АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 листопада 2011 року колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Дніпропетровської області в складі:

Головуючого судді: Рудь В.В.

суддів: Куценко Т.Р., Повєткіна В.В.

при секретарі: Ляпченко Л.О.

Розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Дніпропетровську цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Апостолівського районного суду Дніпропетровської області від 19 вересня 2011 року за позовом ОСОБА_2 до КП «Зеленодольський міський водоканал», КП «Зеленодольські міські теплові мережі» про поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу та відшкодування моральної шкоди, -

В с т а н о в и л а :

11 травня 2011року ОСОБА_2 звернувся з позовом до КП «Зеленодольський міський водоканал», КП «Зеленодольські міські теплові мережі» про поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу та відшкодування моральної шкоди(а.с.3-5).

Позивач зазначав, що в період з 2004року по квітень 2011року працював в КП «Зеленодольські міські теплові мережі» на різних посадах, починаючи з директора підприємства до провідного економіста.

27 грудня 2010року рішенням Зеленодольської міської ради 5 сесії VІ скликання прийнято рішення про припинення діяльності КП «Зеленодольські міські теплові мережі» шляхом приєднання до КП «Зеленодольський міський водоканал», яке згідно п.5 рішення є правонаступником всіх майнових прав та обовязків комунальних підприємств, що приєднуються.

29.03.2011року проведено засідання комісій з припинення юридичних осіб, рішенням яких узгоджено перелік осіб, що підлягають скороченню в порядку п.1 ст.40 КЗпП України з підприємств, що припиняють свою діяльність.

31.03.2011року йому була запропонована посада техніка з нормування праці в підприємстві КП «Зеленодольський міський водоканал», на що він дав свою згоду. Однак 04.04.2011року його ознайомили з наказом №56 від 04.04.2011року про звільнення на підставі п.1 ст.40 КЗпП України та була видана трудова книжка.

В кінці квітня 2011року в юридичному відділі центру зайнятості Апостолівського району отримав усну відповідь про незаконність його звільнення.

Посилаючись на викладені обставини, позивач просив поновити строк на оскарження причин та порядку звільнення, визнати незаконним наказ КП «Зеленодольський міський водоканал» №56 від 04.04.2011року про звільнення на підставі п.1 ст.40 КЗпП України; зобовязати КП «Зеленодольський міський водоканал» продовжити з ним трудовий договір; стягнути з КП «Зеленодольський міський водоканал» заробітну плату за час вимушеного прогулу та 5000грн. завданої моральної шкоди(а.с.3-5).

Рішенням Апостолівського районного суду Дніпропетровської області від 19 вересня 2011 року у задоволенні позову відмовлено(а.с.85-90).

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 просить рішення суду скасувати, посилаючись на те, що суд не взяв до уваги його клопотання про поновлення строку на оскарження дій відповідача з приводу його звільнення, що пропуск строку є незначним, причини пропуску строку є поважними(а.с.91).

Перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції у межах доводів апеляційної скарги і вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає відхиленню з таких підстав.

Згідно ст.233 КЗпП України працівник може звернутися з заявою про вирішення трудового спору безпосередньо до районного, районного у місті, міського чи міськрайонного суду в тримісячний строк з дня, коли він дізнався або повинен був дізнатися про порушення свого права, а у справах про звільнення в місячний строк з дня вручення копії наказу про звільнення або з дня видачі трудової книжки.

В ст.234 КЗпП України зазначено, що у разі пропуску з поважних причин строків, установлених ст.233 цього Кодексу, районний, районний у місті, міський чи міськрайонний суд може поновити ці строки.

В п.4 Постанови Пленуму Верховного Суду України №9 від 06.11.92р., із послідуючими змінами, «Про практику розгляду судами трудових спорів» розяснено, що встановлені ст.ст.228,233 КЗпП строки звернення до суду застосовуються незалежно від заяви сторін. У кожному випадку суд зобовязаний перевірити і обговорити причини пропуску цих строків, а також навести у рішенні мотиви, чому він поновлює або вважає неможливим поновити порушений строк. Якщо місячний чи тримісячний строк пропущено без поважних причин, у позові може бути відмовлено з цих підстав.

