Справа № 2-317/11 р.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 серпня 2011 року. Карлівський районний суд Полтавської області в складі: головуючого-судді Жмурко П.Я.

секретаря Козлової Т.В.

за участю позивача ОСОБА_1

розглянувши у відкритому попередньому судовому засіданні в м. Карлівці цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Білухівської сільської ради Карлівського району Полтавської області, треті особи -відділ Держкомзему у Карлівському районі та Карлівська державна нотаріальна контора, про визнання права власності на земельну ділянку в порядку спадкування ,-

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до Білухівської сільської ради і просить суд визнати за нею право власності, в порядку спадкування за законом, на земельну ділянку розміром 4,44 в умовних кадастрових гектарах, для ведення сільськогосподарського виробництва, яка розташована на території Білухівської сільської ради Карлівського району Полтавської області, і належала померлій ІНФОРМАЦІЯ_2 року ОСОБА_2 на підставі сертифікату на право власності на земельну частку (пай) серії НОМЕР_1, який їй було видано на підставі рішення Карлівської райдержадміністрації № 675 від 20 грудня 1996 року.

Свої позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що вона є дочкою ОСОБА_2, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 року. Після померлої спадкова справа не відкривалася, ніхто із спадкоємців в шестимісячний строк із заявами про прийняття спадщини чи про відмову від спадщини до Держнотконтори не звертався. Вона є спадкоємицею першої черги за законом, її брат - ОСОБА_3 помер ІНФОРМАЦІЯ_3 року. Вона фактично вступила в управління спадковим майном, відповідно до статті 549 Цивільного кодексу Української РСР, тобто прийняла спадщину. Проте вона не має правовстановлюючого документу, який підтверджує належність спадкового майна померлій, а саме сертифікату на право власності на земельну частку (пай), яка перебуває у колективній власності акціонерного товариства "Білухівка"Карлівського району, розміром 4,44 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості). В лютому 2011 року вона звернулась до відділу Держкомзему у Карлівському районі Полтавської області з метою отримати дубліката вказаного сертифікату, проте у його видачі їй відмовили, оскільки ОСОБА_2 померла. Таким чином оформити належне їй спадкове майно в позасудовому порядку позивач не має можливості.

В судовому засіданні позивач підтримує позовні вимоги з підстав вказаних в позовній заяві і просить суд задовольнити позов у повному обсязі.

Від відповідача надійшла заява в якій вони просять суд справу розглядати без їхньої участі і зазначають, що не заперечують проти задоволення позову.

Треті особи надали суду заяви в яких просять суд справу розглядати без їхньої участі і зазначають, що при її вирішенні покладаються на розсуд суду.

Заслухавши пояснення позивача та дослідивши матеріали справи суд вважає, що позов обґрунтований і підлягає задоволенню у повному обсязі з таких підстав.

Відповідно до ч.4 ст.130 ЦПК України при визнанні позову ухвалюється судове рішення в порядку, встановленому ст.174 цього ж Кодексу. Згідно з ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову в ході попереднього судового засідання.

В судовому засіданні встановлено, що дошлюбне прізвище позивача -"ОСОБА_1", про що свідчать записи про зміну прізвища у свідоцтві про шлюб серії НОМЕР_2. (а.с. 16)

Позивач є рідною донькою ОСОБА_2, про що свідчить свідоцтво про народження НОМЕР_3. (а.с. 15)

Зі свідоцтва про смерть серії НОМЕР_4, вбачається, що ІНФОРМАЦІЯ_4 р. мати позивача -ОСОБА_2 померла. (а.с. 13)

З матеріалів справи вбачається, що по своїй смерті ОСОБА_2 не залишила заповіту. З листа Карлівської ДНК від 02.03.2011 р. вбачається, що Ніхто із спадкоємців в шестимісячний строк з лня відкриття спадщини до Карлівської ДНК не звертався. Позивач вважається такою, що фактично вступила в управління спадковим майном, тобто є особою, що прийняла спадщину, шляхом наявності у неї ощадної книжки виданої філією №3182/07 Карлівського відділення ощадбанку. (а.с. 14)

Відповідно до ст. 524 ЦК Української РСР, чинного на момент смерті ОСОБА_2, спадкоємство здійснюється за законом і за заповітом. Спадкоємство за законом має місце, коли і оскільки воно не змінено заповітом.

Відповідно до ст. 529 ЦК Української РСР при спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частках, діти (у тому числі усиновлені), дружина і батьки (усиновителі) померлого.

Відповідно до ст. 549 ЦК Української РСР, визнається, що спадкоємець прийняв спадщину: якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном.

Таким чином позивач є єдиною спадкоємицею майна померлої ОСОБА_2

З матеріалів справи також вбачається, що за життя ОСОБА_2 належала земельна частка (пай), у землі, яка перебуває у колективній власності акціонерного товариства "Білухівка", розміром 4,44 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості), про що свідчать записи в сертифікаті серії НОМЕР_5. (а.с. 7)

Позивач звернулася до Карлівської ДНК з заявою в якій просила видати свідоцтво про право на спадщину, а саме на вищевказану земельну частку (пай), проте у видачі свідоцтва їй було відмовлено, оскільки у неї відсутній правовстановлюючий документ, що підтверджує належність спадкового майна ОСОБА_2, про що свідчить лист від 02.03.2011 р. (а.с. 14)

У видачі дубліката виконавчого листа ОСОБА_1 було відмовлено, оскільки власниця земельної ділянки на даний час померла, про що свідчить лист від 25.02.2011 р. (а.с. 11)

Таким чином позивач не може оформити належне їй за законом спадкове майно, оскільки не має оригіналу правовстановлюючого документу, а саме сертифікату серії НОМЕР_5 про право на земельну частку (пай). Вирішити дане питання в позасудовому порядку не можливо, оскільки відповідно до п. 216 Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України №20/5, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 03.03.2004 року, видача свідоцтва про право на спадщину на майно, яке підлягає реєстрації, провадиться нотаріусом після подання правовстановлюючих документів про належність цього майна спадкодавцеві.

Тому суд вважає за можливе визнати за позивачем право власності, в порядку спадкування за законом, на земельну ділянку розміром 4,44 в умовних кадастрових гектарах, для ведення сільськогосподарського виробництва, яка розташована на території Білухівської сільської ради Карлівського району Полтавської області, і належала померлій ІНФОРМАЦІЯ_2 року ОСОБА_2 на підставі сертифікату на право власності на земельну частку (пай) серії НОМЕР_1, який їй було видано на підставі рішення Карлівської райдержадміністрації № 675 від 20 грудня 1996 року.

Керуючись п. 216 Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України №20/5, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 03.03.2004 року, ст. ст. 524, 529, 549 ЦК Української РСР, ст.ст. 57, 60, 130, 174-175, 212-215 ЦПК України, суд,-

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до Білухівської сільської ради Карлівського району Полтавської області, треті особи -відділ Держкомзему у Карлівському районі та Карлівська державна нотаріальна контора, про визнання права власності на земельну ділянку в порядку спадкування задовольнити повністю.

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, право власності, в порядку спадкування за законом, на земельну ділянку розміром 4,44 в умовних кадастрових гектарах, для ведення сільськогосподарського виробництва, яка розташована на території Білухівської сільської ради Карлівського району Полтавської області, і належала померлій ІНФОРМАЦІЯ_2 року ОСОБА_2 на підставі сертифікату на право власності на земельну частку (пай) серії НОМЕР_1, який їй було видано на підставі рішення Карлівської райдержадміністрації № 675 від 20 грудня 1996 року.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави суму недосплачених нею витрат на інформаційно технічне забезпечення у розмірі 110 грн.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення.

Суддя Жмурко П.Я.