РІШЕННЯ

Іменем України

02.12.2011 року Справа № 2-2269/11

Амур-Нижньодніпровський районний суд м. Дніпропетровська

в складі: головуючого судді Якименко Л.Г.

при секретарі Носулі А.Л.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Дніпропетровську справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування матеріальної шкоди, завданої в результаті дорожньо-транспортної пригоди, -

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої внаслідок скоєння дорожньо-транспортної пригоди.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що 11.10.2007 року о 19-30 годині на вул. Вітчизняній у м. Дніпропетровську відповідач ОСОБА_2, керуючи автомобілем ВАЗ 21104, державний номер НОМЕР_1, не врахував дорожню обстановку, не вжив заходів щодо зупинки транспортного засобу та, не впоравшись з керуванням, виїхав на смугу зустрічного руху, внаслідок чого допустив зіткнення з автомобілем ЗАЗ-110557, державний номер НОМЕР_2, під керуванням позивача ОСОБА_1.

В результаті дорожньо-транспортної пригоди належному позивачу ОСОБА_1 автомобілю ЗАЗ-110557, державний номер НОМЕР_2, заподіяні ушкодження.

Постановою судді Петропавлівського районного суду Дніпропетровської області від 26.11.2007 року ОСОБА_2 був визнаний винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КпАП України, та на нього було накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу 68 грн.

З метою визначення розміру заподіяної шкоди було проведено автотоварознавче дослідження, відповідно до висновку спеціаліста автотоварознавця від 13.11.2007 року №ZU131107/1, складеного судовим експертом ОСОБА_3, вартість матеріального збитку, з технічної точки зору, спричиненого володільцу автомобіля ЗАЗ-110557, державний номер НОМЕР_2, становить 9763,26 грн., які позивач просить стягнути з відповідача, крім того 450 гривень витрат за проведення автотоварознавчого дослідження та 223,14 гривень судових витрат по справі.

Відповідач проти позу заперечував з тих підстав, що позивач не є власником автомобіля, а керував їм за довіреністю, тому право на відшкодування має ОСОБА_4 як власник автомобіля, а він з позовом до суду не звертався, тому просив суд у позові ОСОБА_1 відмовити у повному обсязі.

Вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали цивільної справи, адміністративної справи та висновок спеціаліста, суд вважає позовні вимоги такими, що підлягають задоволенню.

У судовому засіданні встановлено, що 11.10.2007 року о 19-30 годині на вул. Вітчизняній у м. Дніпропетровську відповідач ОСОБА_2, керуючи автомобілем ВАЗ 21104, державний номер НОМЕР_1, не врахував дорожню обстановку, не вжив заходів до зупинки транспортного засобу та, не впоравшись з керуванням, виїхав на смугу зустрічного руху, внаслідок чого допустив зіткнення з автомобілем ЗАЗ-110557, державний номер НОМЕР_2, під керуванням позивача ОСОБА_1.

У результаті дорожньо-транспортної пригоди належному позивачу ОСОБА_1 автомобілю ЗАЗ-110557, державний номер НОМЕР_2, заподіяні ушкодження. Даним автомобілем позивач керував на підставі довіреності від 07.09.2007 року.

З метою визначення розміру заподіяної шкоди було проведено автотоварознавче дослідження, відповідно до висновку спеціаліста автотоварознавця від 13.11.2007 року №ZU131107/1, складеного судовим експертом ОСОБА_3, вартість матеріального збитку, з технічної точки зору, спричиненого володільцу автомобіля ЗАЗ-110557, державний номер НОМЕР_2, становить 9763,26 грн.

Вина відповідача у скоєнні вказаної ДТП підтверджується постановою судді Петропавлівського районного суду Дніпропетровської області від 26.11.2007 року, на підставі якої ОСОБА_2 був визнаний винним в скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КпАП України, та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу 68 грн.

Відповідно до ч.4 ст.61 ЦПК України, вирок по кримінальній справі, або постанова суду по справі про адміністративне правопорушення, які вступили в законну силу, обов'язкові для суду, який розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої винесені вирок або постанова суду, з питань, чи мали місце ці дії і чи скоєні вони даною особою.

В силу ст. 1187 ЦК України шкода, заподіяна джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка володіє транспортним засобом. Відповідно до п.4 Постанови Пленуму Верховного Суду Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди№6 від 27.03.1992 року, під володільцем джерела підвищеної небезпеки розуміється юридична особа або громадянин, що здійснює експлуатацію джерела підвищеної небезпеки на праві власності, повного господарського відання, оперативного управління або з інших підстав (договору оренди, довіреності тощо).

До заперечень відповідача стосовно відсутності у позивача повноважень на звернення до суду з позовом суд ставиться критично, оскільки на момент скоєння ДТП ОСОБА_1 був володільцем автомобіля ЗАЗ-110557, державний номер НОМЕР_2, на підставі генеральної довіреності, згідно якої мав право не тільки на керування вказаним автомобілем, а також і право повного розпорядження даним транспортним засобом, та на відшкодування шкоди винною особою.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 матеріальну шкоду у розмірі 9763 гривні 26 копійок, 450 гривень за проведення автотоварознавчого дослідження та 223 гривні 14 копійок витрат у справі.

Керуючись ст.ст. 2, 10, 11, 60, 61, 79, 84, 85, 88, 212-215 ЦПК України, ст.ст. 23, 1166, 1167, 1187 ЦК України, Постановою Пленуму Верховного Суду Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди №6 від 27.03.1992 року, суд

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування матеріальної шкоди, завданої в результаті дорожньо-транспортної пригоди, - задовольнити.

Стягнути із ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 матеріальну шкоду у розмірі 9763 гривні 26 копійок, 450 гривень за проведення автотоварознавчого дослідження та 223 гривні 14 копійок витрат у справі, а всього 10 436 (десять тисяч чотириста тридцять шість) гривень 40 копійок.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку через суд першої інстанції шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня проголошення рішення. У разі якщо рішення було постановлено без участі особи, яка його оскаржує, апеляційна скарга подається з дня отримання копії рішення.

Суддя: