Справа № 22Ц-3098/11Головуючий в суді першої інстанції:ОСОБА_1
Категорія: 27 Доповідач: Чуприна В. О.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

"12" грудня 2011 р.м. Вінниця

Колегія суддів Судової палати у цивільних справах апеляційного суду Вінницької області у складі:

Головуючого : Чуприни В.О.

Суддів : Шемети Т.М., Пащенко Л.В.

При секретарі : Топольській В.О.

За участю : ОСОБА_2, вона ж по довіреності представник ОСОБА_3, та її представника ОСОБА_4, ОСОБА_5, представника ПАТ «Універсал Банк» ОСОБА_6,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань апеляційного суду Вінницької області цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до Відкритого акціонерного товариства «Універсал Банк» про розірвання кредитного договору та договору іпотеки та за позовом Публічного акціонерного товариства «Універсал банк» до ОСОБА_2, ОСОБА_5, ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитним договором, за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Ленінського районного суду м. Вінниці від 09 квітня 2010 року, встановила :

25.05.2009 р. ВАТ «Універсал Банк» звернулось до суду з позовом до ОСОБА_2, ОСОБА_5, ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитним договором з тих підстав, що відповідачі порушили кредитні зобовязання щодо сплати суми кредиту, процентів та виниклої заборгованості, у звязку з чим банк просив станом на 10.02.2009 р. стягнути з відповідачів заборгованість у розмірі 385 919,53 грн., з яких : непогашеного кредиту 368 332,74 грн.; несплачених відсотків 16 846,21 грн.; пені 740,59 грн.; та відшкодувати понесені судові витрати.

У липні 2009 р. ОСОБА_2 звернулася із зустрічним позовом до ВАТ «Універсал Банк» про розірвання кредитного договору, договору іпотеки та просила розстрочити залишок заборгованості за кредитним договором рівними щомісячними платежами до 12.08.2037 р., посилаючись на безпідставне та одностороннє підвищення банком процентної ставки, не спроможність сплачувати кредит із-за зростання готівкового обмінного курсу долара США та недосягнення згоди з банком щодо приведення договору у відповідність з обставинами, які істотно змінились.

12.08.2009 р. ухвалою Ленінського районного суду м. Вінниці вищезазначена позовна заява ВАТ «Універсал Банк» залишена без розгляду.

Ухвалою апеляційного суду Вінницької області від 10.12.2009 р. скасовано рішення Ленінського районного суду м. Вінниці від 12.08.2009 р., яким було відмовлено у задоволенні позову ОСОБА_2 до ВАТ «Універсал Банк» про розірвання кредитного договору та договору іпотеки, а справа передана на новий розгляд до суду першої інстанції.

В ході нового розгляду справи 03.03.2010 р. ПАТ «Універсал Банк» (правонаступник ВАТ «Універсал Банк») звернулося вже із зустрічним позовом до ОСОБА_2, ОСОБА_5, ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитним договором з тих самих підстав, що і у заяві, поданій 25.05.2009 р., та станом на 15.02.2010 р. просили стягнути з відповідачів суму заборгованості у розмірі 462 018,74 грн., з яких: непогашеного кредиту 382 802,95 грн., несплачених відсотків 67 114,09 грн., пені 12 101,70 грн. та стягнути з відповідачів у рівних частках на користь банку 1 700,00 грн. судового збору і витрати на інформаційно-технічне забезпечення у розмірі 120,00 грн.

Рішенням Ленінського районного суду м. Вінниці від 09.04.2010 р. у задоволенні вищевказаного позову ОСОБА_2 відмовлено, а позов ПАТ «Універсал Банк» задоволений. Стягнуто солідарно з ОСОБА_2, ОСОБА_5, ОСОБА_3 на користь ПАТ «Універсал Банк» заборгованість за кредитним договором №15/04/761-к-07 від 13.08.2007 р. у сумі 462 018,74 грн., 120,00 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення та 1 700,00 грн. судового збору.

