АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________
Справа № 1450 Головуючий суддя І інстанції Божко ВВ.
Провадження № Суддя доповідач Черкасов В.В.
Категорія: Спори про відшкодування шкоди
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 березня 2011 року судова колегія судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Харківської області в складі:

Головуючого судді - Черкасова В.В.

суддів - Бобровського В.В., Пономаренко Ю.А.

при секретарі - Ковач О.О. розглянула у відкритому судовому засіданні в м.Харкові цивільну справу за апеляційною скаргою Закритого акціонерного товариства Страхова компанія «Український страховий стандарт»

на рішення Київського районного суду м.Харкова від 14 грудня 2010 року

по цивільній справі за позовом Закритого акціонерного товариства Страхова Компанія «Український страховий стандарт» до ОСОБА_1 а Темуровича про відшкодування шкоди, заподіяної дорожньо-транспортною пригодою в порядку регресу, -

ВСТАНОВИЛА:

У вересні 2010 року Закрите акціонерне товариство(далі ЗАТ) Страхова компанія «Український страховий стандарт» звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 про відшкодування шкоди, заподіяної дорожньо-транспортною пригодою в порядку регресу.

В обгрунтуванні позову позивач зазначав, що 21.11.2008 року між ним та ОСОБА_2 укладено договір добровільного страхування транспортного засобу, відповідно до якого застраховано належний йому на праві власності легковий автомобіль Geeiy, державний номер НОМЕР_1.

10 листопада 2009 року по вул. Дружби Народів у м.Харкові відбулася дорожньо- транспортна пригода за участю автомобіля Geely, державний номер НОМЕР_1, під керуванням водія ОСОБА_2 та транспортного засобу ВАЗ державний номер НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_1

Постановою Київського районного суду м.Харкова від 02.12.2009 року визнано винним ОСОБА_1 у скоєнні дорожньо-транспортної пригоди, яка відбулась 10.11.2009 року.

Відповідно до висновку спеціаліста, ТОВ «Екснерт-Профі-Україна», вартість матеріального збитку, завданого власнику автомобіля Geely, державний номер НОМЕР_1, склата суму у розмірі 20 374,31 грн.

18 грудня 2009 року ЗАТ Страховою компанією «Український страховий стандарт» складено Страховий акт, на підставі якого та заяви Страхувальника, позивачем згідно платіжного доручення перераховане страхове відшкодування в розмірі 19215,93 грн.

ОСОБА_1 відмовився вирішити питання у досудовому порядку.

Тому ЗАТ Страхова компанія «Український страховий стандарт» просила суд стягнути в порядку регресу з відповідача на користь позивача грошові кошти в розмірі 19215,93 грн.

У судовому засіданні відповідач позов визнав частково. Свою вину у дорожньо- транспортній пригоді 10.11.2009 року він не оспорює. Проте вважає, що позивач не падав належних доказів на підтвердження суми страхового відшкодування, яка є надмірно завищеною. Крім того ніяких претензій про необхідність сплати страховій компанії шкоди він не отримував, на огляд експертами пошкодженого автомобіля він не викликався. Його адреса, зазначена в претензіях, в телеграмі не відповідає дійсності, оскільки за зазначеною адресою він ніколи не мешкав. Також суду надано калькуляцію ремонтних робіт іншого автомобіля - Daewoo Lacetti.

Рішенням Київського районного суду м.Харкова від 14 грудня 2010 року в задоволенні позовних вимог ЗАТ Страховою компанією «Український страховий стандарт» - відмовлено.

В апеляційній скарзі ЗАТ Страхова компанія «Український страховий стандарт»

ставить питання про скасування рішення суду першої інстанції ухваленням нового рішення

яким задовольнити позовні вимоги у повному обсязі.

В обгрунтуванні доводів апеляційної скарги посилається на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права.

Колегія суддів, перевіривши матеріали справи, заслухавши доповідь судді апеляційного суду, пояснення осіб, які приймали участь у справі, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість рішення районного суду у відповідності до ст. 303 ЦПК України в межах доводів апеляційної скарги та вимог заявлених у суді першої інстанції, знаходить апеляційну скаргу підлягаючою задоволенню.

