Вознесенський міськрайонний суд Миколаївської області
Справа № 2-56/2011 p.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 січня 2011 року Вознесенський міськрайонний суд Миколаївської області в складі: головуючого - судді Серебрякової Т.В.,

при секретарі судового засідання Фінько О.П.,

за участю: Вознесенського міжрайонного прокурора Миколаївської області

ОСОБА_1,

позивачки ОСОБА_2.,

представників відповідачів ОСОБА_3 і ОСОБА_4, розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Вознесенськ Миколаївської області цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до Служби у справах дітей Вознесенської міської Ради Миколаївської області, Миколаївського будинку дитини, Органу опіки та піклування виконавчого комітету Вознесенської міської Ради Миколаївської області про повернення малолітньої дитини, -

ВСТАНОВИВ:

В липні 2010 р. ОСОБА_2 звернулася до суду з позовом до Служби у справах дітей Вознесенської міської Ради Миколаївської області, Миколаївського будинку дитини про повернення малолітньої дитини.

В позовній заяві зазначено, що позивачка ОСОБА_2 є матірю малолітньої ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1. Рішенням апеляційного суду Миколаївської області від 12 березня 2009 р. у позивачки ОСОБА_2 відібрана дочка ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, без позбавлення її батьківських прав і передано дитину на опікування органу опіки та піклування виконавчого комітету Вознесенської міської Ради Миколаївської області.

Посилаючись на викладене, а також на те, що на теперішній час відпали причини, які перешкоджали належному вихованню дитини, позивачка ОСОБА_2 просила позов задовольнити, повернути їй малолітню дитину, яка перебуває у Миколаївському дитячому будинку.

Ухвалою Вознесенського міськрайонного суду Миколаївської області від 24 грудня 2010 р. до участі у справі в якості відповідача залучено Орган опіки та піклування виконавчого комітету Вознесенської міської Ради Миколаївської області.

В судовому засіданні Вознесенський міжрайонний прокурор Миколаївської області Мазуренко Н.А. вважала за доцільне повернення малолітньої дитини її матері ОСОБА_2

Позивачка ОСОБА_2 в судовому засіданні позовні вимоги підтримала та просила їх задовольнити. При цьому зазначала, що на теперішній час пройшла необхідний курс лікування, після чого, за станом здоровя не становить загрози для її малолітньої дитини. Окрім того, змінила свій життєвий устрій, переглянула своє відношення та погляди на життя та прийшла до висновку про необхідність виховування своєї дитини у сімї та має велике бажання виховувати та піклуватися про свою доньку.

Представники служби у справах дітей та органу опіки і піклування виконавчого комітету Вознесенської міської Ради Миколаївської області ОСОБА_3 і ОСОБА_4 позовні вимоги ОСОБА_2 визнали та вважали, що повернення дитини ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, її матері ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, буде відповідати інтересам дитини.

Представник Миколаївського будинку дитинку в судове засідання не зявився, про час і місце розгляду справи повідомлявся належним чином, направив на адресу суду письмову заяву від 24 листопада 2010 p., відповідно до якої залишив вирішення питання про повернення малолітньої дитини на розсуд суду, а також просив розглянути справу з врахуванням інтересів дитини та у його відсутність.

Ухвалою суду справа розглянута у відсутність представника Миколаївського будинку дитину, оскільки в справі є достатньо матеріалів про права та взаємовідносини сторін.

Дослідивши та оцінивши матеріали справи в межах заявлених позовних вимог та на підставі наданих сторонами доказів, відповідно до вимог ст.11 ЦПК України, судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини.

Так, з матеріалів справи вбачається, що позивачка ОСОБА_2 є матірю малолітньої дитини - ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, що підтверджується копією свідоцтва про народження (повторне), серія І-ФП №099390, виданого Відділом реєстрації актів цивільного стану по місту Вознесенську Вознесенського міськрайонного управління юстиції Миколаївської області 19 березня 2009 р. (а.с.6). Позивачка є одинокою матір'ю стосовно цієї дитини, оскільки запис в свідоцтві про народження щодо батька дитини зроблено зі слів останньої.

Рішенням Вознесенського міськрайонного суду Миколаївської області від 05 грудня 2008 р. в задоволенні позовних вимог Вознесенського міжрайонного прокурора Миколаївської області про відібрання у ОСОБА_2 дитини, без позбавлення її батьківських прав, відмовлено.

Рішенням апеляційного суду Миколаївської області від 12 березня 2009 р. вищевказане рішення суду першої інстанції скасовано та ухвалено нове рішення про відібрання у ОСОБА_2 дочки ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, без позбавлення її батьківських прав та передано дитину на опікування органу опіки і піклування виконавчого комітету Вознесенської міської Ради Миколаївської області.

Відповідно довідки Миколаївського будинку дитини від 12 серпня 2010 p., малолітня ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, з 11 червня 2009 р. та по теперішній час перебуває у вищевказаному закладі. З моменту влаштування малолітньої дитини до Будинку дитини, мати дитини відвідала свою доньку 13 січня 2010 p., 22 березня 2010 p., 11 травня 2010 p., 20 липня 2010 p., 12 серпня 2010 p., 15 жовтня 2010 p., 08 листопада 2010 p., 17 листопада 2010 р. (а.с.26,51).

З письмового висновку органу опіки і піклування виконавчого комітету Вознесенської міської Ради Миколаївської області про можливість повернення малолітньої дитини ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, матері ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, судом встановлено, що орган опіки та піклування виконавчого комітету Вознесенської міської Ради Миколаївської області вважає за можливе повернення малолітньої дитини її матері, так як остання створила належні умови для проживання, виховання та розвитку дитини та таке буде відповідати інтересам дитини.

Згідно довідки-характеристики виданої 25 травня 2010 р. головою вуличного комітету, позивачка ОСОБА_2, проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_3 (двісті девятнадцять) і за місцем проживання характеризується з позитивної сторони (а.с.17).

Відповідно довідки - характеристики виданої 28 травня 2010 р. Дільничним інспектором міліції Вознесенського MB УМВС України в Миколаївській області, позивачка за місцем проживання характеризується також з позитивної сторони та спиртні напої не вживає.

З акту обстеження житлово-побутових умов сімї від 04 червня 2010 p., вбачається, що ОСОБА_2 створені належні умови для проживання та виховання малолітньої дитини (а.с.15).

Згідно довідки Комунальної установи „Вознесенська Центральна районна лікарня" від

грудня 2010 p., позивачка ОСОБА_2, дійсно перебуває на обліку Вознесенського тубкабінету

липня 2009 p., але пройшла загальний курс лікування, отримала протирецидивне лікування та на даний час за станом здоровя не становить загрози для оточуючих (а.с.49).

Відповідно до вимог ст.150 СК України, батьки зобовязані виховувати дитину, піклуватися про стан здоровя її, фізичний, духовний та моральний розвиток останньої, що є найважливішими обовязками матері і батька.

Відповідно до ст.12 Закону України „Про охорону дитинства від 26 квітня 2001 р. передбачено, що на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобовязані виховувати дитину, піклуватися про її здоров'я, фізичний, духовний і моральний розвиток,

навчання, створювати належні умови для розвитку и природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці.

Згідно 4.4 ст. 155 СК України ухилення батьків від виконання батьківських обов 'язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом, зокрема, ст.170 СХ України передбачає, що суд може постановити рішення про відібрання дітей від батьків або одного з них, не позбавляючи їх батькізських прав, у випадках якщо батьки ухиляоться від виконання своїх обовязків по вихованню дітей, а також в інших випадках, якщо залишення дитини у них є небезпечним для її життя, здоровя і морального виховання.

Разом з тим, за правилами ч.З ст.170 СК України, якщо відпадуть причини, які перешкоджали належному вихованню дитини її батьками, суд за заявою батьків має постановити рішення про повернення їм дитини.

Враховуючи вищенаведене, пояснення свідків та оцінюючи зібрані докази у справі, суд приходить до висновку, що позивачка ОСОБА_2, яка є матірю ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, в судовому засіданні довела, по-перше, факт зникнення обставин, що бути підставою для відібрання дитини, а, по-друге, доцільність повернення дитини в сім'ю. Будь - яких доказів протилежного суду не надано.

За таких обставин, суд приходить до висновку, що відпали причини на підставі яких судом було прийнято рішення про відібрання дитини у позивачки без позбавлення її батьківських прав, оскільки остання пройшла курс лікування і за станом здоровя має можливість проживати та спілкуватися з дитиною без загрози для її здоровя, не вживає спиртні напої, а також створила належні умови для проживання і виховання дитини та переглянула своє відношення до питання виховання дитини і в подальшому бажає здійснювати піклування та виховання своєї дитини самостійно, тому позовні вимоги є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Керуючись ст.ст. 10,11,209,212,213,214,215,4.1 ст. 367 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_2 до Служби у справах дітей Вознесенської міської Ради Миколаївської області, Миколаївського будинку дитини, Органу опіки та піклування виконавчого комітету Вознесенської міської Ради Миколаївської області про повернення малолітньої дитини - задовольнити.

Повернути ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, уродженки ІНФОРМАЦІЯ_4, малолітню дитину - ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженку ІНФОРМАЦІЯ_4, яка на теперішній час знаходиться Миколаївському будинку дитини.

Допустити негайне виконання рішення суду.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Миколаївської області через Вознесенський міськрайонний суд Миколаївської області шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів здня отримання копії цього рішення.

Суддя Т.В. Серебрякова