Справа № 2-86/11
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
14 лютого 2011 року Ківерцівський районний суд Волинської області
в с к л а д і : головуючого судді Пономарьової О.М.
при с е к р е т а р і ОСОБА_1
з участю позивача ОСОБА_2
відповідача ОСОБА_3
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Ківерці цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про визнання недійсним свідоцтва про право на спадщину за заповітом та державного акту про право власності на земельну ділянку, -
В С Т А Н О В И В :
Позивач ОСОБА_2 звернулась в суд з позовом до ОСОБА_3 про визнання недійсним свідоцтва про право на спадщину за заповітом та державного акту про право власності на земельну ділянку. В обґрунтування заявлених вимог вказує, що ухвалою Ківерцівського районного суду від 23.12.2009 року у справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про визнання права власності на спадкове майно та аналогічним зустрічним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3, Суської сільської ради, визнано мирову угоду, згідно якої за ОСОБА_2 визнано в порядку спадкування право власності на житловий будинок з надвірними господарськими спорудами, що знаходиться в с. Суськ по вул. Першого Травня, 5, та земельну ділянку для ведення особистого селянського господарства, площею 2,93га, що належала гр-ці ОСОБА_4 відповідно до державного акту про право власності на земельну ділянку серія ВЛ № 069279 від 03.05.2004 року і знаходиться в с. Суськ Ківерцівського району.
Всупереч зазначеній ухвалі, яка сторонами не оскаржувалась і набула законної сили, відповідач ОСОБА_3 29 грудня 2009 року отримала в Ківерцівській державній нотаріальній конторі свідоцтво про право на спадщину за заповітом. Спадкове майно, на яке було видане вказане свідоцтво складалось з цілої земельної ділянки розміром 2,93 га, яка розташована на території Суської сільської ради Ківерцівського району Волинської області і належить ОСОБА_4, яка померла 08.02.2005 року. На підставі зазначеного свідоцтва державним нотаріусом зроблено відмітку в державному акті про право власності на земельну ділянку серія ВЛ № 069279 від 03.05.2004 року про перехід права власності на земельну ділянку в порядку спадкування до ОСОБА_3.
Посилаючись на те, що наявність вказаних вище свідоцтва про право на спадщину за заповітом та державного акту про право власності на земельну ділянку унеможливлює їй оформлення права на спадкове майно, просить визнати зазначені документи недійсними.
В судовому засіданні позивач ОСОБА_2 підтримала заявлені вимоги за обставинами, викладеними в позові, та просить його задовольнити.
Відповідач ОСОБА_3 в ході судового розгляду заявлений позов визнала. Пояснила зазначені в позові обставини як помилкові і не заперечує щодо визнання недійсним свідоцтва про право на спадщину за заповітом та державного акту про право власності на земельну ділянку
Заслухавши пояснення сторін, дослідивши надані докази суд дійшов висновку про те, що позов підлягає до задоволення частково.
Судом встановлено, що за мировою угодою, визнаною ухвалою Ківерцівського районного суду від 23.12.2009 року у справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про визнання права власності на спадкове майно та аналогічним зустрічним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3, Суської сільської ради, за ОСОБА_2 визнано в порядку спадкування право власності на земельну ділянку для ведення особистого селянського господарства, розміром 2,93га, що належала гр-ці ОСОБА_4 відповідно до державного акту про право власності на земельну ділянку серія ВЛ № 069279 від 03.05.2004 року і знаходиться в с. Суськ Ківерцівського району. Ухвала суду набула законної сили та відповідно до п.1 ст. 3 Закону України Про виконавче провадження підлягає примусовому виконанню у випадку її недотримання сторонами.
