УХВАЛА

Іменем України

08.12.2011 Зміївський районний суду Харківської області у складі:

Головуючого Пархоменко М.О.

За участю секретаря Макухи О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву ОСОБА_1 про забезпечення зустрічного позову, ОСОБА_2 Про розподіл майна, набутого подружжям за час шлюбу.

ВСТАНОВИВ:

У провадженні суду перебуває цивільна справа за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про розділ майна, набутого подружжям за час шлюбу, за зустрічним позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розділ майна, набутого подружжям за час шлюбу.

ОСОБА_1 у поданій до суду заяві просить в порядку забезпечення позову накласти арешт на квартиру АДРЕСА_1, яка, на думку відповідача-позивача та його представника, належить ОСОБА_2

Вислухавши думку учасників процесу, дослідивши надану заяву, суд дійшов до наступного:

Відповідно до ст. 151 ЦПК України суд за заявою осіб, які беруть участь у справі, може вжити, передбачені цим Кодексом, заходи забезпечення позову.

Відповідно до ч. 2 ст. 151 ЦПК України у заяві про забезпечення позову повинно бути зазначено: причини, у звязку з якими потрібно забезпечити позов; вид забезпечення позову, який належить застосувати, з обґрунтуванням його необхідності; інші відомості, необхідні для забезпечення позову.

Відповідно до ч. 3 ст. 151 ЦПК України забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи,якщо невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

В постанові № 9 від 22.12.2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» Пленум Верховного Суду України звернув увагу на те, що розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позовних вимог; зясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

При встановлені зазначеної відповідності слід враховувати, що вжиті заходи не повинні перешкоджати господарській діяльності юридичної особи або фізичної особи, яка здійснює таку діяльність і зареєстрована відповідно до закону як підприємець. Крім того, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у звязку із застосуванням відповідних заходів.

У поданій до суду заяві заявник не зазначає причин, у звязку з якими потрібно забезпечити позов; не обґрунтовує необхідність забезпечення позову шляхом накладення арешту на зазначене майно; не надає доказів того, що існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позовних вимог. Також, вказані заходи забезпечення позову можуть стосуватися інтересів інших осіб, права яких можуть бути порушені у звязку із застосуванням відповідних заходів. Крім того, позивачем не надано доказів того, що майно, на яке просить накласти арешт дійсно належить відповідачу-позивачу по справі.

У відповідності до ч. 8 ст. 153 ЦПК України суд, встановивши, що заява про забезпечення позову подано без додержання вимог статті 151 ЦПК України, повертає її заявникові.

Керуючись ст.ст. 151-153, 208 ЦПК України,

УХВАЛИВ:

Заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову повернути заявникові.

Ухвала суду може бути оскаржена.

Апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції подається протягом п'яти днів з дня її проголошення. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя: