АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ

Справа № 22 ц 716/2011 року Головуючий по 1-й інстанції: ОСОБА_1
Суддя-доповідач: ОСОБА_2
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 березня 2011 року м. Полтава

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Полтавської області в складі:

головуючого: судді Пікуля В.П.,

суддів: Акопян В.І., Петренка В.М.,

при секретарі: Колодюк О.П.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_3 на рішення Октябрського районного суду м. Полтави від 29 грудня 2010 року у справі за позовом приватного акціонерного товариства «МТС Україна»в особі Полтавської філії до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості по оплаті послуг стільникового радіотелефонного звязку,

В С Т А Н О В И Л А :

У грудні 2010 року приватне акціонерне товариство (далі ПрАТ) «МТС Україна»звернулося до суду з вказаним позовом до відповідача, посилаючись на те, що між сторонами 10 листопада 2009 року було укладено договори про надання послуг стільникового радіотелефонного звязку та присвоєно один особовий рахунок 1.12136183. Відповідно до вказаних договорів ОСОБА_3 в період з 10 листопада 2009 року по 1 січня 2010 року надавались послуги, вартість яких не сплачена повністю.

Просило стягнути суму основного боргу в розмірі 281 159 грн. 93 коп., договірну санкцію 2 994 грн. 60 коп., судовий збір - 1 700 грн., витрати на ІТЗ у розмірі 120 грн.

Рішенням Октябрського районного суду м. Полтави від 29 грудня 2010 року позов ПрАТ «МТС Україна»задоволено.

Стягнуто із ОСОБА_3 на користь ПрАТ «МТС Україна»в особі Полтавської філії заборгованість по оплаті послуг стільникового радіотелефонного звязку у сумі 281 159 грн. 93 коп., договірну санкцію у сумі 2 994 грн. 60 коп., судові витрати в сумі 1 700 грн., витрати на ІТЗ розгляду справи в сумі 120 грн., а всього 285 974 грн. 53 коп.

Не погодившись із рішенням суду ОСОБА_3 подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить скасувати рішення суду.

Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, вислухавши пояснення осіб, які беруть участь у справі, перевіривши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, дійшла до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 307, ст. 308 ЦПК України апеляційний суд за результатами розгляду апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції вправі відхилити апеляційну скаргу та залишити рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Відповідно до ч. 2 ст. 11 ЦК України, підставами виникнення цивільних прав та обовязків, зокрема, є договори та інші правочини.

Згідно із ст. 526 ЦК України, зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу.

Судом першої інстанції вірно встановлено та підтверджується матеріалами справи, що 10 листопада 2009 року між позивачем та ОСОБА_3 були укладені договори про надання послуг рухомого телефонного звязку з використанням цифрового стільникового радіозвязку стандарту СDMA 450 ( а.с. 6-13). За цими договорами приватне акціонерне товариство «МТС Україна» прийняло на себе зобовязання надати відповідачу послуги стільникового радіотелефонного звязку, а останній взяв на себе зобовязання оплачувати послуги, надані підприємством, у термін до 15 числа місяця, наступного за розрахунковим, тобто за місяцем, у якому споживачу були надані послуги стільникового звязку.

Відповідно до п. 4.3 умов користування мережами мобільного звязку, які є невідємною частиною договору: якщо абонент передав у користування своє кінцеве обладнання та/або сім-карту чи надав можливість користуватися третій особі, то відповідальним за користування мобільним звязком і за своєчасну оплату рахунків залишається абонент. Також відповідно до 2.4.2. Договору відповідач зобовязаний сплачувати рахунки за надані послуги та плату за утримання номеру в мережі мобільного звязку (плата за утримання сплачується і в тому випадку, коли надання послуг призупинення за несплату попередніх рахунків).

Отже, між сторонами відповідно до умов договорів по наданню послуг виникли зобовязання, які мають виконуватися належним чином відповідно до умов договорів та вимог ЦК України.

Проте, як вбачається із матеріалів справи, відповідач свої зобовязання за договорами не виконав, унаслідок чого має заборгованість по оплаті послуг стільникового звязку в сумі 281 159 грн. 93 коп.

Згідно ст. 546 ЦК України, виконання зобовязання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком. Договором можуть бути встановлені інші види забезпечення виконання зобовязання.

Сторони у п. 1.5 додаткової угоди для забезпечення виконання зобовязання встановили договірну санкцію у розмірі 2 грн. 10 коп. за кожний день, що залишився до закінчення строку, встановленого п. 1.1 додаткової угоди.

Оскільки відповідач не виконав умови договорів суд першої інстанції обґрунтовано стягнув із відповідача заборгованість по оплаті послуг стільникового звязку у сумі 281 159, 93 грн. та 2 994, 60 грн. санкції встановленої договорами, а також вирішив питання про судові витрати.

Доводи апеляційної скарги, щодо порушень норм процесуального права, унаслідок яких, як вказує апелянт, він не зміг підготуватися до судового засідання та надати докази при розгляді справи у суді першої інстанції, не ставлять під сумнів правильність рішення суду тому, що апелянт не був позбавлений можливості, відповідно до вимог ч. 2 ст. 303 ЦПК України, надати до суду апеляційної інстанції докази, які не були подані у суді першої інстанції з поважних причин.

Посилання апелянта на ту обставину, що він не отримував послуг від позивача, а інша особа шахрайським шляхом заволоділа його модемом, не спростовують правильність рішення суду першої інстанції, так як сам по собі факт порушення кримінальної справи та визнання ОСОБА_3 потерпілим не звільняє його від виконання своїх зобовязань за договорами.

Крім того, відповідно до умов договору (п.4.4) абонент зобовязаний своєчасно та належним чином повідомляти оператора про будь які зміни повязані з наданням послуг. Однак, відповідач не повідомляв оператора про те, що він не отримує послуг телефонного звязку.

Колегія суддів також звертає увагу, що відповідач із позовом про визнання договору недійсним не звертався, хоча договір був укладений 10 листопада 2009 року. Обставин, якіб давали підстави вважати укладені договори недійсними в силу вимог закону (нікчемний правочин) апелянт ОСОБА_3 не навів, доказів не надав.

Таким чином, оскільки доводи апеляційної скарги не спростовують правильність висновків суду першої інстанції, колегія суддів приходить до переконання, що підстави для зміни чи скасування рішення суду відсутні.

Керуючись ст. 303, п.1 ч.1 ст. 307, ст.ст. 308, 314, 319 ЦПК України, колегія суддів

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 відхилити.

Рішення Октябрського районного суду м. Полтави від 29 грудня 2010 року залишити без змін.

Рішення апеляційного суду набирає законної сили з моменту його проголошення та може бути оскаржено протягом двадцяти днів до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Головуючий суддя В.П. Пікуль

Судді: В.І. Акопян

ОСОБА_4