка за медичним висновком була протипоказана йому за станом здоровя/з 04 грудня 2010 року до вирішення питання щодо подальшої його роботи відповідно до вимог трудового законодавства України.

Відповідно до ст.170 КЗпП України позивачу пропонувалася вакантна робота не протипоказана йому за станом здоровя,в період часу з 04 грудня 2010 року по 02 березня 2011 року,що підтверджується листами з вакантними посадами по ВАТ Павлоградвугілля.

У разі неможливості надання іншої роботи,за відсутності вакантного робочого місця на підприємстві,відповідно до медичних рекомендацій та стану здлоровя працівника,а також відмови працівника від пропонованої роботи,адміністрація підприємства може звільнити працівника за п.2 ст.40 КЗпП України.

Відповідно до ст.43 КЗпП України адміністрація шахти подала подання № 548 від 28 лютого 2011 року до профспілковоого комітету ПРУП шахтаДніпровська на дачу згоди на звільнення

ОСОБА_1 по п.2 ст.40 КЗпП України,відповідно до витягу з протоколу № 5 від 02 березня 2011 року засідання проофспілкового комітету,дано згоду на звільнення вілкова О.М. на підставі п.2 ст.40 КЗпП України.

Розпорядженням № 267к від 03 березня 2011 року позивач був звільнений по п.2 ст.40 КЗпП України у звязку з невідповідністю працівника займаній посаді внаслідок стану здоровя,що перешкоджає продовженню даної роботи,з яким позивач був ознайомлений.

На момент звільнення позивач не надав жодної заяви на переведення на іншу роботу,що є підтвердженням відмови позивача від пропонованих робіт

Вважають безпідставним посилання позивача на норми Закону УкраїниПро основи соціальної захищеності інвалідів в Українівід 21 березня 1991 року,так як адміністрація шахти вжила всіх заходів щодо працевлаштування позивача,але у разі відмови ОСОБА_1 від переведення на іншу роботу булла змушена звільнити внаслідок стану здоровя,що перешкоджає продовженню даної роботи.

Вважають що адміністрація шахти не порушила вимог законодавства,тому не спричинила позивачеві моральних страждань,а вжила заходів щодо його працевлаштування.

Просять у задоволенні позову ОСОБА_1 О,МИ. відмовити.

В судовому засіданні вказані заперечення повністю підтримала представник відповідача,яка додала ,що посади начальника дыльниці Підготовки Виробництва/як її зазначає позивач УПП /шахти та техкомплексу не були вакатні на день звільнення позивача,призначення на ці посади було проведено шляхом переміщення та переведення у звязку з реорганізацією на шахті,список вакантних посад та робіт по шахті станом на 01 березня 2011року було надано позивачу для ознайомлення на засіданні профкомітету шахти,від ознайомлення з яким позивач відмовився, посилаючись на те,що вони всі не відповідають висновку МСЕК,професія постачальника кріпильних матеріалів у шахту ,яка згідно списку вакантних посад та професій була вакантна по ВСП шахтаЮвілейнаВАТ Павлоградвугіллята яку позивач зазначив у суді,що він би міг там працювати, згідно умов та характеру праці відноситься до професій зі шкідливими умовами праці,які протипоказані позивачу за станом здоровя,про що вона надає письмові докази,крім того позивач не побажав ознайомитися зі списком вакантних посад станом на 01 березня 2011 року ,який йому надавався на засіданні профкомітету шахти 02 березня 2011 року,де він був присутній,а вказаний належний список вакантних посад та професій було передано на шахту від ВАТ Павлоградвугілляелектронною поштою 01 березня 2011 року і 02 березня 2011 року начальником відділу кадрів на засіданні профкомітету позивачу було запропоновано з ним ознайомитися,від чого він відмовився,про що складено відповідний акт.

Вислухавши пояснення сторін,свідків,дослідивши матеріали справи суд вважає,що позовні вимоги не підлгяають задоволенню з наступних підстав:

Розпорядженням № 223 к від 22 квітня 2010 року по ВСП Шахта ДніпровськаВАТ Павлоградвугілля,правонаступником якого є ПАТ ДТЕК Павлоградвугілля, позивач був поновлений на посаді начальника дільниці шахтного транспорту з 20 листопада 2009 року з повним робочим днем у шахті на підставі рішення Першотравенського міського суду Дніпропетровської області від 21 квітня 2010 року.

В період з 27 квітня 2010 року по 01 вересня 2010 року позивач знаходився на лікарняному,а в період з 03 вересня 2010 року по 03 жовтня 2010 року у відпустці.

Відповідно до довідки обл МСЕК серії 10 ААА№ 020920 від 29 листопада 2010 року ОСОБА_1 визнаний інвалідом 3 групи від виробничої травми згідно акту форми Н-1 №43 від 13 липня 2001 року внаслідок черепно-мозкової травми з висновком про умови та характер праці-праця без підземних робіт.