Із справи вбачається, що позивач працював в КП «Зеленодольські міські теплові мережі» на різних посадах, наказом №159 від 01.12.2010року переведений на посаду провідного економіста(а.с.7).

Згідно рішення Зеленодольської міської ради 5 сесії VІ скликання від 27 грудня 2010року №54-12 припинена діяльність КП «Зеленодольське житло», КП «Зеленодольські міські теплові мережі» шляхом приєднання до КП «Зеленодольський міський водоканал». В п.5 рішення зазначено, що КП «Зеленодольський міський водоканал» є правонаступником всіх майнових прав та обовязків комунальних підприємств, які приєднуються(а.с.8-9).

Наказом директора КП «Зеленодольські міські теплові мережі» №56 від 04.04.2011року ОСОБА_2 звільнений з посади провідного економіста згідно п.1 ст.40 КЗпП України на підставі наказу по підприємству від 02.02.2011р. №6, «Протоколу спільного засідання комісій з припинення юридичних осіб КП «ЗМЖ» та КП «ЗМТМ», адміністрації та профспілкового комітету правонаступника КП «ЗМВ» від 29.03.2011р.», «Переліку вільних вакансій в КП «ЗМВ», запропонованих працівникам, які підлягають скороченню в КП «ЗМТМ», КП «ЗМЖ» згідно п.1 ст.40 з 01.04.2011р.від 30.12.2011р.», «Переліку вільних вакансій в КП «ЗМВ», запропонованих працівникам, які підлягають скороченню в КП «ЗМТМ», КП «ЗМЖ» згідно п.1 ст.40 з 01.04.2011р. від 31.03.2011р.», «Протоколу засідання комісії з питань переважного права на залишення на роботі при вивільненні працівників від 31.03.2011р.» та вимог п.4 ст.36 КЗпП України(а.с.13, 73)). Трудову книжку позивач отримав 04.04.2011року.

Перевіряючи доводи та заперечення сторін щодо звільнення позивача з підстав, передбачених п.1 ст.40 КЗпП України, суд у рішенні зазначив, що факт скорочення штату не підтверджений відповідними доказами, наказу про скорочення штату не було, комісія з припинення юридичних осіб не мала повноважень приймати рішення про скорочення штату, відповідачем порушені вимоги ч.2 ст.40 КЗпП України щодо неможливості перевести працівника за його згодою на іншу посаду та вимоги ст.42 КЗпП України щодо переважного права на залишення на роботі, у звязку з чим суд прийшов до висновку про незаконне звільнення ОСОБА_2

Разом з тим, перевіряючи та обговорюючи причини пропуску строку на звернення до суду за захистом порушеного права, суд встановив, що про порушене право незаконне звільнення, ОСОБА_2 дізнався 04.04.2011року, в день отримання трудової книжки. Факт отримання трудової книжки саме 04.04.2011року позивач підтвердив в судовому засіданні апеляційної інстанції. Однак з позовом до суду позивач звернувся 11 травня 2011року(а.с.1-2), тобто з пропуском строку, встановленого законом. Доказів, які б свідчили про поважність причин пропуску місячного строку позивач не надав, в ході розгляду справи такі докази не встановлено.

З урахуванням встановленого, суд прийшов до правильного висновку, що визначений законом строк на звернення до суду за захистом порушеного права позивач пропустив без поважних причин і обгрунтовано відмовив у задоволенні позову з цих підстав. При цьому в рішенні суду наведені мотиви, в силу яких суд прийшов до висновку про неможливість поновити порушений строк.

Посилання позивача в апеляційній скарзі на поважність причин пропуску строку та що пропуск строку є незначним, не можуть бути взяті до уваги, оскільки факт звернення до адвоката за консультацією не є початком строку позовної давності і не може свідчити про поважність причини пропуску зазначеного строку.

Рішення суду першої інстанції відповідає обставинам справи та вимогам закону, що регулює встановлені правовідносини, доказам у справі суд дав оцінку відповідно до вимог ст.212 ЦПК Ураїни, підстав для скасування судового рішення не встановлено.

Керуючись ст.ст.303,307,308,315 ЦПК України колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити.

Рішення Апостолівського районного суду Дніпропетровської області від 19 вересня 2011 року залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий-

Судді-