Обґрунтовуючи апеляційну скаргу, ОСОБА_2, лише якій ухвалою апеляційного суду Вінницької області від 21.11.2011 р. продовжений строк на усунення недоліків скарги та прийнято її до апеляційного розгляду, посилається на порушення судом норм матеріального і процесуального права, недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд вважав встановленими, невідповідність висновків суду обставинам справи, у звязку з чим ставить питання про скасування рішення суду першої інстанції і ухвалення нового, яким розірвати кредитний договір та договір іпотеки, визнати сплату залишку заборгованості у строк до 12.08.2037 р. рівними щомісячними платежами.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення осіб, що зявились в апеляційну інстанцію, обговоривши доводи апеляційної скарги та перевіривши матеріали справи, колегія суддів дійшла висновку про відмову у задоволенні скарги з таких підстав.

Судом установлено, й це убачається з матеріалів справи, що 13.08.2007 р. між ВАТ «Універсал Банк» та ОСОБА_2 був укладений кредитний договір, згідно якого останній видано 50 000,00 доларів США на строк 360 місяців до 12.08.2037 р., зі ставкою 11,95 відсотків річних.

У забезпечення виконання позичальником ОСОБА_2 між банком та ОСОБА_5, ОСОБА_3 13.08.2007 р. укладені договори поруки.

13.08.2007 р. між ВАТ «Універсал Банк» та ОСОБА_2 у забезпечення вимог банку, що випливають з кредитного договору №15/04/761-к-07 від 13.08.2007 р. укладений договір іпотеки, за яким ОСОБА_2 (іпотекодавець) передала в іпотеку банку (іпотекодержатель) належну їй на праві власності квартиру № 41, розташовану у м. Вінниці, по вул. Стельмаха,49.

Задовольняючи позов ВАТ «Універсал Банк» про стягнення заборгованості за кредитним договором, суд виходив із доведеності та обґрунтованості вимог банку стосовно відповідальності позичальника та поручителів у невиконанні кредитного зобовязання.

Відмовляючи у задоволенні позову ОСОБА_2, суд керувався відсутністю правових підстав для розірвання кредитного договору та договору іпотеки.

З висновками суду першої інстанції колегія суддів погоджується, оскільки їх суд дійшов на основі повно зясованих обставин справи та належної оцінки доказів, які були досліджені в судовому засіданні.

Так, п. 10.3 кредитного договору передбачається, що Банк має право вимагати дострокового погашення заборгованості по кредиту, сплати процентів та штрафних санкцій, що передбачені даним договором, а також відшкодування збитків, завданих Банку внаслідок невиконання або неналежного виконання Позичальником умов даного договору, а Позичальник зобовязаний повернути Банку суму заборгованості по кредиту, що залишилась, сплатити проценти та штрафи, а також відшкодувати збитки, завдані Банку у перерахованих випадках, а тому числі якщо позичальник порушує терміни платежів, що встановлені даним договором.

У п. 9.1. договору встановлено, що при порушенні строків погашення кредиту або сплати процентів за користування коштами або встановленої в п. 4.5 договору винагороди, Позичальник додатково сплачує пеню за кожен день прострочення платежу у розмірі подвійної облікової стави НБУ від несплачених вчасно сум за кожен день прострочення платежу.

Згідно ст. 526 ЦК України зобовязання має виконуватися належним чином, відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Положеннями ст. 550 ЦК визначено, що неустойкою (штраф, пеня) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобовязання.

Право на неустойку виникає незалежно від наявності у кредитора збитків, завданих невиконанням або неналежним виконанням зобовязання (ч.1 ст.550 ЦК).

У звязку з утворенням простроченої заборгованості, у відповідності з кредитним договором, банк скористався правом вимоги дострокового повернення кредиту, прострочених процентів та неустойки у розмірах, що підтверджуються розрахунками.

Відповідно до ст. 554 ЦК України, у разі порушення боржником зобовязання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором.

Зазначені положення відображені в договорі поруки.

Таким чином, відшкодування заборгованості по кредитному договору на користь банку солідарно на позичальника і поручителя покладено судом правильно та у відповідності до закону.

В доводах позову про розірвання кредитного договору та договору іпотеки ОСОБА_2 посилалась на неправомірність зміни банком, починаючи з липня 2008 р., відсоткової ставки за кредитом.

