Справа №2-6 -2011
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 квітня 2011 року Слов'янський міськрайонний суд Донецької області в складі:

головуючого судді Чернишова Ю.В.

при секретарі Гречко О.О.

за участі представника позивачів- Федорова І.В.

представника відповідачів- Бутко О.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Словянська цивільну справу за позовом ОСОБА_1, ОСОБА_2 до ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 за участі третіх осіб -ОСОБА_6, ОСОБА_7 про виселення із житлового приміщення,

В С Т А Н О В И В:

До Слов'янського міськрайонного суду звернулись з позовом ОСОБА_1, ОСОБА_2 до ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 про виселення останніх із житлового приміщення квартири АДРЕСА_1 та відшкодувати матеріальну шкоду у вигляді заборгованості із сплати комунальних послуг. Під час розгляду справи позовні вимоги були уточнені і позивачі звертались з вимогами лише в частині виселення відповідачів, вимоги в частині стягнення витрат на комунальні послуги залишені без розгляду.

Свої вимоги позивачі обґрунтували тим, що вони є співвласниками квартири АДРЕСА_2. В 1994 році їх сімя переїхала на проживання до Росії , в звязку з чим для утримання квартири в належному стані вони надали тимчасово відповідачам дозвіл на проживання у квартирі №16 по пров.Парковому,7 м. Словянська. При цьому домовились, що відповідачі будуть сплачувати квартплату та відповідні комунальні послуги. Однак відповідачі не виконували умови їх домовленості і тому вони стали вимагати звільнити належну їм квартиру, однак останні відмовляються, що і вимусило звернутись до суду.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_1 та його представник, а також представник ОСОБА_2- ОСОБА_8 позов підтримали.

Відповідачі - ОСОБА_3, ОСОБА_5 та ОСОБА_4, діючи через свого представника ОСОБА_9, позов не визнали.

Представник відповідачів таку позицію своїх довірителів обґрунтував тим, що ОСОБА_3, ОСОБА_4 та ОСОБА_5 проживають у спірній квартири більше десяти років, користуються нею відкрито, тому вважають, що набули право власності за набувальною давністю на зазначену квартиру.

Треті особи - ОСОБА_7 та ОСОБА_6 повідомлені належним чином про час та місце розгляду справи до суду не зявились, свої інтереси довірили представляти ОСОБА_8, який в судовому засіданні повідомив, що інтереси його довірителів співпадають з вимогами позивачів, тому вони вимоги позивачів підтримують та також просять виселити відповідачів із квартири АДРЕСА_3.

Суд вислухавши доводи сторін, перевіривши надані суду докази приходить до переконання, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Так у ході судового розгляду з вірогідністю було встановлено, що позивачі ОСОБА_2, ОСОБА_1 , а також ОСОБА_6 та ОСОБА_7 ( до шлюбу ОСОБА_6 )Ю.С. є співвласниками квартири під №16 по провулку Парковому ,7 м.Словянська, що підтверджується свідоцтвом про право власності на житло та довідкою БТІ м. Словянська /а.с.8; 67/

Сторонами не оспорюється незаконність вселення відповідачів. Позивачі підтверджують, що вселення відповідачів здійснено із згоди власників квартири.

Способи захисту цивільних прав та інтересів судом визначені у ст. 16 ЦК України.

В суді з вірогідністю встановлено, що між сторонами виник спір про порушення прав позивачів, як власників квартири АДРЕСА_3.

Заперечуючи проти вимог, відповідачі посилались на те, що вважають себе такими , що набули право власності на спірну квартиру за набувальною давністю.

Згідно вимог ст. 60 ЦПК України - кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Так ч.1 ст. 344 ЦК України передбачено, що особа, яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито , безперервно володіти нерухомим майном протягом 10 років, набуває право власності на це майно, якщо інше не встановлено цим Кодексом.

Частиною третьою цією норми передбачено. що якщо особа заволоділа майном на підставі договору з його власником, який після закінчення строку договору не предявляє вимоги про його повернення, вона набуває право власності за набувальною давністю на нерухоме майно через пятнадцять проків.

В суді встановлено, що відповідачі вселились у спірну квартиру на підставі договору оренди укладеного 14.05.2005року між ОСОБА_2 та ОСОБА_3 /а.с.169-170/

Окрім того слід зазначити, що право власності на нерухоме майно, повинно бути підтверджено відповідним правовстановлюючим документом та виникає, з огляду на приписи ч.1 ст. 344 ЦК України з моменту його державної реєстрації.

Відповідачі не надали суду доказів на підтвердження набуття права власності на квартиру АДРЕСА_4.

Окрім того слід зазначити , що предметом розгляду суду були вимоги ОСОБА_3, ОСОБА_4 та ОСОБА_5 про визнання права власності на спірну квартиру за набувальною давністю і судом в задоволенні таких вимог було відмовлено.

Таким чином відповідачі не надали суду доказів які б підтверджували їх право на користування чи володіння спірною квартирою. Строк дії договору оренди від 14.05.2005року минув.

Статтею 391 ЦК України передбачено, що власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

В той же час відповідачі проживають та користуються квартирою №16 будинку №7 по провулку Парковому , що належить позивачам та третім особам на праві спільної сумісної власності, чим і перешкоджають у здійсненні ними права користування та розпорядження власністю.

За таких обставин суд вважає, що є підстави для задоволення позову.

Керуючись викладеним, ст.16, 316,317, 391 ЦК України, ст.10,11,209,212,214-215,218 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 та ОСОБА_2 задовольнити.

Виселити із квартири АДРЕСА_5, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5

Рішення може бути оскаржене в судову палату по цивільним справам апеляційного суду Донецької області через Слов'янський міськрайонний суд протягом десяти днів, з моменту його проголошення, а для осіб які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя

Суддя Слов'янського міськрайонного суду

Донецької області ОСОБА_10