АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________
Справа № 22-ц - 1343/2011 Головуючий 1 інст. Павлюченко
Категорія: земельні Доповідач Борова С.А.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 квітня 2011 р.

Судова колегія судової палати з цивільних справ апеляційного суду Харківської області в

складі:

головуючого - судді Борової С.А.

суддів - Пшенічної Л.В., Івах А.П.

при секретарі - Варюшичевої А.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Харкові цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1

на рішення Близнюківського районного суду Харківської області від 10 січня 2011 р.

по цивільній справі за позовною заявою ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про відшкодування майнової шкоди,-

встановила:

У листопаді 2010 року до суду звернувся ОСОБА_2 з зазначеним вище позовом, посилаючись на те, що відповідач самовільно зайняв належну йому на праві власності земельну ділянку площею 10, 53 га розташовану на території Радгоспівської сільської ради Близнюківського району Харківської області, не поставивши його до відома, засіяв її соняшником. Незаконними діями відповідача йому спричинено майнову шкоду у сумі 10127, 94 грн.

У судовому засіданні позивач свої позовні вимоги підтримав.

Відповідач позов не визнав з тих підстав, що він дійсно користувався земельною ділянкою позивача, але з його відома, за згодою, виплачував йому орендну плату та вносив необхідні податки за позивача.

Рішенням Близнюківського районного суду Харківської області від 10 січня 2011 року позов ОСОБА_2 задоволений.

Стягнуто з ОСОБА_1 на його користь на відшкодування майнової шкоди 10 127, 94 грн. понесені витрати на оплату судового збору 101, 27 грн., на інформаційно- технічне забезпечення розгляду справи 120 грн.

В апеляційній скарзі ОСОБА_4 просить рішення суду скасувати і ухвалити нове рішення . яким відмовити позивачу у задоволенні позову, посилаючись на неповне зясування судом обставин справи та неправильне застосування норм процесуального права, порушення норм матеріального права.

При цьому зазначається, що: суд не звернув уваги на те, що між ними існував усний договір про користування земельною ділянкою, самозахвату не було. Шкода повинна бути реальною, а тому суд безпідставно застосував для визначення розміру шкоди Методику розрахунку матеріальної шкоди, затвердженої постановою КМ № 963 від 25.07. 2007 р. Безпідставним є також застосування судом ст. 156 ЗК України, оскільки вказана норма закону не регулює виниклі правостосунки.

Судова колегія, заслухавши доповідь судді, пояснення сторін, вивчивши перевіривши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної скарги, вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно зі ст. 303 ЦПК України під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Відповідно до вимог ст. 213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обгрунтованим.

Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно зясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні

Згідно зі ст. 214 ЦПК під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: 1) чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; 2) чи є інші фактичні дані ( пропущення строку позовної давності тощо), які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; 3) які правовідносини сторін випливають з установлених обставин; 4) яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин.

Суд першої інстанції всупереч ст. 213, 214 ЦПК України , без належного зясування дійсних обставин справи дійшов висновку про наявність вини у діях відповідача самовільного зайняття земельної ділянки, яка належить позивачу, та відшкодування у звязку з цим майнової шкоди.

Суд не взяв до уваги, що для застосування такої міри відповідальності, як відшкодування шкоди, необхідна наявність всіх елементів складу цивільного правопорушення ( шкода, протиправна поведінка особи, яка спричинила шкоду, причинний звязок між шкодою та протиправною поведінкою, вина) , що має значення для правильного вирішення спору. Відповідно до змісту ст. 22 ЦК до збитків, яких особа зазнала в результаті порушення її цивільного права. Зокрема відносяться доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене.

Судова колегія вважає, що в задоволенні позовних вимог ОСОБА_2 про відшкодування майнової шкоди слід відмовити з наступних підстав.

Пленум Верховного Суду України в п. 16 постанови від 16.04.2004 р. № 7 „Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ зі змінами, внесеними згідно з постановою Пленуму Верховного Суду України від 19 березня 2010 року № 2, розяснив, що у випадках самовільного зайняття земельних ділянок, псування, забруднення земель чи вчинення інших порушень земельного законодавства шкода відшкодовується відповідно до статей 211, 212. ЗК У країни, статей 22, 623, 1166, 1172, 1192 ЦК України особами, що її заподіяли.

Як встановлено матеріалами справи і не заперечується сторонами позивач є власником земельної ділянки розміром 10,5300 га розташованої на території Радгоспівської сільської ради Близнюківського району Харківської області, що підтверджується Державним актом серії 1У-ХР № 045220.

За усною домовленістю сторін ОСОБА_1 користувався вказаною земельною ділянкою, за що сплачував за ОСОБА_2 відповідні податки та орендну плату. З відома позивача ОСОБА_5 весною 2010 року обробив земельну ділянку та посіяв соняшник. Виплатив позивачу орендну плату сільгосппродукцією. У минулі роки ОСОБА_5 також з дозволу та відома ОСОБА_2 обробляв земельну ділянку, сплачував за нього податки, що не оспорюється позивачем та підтверджується наданими квитанціями.

Суд першої інстанції зазначених обставин не врахував та безпідставно прийшов до висновку про самовільне зайняття земельної ділянки ОСОБА_1, вирішив питання про відшкодування шкоди спричиненої самовільним зайняттям земельної ділянки при відсутності всіх елементів складу цивільного правопорушення, а виходячи тільки з того, що сторони не оформили належним чином свою домовленість про використання земельної ділянки.

Згідно зі ст. 212 ЗК України самоцільно зайняті земельні ділянки підлягають поверненню власникам землі або землекористувачам без відшкодування затрат понесених за час незаконного користування ними.

Позивач не надав доказів, що користування земельною ділянкою відповідачем без правовстановлюючих документів потягло за собою спричинення майнової шкоди. Згідно зі ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Ст. 156 ЗК України, Методика визначення розміру шкоди, заподіяної внаслідок самовільного ' зайняття земельних ділянок, використання земельних ділянок не за цільовим призначенням, зняття грунтового покриву без спеціального дозволу, затвердженою постановою КМ України від 25 липня 2007 р. № 963, якими керувався суд, правовідносини які виникли між сторонами не регулюють.

Оскільки позов ОСОБА_2 не підлягає задоволенню, відсутні підстави для відшкодування йому понесених судових витрат.

Відповідно до ст. 309 ЦПК України підставами для скасування рішення суду першої інстанції і ухвалення нового рішення є : недоведеність обставин , що мають значення для справи, які суд вважав встановленими, невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення або неправильне застосування норм матеріального або процесуального права.

Керуючись ст. ст. 303, 304, 307, 309, 311, 313, 314, 316, 319 ЦПК України, судова колегія судової палати,

ВИРІШИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити .

Рішення Близнюківського районного суду Харківської області від 10 січня 2011 р. скасувати.

У задоволенні позову ОСОБА_2 відмовити.

Рішення апеляційної інстанції набирає чинності з моменту його проголошення, може бути оскаржене в касаційному порядку протягом двадцяти днів безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ з дня набрання законної

Головуючий суддя

Судді колегії