Головуючий в І інстанції Шумко В.А.
Справа № 2-39/11
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 лютого 2011 року Ржищівський міський суд, Київської області в складі :

головуючого судді : Шумка В.А.

при секретарі : Головатюк І.Р.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Ржищів цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Ржищівської міської державної нотаріальної контори про тлумачення заповіту,-

ВСТАНОВИВ;

До суду з вказаним позовом звернулася ОСОБА_1, посилаючись на те, що 17.06.2010 року померла її баба ОСОБА_2. На майно померлої відкрилася спадщина. 2 листопада 2000 року ОСОБА_2 склала заповіт, тобто особисте розпорядження на випадок своєї смерті, призначивши своєю спадкоємицею ОСОБА_1, якій заповіла належне спадкодавці право на земельну частку (пай), що підтверджується сертифікатом серії КВ № 009575, виданого Кагарлицькою райдержадміністрацією 21 липня 1996 року. Заповіт посвідчено секретарем виконавчого комітету Півецької сільської ради Кагарлицького району Київської області, за реєстром № 7.

14 грудня 2010 року ОСОБА_1 звернулася до Ржищівської міської державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, як спадкоємець за заповітом, складеним 2 листопада 2000 року Півецькою сільською радою Кагарлицького району, Київської області.

До спадкового майна померлої ОСОБА_2 належить земельна ділянка площею 2,74 га, розташована на території Півецької сільської ради Кагарлицького району, Київської області, цільове призначення - ведення товарного сільськогосподарського виробництва, право на яку було встановлено державним актом на право власності на земельну ділянку виданим на бланку серії Р1 №238254, на підставі розпорядження Кагарлицької райдержадміністрації №49 від 10 лютого 2003 року, зареєстрованим в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю за №14. Про наявність іншого спадкового майна, яке б спадкувалося на загальних підставах, їй не відомо.

Вважає, що волею спадкодавця було заповісти їй право на земельну частку (пай) без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості), яке належало спадкодавці як члену КСП «Лан» с.Півці, Кагарлицького району, Київської області, право на яку було встановлено сертифікатом серії КВ №009575, виданим Кагарлицькою районною державною адміністрацією 21 липня 1996 року, а в разі виділення її в натурі, відповідну земельну ділянку.

10 лютого 2003 року Кагарлицька районна державна адміністрація прийняла розпорядження за № 49, яким надала у власність земельні ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва та вирішила видати державні акти на право власності на землю взамін сертифікатів на право на земельну частку (пай) із земель, що підлягають паюванню на території Півецької сільської ради Кагарлицького району, в тому числі ОСОБА_2, площею 2,74 га.. На підставі вищевказаного розпорядження померлою був отриманий державний акт на право власності на земельну ділянку виданий на бланку серії РІ №238254, зареєстрований 18 березня 2003 року в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю за № 14. Проте, з'ясувалося, що отримати свідоцтво про право на спадщину за заповітом вона не може, оскільки заповіданим є право на земельну частку (пай), що перебуває у колективній власності СТОВ «Лан».

В судовому засіданні позивачка уточнила позовні вимоги і просить тлумачити заповіт ОСОБА_2 від 2 листопада 2000 року таким чином, що Сертифікат серії КВ №009575 на земельну частку (пай) розміром 3,78 га є відповідністю Державного акту серії РІ №238254 від 18 березня 2003 року, який поширюється на земельну ділянку, згідно цього акту та визнати за нею право на спадщину - земельну частку (пай) розміром 2,4 га, згідно Державного акту на право власності серії РІ №238254 від 18 березня 2003 року, яка є спадковим майном за заповітом після смерті її баби ОСОБА_2, померлої 17 червня 2010 року.

Представник Ржищівської міської державної нотаріальної контори в судове засідання не прибув, надано до суду заяву, щоб справу розглядати у відсутності їх представника, проти тлумачення заповіту заперечень не мають.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення позивача, дослідивши письмові докази, суд вважає, що позовні вимоги обґрунтовані, виходячи з наступних підстав.

В судовому засіданні встановлено, що 2 листопада 2000 року баба позивача ОСОБА_2 склала заповіт, в якому за власним волевиявленням розпорядилася про те, що після її смерті сертифікат на право на земельну частку (пай) серії КВ №009575 виданий її як члену КСП «Лан» на підставі рішення Кагарлицької райдержадміністрацією №9 від 19.04.1996 року заповідає онуці ОСОБА_1.

18.03.2003 року Кагарлицькою райдержадміністрацією виданий Державний акт серії РІ №238254 на право власності на земельну ділянку, яку заповідала баба позивача по сертифікату.

Згідно свідоцтва про смерть серії І-ОК №186286 від 18.06.2010 року, ОСОБА_2 померла 17.06.2010 року. Однак відповідного розпорядження відносно Державного акту за життя не зробила. Після смерті ОСОБА_2 позивач, як спадкоємиця за заповітом фактично прийняла спадщину.

14.12.2010 року позивач звернулася до державного нотаріуса для отримання свідоцтва про право на спадщину за заповітом, у видачі якого їй відмовлено, у зв'язку з тим, що у ОСОБА_1 відсутній Сертифікат на земельну частку(пай), який вказаний в заповіті спадкодавці.

Відповідно до вимог ст. ст. 213, 1256 ЦК України, суд вважає, що воля заповідача ОСОБА_2, викладена в заповіті від 2.11.2000 року про те, що вона заповідає ОСОБА_1 сертифікат на земельну частку пай серії КВ №009575 виданого Кагарлицькою райдержадміністрацією, свідчить про її волю передати у власність ОСОБА_1 земельну частку(пай) незалежно від того яким документом це буде підтверджено і тому позивач має право на земельну частку (пай), право власності на яку підтверджується Державним актом на право власності на земельну ділянку.

Враховуючи, що вказані обставини сторони не оспорюють, ними визнаються і їх визнання не суперечить закону та не порушує права інших осіб, тому підстав для відмови у позові суд не вбачає.

Керуючись ст. ст. 10,15,60,208,209,212-215 ЦПК України, ст.ст.213, 1256, 1268 ЦК України, суд -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити.

Тлумачити заповіт ОСОБА_2 від 2 листопада 2000 року таким чином, що Сертифікат серії КВ №009575 на земельну частку (пай) є відповідністю Державного акту серії РІ № 238254 від 18 березня 2003 року, який поширюється на земельну ділянку, згідно цього акту.

Визнати за ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1, жителькою м.Ржищів, вул..Б.Хмельницького,41-б, Київської області, право на спадщину - земельну частку (пай), згідно Державного акту на право власності серії РІ №238254 від 18 березня 2003 року, яка є спадковим майном за заповітом після смерті її баби ОСОБА_2, померлої 17 червня 2010 року.

Рішення суду може бути оскаржено протягом 10 днів з дня його проголошення до Апеляційного суду Київської області через Ржищівський міський суд.

Суддя: