Броварський міськрайонний суд Київської області
справа 2-3427/11
РІШЕННЯ

Іменем України

13 грудня 2011 року Броварський міськрайонний суд Київської області в складі:

Головуючого судді - Сердинського В.С.

при секретарі - Калита Н.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа: відділ органу опіки та піклування Дніпровської районної в місті Києві державної адміністрації про усунення перешкод у спілкуванні з дитиною та її вихованні, встановлення порядку участі у вихованні та спілкуванні з дитиною,-

встановив:

ОСОБА_1 звернувся з позовом до ОСОБА_2, третя особа: відділ органу опіки та піклування Дніпровської районної в місті Києві державної адміністрації про усунення перешкод у спілкуванні з дитиною та її вихованні, встановлення порядку участі у вихованні та спілкуванні з дитиною.

Позивач зазначав, що 22.11.2003 року між ним і відповідачкою ОСОБА_2 було зареєстровано шлюб. Від спільного подружнього життя у них народився син ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1. Спільне сімейне життя не склалось, у звязку з чим 03 квітня 2011 року відповідачка ОСОБА_2 разом з сином забравши особисті речі переїхала за місцем проживання своїх батьків. З моменту окремого проживання син ОСОБА_4 постійно проживає з відповідачкою, позивач не має змоги спілкуватись з сином та приймати участі у його вихованні, оскільки відповідачка ОСОБА_2 чинить йому перешкоди. Розпорядженням Дніпровської районної у м. Києві державної адміністрації від 22.08.2011 року визначено мінімальний обсяг спілкування позивача з сином. Проте, відповідачка продовжує чинити перешкоди позивачу у спілкуванні з малолітнім сином та участі у його вихованні.

Посилаючись на викладене позивач просив суд зобовязати ОСОБА_2 усунути перешкоди у спілкуванні з сином ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 та участі у його вихованні. Встановити наступний порядок участі у вихованні та спілкуванні із сином ОСОБА_3: кожної середи та четвер з 18.30 години до 20.30 години; з 19 години пятниці по 17 годину неділі другого та четвертого тижня місяця; 23 липня у день народження сина з 10 до 14 години кожного року; один місяць влітку для сумісного відпочинку з дитиною.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_1 та його представник ОСОБА_5 свої позовні вимоги підтримали та просили суд про їх задоволення.

В судовому засіданні відповідачка ОСОБА_2 та її представник ОСОБА_6 позовні вимоги не визнали, вважають за потрібне встановити порядок спілкування відповідно до розпорядження Дніпровської районної у м. Києві державної адміністрації в силі. Просили в задоволенні позову відмовити.

В судове засідання представник третьої особи органу опіки та піклування Дніпровської районної в місті Києві державної адміністрації не з»явились та надали заяву про можливість розгляду справи без участі їхнього представника, рішення прийняти згідно чинного законодавства.

В судовому засіданні свідок ОСОБА_7 показала, що вона являється рідною матірю позивача в справі. Вони з дитиною зустрічаються в середу, четвер та суботу. Вони приїжджають із сином на побачення з онуком, так як дитину не завжди виводять на побачення або виводять із запізненням. Син декілька разів звертався в міліцію. Дитина скаржилась, що її ображає мати та бабуся з дідусем.

В судовому засіданні свідок ОСОБА_7 показав, що він являється рідним батьком позивача в справі. У них є розпорядження опікунської ради, якою встановлено порядок спілкування з дитиною. Відповідачка не виводила декілька раз онука. Бували такі моменти, що виводили із запізненням. Позивач приблизно 4 рази звертався в міліцію. Відповідачка виходила із своїми батьками і вони провокували сварку. Більше 10 раз чинились перешкоди у спілкуванні з дитиною. 25.05.2011 року не було спілкування з дитиною. 29.09.2011 року було викликано міліцію, так як дитини не було три рази підряд. 24.09.2011 року, 28.09.2011 року та 29.09.2011 року.

В судовому засіданні свідок ОСОБА_8 показала, що вона є вихователем в ДНЗ Калинка, де навчається дитина. Зазначала, що ОСОБА_3 дуже розвинена дитина, жвавий, емоційний, але бували випадки коли дитина приходила вяла, говорив, що не висипається, в звязку з тим, що у них була міліція. При розмовах з іншими дітьми говорив, що його батько водить на ігрові автомати. Останнім часом ОСОБА_3 дуже змінився. Одного разу він говорив, що не хоче суботи, бо не хоче бачитись з батьком, не хоче нікуди іти. Вона бачила 2 рази батька і 2 рази дідуся. ОСОБА_4 в синцях не приходив. Батько не забирає дитину з дитсадка. У неї не має заяви про заборону, щоб позивач забирав дитину, але є розпорядження про дні побачення позивача з дитиною.

В судовому засіданні свідок ОСОБА_9 показала, що вона приходиться сусідкою відповідачці поверхом нижче. Батько бачиться з дитиною постійно. Відповідачка не перешкоджає зустрічам батька з дитиною. Вона знає, що вони зустрічаються кожної середи, четвер та суботи, так як позивач постійно ставить машину під її вікнами. Іноді позивач приїжджає сам, іноді з батьками. Бачила, що приїжджала міліція, проте, з якого приводу їй не відомо.

В судовому засіданні свідок ОСОБА_10 показала, що вона є працівником ЖЕКу. В травні 2011 року до неї біля будинку підійшов дільничний із фотокарткою на якій були відповідачка з дитиною та повідомив, що дані люди пропали, вона повідомила, що їх бачила на площадці. Не бачила, щоб відповідачка чинила позивачу перешкоди у спілкуванні з дитиною. Бачила, що по суботам позивач забирає дитину, сам або зі своїми батьками.

В судовому засіданні свідок ОСОБА_11 показала, що вона являється рідною матірю відповідачки в справі. Зараз вона сама приводить та забирає дитину з побачень. Позивач постійно пише заяви в міліцію. Писав заяву, що пропала її донька з онуком. Приходив дільничний, бачив що дитина вдома, вони писали пояснення. Була заява, що донька вкрала сина. Дитину останнім часом вмовляють йти на зустріч з батьком. Не чинять перешкод у спілкуванні батька з дитиною. Дитина не хоче, щоб була субота. Вона виводить дитину до батька, тому що так потрібно.

В судовому засіданні свідок ОСОБА_12 показала, що вона приходиться тіткою відповідачці. Вона бачила декілька разів, коли відповідачка насильно збирала дитину на зустріч з батьком. Бачила, як позивач забирав дитину та відвозив. Знає, що він писав заяви у міліцію, що йому не дають дитину. Одного разу приходив зі своїми батьками. Дитина їй казала, що не хоче їхати до батька.

В судовому засіданні свідок ОСОБА_13 показала, що знала відповідачку по роботі. Чула, як дитина говорила, що не хоче їздити до батька в Київ.

В судовому засіданні свідок ОСОБА_14 показав, що він приходиться відповідачці знайомим. Одного разу приїхав в гості до ОСОБА_2 і став свідком, як приїжджала міліція та хотіли забрати ОСОБА_2. Бачив, що позивач забирав дитину зі своїми батьками. Міліція приїжджала із-за того, що нібито чиняться перешкоди у спілкуванні з дитиною. Дитина розповідала, що батько бив матір. Йому відомо, що є розпорядження про побачення дитини з батьком в середу, четвер і суботу. Бачив декілька раз, що ОСОБА_2 надає дитину батьку.

Відповідно до ст. 157 Сімейного кодексу України той з батьків, хто проживає окремо від дитини, зобовязаний брати участь у її вихованні і має право на особисте спілкування з нею, а той з батьків, з ким проживає дитина, не має право перешкоджати йому в цьому.

Судом встановлено, що 22.11.2003 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 було зареєстровано шлюб, про що в книзі реєстрації актів цивільного стану зроблено відповідний запис № 1972 (а.с.7).

Від спільного подружнього життя у них народився син ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, що підтверджується свідоцтвом про народження серії 1-БК № 063345 (а.с.8).

Розпорядженням Дніпровської районної у м. Києві державної адміністрації від 22.08.2011 року визначено способи участі ОСОБА_1 у вихованні малолітнього сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 в такому порядку:

-спілкування зі своїм малолітнім сином щосереди і щочетверга з 18.30 год. до 20.30 год. та щосуботи з 10.00 год. до 17.00 год. (а.с.9).

Суд, з врахуванням пояснень сторін, показів свідків, вважає, що визначені дні спілкування позивача з малолітнім ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 у зазначеному розпорядженні буде відповідати інтересам дитини, приходить до обґрунтованого висновку про часткове задоволення позовних вимог.

Керуючись ст. 157 Сімейного кодексу України, ст.ст. 214, 215 ЦПК України , суд

вирішив:

позов задовольнити частково.

Визначити ОСОБА_1 порядок участі у вихованні малолітнього сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, який проживає разом з матірю ОСОБА_2 в квартирі АДРЕСА_1, встановивши такі дні спілкування: щосереди і щочетверга з 18.30 годин до 20.30 годин та щосуботи з 10.00 годин до 17.00 годин.

В іншій частині позовних вимог відмовити.

На рішення протягом 10 днів може бути подана апеляційна скарга до Апеляційного суду Київської області.

Суддя В.С. Сердинський