При цьому колегія суддів виходить із наступного.

Відмовляючи у задоволені позовних вимог ЗАТ Страхова компанія «Український страховий стандарт» суд першої інстанції виходив з їх не доведеності та не надання ним достовірних доказів, які б стверджували реальні збитки ОСОБА_2 1.Ю..

Однак з таким висновком суду першої інстанції судова колегія погодитися не може, виходячи з наступного.

Судом встановлено та не заперечується сторонами, що 10.11.2009 р. ОСОБА_1, керуючи автомобілем НОМЕР_3 по вул. Дружби Народів, 213 м.Харків під час вибору безпечної швидкості, не врахував дорожні умови, в наслідок чого скоїв наїзд на зупинений автомобіль Geely, державний номер НОМЕР_1 під керуванням водія ОСОБА_2, тобто не виконав вимоги п. 12.1 Правил дорожнього руху.

Постановою Київського районного суду м. Харкова від 02.12.2009 року ОСОБА_1 визнано винним в порушені 12.1. правил дорожнього руху і здійсненні правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП та притягнуто до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу у розмірі 340 грн., який відповідач сплатив.

Відповідно до ч. 4 ст. 61 ЦПК України постанова суд' у справі про адміністративне правопорушення, яка набуло чинності, обов'язкова для суду, що розглядає справу пре цивільно- правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено вирок або постанову суду, з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою.

Договором № К-048109 від 21.11.2008 року про добровільне страхуванні

транспортного засобу, укладеного між ACT «АИС - ОСОБА_3» повним правонаступником якого с ЗАТ Страхова компанія «Український страховий стандарт» та ОСОБА_2 застраховані майнові інтереси ОСОБА_2 у разі настання страхового випадку передбаченого умовами договору (а.с. 14).

17.12.2009року ОСОБА_2 звернувся до ЗАТ Страхова компанія «Український страховий стандарт» з повідомленням про випадок, що має ознаки страхового, повідомивши про обставини дорожньо-транспортної пригоди, а також із заявою на виплату страхового відшкодування відповідно до умов договору страхування.

19.11.2009року ТОВ «Експерт- Профі-У країна» складено Звіт №118-09 експертного автотоварознавчого дослідження, відповідно до якого вартість матеріального збитку, завданого власнику автомобіля Geely, державний номер НОМЕР_1 під керуванням водія ОСОБА_2 становила 20, 374 грн. 31 коп.

ОСОБА_2 було перераховано страхове відшкодування в розмірі 19 215 грн. 93 коп. на підставі страхового акту від 18.12.2009 року, яке він отримав.

У відповідності до вимог ст. 993 ЦК України до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки.

За правилами ч. 1 ст. 1191 ЦК України особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом.

Згідно ст. 27 Закону України "Про страхування"страховик, який виплатив страхове відшкодування за договором страхування, в межах фактичних витрат має право зворотної вимоги (регресу) до особи, відповідальної за заподіяний збиток.

Як/Вбачається із матеріалів справи та пояснень самог о відповідача в ході судових

: засідань»;; -позовні вимоги визнав частково, не погоджується тільки в частині : надмірно , .завищеної суми, нарахованої та виплаченої позивачем 1 ОСОБА_4та пред'явленої до стягнення з відповідача, оскільки претензій від страховій компанії про необхідна іь сплати шкоди він не отримував, на огляд експертами пошкодженого автомобіля ОСОБА_2, він не викликався. Його адреса, зазначена в претензіях, в телеграмі, не відповідає дійсності. За зазначеною адресою він ніколи не мешкав. Крім того, суду надана калькуляція ремонтних робіт іншого автомобіля, а саме «Daewoo Lacetti».

При цьому в звіті ТОВ «Експерт- Профі-Україна» №118-09 від 19.11.2009 року7 автотоварознавче дослідження зазначено, що дослідження було проведено відповідно до методики товарознавчої експертизи та оцінки дорожніх транспортних засобів, затвердженої наказом Міністерства юстиції України та фонду державного майна України від 24.11.2003 року №142/5/2092 з внесеними змінами від 24.07.2009 р. №1335/5/1159 зареєстрованими в Міністерстві юстиції України 04.08.2009 р. за №724/16740(далі Методика).

