Справа № 2-2818/11
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

11 березня 2011 року

Амур-Нижньодніпровський районний суд м. Дніпропетровська у складі:

головуючого судді Спаї В.В.,

при секретареві Гудим О.І.,

за участі позивача ОСОБА_1,

за участі прокурора Шавкун Н.С.,

за участі представника третьої особи Управління служба у справах дітей Амур-Нижньодніпровської районної у м. Дніпропетровську ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Дніпропетровську у порядку заочного розгляду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3, де третя особа - Управління служба у справах дітей Амур-Нижньодніпровської районної у м. Дніпропетровську ради про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернулася до суду із даним позовом, в його обґрунтування посилаючись на те, що ОСОБА_3, відповідач у цій справі, є її донькою та матірю ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1; батько малолітнього ОСОБА_4 ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2, проживає окремо від сімї. Як зазначається позивачем при зверненні до суду, з лютого 2008 року мати дитини залишила дитину без свого піклування та пішла з дому, з того часу вона періодично зявляється, але у нетверезому стані, вчиняє сварки, скандали, грубо поводиться із дитиною. Зазначаючи у позові про те, що відповідач схильна до зловживання алкогольними напоями, ніде не працює, веде аморальний спосіб життя, не займається вихованням свого малолітнього сина, матеріально його не утримує, не цікавиться станом його розвитку, здоровя, успіхами у навчанні, а профілактичні заходи, які проводилися неодноразово спеціалістами Управління служби у справах дітей Амур-Нижньодніпровської районної у м. Дніпропетровську ради, позитивного результату не дали, зазначене й стало приводом для цього звернення до суду та заявленою у позові вимогою про позбавлення ОСОБА_6 батьківських прав відносно її малолітнього сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, та про стягнення з ОСОБА_6 аліментів в розмірі ? частини доходів, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

У судовому засіданні позивач підтримала вимоги позову повністю, надала пояснення, аналогічні викладеному в позовній заяві, та водночас пояснила суду, що відповідач доводиться їй донькою та має малолітню дитину ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, утім, дитину не виховує, не турбується про малолітнього сина, та не надає допомоги на його утримання, через що турботу про утримання та виховання ОСОБА_4 вона, його бабуся, взяла на себе та у звязку з чим просила суд повністю задовольнити поданий позов.

Відповідно до ч. 4 ст. 169 ЦПК України у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення); за ст. 224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи.

У судове засідання відповідач, який був повідомлений належним чином про розгляд справи, не зявився, причини неявки суду не повідомив та не надав заяви про розгляд справи за його відсутності, не скористався правом надання заперечень проти позову, у звязку з чим суд у порядку ч. 1 ст. 224 ЦПК України та за згодою позивача вирішує справу у порядку заочного розгляду на підставі наявних у справі доказів.

Заслухавши пояснення позивача, а також вислухавши думку прокурора та представника третьої особи, які висловилися про обґрунтованість вимог позивача, та просили суд задовольнити поданий позов, а також допитав свідків, суд дійшов до висновку про наявність підстав для задоволення позову повністю, виходячи з наступного.

Як було встановлено судом, ОСОБА_4 народився 15.05.1997 р. та його батьками є ОСОБА_3 та ОСОБА_5, та що підтверджується відповідним свідоцтвом про народження.

Згідно зі ст. 27 Конвенції про права дитини, прийнятої 44-ю сесією Генеральної Асамблеї ООН 20.11.1998 р. та яка набула чинності для України 27.09.1991 р., батько або (і) інші особи, що виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Разом з тим, відповідно до ч. 2 ст. 51 Конституції України та за ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дітей до їх повноліття.

