Справа №2-25/11
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 січня 2011 року Варвинський районний суд Чернігівської області

в складі судді Семенченка О.М.,

з участю секретаря Тарасенко А.О.,

представника позивача ОСОБА_1,

відповідачів ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5,

представника відповідачів ОСОБА_6,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ВАТ Укрнафтадо ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 про відшкодування матеріальних збитків, завданих злочином, -

ВСТАНОВИВ:

8 грудня 2010 року до суду звернулося ВАТ Укрнафтаз зазначеним позовом, посилаючись на те, злочинними діями ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, які полягають у таємному викраденні бувших у використанні металевих труб з недіючого нафтопроводу Леляки - Гнідинці, який належить НГВУ ЧернігівнафтогазВАТ Укрнафта, підприємству було заподіяно матеріальної шкоди на суму 13 503 гривні 06 копійок, з яких 10 003,40 грн. підлягають стягненню з відповідачів ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 у солідарному порядку, а решта 3 499,66 грн. з ОСОБА_5, оскільки він завдав шкоди на цю суму особисто.

В судовому засіданні представник позивача ОСОБА_1 позовні вимоги підтримав та пояснив, що шкода складається з вартості самих труб як металобрухту та з вартості їх монтажу.

Відповідачі ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 та їх представник ОСОБА_6, а також ОСОБА_5 позов не визнали, пояснивши, що розмір шкоди повинен складатися з вартості труб. Крім того металобрухт було повернуто власнику і таким чином шкода була відшкодована.

Заслухавши пояснення представника позивача ОСОБА_1, відповідачів ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, представника відповідачів ОСОБА_6 та дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов слід задовольнити частково з таких підстав.

Судом встановлено, що ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 та ОСОБА_5 в листопаді 2009 року здійснили крадіжку металевих труб з недіючого нафтопроводу сполученням Леляки - Гнідинці, що належать НГВУ ЧернігівнафтогазВАТ Укрнафта на загальну суму 4732,90 грн., за що і були засуджені вироком Варвинського районного суду Чернігівської області від 2 квітня 2010 року (а.с. 14-15). Речові докази, частину труб, які зберігалися на Державному підприємстві Втормет-Пирятин, на суму 1693,2 грн. були повернуті власнику. Вирок суду набрав законної сили. Представник позивача визнав, що речові докази повернуті НГВУ ЧернігівнафтогазВАТ Укрнафта.

Під час розгляду кримінальної справи ВАТ Укрнафтапитання щодо відшкодування шкоди вирішено не було.

У відповідності зі ст. 1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними діями немайновим правам фізичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

З огляду на вище викладене, суд вважає, що матеріальна шкода, заподіяна позивачеві, повинна вираховуватися з урахуванням вартості викраденого за мінусом вартості повернутого, оскільки у відповідності з ч. 2 ст. 1192 ЦК України, розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі. Оскільки викрадене потерпілим оцінене як металобрухт і відновленню пошкоджені речі не підлягають, то заподіяну шкоду слід визначити шляхом різниці між вартістю викраденого та вартістю повернутого майна (4732,9 1693,2 = 3039,7 грн.). Зазначена сума і підлягає відшкодуванню з відповідачів.

Суд не може погодитися з рештою позовних вимог, а саме вартістю демонтажу труб, оскільки це суперечить вимогам ст. 1192 ЦК України.

Розмежувати розмір заподіяної шкоди кожним із відповідачів не виявляється за можливе через неможливість визначення хто із відповідачів викрав ту частину труб, яка була визнана як речові докази і повернута позивачеві.

Крім того, з ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 підлягають стягненню і судові витрати, по 12,75 грн. державного мита та по 30 грн. витрат на ІТЗ, оскільки згідно ст. 88 ЦПК України, якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 212-215 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позов ВАТ Укрнафтадо ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 про відшкодування матеріальних збитків, завданих злочином задовольнити частково.

Стягнути солідарно з ОСОБА_2, жителя ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_3, жителя ІНФОРМАЦІЯ_2, ОСОБА_4, жителя ІНФОРМАЦІЯ_3, ОСОБА_5, жителя ІНФОРМАЦІЯ_4 на користь НГВУ ЧернігівнафтогазВАТ Укрнафта(юридична адреса м. Прилуки Чернігівської області, вул. Вокзальна, 1, , МФО 353586, р/р 0067 в Прилуцькому відділенні ЧФ КБ Приват Банк, ІПН 54) 3 039 (три тисячі тридцять девять) гривень 70 копійок на відшкодування матеріальної шкоди, завданої злочином.

Стягнути з ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 на користь НГВУ ЧернігівнафтогазВАТ Укрнафтапо 12,75 грн. державного мита та по 30 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи з кожного з відповідачів.

В решті позовних вимог відмовити.

Рішення суду може бути оскаржене до судової палати у цивільних справах апеляційного суду Чернігівської області через Варвинський районний суд.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення.

Суддя О.М. Семенченко