Києво-Святошинський районний суд Київської області
Справа№ 2-4075/11
16 грудня 2011 року Києво-Святошинський районний суд Київської області в
головуючого судді: Коцюрби М.П.
за участю секретаря: Кучер В.В.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві справу за позовом ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк» про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, -
ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом до до Публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк» про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню.
Свої позовні вимоги обґрунтовує тим, що 07.02.2008 року між ОСОБА_2 та ПАТ «Укрсоцбанк» (яке є правонаступником Акціонерно-комерційного банку соціального розвитку «Укрсоцбанк» ), був укладений кредитний договір № 10-29/5231 (далі - кредитний договір), згідно з пунктом 1.1. якого Відповідач зобовязався надати Позивачу кредит у сумі 70 550 (сімдесят тисяч пятсот пятдесят) дол. США зі сплатою 12.50 процентів річних і строком повернення до 06 лютого 2033 року або дострокового у випадках, передбачених Договором кредиту. Кредит надавався на придбання житла, яке було передано в іпотеку Відповідачу відповідно до умов Договору кредиту. Кредит надавався на придбання житла, яке було передано в іпотеку Відповідачу відповідно до умов Договору кредиту та іпотечного договору, посвідченого 07.02.2008 року приватним нотаріального округу ОСОБА_3 та зареєстрованого в реєстрі за реєстровим номером 571.
Позивач зазначає, що нотаріус не мав права видавати виконавчий напис, а тому цей напис є таким, що не підляже виконанню з наступних підстав.
Так, 17.10.2008 року Відповідачем на адресу Позивача було направлено лист про збільшення розміру відсоткової ставки за користування кредитом з 12,5 до 14,0 відсотків річних, а також було направлено два примірники додаткової угоди до договору кредиту для їх підписання і повернення одного примірника Відповідачеві. Новий розмір відсоткової ставки за користування кредитом відповідно до цього листа встановлюється з 31.10.2010 року. Позивач додаткову угоду не підписував. Жодні зміни у зв'язку з цим до Договору кредиту, а також Іпотечного договору не підписувались, та не посвідчувались нотаріально.
Розрахунок заборгованості Відповідачем при зверненні його до нотаріуса для вчинення виконавчого напису здійснювався з розрахунку відсоткової ставки за користування кредитом у розмірі 14 відсотків річних. Відповідно до умов Іпотечного договору іпотекою забезпечується сплата відсотків за користування кредитом у розмірі 12,5 відсотків річних, а отже така вимога Відповідача до Позивача про стягнення заборгованості не є безспірною, оскільки не відповідає умовам Іпотечного договору, укладеного між Позивачем і Відповідачем.
Також згідно ст. 35 Закону України «Про іпотеку» у разі порушення основного зобовязання та/або умов іпотечного договору іпотекожержатель надсилає іпотекодавшо та боржнику, якщо він є відмінним від іпотекодавця письмову вимогу про усунення порушення.
Відповідачем не було дотримано вимоги Закону про повідомлення іпотекодавця про порушення ним умов кредитного договору, який є основним договором щодо іпотечного договору відповідно до умов Іпотечного договору, а нотаріусом не було перевірено отримання Позивачем зазначеного повідомлення, а також спливу встановленого тридцяти денного строку з моменту отримання Позивачем повідомлення для виконання вимог відповідача про усунення порушень, які повинні були бути у ньому зазначені.
Тому Позивач просив суд, визнати виконавчий напис № 3899, виданий 15 червня 2010 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу таким, що не підлягає виконанню.
В судовому засіданні представник Позивача підтримав позовні вимоги в повному обсязі, проти ухвалення заочного рішення не заперечував.
Відповідач в судове засідання не з'явився, про день слухання справи повідомлений належним чином, що підтверджується повідомленням про вручення, причини неявки не повідомив. Зі згоди представника Позивача суд ухвалює заочне рішення, що відповідає вимогам ст. 224 ЦПК України.
Суд, дослідивши матеріали справи, знаходить, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.
Як встановлено в судовому засіданні, 07.02.2008 року між ОСОБА_1 та ПАТ «Укрсоцбанк» (яке є правонаступником Акціонерно-комерційного банку соціального розвитку «Укрсоцбанк» ), був укладений кредитний договір № 10-29/5231. згідно з пунктом 1.1. якого Відповідач зобовязався надати Позивачу кредит у сумі 70 550 (сімдесят тисяч пятсот пятдесят) дол. США зі сплатою 12,50 процентів річних і строком повернення до 06 лютого 2033 року або дострокового у випадках, передбачених Договором кредиту. Кредит надавався на придбання житла, яке було передано в іпотеку Відповідачу відповідно до умов Договору кредиту. Кредит надавався на придбання житла, яке було передано в іпотеку Відповідачу відповідно до умов Договору кредиту та іпотечного договору, посвідченого 07.02.2008 року приватним нотаріального округу ОСОБА_3 та зареєстрованого в реєстрі за реєстровим номером 571.
17.10.2008 року Відповідачем на адресу Позивача було направлено лист про збільшення розміру відсоткової ставки за користування кредитом з 12,5 до 14,0 відсотків річних, а також було направлено два примірники додаткової угоди до договору кредиту для їх підписання і повернення одного примірника Відповідачеві. Новий розмір відсоткової ставки за користування кредитом відповідно до цього листа встановлюється 31.10.2010 року. Позивач додаткову угоду не підписував. Жодні зміни у зв'язку з цим до Договору кредиту, а також Іпотечного договору не підписувались, та не посвідчувались нотаріально.
