АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_Справа 22-ц-724/2011 Головуючий 1-інстанції:
ОСОБА_1 Категорія: трудове Доповідач: Трішкова І.Ю.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 лютого 2011 року Судова колегія судової палати у цивільних справах апеляційного суду Харківської області в складі:

головуючого Трішкової І.Ю.,

суддів: Пилипчук Н.П., Кірсанової Л.І.,

при секретарі - Козир Л.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Харкові цивільну справу за апеляційною скаргою представника ЗАТ ПроКредит Банк на рішення Московського районного суду м.Харкова від 16 листопада 2010 року по справі за позовом ОСОБА_2 до ЗАТ ПроКредит Банк, треті особи ОСОБА_3, ОСОБА_4 про поновлення на роботі, стягнення заробітної плати за час вимушеного прогулу, стягнення моральної шкоди,

в с т а н о в и л а:

ОСОБА_2 звернулась до суду з зазначеним позовом, посилаючись на те, що вона з 18.06.2004 року працювала на посаді завідуючої касою в ЗАТ ПроКредит Банк у відділенні №1 м.Харкова, свої трудові обовязки виконувала сумлінно та відповідально.

30.04.2009 року її запросили на семінар до м.Київа. В головному відділенні за участю представників банку їй було продемонстровано запис за 13.01.2009 року, на якій, вона знаходячись в кабіні каси №1 обслуговувала клієнтів не проводячи операції по компютерній системі. Зокрема, провела валютну операцію купівлю200 доларів США без видачі квитанції. Оскільки така операція відсутня в касовому журналі за 13.01.2009 року, її звинуватили в шахрайстві і почали залякувати кримінальною справою. Тому вона написала пояснення, в яких вона визнала себе винною, та заяву про звільнення за власним бажанням.

Після виходу на роботу її повідомили про звільнення за втрату довіри при обслуговуванні грошових цінностей за п.2 ст.41 КЗпП України. на підставі наказу №271/К з 6 травня 2009 року.

З наказом позивачка не згодна тому, що показаний відеозапис є сфальсифікованим, оскільки відповідно до затвердженого керівництвом банку графіку роботи каси та журналу відкриття/закриття касового сховища №1 в м.Харкові вона виконувала обовязки не завідуючого касою, а звичайного касира, тому знаходилась в касі №2. Тому вона не могла продавати валюту у касі№1.

Крім того, банківська компютерна система давала збої, тому касири часто проводили операції вручну з послідуючим внесенням до системи.

Позивачка просила поновити їй строк на звернення до суду, визнати не чинним і скасувати наказ №271/К від 06.05.2009 року в частині звільнення ОСОБА_2 за втрату довіри при обслуговуванні грошових цінностей за п.2 ст.41 КЗпП України, зобовязати відповідача поновити її на посаді касира роздрібного бізнесу відділення №2 ЗАТ ПроКредит Банк, стягнути з відповідача на її користь середній заробіток за час вимушеного прогулу з 6 травня 2009 року до дня постановлення рішення, стягнути на її користь моральну шкоду в сумі 5000 грн.

Відповідач та представник третіх осіб позов не визнали, вважали, що звільнення було проведено відповідно до діючого законодавства.

Рішенням Московського районного суду м.Харкова від 16 листопада 2010 року позов задоволений частково. ОСОБА_2 поновлена на посаді касира роздрібного бізнесу відділення №2 ЗАТ ПроКредит Банк. З ЗАТ ПроКредит Банк. На користь ОСОБА_2 стягнуто середній заробіток за час вимушеного прогулу в розмірі 74373,38 грн. за період з 06.05.2009 року, моральну шкоду в розмірі 2000 грн.

Також зазначено про негайне виконання рішення суду в частині поновлення на роботі та стягнення середньомісячної заробітної плати в розмірі 4089,25 грн.

В апеляційній скарзі представник ЗАТ ПроКредит Банк просить скасувати рішення суду і ухвалити нове рішення, яким відмовити в задоволенні позовних вимог, посилаючись на неправильне застосування судом норм матеріального права, невідповідність висновків суду обставинам справи, неповне зясування судом обставин справи.

Судова колегія вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню.

В судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_2 з 18.06.2004 року працювала на посаді завідуючої касою в ЗАТ ПроКредит Банк . Згідно наказу №271/К від 06.05.2009 року позивачка була звільнена з посади за втрату довіри при обслуговуванні грошових цінностей за п.2 ст.41 КЗпП України.

Звільнення було проведено на підставі службової записки керівника відділення ОСОБА_5 від 05.05.2009 року та пояснювальної записки ОСОБА_2 від 30.04.2009 року.

Задовольняючи позов ОСОБА_2, суд першої інстанції виходив з того, що відсутні докази, які б підтверджували винні дії позивачки при здійснення своїх трудових обовязків. Крім того, на думку суду, не дотримано вимог ст.43 КЗпП України, тобто не було надано згоди на звільнення первинної профспілкової організації.

З такими висновками суду не можна погодитись, оскільки вони не відповідають обставинам справи і зроблені з порушенням норм матеріального права.

Відповідно до п. Ст.41 КЗпП України трудовий договір з ініціативи власника або уповноваженого ним органу може бути розірваний у випадках винних дій працівника, який безпосередньо обслуговує грошові або товарні цінності, якщо ці дії дають підстави для втрати довіря до нього з боку власника або уповноваженого ним органу.

Представник банку пояснив, що в рамках заходів з контролю за касовою дисципліною здійснюється відеозапис у касових приміщеннях відділень. Відеозапис ведеться камерами відеоспостереження, які сертифіковані в установленому порядку.

В результаті перегляду відеозаписів 29.04.2009 року було встановлено, що під час роботи позивачки були виявлені порушення порядку здійснення касових операцій. ОСОБА_2 неодноразово залишала приміщення каси, залишаючи на столі печатку, штамп та незаблокований компютер, чим порушила внутрішні положення банку. 13.01.2009 року при обслуговуванні клієнта з 13.49- 13.51 год. ОСОБА_2 прийняла 200 доларів США для обміну та видала відповідну суму гривень. Ця операція була здійснена без оформлення та видачі касових документів. Пізніше ОСОБА_2 обслуговувала клієнта в касовій кабіні іншого касира ОСОБА_6, залишивши свою касову кабіну. Готівку для видачі клієнту взяла з тумби з грошовими коштами касира ОСОБА_6, що є суворим порушенням правил здійснення касової роботи.

Зазначені дії позивачки порушують порядок касової дисципліни та норми п.п.5.3,5.6,5.11 Інструкції Про порядок організації та здійснення валютно-обмінних операцій на території України затвердженої постановою Національного банку України №502 від 12.12.2002 року.

В судовому засіданні ОСОБА_2 не заперечувала, що взяла долари США у клієнта, який здійснював сплати за кредитним договором. В звязку з тим, що компютерна система не працювала, вона через деякий час повернула гроші клієнту, операцій по продажі валюти вона не здійснювала.

В своїй пояснювальній записці ОСОБА_2 власноручно написала, що допустила недостачу, в подальшому вона для її погашення проводила валютні операції без здійснення запису у компютері, можливо, 13.01.2009 року вона купила валюту для погашення (а.с.67).

Тобто, позивачка визнала, що допускала порушення Інструкції та касової дисципліни.

Посилання ОСОБА_2 на те, що вона написала таку пояснювальну записку, т.я. їй погрожували кримінальною справою представники банку, не можуть бути прийнятим до уваги, оскільки позивачка фактично визнала свою вину в порушеннях під час обслуговування грошових цінностей.

Таким чином, суд вважає, що звільнення позивачки з підстав втрати довіря є обгрунтованим, оскільки працівник, який безпосередньо обслуговує грошові цінності вчинив умисно або необережно такі дії, які дають власнику або уповноваженому ним органу підстави для втрати до нього довіря.

Розірвання трудового договору за п.2 ст.41 КЗпП не є заходом дисциплінарного стягнення і тому вимоги ст.ст. 148,149 КЗпП про строк і порядок застосування дисциплінарних стягнень на ці випадки не поширюються.

Сторони не заперечували, що в ЗАТ ПроКредит Банк профспілкової організації не існує.

Відповідно до ч.1 ст.43-1 КЗпП України розірвання трудового договору з ініціативи власника або уповноваженого ним органу без згоди профспілкового органу допускається у випадках звільнення з підприємства, установи, організації, де немає профспілкової організації.

Тому посилання суду як на підставу поновлення на роботі відсутність згоди профспілкового органу є таким, що зроблений з порушенням норм матеріального права.

З огляду на наведене, судова колегія вважає, що рішення суду підлягає скасуванню, а в задоволенні позову ОСОБА_2 необхідно відмовити.

Керуючись ст.ст. 303, 307,309,314,319 ЦПК України, судова колегія

ВИРІШИЛА:

Апеляційну скаргу представника ЗАТ ПроКредит Банк задовольнити.

Рішення Московського районного суду м.Харкова від 16 листопада 2010 року скасувати.

ОСОБА_2 в задоволенні позовних вимог відмовити в повному обсязі.

Рішення судової колегії набирає чинності негайно, але може бути оскаржено до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня проголошення рішення.

Головуючий:

Судді: