Справа № 2-о-37/11
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 березня 2011 року Рівненський міський суд

під головуванням судді - Ковальова І.М.

при секретарі - Гоменюк О.А.

з участю прокурора - Волевач С.К.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Рівне під час попереднього розгляду цивільну справу за заявою заступника прокурора м.Рівне Рівненської області в інтересах ОСОБА_1, зацікавлена особа Головне Управління праці та соціального захисту населення Рівненської обласної державної адміністрації про встановлення факту перебування в концентраційному Німецькому таборі «Майданек», -

встановив:

В Рівненський міський суд з заявою про встановлення факту перебування в концентраційному Німецькому таборі «Майданек», зацікавлена особа Головне управління праці та соціального захисту населення Рівненської обласної державної адміністрації звернувся заступник прокурора м.Рівне Рівненської області в інтересах ОСОБА_1.

В судовому засіданні прокурор заявлені вимоги повністю підтримав, просить суд їх задоволити та встановити факт перебування ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1 в концентраційному німецькому таборі «Майданек» в 1944 році.

Представник зацікавленої особи Головне Управління праці та соціального захисту населення Рівненської обласної державної адміністрації в судове засідання не з»явився, однак подав до суду пояснення з яких вбачається, що оскільки у заявника відсутні документи про перебування в концентраційному таборі «Майданек», а в рішенні Рівненського міського суду від 18 червня 1997 року встановлено лише факт перебування його в трудовому таборі «Вроткув» на території Польщі з березня по червень 1944 року (згідно з інформацією, наданою Галузевим державним архівом Міністерства оборони України від 16 жовтня 2009 року №179/534-Б, відомості про табір «Вроткув» у Міністерстві оборони України відсутні), а також у показах свідків відсутня інформація про спільне перебування саме в концтаборі (свідки підтверджують, що знали про перебування ОСОБА_1 у таборі «Майданек», підстав для встановлення заявнику статусу відповідно до ст.6-1 Закону України «Про жертви нацистських переслідувань» на даний час немає. Згідно з пунктом 7 Порядку виготовлення та видачі посвідчень жертвам нацистських переслідувань, затвердженого постановою КМУ від 27 вересня 2000 року №1467, посвідчення видаються жертвам нацистських переслідувань особисто або за їхнім дорученням рідним чи іншим особам за місцем проживання Жертв нацистських переслідувань органами праці та соціального захисту населення, у звязку з чим посвідчення жертви нацистського переслідування може бути видано лише управлінням праці та соціального захисту населення Рівненського міськвиконкому.

Представник Управління праці та соціального захисту населення виконавчого комітету Рівненської міської ради в судове засідання не з»явився, однак подав до суду заяву в якій просить суд провести розгляд справи у відсутності представника Управління.

Заслухавши представника заявника, дослідивши матеріали справи, суд прийшов до висновку, що заява обґрунтована і підлягає до задоволення.

Судом встановлено, що відповідно до ст. 121 Конституції України, функція представництва інтересів громадян і держави в суді у випадках, передбачених законом, покладено на систему органів прокуратури України.

Відповідно до ст.36-1 Закону України «Про прокуратуру», підставою представництва інтересів громадянина є його неспроможність через фізичний чи матеріальний стан, похилий він або з інших поважних причин самостійно захистити свої порушені чи оспорювані права або реалізувати процесуальні повноваження.

Зважаючи на те, що ОСОБА_1 є людиною похилого віку, постраждалий внаслідок контузії головному мозку в роки Великої Вітчизняної війни, з вимогами цивільно-процесуального законодавства юридично не обізнаний, самостійно оформити належним чином заяву до суду не взмозі, у звязку з чим прокуратура м.Рівне представляє його інтереси в суді.

Прокуратурою м.Рівне проведено перевірку за зверненням ОСОБА_1 щодо вирішення питання встановлення йому статусу жертви нациських переслідувань.

Згідно листа Державного музею в Майданеку від 26 вересня 2000 року - музей не має в своєму архіві всіх документів колишнього концентраційного табору. Вони були знищені окупантами. В архівних документах, які залишилися в розпорядженні музею, прізвище ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2 не фігурує.

З досліджених в судовому засіданні письмових показів свідків ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, уродженця і мешканця Клештув та ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_4, уродженця і мешканця 22-115 Клештув, 57, пенсіонера від 16 грудня 1994 року, ОСОБА_1 проживав в місцевості Клештув, по сусідстві з ними, разом виховувались, перебував в таборі «Майданек», був вивезений в глибину тодішньої Німеччини.

Крім того, з показів свідків ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_5, уродженки і мешканки ІНФОРМАЦІЯ_6, Польща, пенсіонерки та ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_7, уродженки і мешканки ІНФОРМАЦІЯ_8, Польща, пенсіонерки, від 25 грудня 2001 року - ОСОБА_1 в лютому місяці 1944 року перебував в таборі «Майданек».

Встановлення факту перебування в концентраційному Німецькому таборі «Майданек» необхідно заявнику для встановлення статусу жертви нацистських переслідувань.

Відповідно до п.2 Порядку виготовлення та видачі посвідчень жертвам нацистських переслідувань, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 27 вересня 2000 року №1467, посвідчення видаються особами, які відповідно до Закону України «Про жертви нацистських переслідувань» визнані такими, що належать до жертв нацистських переслідувань на підставі документів, які містять необхідні відомості про факт нацистських переслідувань.

Пунктом 4 зазначеного Порядку передбачено, що в разі відсутності документів про факт нацистських переслідувань факт і період перебування в місцях примусового тримання встановлюється в судовому порядку.

Відповідно до ст.6-1 Закону України «Про жертви нацистських переслідувань» особами, які належать до числа жертв нацистських переслідувань, є: колишні вязні концентраційних таборів, гетто та інших місць примусового тримання та місць примусових робіт у роки Великої Вітчизняної війни та Другої світової війни.

Відповідно до п.5 ч.2 ст.234 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

Відповідно до ч.2 ст.256 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Враховуючи вищевикладене, та те, що встановлення даного факту необхідно заявнику для виникнення майнових прав, а саме для встановлення статусу жертви нацистських переслідувань,яке в послідуючому надасть право на користування пільгами згідно Закону України « Про жертви нациських переслідувань» суд вважає, що заявлені вимоги знайшли своє повне підтвердження, є обґрунтованими, доведеними та такими, що пі для гають до задоволення.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст.10,60,212,213,215,234,256,294 ЦПК України, суд,-

ВИРІШИВ:

Заяву заступника прокурора м.Рівне Рівненської області в інтересах ОСОБА_1, зацікавлена особа Головне Управління праці та соціального захисту населення Рівненської обласної державної адміністрації про встановлення факту перебування в концентраційному Німецькому таборі «Майданек» задоволити.

Встановити факт перебування ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1 в концентраційному німецькому таборі «Майданек» в лютому місяці 1944 року.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Головуючий: