Апеляційний суд Київської області
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28.03.2011 року колегія суддів судової палати у цивільних справах

апеляційного суду Київської області у складі:

головуючого : Воробйової Н.С.

суддів: Рудніченко О.М.., ОСОБА_1

при секретарі : Білан К.О.

роглянула у відкритому судовому засіданні в м.Києві цивільну справу за

апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Фастівського

міськрайонного суду Київської області від 29 травня 2007 року у справі за

позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про

визнання права власності на спадкове майно.

Встановила :

У травні 2007 року ОСОБА_3 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_3

Ю.А. про визнання права власності на спадкове майно.

Посилалася на те, що 29 листопада 2006 року помер її чоловік ОСОБА_5

На час смерті її чоловік, вона та син ОСОБА_4 постійно проживали та

були зареєстровані в ІНФОРМАЦІЯ_1.

Зазначений будинок належав матері чоловіка ОСОБА_6, яка померла 11

лютого 1997 року.

Після смерті матері, чоловік, як особа яка проживала з спадкодавцем,

прийняв спадщину, але не оформив її належним чином.

Спадкоємцями після смерті чоловіка були позивачка та син померлого.

Вона прийняла спадщину. Проте, нотаріус не видав їй свідоцтво на право

власності на спадковий будинок, оскільки чоловік не оформив спадщину після

смерті матері, а вона та син не звернулися з заявою про прийняття спадщини у

шестимісячний строк після смерті чоловіка.

Зазначала, що син не заперечує проти оформлення на неї права власності на

весь будинок, а тому просила задовольнити її позов.

Рішенням Фастівського міськрайонного суду від 29 травня 2007 року позов

задоволено. Постановлено поновити строк для прийняття спадщини. Визнано за

ОСОБА_3 право власності на будинок №74 по вул.. Федько у м.Фастові в

порядку спадкування після смерті ОСОБА_5

27 серпня 2007 року ОСОБА_2 звернувся до суду з заявою про перегляд

рішення суду за новоявленими обставинами, посилаючись на те, що він є сином

померлої ОСОБА_6 та братом померлого ОСОБА_5

Після смерті матері він прийняв спадщину, подавши у шестимісячний строк

заяву до нотаріальної контори. Його брат фактично також прийняв спадщину,

вступивши в управління та володіння спадковим майном оскільки проживав

разом з матір»ю на час її смерті. Йому та брату належало по 74 частині спадкового

будинку.

Не розглянувши заяву про перегляд рішення суду у зв»язку з нововиявленими

обставинами та не постановивши відповідної ухвали, не скасувавши рішення від

29 травня 2007 року, суд 21 липня 2007 року ухвалив рішення по справі за

позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про поновлення строку на прийняття

спадщини та визнання права власності на спадкове майно та за зустрічним

позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про визнання права власності на спадкове

майно.

Вказаним рішенням постановлено позов ОСОБА_3 до ОСОБА_4

задовольнити частково. Визнано за ОСОБА_3 право власності на А частину

будинку №74 по вул..Федька у м.Фастові в порядку спадкування після смерті

ОСОБА_5 В задоволенні решти вимог відмовлено. Зустрічний позов ОСОБА_5

В.Ф. задоволено. Визнано за ОСОБА_2 право власності на А частину

будинку №74 по вул..Федька у м.Фастові в порядку спадкування після смерті

Г айдук К.А.

Ухвалою Апеляційного суду Київської області від 22 грудня 2009 року

задоволено апеляційну скаргу Фастівського міжрайонного прокурора, рішення

Фастівського міськрайонного суду від 21 липня 2007 року скасовано, справу

передано до суду першої інстанції для вирішення питання про розгляд заяви

ОСОБА_2 про перегляд рішення суду від 29 травня 2007 року у зв»язку з

новоявленими обставинами.

Ухвалою Фастівського міськрайонного суду від 22 вересня 2010 року у

задоволенні заяви ОСОБА_2 про перегляд рішення суду від 29 травня 2007

року за нововиявленими обставинами відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 просить скасувати рішення суду від 29 травня

2007 року з підстав невідповідності його нормам матеріального і процесуального

права.

Зазначає, що дане рішення порушує його майнові права на спадковий будинок,

вважає, що ОСОБА_3 не має право на спадкування після смерті його брата, за

життя брат ніколи не говорив йому, що у нього є дружина та син.

Апеляційна скарга підлягає до задоволення частково з таких підстав.

По справі встановлено, що 11 лютого 1997 року померла ОСОБА_6

Після її смерті спадкоємцями першої черги за законом були її сини-Гайдук

В.Ф. та ОСОБА_5

Спадкове майно складається з жилого будинку, що знаходиться в м.Фастові,

вул..Федько,74.

ОСОБА_2 прийняв спадщину після смерті матері шляхом подання заяви до

нотаріуса за місцем відкриття спадщини в передбачені чинним законодавством

строки, що підтверджується спадковою справою № 248.

ОСОБА_5 постійно проживав з спадкодавцем, вступив в управління та

володіння спадковим майном.

ОСОБА_5 помер 29 листопада 2006 року.

Спадкоємцями за законом після його смерті є його дружина ОСОБА_3 та

син ОСОБА_4, що підтверджується Свідоцтвом про шлюб та актовим

записом №87 від 08 квітня 1997 року та Свідоцтвом про народження ( актовий

запис №267 від 05 травня 1976 року) (а.с.6,8).