Відповідно до пункту 7.12 Методики товарознавчої експертизи для визначення вартості колісних транспортних засобів, його складників, а також для складання калькуляції відновлювального ремонту у виняткових випадках(за відсутності необхідних додаткових даних) допускається використання відповідних вартісних даних аналогічних колісних транспортних засобів.

Тому експертом в ході проведення автотоварознавчого дослідження автомобіля Gee! у, державний номер НОМЕР_1 належного ОСОБА_3 у зв'язку з відсутністю даних по вартісним та технічним характеристикам ремонту застрахованого автомобіля Geely, використав наявні у нього дані аналогічного автомобіля - Daewoo Lacetti.

Розглядаючи спір суд першої інстанції в межах доводів позову не повно і не всебічно дослідив обставини спору, не дав належної оцінки зібраним по справі доказам, не правильно визначив юридичну природу спірних правовідносин і закон, який їх регулює і у відповідності з вимогами закону прийшов до не правильного висновку про те, що позовні вимоги в порядку регресу не підлягають задоволенню.

З урахуванням обставин справи, вини відповідача в порушенні ПДР, притягненні його до адміністративної відповідальності, є правові підстави для застосування ст. 993 та ч. 1 ст. 1191 ЦК України, щодо стягнення з відповідача в порядку регресу розміру сплачених матеріальних збитків ОСОБА_2 у сумі 19 215 грн. 93 коп.. як того просив позивач.

Судова колегія вважає, що доводи відповідача з приводу того, що він не був присутній при проведенні експертизи пошкодженого транспортного засобу, претензій від страхової компанії про необхідність сплати шкоди він не отримував є необгрунтовані, оскільки відповідач протягом тривалого часу розгляду справи по суті проведене автотоварознавче дослідження експертизи не оспорював і не надав суду жодних своїх доказів з приводу розміру матеріальної шкоди пошкодженого автомобіля.

А крім того, сума страхового відшкодування була сплачена позивачем виходячи з реально визначених витрат на відновлювальний ремонт автомобіля.

Таким чином, повно встановивши обставини справи, судом першої інстанції не було застосовано закон, який підлягав застосуванню, а тому рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню з підстав передбачених ст. 309 ЦІІК України з ухваленням нового рішення про задоволення позову.

Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві - пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено.

Таким чином усі судові витрати, понесені позивачем, у зв'язку з розглядом цієї

справи підлягають стягненню з відповідача, а саме державне мито у розмірі 192(сто дев'яносто дві) грн. 16 коп. та витрати на інформаційне забезпечення розгляду справи у розмірі 120(сто двадцять) грн. на користь позивача

Керуючись ст.ст.ЗОЗ 304,п.2ч.1ст.307, п.п.3,4ст.309, ст.ст. 313, 316, 317, 319, 324, 325 ЦПК України, колегія суддів, -

В И Р І Ш И ЛА:

Апеляційну скаргу Закритого акціонерного товариства Страхова компанія «Український страховий стандарт» - задовольнити.

Рішення Київського районного суду м.Харкова від 14 грудня 2010 року - скасувати.

Позовні вимоги Закритого акціонерного товариства Страхова Компанія «Український страховий стандарт» до ОСОБА_1 Маміа Темуровича про відшкодування шкоди, заподіяної дорожньо-транспортною пригодою в порядку регресу - задовольнити.

Стягнути ОСОБА_1 Маміа Тимуровича на користь Закритого акціонерного товариства Страхова Компанія «Український страховий стандарт» 19 215(девятнадцать тисяч двісті п'ятнадцять) грн. 93 коп. та судові витрати: державне мито у розмірі 192(сто девяносто дві) грн. 16 коп. та витрати на інформаційне забезпечення розгляду справи у розмірі 120(сто двадцять) грн.

Рішення суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту його проголошення та може бути оскаржено в касаційному порядку безпосередньо до Вищого касаційного спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили.

Головуючий

Судді