Справа № 2518/2-242/11
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 листопада 2011 року Ріпкинський районний суд Чернігівської області в складі:

головуючої - судді Павленко О.В., при секретарі Левошко І.Г.,

з участю: позивача ОСОБА_1, представника позивача - ОСОБА_2,

представника відповідача ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт. Ріпки цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Приватного акціонерного товариства АІСЕ Українапро стягнення суми коштів сплачених за угодою про надання послуг,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з позовом до Закритого акціонерного товариства АІСЕ Україна (назву юридичної особи змінено на "Приватне акціонерне товариство "АІСЕ Україна"- свідоцтво про державну реєстрацію від 24.02.2010 року № 624593) про стягнення суми сплачених ним коштів за угодою про надання послуг. Позовні вимоги обґрунтовує тим, що 20.10.2007 року уклав угоду №176868 з ПрАТ АІСЕ Українапро надання послуг, спрямованих на придбання автомобіля. Зважаючи на погіршення свого матеріального становища, позивач вирішив розірвати угоду та 27.04.2010р. подав заяву про її розірвання. У звязку з тим, що угода розірвана, а за нею позивач сплатив на рахунок відповідача кошти, позивач просить стягнути з відповідача сплачену ним суму в розмірі 23372,43 грн., оскільки належні йому кошти відповідач добровільно не повертає. Також просить стягнути з відповідача судові витрати, до яких увійшли також витрати на правову допомогу.

Позивач та його представник в судовому засіданні позовні вимоги підтримали в повному обсязі, просили позов задовольнити. На обгрунтування позову послалися на доводи, викладені в позовній заяві, вважають, що угодою не встановлені строки повернення грошових коштів у випадку розірвання угоди, тому сторонам слід керуватися положеннями ч.2 ст. 530 ЦК України, в якій визначено, що кредитор має право виконання боржником свого обов'язку у будь - який час.

Представник відповідача в судовому засіданні проти позову заперечував, пояснив, що угодою визначено, що грошові кошти сплачені на виконання угоди, у випадку її розірвання повертаються в порядку черговості. Оскільки черга позивача на отримання сплачених ним коштів ще не підійшла, то відповідач не може вважатися таким, що порушив умови зобов'язання.

Вислухавши позивача та його представника, представника відповідача, дослідивши письмові докази, що містяться в матеріалах справи, суд приходить до висновку, що позов задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Перевіряючи обставини справи, судом встановлено, що 20.10.2007 року сторони по справі уклали Угоду №176868 з ЗАТ АІСЕ Українапро надання послуг, спрямованих на придбання позивачем автомобіля та Додатки до неї.

Згідно наданих сторонами письмових доказів та пояснень, позивач за Угодою сплатив на рахунок відповідача вступний внесок у розмірі 1431,00 грн. та 23372,43 грн. в рахунок щомісячних внесків. Кожен щомісячний повний внесок складається з чистого внеску, адміністративних витрат та страхового внеску.

З часом позивач вирішив розірвати Угоду, оскільки погіршився його матеріальний стан, що передбачено умовами Угоди, а тому він 27.04.2010 р. подав заяву про розірвання Угоди в порядку, який нею передбачений, а саме направлення письмової заяви, з чим погодився відповідач. Тобто на даний час Угоду №176868 від 20.10.2007 року, що була укладена між сторонами є розірваною за взаємною згодою сторін.

Відповідно до ст. 907 ЦК України порядок і наслідки розірвання договору про надання послуг визначаються домовленістю сторін.

Порядок та наслідки розірвання угоди викладені в ст.16 Додатку №2 до Угоди. Відповідно до п.16.7 ст.16 Додатку №2 до Угоди передбачено право Учасника відмовитися від Угоди та отримати всі сплачені кошти, якщо повідомить про це протягом семи днів з дати її підписання. Отже оскільки позивач не звертався протягом зазначеного строку, суд вважає що в даному випадку вступний внесок поверненню не підлягає.

Відповідно до п.16.3 ст.16 Додатку №2 до Угоди поверненню підлягають внески, сплачені в оплату ціни автомобіля, розраховані відповідно до ціни автомобіля, дійсної на дату подання Учасника заяви про розірвання угоди, за вирахуванням відступного в розмірі двох чистих внесків. Пунктом 16.4 ст.16 додатку №2 до угоди встановлена черговість повернення внесків учасникам, які розірвали угоду, відповідно до дати подання заяви. Судом встановлено, що на дату розгляду справи позивач є одинадцятим у черзі на повернення коштів. На підтвердження цього відповідачем надано копію звіту для групи № 638 та відповідну довідку. Сума, яка підлягає поверненню позивачу, складає 20254,87 грн.

Статтею 530 ч. 1 ЦК України передбачено, що якщо у зобов'язанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк. Зобов'язання, строк виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події.

Оскільки черга позивача для повернення коштів ще не настала, тому не наступив строк виконання відповідачем зобовязання щодо повернення коштів позивачу.

За таких обставин, оскільки в судовому засіданні не встановлено, що відповідачем ЗАТ АІСЕ Україна було допущено невиконання зобов'язань за угодою №176868, вказаною угодою визначено порядок, термін та умови повернення коштів сплачених за цією Угодою, суд вважає, що позовні вимоги задоволенню не підлягають, як такі, що не знайшли свого підтвердження в судовому засіданні.

Керуючись ст.ст. ст.ст. 208, 209, 215, 218 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В :

У задоволенні позову ОСОБА_1 до ПрАТ "АІСЕ Україна" - відмовити повністю.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом десяти днів з дня його проголошення до апеляційного суду Чернігівської області через Ріпкинський районний суд.

Повний текст рішення виготовлено 18 листопада 2011 року.

Головуюча О.В. Павленко