З спадкової справи №133 видно, що в Фастівську міську нотаріальну контору з

заявою про прийняття спадщини після смерті чоловіка ОСОБА_5, який помер

29 листопада 2006 року, ОСОБА_3 звернулася 28 березня 2007 року.

ОСОБА_2 з заявою про прийняття спадщини після смерті брата ОСОБА_2

А.Ф. до нотаріальної контори не звертався.

ОСОБА_2 оспорює право ОСОБА_3 на спадковий будинок та вважає,

що рішенням суду від 29 травня 2007 року порушено його майнові права,

оскільки він після смерті матері ОСОБА_6, разом з братом, прийняв спадщину

та має право на 14 частину спірного будинку.

Встановлено, що ОСОБА_2 з будь-якими вимогами до суду не звертався,

зустрічний позов до ОСОБА_3 та ОСОБА_4 про визнання права

власності на спадкове майно не подавав.

Ухвалюючи рішення про задоволення вимог позивачки ОСОБА_3 суд

виходив з того, що остання фактично прийняла спадщину після смерті чоловіка,

проживала з ним на день смерті, вела спільне господарство, вступила в

управління та володіння спадковим майном. Оскільки відповідач ОСОБА_4

не заперечував вимоги позивачки, суд визнав за нею право власності на будинок

№74 по вул..Федька в м.Фастові в порядку спадкування за законом після смерті

ОСОБА_5

Даний висновок суду не є безспірним.

Як вже зазначалося, будинок №74 по вул.Федька в м.Фастові, Київської

області належав ОСОБА_6 - матері ОСОБА_5 та ОСОБА_2, яка померла

11 лютого 1997 року.

Після смерті ОСОБА_6 спадкоємцями по закону були її сини, які в порядку,

передбаченому законом, а саме ст..ст.549 ЦК України ( в редакції 1963р.),

прийняли спадщину. ОСОБА_2Ф подав у шестимісячний строк заяву про

прийняття спадщини до нотаріальної контори, ОСОБА_5 фактично вступив в

управління та володіння спадковим майном оскільки проживав разом з матір»ю

на час її смерті.

В розумінні ст.529 ЦК України ( в ред..1963 р.) брати ОСОБА_5 є спадкоємцями за законом першої черги та успадкували майно спадкодавця - будинок№74 по

вул.Федька в м.Фастові, Київської області в рівних частках, тобто по 1/2 частині

спадкового будинку.

Встановлено, що ОСОБА_5 помер 29 листопада 2006 року.

На день смерті ОСОБА_5 належало 1/4 частина спірного будинку, свідоцтво

на право власності на який він не отримав.

Спадкоємцями за законом після його смерті відповідно до ст..1261 ЦК

України є його дружина ОСОБА_3 та син ОСОБА_4, що підтверджується

Свідоцтвом про шлюб та актовим записом №87 від 08 квітня 1997 року та

Свідоцтвом про народження ( актовий запис №267 від 05 травня 1976 року)

(а.с.6,8).

Згідно ст..1267 ЦК України, частки у спадщині кожного із спадкоємців за

законом є рівними. Син та дружина померлого ОСОБА_7 мають право на

спадкування у рівних частках.

Відповідно до ч.3 ст.1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав

разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв

спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він

не заявив про відмову від неї.

По справі встановлено, що дружина та син померлого ОСОБА_5 на час

відкриття спадщини постійно проживали разом з спадкодавцем, з заявами про

відмову від спадщини не зверталися.

За таких обставин, спадкоємці ОСОБА_7 фактично прийняли спадщину, що

становила 1/2 частину будинку №74 по вул..Федька в м.Фастові, та успадкували

відповідно по 1/4 частці будинку.

ОСОБА_4 в порядку, передбаченому ст..ст.1273-1275 ЦК України від

своєї частки у спадкуванні після смерті батька не відмовлявся.

Посилання суду першої інстанції на те, що він не заперечує проти позову

матері, у даному випадку, не ґрунтується на вимогах закону.

Колегія суддів вважає, що рішення суду не відповідає вимогам закону, а тому

не може бути залишеним без змін та підлягає скасуванню.

По справі слід ухвалити нове рішення, яким, з урахуванням викладеного,

необхідно задовольнити вимоги позивачки частково та визнати за нею право

власності на 1/4 частину будинку №74 по вул.Федька в м.Фастові, Київської

області в порядку спадкування за законом після смерті чоловіка ОСОБА_5

Федоровича, який помер 29.11.2006'року .В решті вимог відмовити.

Керуючись ст..ст.307,309 ЦПК України, колегія

Вирішила :

Апеляційну скаргу задовольнити частково.

Рішення Фастівського міськрайонного суду Київської області від 29 травня

2007 року скасувати. Ухвалити нове рішення.

Позов ОСОБА_3 задовольнити частково.

Визнати за ОСОБА_3 право власності на 1/4

частину будинку №74 по вул.Федька в м.Фастові, Київської області в порядку

спадкування за законом після смерті чоловіка ОСОБА_5,

який помер 29.11.2006 року.

В іншій частині вимог відмовити.

Рішення набирає законної сили з моменту проголошення та може бути

оскаржена в касаційному порядку протягом двадцяти днів.

Головуючий-

Судді-