Справа №22ц-1729/2011 р. Головуючий в 1-й інстанції Борко А.Л.
Категорія: 67 Доповідач Ігнатенко П.Я.
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

2011 року квітня місяця «15»дня колегія суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду Херсонської області в складі:

Головуючого: Ігнатенко П.Я..

Суддів: Орловської Н.В., Майданіка В.В.

при секретарі: Шаповаловій К.П.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Херсоні цивільну справу за апеляційною скаргою прокурора Суворовського району м. Херсона на рішення Суворовського районного суду м. Херсона від 17 квітня 2008 року у справі за заявою ОСОБА_1 Хунг, заінтересована особа ВГІРФО УМВС України в Херсонській області про встановлення факту, що має юридичне значення, -

В С Т А Н О В И Л А :

26 березня 2008 року ОСОБА_1 Хунг звернувся з заявою про встановлення факту постійного проживання на території України з 20.03.1990 року, посилаючись на те, що згідно з Міжурядовою угодою від 02 квітня 1981 року про направлення та прийом вєтнамських громадян на професійне навчання та роботу на підприємствах та в організаціях він разом зі своєю матірю приїхав із Республіки Вєтнам в Україну. З 20.03.1990 року мати заявника працювала на Херсонському бавовняному комбінаті. В 1992 р. у звязку з закінченням терміну Міжурядової угоди вона була звільнена з вказаного підприємства, а в 1998 р. повернулась до Вєтнаму, заявник же залишився проживати у гуртожитку за адресою: м. Херсон, вул. І.Кулика, 139/4.

Встановлення факту постійного проживання на території України необхідно заявнику для отримання громадянства за територіальною ознакою згідно ст.8 Закону України «Про громадянство».

Рішенням Суворовського районного суду м. Херсона від 17 квітня 2008 року заяву ОСОБА_1 Хунг задоволено, встановлено факт постійного проживання заявника на території України з 20.03.1990 року.

Не погоджуючись з рішенням суду, прокурор Суворовського району м. Херсона подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом норм матеріального і процесуального права, просив його скасувати і ухвалити нове, яким у задоволенні заяви відмовити.

Заслухавши доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що скарга підлягає задоволенню з таких підстав.

Із поданої ОСОБА_1 Хунг заяви про встановлення факту постійного проживання на території України з 20.03.1990 року вбачається, що встановлення цього факту необхідне заявнику для набуття громадянства за територіальною ознакою згідно ст.8 Закону України «Про громадянство».

Частиною 1 цієї статті передбачено, що особа, яка постійно проживала до 24 серпня 1991 року на території, яка стала територією України відповідно до Закону України «Про правонаступництво України»або яка сама постійно проживала на інших територіях, що входили на час її постійного проживання до складу ІНФОРМАЦІЯ_1, Української Держави, Держави, Української Соціалістичної Радянської Республіки, Закарпатської України, Української Радянської Соціалістичної Республіки (УРСР) і є іноземцем, який подав зобовязання припинити іноземне громадянство та подав заяву про набуття громадянства України, реєструється громадянином України.

У пункті 44 Порядку провадження за заявами і поданнями з питань громадянства України та виконання прийнятих рішень, затвердженого Указом Президента України від 27 березня 2001 року №215 встановлено, що у разі відсутності документів, що підтверджують факт постійного проживання особи до 24 серпня 1991 року на території, яка стала територією України, для оформлення набуття громадянства України подається відповідне рішення суду.

На думку колегії суддів, заявником не надано доказів на підтвердження того, що він на законних підставах постійно проживав на території України з 1990 року.

Проживання на території України на законних підставах згідно зі ст.1 Закону України «Про громадянство»- це проживання в Україні іноземця чи особи без громадянства, які мають у паспорті громадянина колишнього СРСР зразка 1974 року відмітку про постійну чи тимчасову прописку на території України, або зареєстрували на території України свій національний паспорт, або мають посвідку на постійне чи тимчасове проживання на території України, або їм надано статус біженця чи притулок в Україні.

Із матеріалів справи вбачається, що заявник станом на 24 серпня 1991 року був неповнолітнім, оскільки народився 20.08.1985 року, а тому самостійно, без батьківської участі, не міг вирішувати питання свого постійного місця проживання.

Окрім зазначеного, заявником 26.07.2004 року отримано національний паспорт Соціалістичної Республіки В'єтнам, у якому визначено його громадянство вказаної республіки, що саме по собі виключає намір заявника на постійне проживання на території України у 1991 році з метою отримання її громадянства.

За таких обставин у суду першої інстанції не було законних підстав для встановлення факту постійного проживання ОСОБА_1 Хунг на території України з 20.03.1990 року.

Керуючись ст.ст.303, 307, 309 ЦПК України, колегія суддів, -

В И Р І Ш И Л А :

Апеляційну скаргу прокурора Суворовського району м. Херсона задовольнити.

Рішення Суворовського районного суду м. Херсона від 17 квітня 2008 року скасувати і ухвалити нове.

У задоволенні заяви ОСОБА_1 Хунг, ІНФОРМАЦІЯ_2 про встановлення факту постійного проживання на території України з 20.03.1990 року відмовити.

Рішення набирає законної сили з моменту його проголошення і з цього ж часу може бути оскаржене в касаційному порядку протягом двадцяти днів до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Головуючий:

Судді: