АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 вересня 2011 року м. Полтава

Колегія судців судової палати у цивільних справах апеляційного суду Полтавської області в складі:

Г оловуючого: ОСОБА_1 В А.

Суддів: Лобова О.А., Мартєва С.Ю.

при секретарі: Фадєйкіній Н.Б.

розглянула у відкритому судовому: засіданні в м. Полтаві апеляційну скаргу ОСОБА_2

на рішення Ленінського районного суду м. Полтави від 11 липня 2011 року по справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про визначення частки у праві приватної спільної сумісної власності, -

ВСТАНОВИЛА:

Рішенням Ленінського районного суду м. Полтави від 11 липня 2011 року позовні вимоги ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про визначення частки у праві приватної спільної сумісної власності задоволено.

Визначено частки в праві приватної часткової власності на квартиру АДРЕСА_1 наступним чином: за ОСОБА_3 - Уг частину, за ОСОБА_2 - Уг частину.

З рішенням не погодилась відповідачка. В своїй апеляційній скарзі просила рішення місцевого суду скасувати, посилаючись на порушення судом норм матеріального і процесуального права.

Перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія судців приходить до висновку, що скаргу слід відхилити.

Відповідно до ст. 308 ЦПК України, апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Місцевим судом встановлено, що 20 жовтня 1993 року Полтавською радою народних депутатів, відділом приватизації житла було видано свідоцтво про право власності на житло, а саме квартиру АДРЕСА_1, згідно якого вказана квартира належить на праві приватної спільної сумісної власності ОСОБА_2 та ОСОБА_3 та зареєстровано колективним підприємством «Інвентаризатор», реєстраційний запис № 118-16262 від 20.10.1993 року.

Відповідно до ч. З ст. 358 ЦК України, кожен із співвласників має право на надання йому у володіння та користування тієї частини спільного майна в натурі, яка відповідає його частці у праві спільної часткової власності.

Згідно ст. 370 ЦК України, співвласники мають право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній частковій власності.

Відповідно до ч. 2 ст. 372 ЦК Уукраїни, у разі поділу майна , що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними.

В апеляційній скарзі апелянт посилається на те, що місцевим судом не в повному обсязі досліджено обставини справи, зокрема, не взято до уваги, що ордер на житлове приміщення, квартиру АДРЕСА_2, від 26.01 Л 990 року було видано на сімю з трьох чоловік: ОСОБА_2, ОСОБА_3 та ОСОБА_4

На підтвердження доводів апеляційної скарги апелянт надала копію свідоцтва на право власності на спірну квартиру, виданого 20.10.1993 року на ОСОБА_2, ОСОБА_3 та ОСОБА_4

Проте, з такими доводами погодитись не можна, виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Згідно ч. 1 ст. 58 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.

З матеріалів справи слідує, що позивачка не надала жодного належного доказу на підтвердження доводів апеляційної скарги.

Так, надана копія свідоцтва, виданого 20.10.1993 року за № 8529, про право приватної спільної сумісної власності на житло, квартиру АДРЕСА_1, належним чином не завірена, відсутній оригінал вказаного свідоцтва.

Крім того, зазначена копія викликає сумніви, оскільки в матеріалах справи (а.с. 4) є копія аналогічного свідоцтва про право власності на житло, виданого 20.10.1993 року за № 8529, згідно якого квартира АДРЕСА_3 належить на праві приватної спільної сумісної власності ОСОБА_2 та ОСОБА_3

Також, необхідно зазначити, що згідно повідомлення № 1400 від 07.06.2011 року, наданого ПП Полтавським БТІ «Інвентаризатор», за даними реєстрових книг на квартиру АДРЕСА_3 зареєстровано право власності за ОСОБА_2 та ОСОБА_3 в спільній сумісній власності.

Виходячи із вищевикладеного, судом першої інстанції повно і всебічно досліджені обставини і матеріали справи, на підставі яких судом постановлено правильне та справедливе рішення.

Доводи апеляційної скарги про невідповідність висновків суду обставинам справи не грунтуються на матеріалах справи.

Таким чином, судова колегія приходить до висновку, що рішення Ленінського районного суду м. Полтави від 11 липня 2011 року ухвалено з дотриманням норм матеріального та процесуального права, підстав для його зміни чи скасування не вбачає.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст., 303, 307, 308, 314, 315, 317 ЦПК України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити.

Рішення Ленінського районного суду м. Полтави від 11 липня 2011 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена до суду касаційної інстанції протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили.

Головуючий:

Судді:

З оригіналом згідно: