АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № Справа № 22ц-6735/11 Головуючий у 1 й інстанції - Алтуніна О.В. Доповідач - Бараннік О.П.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

2011 рік травень 10 дня Колегія суддів судової палати з цивільних справ апеляційного суду Дніпропетровської області в складі:

головуючого Бараннік О.П.,

суддів Глущенко Н.Г., Городничої В.Є.,

при секретарі Лещинській О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпропетровську цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 31 березня 2011 року по справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про визнання договору купівлі-продажу та визнання права власності, за зустрічним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3, ОСОБА_4, треті особи Дніпропетровська районна державна нотаріальна контора, приватний нотаріус Юрченко Лариса Леонідівна виконавчий комітет Ювілейної селищної ради Дніпропетровського району Дніпропетровської області, комунальне підприємство Дніпропетровського району «Бюро технічної інвентаризації» про визнання договорів купівлі-продажу недійсними та нікчемними, визнання права власності в порядку спадкування за заповітом, -

ВСТАНОВИЛА:

У січні 2007 року ОСОБА_3 звернувся до суду з позовною заявою до ОСОБА_6 про визнання договору купівлі-продажу дійсним та визнання права власності на нерухоме майно і земельну ділянку, посилаючись на те, що за укладеним між ним та ОСОБА_6 17 лютого 2004 року договором купівлі- продажу ним було придбане у відповідачки за 60 000 гривень, належне їй на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом від 29.08.1995 року та Державного акту на право приватної власності на землю домоволодіння АДРЕСА_1, про що також ними було складено у той же день відповідний акт прийому-передачі зазначеного майна на підтвердження досягнутої угоди.

Але, у зв'язку з тим, що оскільки за вказаним договором позивачем були виконані зобов'язання по передачі обумовленої цим договором суми грошових коштів, а відповідачка в подальшому свої зобов'язання щодо нотаріального посвідчення цієї угоди не виконала, перешкоджаючи тим самим позивачеві в повній мірі володіти, користуватися та розпоряджатися придбаним у ОСОБА_6 майном, позивач вимушений був звернутись з даним позовом до суду.

Рішенням Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 07 лютого 2007 року договір купівлі-продажу житлового будинку і земельної ділянки розміром 0,1023 га, розташованих по АДРЕСА_1 визнано дійсним. За ОСОБА_3 визнано право власності на вказаний будинок та земельну ділянку. Цим же рішенням на Дніпропетровське районне комунальне підприємство «Бюро технічної інвентаризації» покладено . зобов'язання зареєструвати право власності на зазначене майно за ОСОБА_3.

Ухвалою Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 24 вересня 2007 року за заявою ОСОБА_2, яка є спадкоємицею за заповітом вмерлої ІНФОРМАЦІЯ_1 року ОСОБА_7, рішення Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 07 лютого 2007 року скасовано за нововиявленими обставинами.

Ухвалою Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 20 листопада 2007 року до участі у справі в якості відповідача залучена спадкоємиця вмерлої ОСОБА_7 - ОСОБА_2, яка не погоджуючись з позовними вимогами ОСОБА_3 звернулася до суду з зустрічною позовною заявою, в якій, посилаючись на те, що оскільки рішення Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 07.02.2007 року, за яким договір купівлі-продажу спірного домоволодіння та земельної ділянки був визнаний дійсним і за ОСОБА_3 було визнано право власності на зазначене майно ухвалою Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 24 вересня 2007 року було скасоване, з чого слідує, що ОСОБА_3 не мав права відчужувати спірний будинок відповідачеві ОСОБА_4, так як відповідно до ст. 236 ЦК України нікчемний правочин або правочин, визнаний судом недійсним, є недійсним з моменту його вчинення, а вона є спадкоємицею померлої ОСОБА_7 за заповітом, просила в задоволені позову ОСОБА_3 про визнання угоди купівлі-продажу дійсною відмовити і задовольнити її позов, визнавши недійсним договір купівлі-продажу житлового будинку, укладений між ОСОБА_3 та ОСОБА_4 11.07.2007 року та визнавши за нею право власності в порядку спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_7 на спірне домоволодіння та земельну ділянку площею 1023 кв.м., які розташовані по АДРЕСА_1.

Рішенням Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 31 березня 2011 року у задоволені позову ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про визнання договору купівлі-продажу та визнання права власності відмовлено. Цим же рішенням відмовлено і в задоволенні зустрічного позову ОСОБА_2 до ОСОБА_3, ОСОБА_4 про визнання договорів купівлі-продажу недійсними та нікчемними, визнання права власності в порядку спадкування за заповітом.

В апеляційній скарзі, уточненій в апеляційній інстанції, ОСОБА_2, посилаючись на допущені судом першої інстанції порушення норм матеріального і процесуального права та не врахування судом дійсних обставин справи, просила рішення суду в частині відмовлення в задоволенні її позову скасувати і ухвалити нове рішення, яким її вимоги щодо визнання недійсними договорів купівлі- продажу домоволодіння № АДРЕСА_1, укладених між ОСОБА_3 та ОСОБА_4, посвідченого приватним нотаріусом Югченко Л.Л. 11.07.2007 року та визнання за нею права власності в порядку спадкування за заповітом на зазначене домоволодіння і земельну ділянку - задовольнити.

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги і заявлених вимог, колегія суддів судової палати з цивільних справ апеляційного суду Дніпропетровської області вважає, що апеляційна скарга ОСОБА_2 підлягає задоволенню, а рішення суду - скасуванню, з послідуючим ухваленням нового рішення у скасованій частині.

Відмовляючи у задоволенні позову ОСОБА_2, суд першої інстанції виходив з того, що захист майнових прав ОСОБА_2 можливий лише шляхом задоволення віндикаційного позову з підстав, передбачених ч. 1 ст. 388 ЦК України, який вона не заявляла, а обраний нею спосіб захисту не відповідає вимогам закону.

3 таким висновком суду погодитись не можливо, оскільки він зроблений верхово, без з'ясування дійсних обставин по справі та в порушення норм і'ітеріального права, виходячи з наступного.

Змістом віндикаційного позову є примусове витребування власником чи ІТитульним володільцем свого майна з чужого незаконного володіння. Однак, як видно з матеріалів справи спірне майно не вибувало із фактичного володіння : ОСОБА_2, бо вона з 2006 року проживає в домоволодінні АДРЕСА_1, користується ним до цього часу, сплачує всі необхідні платежі та несе всі витрати пов'язані з утриманням зазначеної нерухомості.

Крім того, відповідно до частини 1 статті 388 ЦК України власник має ьи гребувати майно від набувача лише в передбачених цією нормою випадках, але чопи це майно за відплатним договором було придбане в особи, яка не мала права його відчужувати. В даному ж випадку спірне майно відчужувалось ОСОБА_9. який володів ним на підставі рішення Дніпропетровського районного суду Дн тропетровської області від 07 лютого 2007 року та яке було чинним на момент укладання угоди купівлі-продажу від 11.07.2007 року.

З огляду на викладене, а також на те, що відповідно до ст. 388 ЦК України право на витребування майна від добросовісного набувача має власник цього майна, яким ОСОБА_2 не являється, рішення суду в частині відмови в вдоволенні позову ОСОБА_2 з підстав, нібито не вірно обраного нею способу захисту, не може залишатись в силі і підлягає скасуванню з послідуючою постановкою нового рішення про задоволення позову ОСОБА_2 про визнання за нею права власності на спірне майно, як спадкоємиці за заповітом померлої ОСОБА_6 та про визнання недійсними договорів купівлі - продажу домоволодіння АДРЕСА_1 від 11.07.2007 року між ОСОБА_3 і ОСОБА_4, як укладених на підставі рішення суду про визнання за ОСОБА_3 права власності на спірне майно, скасованого в послідуючому ухвалою Дніпропетровською районного суду Дніпропетровської області від 24.09.2007 року.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 209, 303, 304, 307, п.п. 1, 4 ст. 309, 313-314, 316, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів -

ВИРІШИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити.

Рішення Дніпропетровської районного суду Дніпропетровської області від 31 березня 2011 року в частині відмови в задоволенні позову ОСОБА_2 до ОСОБА_3, ОСОБА_4, треті особи Дніпропетровська районна державна нотаріальна контора, приватний нотаріус Юрченко Лариса Леонідівна, виконавчий комітет Ювілейної селищної ради Дніпропетровського району Дніпропетровської області, комунальне підприємство Дніпропетровського району «Бюро технічної інвентаризації» про визнання договорів купівлі-продажу недійсними та нікчемними, визнання права власності в порядку спадкування за заповітом - скасувати.

Визнати недійсними, укладений 11 липня 2007 року між ОСОБА_3 та ОСОБА_4 договір купівлі-продажу домоволодіння АДРЕСА_1, посвідчений приватним нотаріусом Дніпропетровського районного нотаріального округу Юрченко Л.Л. за реєстровим номером 4043 та укладений 11.07.2007 року між ОСОБА_3 і ОСОБА_4 договір купівлі-продажу земельної ділянки площею 1023 кв.м., розміщеної по АДРЕСА_1, посвідчений приватним нотаріусом Дніпропетровського районного нотаріального округу Юрченко Л.Л. за реєстровим номером 4057.

Визнати право власності за ОСОБА_2 в порядку спадкування за заповітом, після смерті ОСОБА_7, померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 року, на домоволодіння 20 та земельну ділянку площею 1023 кв.м., що розташовані по вул. Совхозній в смт. Ювілейне, Дніпропетровського району, Дніпропетровської області, що належала ОСОБА_7 згідно Державного акту на право приватної власності на землю НОМЕР_1 від 20 липня 2001 року. Рішення апеляційного суду набирає законної сили з моменту його проголошення, але на нього може бути принесена касаційна скарга до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання ним законної сили.

Головуючий

Судді