Добропільський міськрайонний суд Донецької області
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

3 листопада 2011 року Добропільський міськрайонний суд Донецької області в

складі:

Головуючого - судці Тітової Т.А.

Народних засідателів Кащей Г.Ф., Матвієнко С.А.

При секретарі Михайловській Т.П.

За участю заявника ОСОБА_1

Представника заінтересованої особи ОСОБА_2

Розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Добропілля цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа Управління праці та соціального захисту населення Добропільської міської ради , про визнання фізичної особи безвісно відсутньою,

Встановив:

ОСОБА_1 звернулась в суд 26 серпня 2011 року з заявою про визнання безвісно відсутнім громадянина ОСОБА_3 , 25 травня 1978 року зародження.

Посилається на те, що вони перебували в зареєстрованому шлюбі, який розірвано 24 квітня 2000 року. Від шлюбу 8 січня 1999 року народився син ОСОБА_4 , на утримання кого з ОСОБА_3 рішенням суду від 15 травня 2000 року стягнуті аліменти. Разом : dhh проживали до 2000 року в м. Білозерське Донецької області, Потім ОСОБА_3 виїхав у невідомому їй напрямку, і вона не має відомостей про місце його перебування.

Визнання ОСОБА_3Г безвісно відсутнім їй потрібно для звернення за визначенням допомоги на утримання дитини , оскільки ОСОБА_3Г не мав стажу для оформлення пенсії на дитину по втраті годувальника.

В судовому засіданні заявник підтримала свою заяву і пояснила, що з родичами колишнього чоловіка вона не спілкується , їй невідоме їх місце проживання.

Представник заінтересованої особи Управління праці та соціального захисту вселення Добропільської міської ради ОСОБА_2 не заперечувала проти задоволення заяви .

Вислухавши пояснення осіб, допитав свідка, дослідивши матеріали справи, суд : йшов такого висновку.

Згідно ст.. 43 ч. 1 ЦК України фізична особа може бути визнана судом безвісно "сутньою , якщо протягом одного року в місці її постійного проживання немає юмостей про місце її перебування.

Відповідно до ст.. 234 ЦПК України суд розглядає справи про визнання фізичної :би безвісно відсутньою в порядку окремого провадження

З обставин справи встановлено, що ОСОБА_1 перебувала в зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_3, від якого у них 8 січня 1999 року народився син ОСОБА_5.

Шлюб між подружжям розірвано 24 квітня 2000 року , про що свідчить свідоцтво про розірвання шлюбу.

З пояснень заявника слідує, що в період шлюбу вони сім»єю проживали в ІНФОРМАЦІЯ_1 в найманій квартирі по вул.. 50 років Жовтня . Зареєстрованим в той період часу ОСОБА_5 був у своїх батьків в м. Білозерське, по вул.. Будівельній. Де міг проживати ОСОБА_5 після їх розлучення їй невідомо, бо батьки його також виїхали з м. Білозерське, стосунків з ними у неї ніколи не було.

Допитана в якості свідка мама заявника ОСОБА_6 підтвердила, що після розлучення дочки з її колишнім чоловіком він зв»язку з сім»єю не мав, ніякої допомоги на утримання хлопчика не надавав. Коли онуку було 5 років, вона випадково на вулиці зустрічала ОСОБА_5 , і він казав, що проживає в м. Кременчук, там у нього сім»я.

Згідно матеріалів перевірки, проведеної Краматорським МВ на доручення суду , які отримані 5 жовтня 2011 року, даних щодо знаходження ОСОБА_3 за місцем лроживання батьків в м. Краматорськ Донецької області, пров. Мерефянський ,7 не отримано.

Згідно довідки від 17 жовтня 2011 року адресного сектору ВГІРФО Кременчуцького МУ УМВСУ в Полтавській області ОСОБА_3Г був знятий з реєстрації 27 серпня 2008 року в м. Краматорськ Донецької області.

Між тим, за довідкою від 20 вересня 2011 року адресного бюро м. Краматорськ ОСОБА_3 там зареєстрованим не значиться, був знятий з обліку 28 квітня 2010 року з адреси пров. Мерефянський,7 в м. Кременчук Полтавської області.

Даних про реєстрацію ОСОБА_3 в інших областях України згідно відповідей адресно - довідкових секторів не виявлено.

Таким чином, сукупністю перелічених доказів підтверджена відсутність зідомостей про місце перебування ОСОБА_3

Приймаючи до уваги,що час останніх відомостей про ОСОБА_3 заявниця лов»язує з дворічним віком свого сина, але конкретної дати не вказує, то відповідно до лравил ст.. 43 ч. 2 ЦК України початком його безвісної відсутності слід вважати 1 січня 2002 року.

На підставі ст.. 43 ЦК України, керуючись ст.. ст.. 57, 60 249,209 ЦПК України,

Вирішив:

Визнати громадянина ОСОБА_3, 25 січня 1978 року ародження, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_2, безвісно відсутнім.

На рішення може бути подана апеляція в апеляційний суд Донецької області через данний суд протягом 10 днів.

Головуючий суддя Тітова Т.А.

Народні засідателі Кащей Г.Ф.

ОСОБА_7