З наданих позивачем ОСОБА_2 доказів встановлено і не заперечується відповідачем ОСОБА_3, що за її заявою державним нотаріусом Ківерцівської державної нотаріальної контори ОСОБА_5 29.12.2009 року на її імя видане свідоцтво про право на спадщину за заповітом ОСОБА_6, яка померла 24.10.2008 року ( спадкова справа № 43/2009р.). Спадкове майно, на яке видано свідоцтво, складається з цілої земельної ділянки в розмірі 2,93 га, яка розташована на території Суської сільської ради Ківерцівського району Волинської області і на підставі державного акту на право приватної власності на земельну ділянку від 03.05.2004 року серія ВЛ № 069279 належить ОСОБА_4, яка померла 08.02.2005 року, спадкоємцем якої за заповітом, посвідченим виконкомом Суської сільської ради 16.05.1988 року, була її дочка - ОСОБА_6, яка прийняла спадщину після смерті матері, але не оформила своїх спадкових прав.
В силу ч.1 статті 208 ЦПК України ухвала суду є однією з форм судового рішення і відповідно до ч.2 ст.368 цього кодексу підлягає виконанню.
Оскільки свідоцтво про право на спадщину від 29.12.2009 року, зареєстроване в реєстрі за № 2-1571, суперечить ухвалі Ківерцівського районного суду від 23.12.2009 року, яка не оскаржувалась сторонами і набула законної сили, суд дійшов висновку про визнання недійсним свідоцтва про право на спадщину, виданого 29.12.2009 року державним нотаріусом Ківерцівської державної нотаріальної контори ОСОБА_5 на імя ОСОБА_3 щодо земельної ділянки розміром 2,93 га, яка розташована на території Суської сільської ради Ківерцівського району Волинської області і належить ОСОБА_4.
Вимоги позивача щодо визнання недйсним державного акту на право приватної власності на земельну ділянку від 03.05.2004 року серія ВЛ № 069279, виданого на імя ОСОБА_4, безпідставні.
В силу статті 126 Земельного кодексу України право власності на земельну ділянку, набуту у власність із земель приватної власності без зміни її меж, цільового призначення, посвідчується цивільно-правовою угодою щодо відчуження земельної ділянки, укладеною в порядку, встановленому законом, у разі набуття права власності на земельну ділянку за такою угодою, та свідоцтвом про право на спадщину.
Державний нотаріус Ківерцівської державної нотаріальної контори ОСОБА_5 відповідно до ч.6 ст. 126 ЗК України на державному акті про право власності на земельну ділянку зробила відмітку про відчуження земельної ділянки із зазначенням документа, на підставі якого відбулось відчуження (свідоцтва про право на спадщину за заповітом, зареєстрованого 29.12.2009 року за № Р 2-1571).
Оскільки суд дійшов висновку про визнання недійсним вказаного свідоцтва про право на спадщину, то і відмітку державного нотаріуса на державному акті про право власності на земельну ділянку від 03.05.2004 року серія ВЛ № 069279 про відчуження земельної ділянки і перехід права власності на неї до ОСОБА_3, слід визнати недійсною.
Керуючись ст.ст. 3, 10, 11, 60, 61, 88, 212-215, 368 ЦПК України,
ст. 126 ЗК України, ЗУ про виконавче провадження, суд
В И Р І Ш И В :
Позов ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про визнання недійсним свідоцтва про право на спадщину за заповітом та державного акту про право власності на земельну ділянку задовольнити частково.
Визнати недійсним свідоцтво про право на спадщину, видане 29.12.2009 року державним нотаріусом Ківерцівської державної нотаріальної контори ОСОБА_5 на імя ОСОБА_3 щодо земельної ділянки розміром 2,93 га, яка розташована на території Суської сільської ради Ківерцівського району Волинської області і належить ОСОБА_4.
Визнати недійсною відмітку, зроблену Державним нотаріусом Ківерцівської державної нотаріальної контори ОСОБА_5 на державному акті про право власності на земельну ділянку від 03.05.2004 року серія ВЛ № 069279, виданому на імя ОСОБА_4, про відчуження земельної ділянки і перехід права власності на неї до ОСОБА_3
Рішення може бути оскаржене до Апеляційного суду Волинської області протягом 10-ти днів з дня його проголошення, шляхом подачі скарги через Ківерцівський районний суд.

Суддя Пономарьова О.М.