Справа №2-4164/2011р.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 грудня 2011 року Ленінський районний суд м. Миколаєва, у складі: головуючого - судді Румянцевої Н.О., при секретарі Ляшик С.В., за участю: позивача ОСОБА_1, відповідача ОСОБА_2, розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Миколаєві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3, в інтересах якої діє ОСОБА_2, ОСОБА_2, який діє від себе та від імені ОСОБА_4 про визначення часток житлового будинку,

ВСТАНОВИВ:

У жовтні 2011року ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_3, в інтересах якої діє ОСОБА_2, ОСОБА_2, який діє від себе та від імені ОСОБА_4 про визначення часток житлового будинку.

В обґрунтування свого позову посилався на те, що 09.03.2011р. померла донька позивачки ОСОБА_5.

Позивач, жінка позивача ОСОБА_6, сини померлої ОСОБА_2, ОСОБА_4 є спадкоємцями за законом першої черги після смерті ОСОБА_5 Інших спадкоємців за законом та за заповітом після померлої немає.

Спадковим майном після смерті спадкодавиці є частина житлового будинку по вул. Кірова, 145 у м. Миколаєві.

У звязку із тим, що у Свідоцтві про право особистої власності на житловий будинок від 10.08.1993р. не визначені частки співвласників, не можливо видати Свідоцтво про право на спадщину за законом на майно померлої ОСОБА_5 її синам.

Посилаючись на вищевикладене, позивач просив суд визначити частки у спільній сумісній власності на житловий будинок по вул. Кірова, 145 у м. Миколаєві, визнавши їх рівними по 1/3 частині за кожним, а саме: ОСОБА_1, ОСОБА_3, ОСОБА_5.

У судовому засіданні позивач підтримав свої позовні вимоги.

Відповідач ОСОБА_2 у судовому засіданні проти задоволення позову не заперечував.

Вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд встановив наступне.

Житловий будинок по вул. Кірова, 145 у м. Миколаєві належав ОСОБА_1, ОСОБА_3, ОСОБА_5 на праві спільної сумісної власності на підставі Свідоцтва про право особистої власності на житловий будинок від 10.08.1993р., зареєстрованого Миколаївським міжміським бюро технічної інвентаризації 10.08.1993 р. за № 14256.

Вказаний житловий будинок належить співвласникам на праві спільної сумісної власності без визначення часток кожного співвласника.

Відповідно до вимог ст.368 ч.1 та ч.4 ЦК України, спільна власність двох або більше осіб без визначення часток кожного з них у праві є спільною сумісною власністю. Майно, набуте в результаті спільної праці та за спільні кошти членів сімї, є їхньою спільною сумісною власністю, якщо інше не встановлено договором, укладеним у письмовій формі.

Згідно ст. 370 ЦК України та рекомендацій Постанови Пленуму Верховного Суду за № 20 від 22.12.1995 року "Про судову практику у справах за позовом про захист права приватної власності" співвласники мають право на виділ частки із майна, що є у спільній сумісній власності.

Визнання права на частку в спільному майні необхідно сторонам для можливості повної реалізації права володіння, користування та розпорядженням належною часткою.

На підставі вищевикладеного, оцінюючи надані докази в сукупності, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню.

На підставі ст.220 ЦК України, керуючись ст. ст. 10, 12, 14, 60, 62, 212-214 ЦПК України, суд,

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 - задовольнити.

Визначити частки у спільній сумісній власності на житловий будинок, що знаходиться в м. Миколаєві, по вул. Кірова, 145 у м. Миколаєві, визнавши їх рівними по 1/3 частині за кожним: ОСОБА_1, ОСОБА_3, ОСОБА_5.

Рішення може бути оскаржено позивачем до апеляційного суду Миколаївської області в порядку ст. 294 ЦПК України.

Суддя