Згідно частини 1 статті 87 Закону України «Про нотаріат» від 2 вересня 1993 року N 3425-ХІІ для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість.
Відповідно до частини 1 стаття 88 Закону України «Про нотаріат» нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року.
Відповідно до п.2.6. кредитного договору від 07.02.2008 року за № 10-29/5231, укладеному між Акціонерно-комерційним банком соціального розвитку «Укрсоцбанк» та ОСОБА_2 у разі зміни кредитної політики внаслідок рішень законодавчої або виконавчої влади, Національного банку України, а також в разі настання іншої події, яка має безпосередній вплив на вартість кредитних ресурсів кредитора та яка не залежить від волі сторін, кредитор має право змінити (збільшити або зменшити) процентну ставку за користування кредитом, що визначена цим договором. Згідно п.2.6.1. кредитного договору про намір змінити розмір процентів кредитор зобовязаний повідомити Позичальника не пізніше, ніж за десять робочих днів до дати початку їх застосування, а також надати для укладення відповідну додаткову угоду. Пунктом 2.6.3. кредитного договору зазначено, що уразі якщо Позичальник не погодиться з запропонованими кредитом розмірами процентів, він зобов'язаний протягом строку, зазначеного в п.2.6.1. договору, повернути кредиторе існуючу заборгованість за кредитом, сплатити нараховані проценти, комісії та можливі штрафні санкції (штраф, пеню) в повному обсязі.
Також на обгрунтування своїх вимог Позивач зазначив, що згідно ст. 35 Закону України «Про іпотеку» у разі порушення основного зобовязання та/або умов іпотечного договору іпотекожержатель надсилає іпотекодавцю та боржнику, якщо він є відмінним від іпотекодавця письмову вимогу про усунення порушення.
Відповідачем не було дотримано вимоги Закону про повідомлення іпотекодавця про порушення ним умов кредитного договору, який є основним договором щодо іпотечного договору відповідно до умов Іпотечного договору, а нотаріусом не було перевірено отримання Позивачем зазначеного повідомлення, а також спливу встановленого тридцяти денного строку з моменту отримання Позивачем повідомлення для виконання вимог відповідача про усунення порушень, які повинні були бути у ньому зазначені.
Відповідно до вимог ч. 1 ст. 35 Закону України «Про іпотеку» у разі порушення основного зобов'язання та/або умов іпотечного договору іпотеко-держатель надсилай іпотекодавцю та боржнику, якщо він є відмінним від іпотекодавця, письмову вимогу про усунення порушення. В цьому документі зазначається стислий зміст порушених зобов'язань, вимога про виконання порушеного зобов'язання у не менш ніж тридцятиденний строк та попередження про звернення стягнення на предмет іпотеки у разі невиконання цієї вимоги. Якщо протягом встановленого строку вимога іпотекодержателя залишається без задоволення, іпотекодержатель вправі розпочати звернення стягнення на предмет іпотеки відповідно до цього Закону.
Згідно абз. 9 п. 283 Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого Наказом Міністерства юстиції України №20/5 від 03.03.2004р., вчинення виконавчого напису в разі порушення основного зобов'язання та (або) умов іпотечного договору здійснюється нотаріусом після спливу тридцяти днів з моменту одержання іпотекодавцем та боржником, якщо він є відмінним від іпотекодавця. письмової вимоги про усунення порушень.
Пунктом 284 Розділу 32 Наказу/Інструкції Міністерства юстиції України від 03.03.2004р. №20/5 «Про затвердження Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України» передбачено, що нотаріус вчиняє виконавчі написи якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем.
Відповідно з абзацем 11 п. 284 Інструкції № 20/5 Виконавчий напис на іпотечному договорі, що передбачає задоволення вимоги іпотекодержателя за основним зобов'язанням, включаючи сплату процентів, неустойки, основної суми боргу та будь-якого збільшення цієї суми, яке було прямо передбачене умовами основного зобов'язання, вчиняється нотаріусом за умови подання іпотекодержателем документів, достатніх для встановлення безспірності заборгованості та прострочення виконання зобов'язання, (пункт 283 доповнено абзацом згідно з Наказом Міністерства юстиції України від 15.06.2009 р. N 1062/5, абзац одинадцятий пункту 283 у редакції наказу Міністерства юстиції України від 16.11.2009 р. N 2152/5) Як встановлено судом такі документи нотаріусу надані не були.
Наведені вище обставини дають підстави зробити висновок про те. що приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу перед вчиненням виконавчого напису від 15 червня 2010 року не перевірив та не переконався, що тому, що надані банком документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем.
На підставі викладеного та керуючись ст. 35 Закону України «Про іпотеку», ст. 652 ЦК, Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого Наказом Міністерства юстиції України №20/5 від 03.03.2004 р. та керуючись ст.ст. 224-226 ЦПК України, -
Позов ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк» про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню - задовольнити.
Визнати виконавчий напис № 3899, виданий приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу 15 червня 2010 року таким, що не підлягає виконанню.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, що може бути подана протягом десяти днів з дня отримання ним копії рішення. Без попереднього подання такої заяви заочне рішення оскарженню відповідачем в апеляційному порядку не підлягає.
У випадку відмови в задоволенні заяви про перегляд заочного рішення, воно може бути оскаржене відповідачем у загальному апеляційному порядку.
Суддя: М.П. Коцюрба