/а.с._________/

Відповідно до наказу Міністерства охорони здоровя України № 246 від 21 травня 2007 року Першотравенська ЛКК висновком № 211 від 17.11.2010 року встановила протипоказання в роботі ОСОБА_1:протипоказано підземні роботи,в умовах пилу та шуму ,які перевищують гранично допустимий рівень ,нічні зміни,праця на висоті,у вогню,рухаючих механізмів,водойомів.

/а.с.___________/

Згідно ст.46 КЗпП України працівник має бути відсторонений від роботи у випадках передбачених законодавством.

Згідно наказу Міністерства охорони здоровя України від 21 травня 2007 року № 246 ,зареєстрованого в Міністерстві юстиціїї України 23 липня 2007 року за № 846/14113,який регламентує порядок проведення медичних оглядів працівників певних категорій,роботодавець зобовязаний не допускати до роботи працівників,яким за медичним висновком така робота протипоказана за станом здоровя.

Адміністрація підприємства запропонувала позивачу 04 грудня 2010 року іншу роботу,не протипоказану йому за станом здоровя,але позивач відмовився від переведення на будь-яку запропоновану роботу.

/а.с._________/

Розпорядженням № 2359 від 04 грудня 2010 року ОСОБА_1.М. був відсторонений від роботи підземного начальника дільниці/яка за медичним висновком була протипоказана йому за станом здоровя/з 04 грудня 2010 року до вирішення питання щодо подальшої його роботи відповідно до вимог трудового законодавства України.

Відповідно до вимог ст.170 КЗпП України позивачу пропонувалися офіційнй Списки вакантних посад та професій по ВАТ Павлоградвугілля з 04 грудня 2010 року по 02 березня 2011 року,що підтверджується Списками вакантних посад та професій по ВАТ Павлоградвугілля,з якими від 04 грудня 2010 року та станом на 15 лютого 2011 року позивач ознайомлювався та не дав згоду на переведення на жодну з зазначених посад та професій,про що свідчать його письмова незгода та підписи на вказаних Списках,крім того вказані посади та професії вакантні по ВАТ Павлоградвугілля мають шкідливі фактори,що протипоказано позивачу за станом здоровя

А зі Списком вакантних посад та професій по ВАТ Павлоградвугіллястаном на 01 березня 2011 року ,який згідно наданих представником відповідача письмових доказів надійшов на ВСП шахта Дніпровськавід ВАТ Павлоградвугілляелектронною поштою 01 березня 2011 року та який запропонований позивачу для ознайомлення на засіданні профкомітету шахти 02 березня 2011 року, позивач не побажав ознайомлюватися взагалі,що підтверджено в суді відповідним актом від 02 березня 2011 року,який підтвердили в суді допитані свідки у справі ОСОБА_5,Синиця, О.А.ОСОБА_6 та Самойлова.О.Л.,що підписали вказаний акт.

Крім того,як вбачається з вказаного Списку вакантна професія постачальника кріпильних матеріалів у шахту,на яку звертав увагу позивач у суді ,як на таку,що він би зміг там працювати,має шкідливі фактори,які протипоказані позивачу за станом здоровя згідно висновку МСЕК та Першотравенської ЛКК.

/а.с.____________________/

.

Посади начальника сформованногої дільниці Підготовки виробництва/як позивач зазначає УПП/ та дільниці технологічного комплексу,на які звертав увагу позивач у суді, не були вакантними на день звільнення позивача,оскільки вказані посади призначалися в порядку переміщення та переведення працівників з інших дільниць згідно реогранізаціїї на шахті

/а.с.__________________/.

Крім того вказані посади також мають шкідливі умови праці.які протипозані позивачу за станом здоровя.

/а.с.________________/

У звязку з неможливістю надання іншої роботи позивачу,за відсутності вакантного робочого місця на підприємстві,відповідно до медичних рекомендацій та стану здоровя працівника,а також відмови працівника від пропонованої роботи,адміністрація підприємства може звільнити працівника за п.2 ст.40 КЗпП України.

Відповідно до ст.43 КЗпП України адміністрація шахти подала подання № 548 від 28 лютого 2011 року до профспілкового комітету ПРУП шахтаДніпровська на дачу згоди на звільнення

ОСОБА_1 по п.2 ст.40 КЗпП України,відповідно до витягу з протоколу № 5 від 02 березня 2011 року засідання проофспілкового комітету,дано згоду на звільнення вілкова О.М. на підставі п.2 ст.40 КЗпП України.

Розпорядженням № 267к від 03 березня 2011 року позивач був звільнений з посади підземного начальника дільниці шахтного транспорт шахти по п.2 ст.40 КЗпП України у звязку з невідповідністю працівника займаній посаді внаслідок стану здоровя,що перешкоджає продовженню даної роботи,з яким позивач був ознайомлений.

На момент звільнення позивач не надав жодної заяви на переведення на іншу роботу,що є підтвердженням відмови позивача від пропонованих робіт

Суд вважає безпідставним посилання позивача на норми Закону УкраїниПро основи соціальної захищеності інвалідів в Українівід 21 березня 1991 року,так як адміністрація шахти вжила всіх заходів щодо працевлаштування позивача,але у звязку з відсутністю вакантної посади чи професіїї,яка відповідає висновку МСЕК та у звязку з відмовою ОСОБА_1 від переведення на іншу роботу була змушена звільнити внаслідок стану здоровя,що перешкоджає продовженню даної роботи.

Згідно п.2 ч.1 ст.40 КЗпП України трудовий договір ,укладений на невизначений строк,а також строковий трудовий договір до закінчення строку його чинності можуть бути розірвані власником або уповноваженим ним органом у випадку виявленої невідповідності працівника посаді внаслідок стану здоровя,який перешкоджає продовженню даної роботи.

Згідно ч.2 ст.40 КЗпП України звільнення з підстави зазначеної у п.2 ст.40 КЗпП України допускається ,якщо неможливо перевести працівника,за його згодою,на іншу роботу.

Відповідно до п.21 постанови Пленуму Верховного суду України № 9 від 06.11.1992 року Про практику розгляду судами трудових спорівз послідуючими змінами та доповненнямипри розгляді справ про звільнення за п.2 ст.40 КЗпП України суд може визнати правильним припинення трудового договору в тому разі,якщо встановить,що воно проведено на підставі фактичних даних,які підтверджують,що внаслідок стану здоровя/стійкого зниження працездатності/ працівник не може належно виконувати покладених на нього трудових обовязків чи їх виконання протипоказано за станом здоровя або небезпечне для членів трудового коллективу чи громадян,яких він обслуговує,і неможливо перевести,за його згодою, на іншу роботу.

Аналізуючи вищезазачені обставини справи та вимоги закону суд вважає,що на момент звільнення ОСОБА_1 з посади начальника дільниці шахтного транспорту ВСП шахтаДніпровськаз повним робочим днем у шахті, у адміністрації підприємства були наявні фактичні дані,які підтверджують,що внаслідок стану здоровя/стійкого зниження працездатності/ОСОБА_1 не міг належно виконувати покладені на нього трудові обовязки підземного начальника вказаної дільниці,оскільки тривалий час знаходився на лікуванні згідно листків непрацездатності,та у адміністраціїї підприємства були фактичні дані про те,що виконання ОСОБА_1 трудових обовязків підземного начальника дільниці протипоказано йому за станом здоровя,оскільки згідно висновку облМСЕК серіїї 10ААА № 020920 від 29 листопада 2010 року йому рекомендовано працю без підземних робіт , оскільки висновки комісіі,реабілітаційні заходи,визначені в індивідуальній програмі реабілітації інваліда,обовязкові для виконання органами виконавчої влади,органами місцевого самоврядування,реабілітаційними підприємствами,установами та організаціями,в яких працює або перебуває інвалід,незалежно від їх відомчої підпорядкованості,типу і форми власності згідно п.6 Положення про медико-соціальну експертизу,затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 1317 від 03.12.09р.

Оскільки ОСОБА_1 було перед звільненням запропоновано всі наявні на підприємстві вакансії,він не дав згоду на переведення ,крім того практично всі наявні вакансії на підприємстві також не відповідають висновку МСЕК про умови та характер праці відносно ОСОБА_1,це свідчить про неможливість переведення ОСОБА_1на іншу роботу з врахуванням висновку МСЕК відносно умов та характеру праці його як інваліда 3 групи від виробничої травми та наявних у нього наслідків черепно-мозкової травми.

З врахуванням викладеного суд вважає,що у адміністрації підприємства при звільненні позивача з посади були наявні підстави для такого звільнення та нею не порушений порядок його звільнення.

Тому суд вважає,що у задоволенні позову ОСОБА_1 слід відмовити.

На підставі викладеного,керуючись ст.ст.10,11,209,212,214,215 ЦПК України,ст.40 п.2,232,235,237-1 КЗпП України, суд

ВИРІШИВ:

У задоволенні позову ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства ДТЕК Павлоградвугілляпро поновлення на посаді начальника дільниці шахтного транспорту виробничого структурного підрозділу шахта Дніпровська публічного акціонерного товариства ДТЕК Павлоградвугілля,стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу та відшкодування моральної шкоди відмовити.

Стягнути з ОСОБА_1 витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи на користь держави в розмірі 120/сто двадцять/гривень.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до апеляційного суду Дніпропетровської області через Першотравенський міський суд протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи ,які брали участь у справі,але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення,можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя: ОСОБА_7