Однак умови договору, зокрема його п. 7.1.1, не дають підстав вважати такі твердження обґрунтованими.

Передбачається, що при зміні облікової ставки Національного банку України, інфляційного індексу чи конюнктури ринку попиту на кредитні ресурси Банк має право переглянути встановлену п.1.1 процентну ставку за користування кредитом, про що повідомляє Позичальника у письмовій формі за 10-ти календарних днів до дня встановлення нової ставки.

У відповідно до цих умов договору, банком 30.06.2008 р. рекомендованим поштовим відправлення ОСОБА_2 надісланий лист стосовно підвищення процентної ставки 12,95% річних, що вважається належним повідомленням боржника.

Не є прийнятними й покликання ОСОБА_7 про не спроможність сплачувати кредит із-за зростання готівкового обмінного курсу долара США, оскільки вона мала передбачати зміну курсу гривні у відношенні до долара США, виходячи з ситуації в Україні та динаміки зміни курсів з моменту введення в обіг національної валити та її девальвації. Крім того, ніщо не заважало позивачці отримати кредит у національній валюті.

Зменшення прибутків позивача не є обставинами, які можна віднести до форс-мажорних, а світова фінансова криза є явищем, яке не відноситься до обставин непереборної сили, що позбавляють позивача виконувати умови укладеного договору. Крім того, позивачем не доведено, що зміна умов договору викликана наявністю ідеальної сукупності обставин, передбачених ч. 2 ст. 652 ЦК України, що є обовязковою умовою для вирішення питання про зміну умов договору, в тому числі й щодо розстрочення залишку заборгованості у строк до 12.08.2037 р. рівними щомісячними платежами.

Доводи апеляційної скарги ОСОБА_2 про неправомірність стягнення кредитної заборгованості солідарно з позичальника і поручителів, яких банк не повідомив про підвищення процентної ставки та правових підстав, передбачених ст. 559 ЦК вважати право вимоги за договором поруки припиненим, є безпідставним, оскільки згідно зі ст. 543 ЦК України, у разі солідарного обовязку боржників (солідарних боржників) кредитор має право вимагати виконання обовязку частково або в повному обсязі як від усіх боржників разом, так і від будь-кого з них окремо. Кредитор, який одержав виконання обовязку не в повному обсязі від одного із солідарних боржників, має право вимагати недоодержане від решти солідарних боржників. Солідарні боржники залишаються зобовязаними доти, доки їхній обовязок не буде виконаний у повному обсязі.

Зміст обох договорів поруки, укладених 13.08.2007 р. банком з ОСОБА_3 і ОСОБА_5, а саме п. 1, свідчить про те, що поручителі зобовязались перед кредитором відповідати по зобовязаннях ОСОБА_2, що випливають з кредитного договору №15/04/761-к-07 від 13.08.2007 р., в тому числі й щодо сплати процентів за користування кредитом.

У вирішенні поставленого питання апеляційним судом ураховано, що кредитний договір не передбачає у випадку зміни відсоткової ставки підписання додаткових угод, а також прийнято до уваги обставини здійснення банком перерахунку заборгованості з поверненням до початкової відсоткової ставки 11,95 %, у звязку з чим зменшено зобовязання по сплаті відсотків на суму 971,27 доларів США (лист ОСОБА_2 від 30.05.2011 р. №1435/1).

Посилання апелянта на порушення судом норм процесуального права, зокрема ст. ст. 213, 214, 215 ЦПК, не носять змістовної конкретизації, відтак їх не можна вважати обґрунтованими.

Таким чином, колегія суддів визнає, що у розгляді справи суд додержався вимог закону, а доводи апеляційної скарги не спростовують привальних висновків суду.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 307, 308, 313, 314, 315 ЦПК України, колегія суддів, ухвалила :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити, а рішення Ленінського районного суду м. Вінниці від 09 квітня 2010 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена в касаційному порядку протягом двадцяти днів до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Головуючий :підписВ.О.Чуприна

Судді :підписТ.М.Шемета

підписЛ.В.Пащенко