Як було встановлено судом, малолітній ОСОБА_4 проживає разом із бабусею ОСОБА_1 з дворічного віку, саме яка займається його вихованням, та дитина перебуває на її утриманні, адже мати ОСОБА_4 не піклується про дитину, не приймає участі у її вихованні, не утримує малолітнього тощо. З огляду на зазначене 06.07.2010 р. комісією з питань захисту прав дитини Амур-Нижньодніпровської районної у м. Дніпропетровську ради було прийнято висновок про доцільність позбавлення батьківських прав ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3 відносно малолітнього ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1

Разом з тим, допитаний у судовому засіданні свідок ОСОБА_7 пояснив суду, що його мати є подругою ОСОБА_1, та він знає родину ОСОБА_1 та знайомий із ОСОБА_3 (тобто відповідачем), яка зловживає алкогольними напоями, та тверезою її він майже не бачив, діти ОСОБА_8 мешкають із бабусею (ОСОБА_1І.) та перебувають на її утриманні; разом з тим, відповідно до пояснень свідка, ОСОБА_3 не працює та декілька разів він бачив, як вона приходила до матері та вимагала від неї гроші. Разом з тим, допитана в якості свідка ОСОБА_9 пояснила, що мешкала раніше поруч із ОСОБА_1, та добре знає родину останньої; знайома із ОСОБА_3 (тобто відповідачем), яка зловживає алкогольними напоями, часто її приводили до дому у нетверезому стані, вона байдуже ставиться до дітей, через що усю турботу взяла на себе ОСОБА_1 Водночас, як пояснила свідок, малолітній ОСОБА_4 мешкає разом із ОСОБА_1 майже із дворічного віку, та за весь цей час мати дитини не цікавилася його долею.

Відповідно до ч. 1 та ч. 3 ст. 150 СК України батьки зобов'язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім'ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини.

Батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток.

Батьки зобов'язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя.

Згідно з п. 2 ч. 1 ст. 164 Сімейного Кодексу України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо він, вона ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини.

Оскільки обовязок щодо виховання дитини є безумовним, виникає в результаті народження дитини з моменту її народження та покладається законом рівною мірою на обох батьків, а також враховуючи те, що ОСОБА_3 ухиляється від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини, вбачаються правові підстави для ухвалення рішення про позбавлення її батьківських прав відносно малолітнього ОСОБА_4

За ст.ст. 180, 182, 183 СК України, батьки зобов'язані утримувати своїх неповнолітніх дітей, а розмір щомісячних аліментів визначається судом і в жодному разі не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 СК України.

Згідно ст. 181, ч. 1 ст. 191 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу батьків, починаючи від дня пред`явлення позову.

Оскільки обовязок по утриманню дитини є безумовним, виникає в результаті народження дитини з моменту її народження та покладається законом рівною мірою на обох батьків, не пов'язаний із матеріальним становищем особи, до якої заявлено матеріально-правову вимогу про стягнення аліментів, вбачаються усі підстави для присудження на користь позивача аліментів на утримання неповнолітньої дитини у заявленому у позові розмірі. Разом з тим, при вирішенні питання щодо присудження до сплати аліментів, про яке позивачем було заявлено відповідне прохання, суд враховує стан здоров'я та матеріальне становище дитини, яка є неповнолітньою, мешкає разом із бабусею, яка отримує пенсію, потребує утримання тощо.

Керуючись ст.ст. 10, 11, ч. 3 ст. 88, ст.ст. 212, 214-215, 218, 224, 226 та ст. 367 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_3, де третя особа - Управління служба у справах дітей Амур-Нижньодніпровської районної у м. Дніпропетровську ради про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів задовольнити повністю.

Позбавити ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_4, батьківських прав відносно неповнолітньої дитини ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1

Стягувати з ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_4, аліменти на утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, в розмірі 1/4 частини заробітку (доходу) ОСОБА_3, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, починаючи з 15.12.2010 р., та до досягнення дитиною - ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, повноліття.

Рішення у частині стягнення аліментів в межах суми платежу за один місяць допустити до негайного виконання.

Стягнути з ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_4, на користь держави судовий збір в розмірі 51 (пятдесят однієї) грн. та витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду цивільної справи в розмірі 120 (ста двадцяти) грн.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.

Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку, встановленому ЦПК України: рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до апеляційного суду Дніпропетровської області через Амур-Нижньодніпровський районний суд м. Дніпропетровська протягом десяти днів з дня проголошення рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя