Справа № 2-5585/11
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09 листопада 2011 року Луцький міськрайонний суд Волинської області в складі:

головуючого судді Олексюка А.В.,

при секретарі Шепелюк І.В.,

з участю позивача ОСОБА_1

відповідача ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Луцьку цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності на житлове приміщення,

встановив:

Позивач звернулася в суд з позовом до відповідача про визнання права власності на житлове приміщення. Заяву мотивував тим, що 11 серпня 2000р. відділом РАЦСу Луцького районного управління юстиції зареєстровано шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2. За час шлюбу ними було придбано у 2003 р. двохкімнатну квартиру за адресою АДРЕСА_1. у якій сторони вели спільне господарство, жили одною сім'єю, мали один бюджет з 2000 р. до листопада 2009 р.

Починаючи з листопад 2009 р. відповідач ОСОБА_3 змінила замки у вхідних дверях нашої спільної квартири та перешкоджає вільному користуванні нею.

Шлюб між мною ОСОБА_1 та відповідачем ОСОБА_2 розірвано 08.04.2010 р.

ОСОБА_2 постійно чиняться перешкоди в користуванням спірною квартирою, правовстановлюючі документи на квартиру надати відмовляється.

Зазначив, що він не має іншого житла, на даний момент проживаю з своїм батьком.

Просить визнати за ОСОБА_1 право власності на 1/2 частину квартири за адресою: м. Луцьк пр. Грушевського. АДРЕСА_2.

Позивач в судовому засіданні позов підтримав з підстав в ньому викладених та просив задовольнити.

Відповідач позов не визнала, пояснив, що спірна квартира була нею придбана за особисті кошти, просить відмовити в задоволенні позову.

Заслухавши пояснення осіб, які беруть участь у справі, дослідивши письмові докази, суд приходить до висновку, що в задоволенні позову слід відмовити з наступних підстав.

Судом встановлено, що сторони з 11 серпня 2000 року по 08.04.2010 року перебували в зареєстрованому шлюбі.

Відповідно до договору купівлі-продажу від 28.12.2002 року ОСОБА_2 продала ОСОБА_4 трикімнатну квартиру АДРЕСА_3 за 16960,00 грн. (а.с. ).

На підставі договору купівлі-продажу від 03.01.2003 року ОСОБА_2 придбала двохкімнатну квартиру АДРЕСА_4 за 6707 гривень (а.с. ).

Відповідно до п. 1,3 ч. 1 ст. 57 Сімейного кодексу України майно, особистою приватною власністю дружини, чоловіка є майно, набуте нею, ним до шлюбу, майно, набуте нею, ним за час шлюбу, але за кошти, які належали їй, йому особисто.

Відповідно до п. 24 Постанови Пленуму Верховного суду України № 11 від 21.12.2007 року Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя, не відноситься до спільної сумісної власності майно одного із подружжя, набуте під час шлюбу, за кошти, які належать одному із подружжя особисто.

Відповідно до ч.1 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу

Оскільки позивач ОСОБА_1 в судовому засіданні не довів, що спірна квартира АДРЕСА_4 придбала за спільні кошти подружжя, а відповідач представила суду належні докази придбання даної квартири за кошти виручені від продажу майна, набутого нею до шлюбу, в задоволенні позову слід відмовити.

Керуючись ст. ст. 10, 11, 15, 58, 60, 209, 215 ЦПК України, на підставі ст. ст. 3, 60, 69, 74 СК України, суд

ВИРІШИВ:

В позові ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності на житлове приміщення відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя

Луцького міськрайонного суду ОСОБА_5