Справа № 22Ц-1726/11Головуючий в суді першої інстанції:ОСОБА_1В,
Категорія: 57 Доповідач: Медяний В. М.

У Х В А Л А
Апеляційного суду Вінницької області
від 15 червня 2011 року
15 червня 2011 року м. Вінниця
Колегія суддів судової палати з цивільних справ апеляційного суду Вінницької області в складі :
Головуючого: Медяного В.М., Суддів : Чорного В.І., Матківської М.В.,
При секретарі : Сніжко О.А.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Вінниці цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 центральної районної лікарні
на рішення Мурованокуриловецького районного суду Вінницької області від 21 квітня 2011 року у цивільній справі
за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 центральної районної лікарні про визнання неправомірною відмови в проведенні розрахунку пільг на відшкодування витрат на оплату житла, опалення і освітлення та зобовязання провести розрахунок і подати його до управління праці та соціального захисту населення ОСОБА_2 райдержадміністрації, -
в с т а н о в и л а :
В березні 2011 року ОСОБА_3 звернулася в суд з позовом до ОСОБА_2 центральної районної лікарні про визнання неправомірною відмови в проведенні розрахунку пільг на відшкодування витрат на оплату житла, опалення і освітлення та зобовязання провести розрахунок і подати його до управління праці та соціального захисту населення ОСОБА_2 райдержадміністрації за період з 1 березня 2008 року по 1 березня 2011 року, а в подальшому такі розрахунки подавати до УПСЗН про день припинення нею права на такі пільги.
Рішенням Мурованокуриловецького районного суду Вінницької області від 21 квітня 2011 року позов ОСОБА_3 задоволено частково. Визнано неправомірною відмову ОСОБА_2 центральної районної лікарні подати в установленому порядку Управлінню праці та соціального захисту населення ОСОБА_2 РДА відомості про ОСОБА_3 як про пільговика та розмір грошового еквівалента пільг. Зобовязано ОСОБА_2 центральну районну лікарню провести розрахунки розміру грошового еквіваленту пільг на житлово-комунальні послуги, на які має право ОСОБА_3, без застосування податкової соціальної пільги та подати їх до управління праці та соціального захисту населення ОСОБА_2 райдержадміністрації за період з 01 березня 2008 року по 01 березня 2011 року. В решті позову відмовлено.

В апеляційній скарзі відповідач ОСОБА_2 центральна районна лікарня просить скасувати рішення суду першої інстанції в частині задоволення заявлених позовних вимог позивача і ухвалити нове рішення по суті звернення відповідача. Зазначила, що рішення суду вважає незаконним і необґрунтованим через порушення норм матеріального і процесуального права, через неповне з'ясування судом обставин, що мають значення для справи та недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд вважав встановленими.

Сторони, будучи належним чином повідомлені про час і місце розгляду справи, у судове засідання не з'явилися, також позивачем не надано письмових заперечень на апеляційну скаргу. Тому дана справа розглянута у їх відсутність.

Колегія суддів, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, дослідивши матеріали цивільної справи, прийшла до висновку, що апеляційну скаргу слід відхилити, а рішення залишити без змін, виходячи з наступних підстав.

Відповідно до ст. 213 ЦПК України, рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши в?сі вимоги цивільного судочин?ства, вирішив справу згідно із? законом. Обґрунт?ованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони п?осилаються як на підставу сво?їх вимог і заперечень, підтвер?джених тими доказами, які були? досліджені в судовому засіда?нні.

Відповідно до ст. 4 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свобо?ди та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України.

Від?повідно до ст.ст.10, 57, 60, 213, 308 ЦПК України суд вирішує цивільно-правовий спір на засадах змагальності, кожна сторона зобовязана доказами довести ті обставини, на які вона посилається, як на? підставу своїх вимог чи запер?ечень.

Доказами є будь-які фактичні дані, на підставі я?ких суд встановлює наявність? або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, що мають значення для справ?и.

Відповідно до ст. 308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд пер?шої інстанції ухвалив рішенн?я з додержанням норм матеріал?ьного і процесуального прав?а.

Не може бути скасоване правильне по суті і справедливе рішення суду з одних лише формальних міркувань.

Судом першої інстанції встановлено, що ОСОБА_3 з 25 липня 1978 року по те?перішній час працює в ОСОБА_2 ЦРЛ на посаді медичної сестри в дитячому відділенні, та проживає в селищі міського типу Муровані Курилівці у власній квартирі з пічним опаленням, що підтверджується наступним, а саме: записами у трудовій кн?ижці позивача (а.с. 6), довідкою головного лікаря ОСОБА_2 ЦРЛ за № 9 від 20.01.2011 року (а.с. 7), відміткою в паспорті про місце реєстрації позивача (а.с, 4-5), довідкою за № 200 виданою ОСОБА_2 селищною радою 27.01.2011 року (а.с. 9).

Відповідно до вимог, передбачених п. 2 Порядку забезпечення працівників бюджетних установ (закладів) безплатним користуванням житлом (квартирою) з опаленням і освітленням відповідно до пункту "ї" частини першої статті 77 Основ законодавства України про охорону здоров'я, частини четвертої статті 29 Основ законодавства України про культуру, абзацу першого частини четвертої статті 57 Закону України "Про освіту", затвердженого наказом Міністерства праці та соціальної політики України, Міністерства освіти і науки України, Міністерства охорони здоров'я України, Міністерства культури і туризму України 13.09.2006 року № 341/651/619/769, право на безплатне користування житлом (квартирою) з опаленням і освітленням мають, зокрема, медичні та фармацевтичні працівники (лікарі, провізори, фахівці з базовою та неповною вищою медичною та фармацевтичною освітою незалежно від найменування посади), які проживають і працюють в селах та селищах.

Згідно із Законом України «Про Державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України» № 107-VI від 28.12.2007 року пункт ї частини першої статті 77 Основ Законодавства України «Про охорону здоров'я» доповнено підпунктом такого змісту: «Пільг» на безплатне користування житлом з опаленням та освітленням, передбачені абзацом першим цього пункту, надаються працівникам за умови, якщо розмір наданих пільг у грошовому еквіваленті разом із середньомісячним сукупним доходом працівника за попередні шість місяців не перевищує величини доходу, який дає право на податкову соціальну пільгу, у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України».

Відповідно з пунктом 10 Порядку надання пільг, компенсацій і гарантій працівникам бюджетних установ, військовослужбовцям, особам рядового та начальницького складу, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 426 від 31.03.2003 року, установи проводять роботу з надання пільг, компенсацій і гарантій та організовують облік, систематизацію і зберігання інформації про пільговиків, надають їм консультації щодо порядку та умов надання пільг, щомісяця до 5 числа наступного періоду: розраховують відповідно до пункту 9 цього Порядку розмір пільг, що надаються працівникам, розподіляють з відома працівників обчислені суми знижки з оплати спожитих послуг між підприємствами і організаціями, що надають послуги, подають в установленому порядку органам праці та соціального захисту населення, підприємствам і організаціям, що надають послуги, відомості про працівників та розмір грошового еквівалента пільг.

Постановою Кабінету Міністрів України «Про внесення змін до Порядку надання пільг, компенсацій і гарантій працівникам бюджетних установ, військовослужбовцям, особам рядового і начальницького скраду» № 1430 від 18.10.2006 року внесені зміни до Порядку № 426. Де пункт 3 вказаного Порядку доповнено абзацом 3 такого змісту: «Пільги педагогічним, медичним та фармацевтичним працівникам і працівникам культури надаються щомісяця шляхом зменшення плати за користування житлом з опаленням та освітленням», а також пунктом 9-1 такого змісту: «У разі використання педагогічними, медичними, фармацевтичними працівниками або працівниками культури права на забезпечення твердим паливом установа розраховує відповідно до пункту 9 цього Порядку сукупний розмір щомісячного грошового еквівалента пільг за 12 місяців, що передують місяцю звернення та іншими».

Крім того, суд не може наперед передбачати, що відповідач не виконуватиме вимог п. «ї»ч.1 ст. 77 Основ законодавства України «Про охорону здоров'я»(в редакції, яка діяла з січня 2006 року) та забезпечити передбачене цією нормою право.

Таким чином колегія суддів вважає, що суд першої інстанції встановивши такі обставини, правильно застосувавши норми матеріального права, прийшов до вірного висновку про часткове задоволення позовних вимог.

Так, Рішенням Конституційного Суду України від 22.05.2008 року N 10-рп/2008 зміни, внесені Законом України «Про Державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України»№ 107-УІ від 28.12,2007 року визнані неконституційними, як такі, що призводять до скасування та обмеження прав і свобод людини.

Однак, відповідно до ч. 3 ст. 22 Конституції України, у разі прийняття нових законів або внесення змін до чинних законів, не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод, а тому відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та їх посадові особи зобов'язані діяти на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та Законом. У звязку з чим, відмова головного лікаря ОСОБА_2 ЦРЛ № 134 від 25 лютого 2011 року (ас. 10) у включенні ОСОБА_3 до відомостей про осіб, що мають право на пільги, з посиланням на визнану неконституційною норму п. 2 надання пільг, компенсацій і гарантій працівникам бюджетних установ, військовослужбовцям, особам рядового та начальницького складу, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 426 від 31.03.2003 року, є протиправною. Тому подання до органів праці та соціального захисту населення, як головних розпорядників коштів місцевих бюджетів, спрямованих на здійснення заходів з виконання державних програм соціального захисту населення, відомостей про працівників - пільговиків та відомостей про розмір грошового еквіваленту пільг є обов'язком установ, де працюють особи, що мають право на пільги, в даному випадку ОСОБА_2 центральною районною лікарнею.

Постановою Кабінету Міністрів України № 879 від 01.08.1996 року «Про встановлення норм користування житлово-комунальними послугами громадянами, які мають пільги щодо їх оплати», встановлені норми, згідно яких надаються пільги по оплаті житлово-комунальних послуг.

Бюджетні установи (заклади) ведуть персоніфікований облік працівників, які мають право на відповідні гарантії, та щомісячно надають інформацію про них головням розпорядникам коштів місцевих бюджетів на здійснення заходів з виконання державних програм соціального захисту населення відповідно до постійного місця проживання працівників зазначених установ (закладів) за формою згідно з додатком. У раззі ненадходження такої інформації розпорядники коштів не провадять розрахунки з підприємствами та організаціями, що надали послуги.

Відповідно до пунктів 3.1, 3.2, 3,3 Наказу Міністерства праці та соціальної політики України № 341/651/619/769 від 13.09.2006року Про затвердження Порядку забезпечення працівників бюджетних установ (закладів) безплатним користуванням житлом з опаленням і освітленням відповідно до пункту Т частини першої статті 77 Основ законодавства України про охорону здоров'я, частини четвертої статті 29 Основ законодавства України про культуру, абзацу першого частини четвертої статті 57 Закону України "Про освіту", передбачено, що надання гарантій забезпечується за рахунок коштів державного бюджету. Обсяги коштів на забезпечення гарантій щорічно визначаються законом України про Державний бюджет на відповідний рік.

Колегія суддів повністю погоджується з такими висновками суду першої інстанції, оскільки судом першої інстанції повно зясовані фактичні обставини справи, які мають істотне значення для справи в межах наданих сторонами доказів, правильно визначені правовідносини, що склалися між сторонами, їх обєктивний склад, права та обовязки сторін, вірно застосовані норми матеріального права та не порушені норми процесуального права, а доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують та не дають достатніх підстав для скасування рішення суду.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 303, 307, 308, 313-315, 324 ЦПК України, колегія суддів, -

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 центральної районної лікарні - відхилити.

Рішення Мурованокуриловецького районного суду Вінницької області від 21 квітня 2011 року залишити без зміни.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення.

На ухвалу може бути подана касаційна скарга до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий : В.М.Медяний

Судді : М.В.Матківська

ОСОБА_4