Справа № 2-51/11
Роздільнянський районний суд Одеської області
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 листопада 2011 року Роздільнянський районний суд Одеської області в складі:

головуючого судді Теренчук Ж. В.,

при секретарі Ніколас С.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Роздільна Одеської області цивільну справу за позовом Садового товариства «Спутник» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 сільської ради про скасування свідоцтва про право власності та визнання права власності на артскважину та обладнання , за позовом ОСОБА_1 до садового товариства «Спутник» , треті особи ОСОБА_2 сільська рада, аграрно-виробнича фірма «Алмаз-94» про визнання договору оренди недійсним, за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 сільської ради, садового товариства «Спутник» про повернення переданого в оренду майна,

В С Т А Н О В И В

Садівниче товариство «Спутник» звернулися до суду з позовом про визнання права власності, мотивуючи свої вимоги тим, що 14.10.1996 року між ним та АВФ «Алмаз-94» був укладений договір оренди з викупом належної останньому артезіанської свердловини з обладнанням № №8942/1, яка знаходиться в с.Мале Роздільнянському районі. Згідно домовленості АВФ «Алмаз-94» передав в оренду з викупом СТ «Спутник» артезіанську свердловину з надвірною спорудою, ділянкою водовідводу за 10000 грн. На виконання умов домовленості позивач як покупець заплатив у касу АПФ «Алмаз-94» вказану суму. Після виплати грошів , між сторонами було складено акт прийому передачі майна , який є невід»ємною частиною договору оренди з викупом. З 1996 року товариство експлуатує свердловину , витрачає кошти на її утримання та ремонт. В квітні 2005 року свої права на свердловину пред»явив ОСОБА_1, оспорюючи їх право власності на свердловину. В даний час у них не має правовстановлюючих документів, їх право власності оспорюється, тому просили на підставі наданих документів визнати за ними право власності на свердловину та обладнання , в тому числі на електричну мережу ВЛ-10кВ з усім електричним обладнанням. (а.с.3 т.1)

Ухвалою суду від 10.10.2011 року по даній справі (а.с. т.3 ) в якості співвідповідача залучено ОСОБА_2 сільську раду

Далі позивач СТ «Спутник» уточнив та доповнив заявлені заявлені позовні вимоги до ОСОБА_2 сільської ради, ОСОБА_1Г ( а.с.209 ) та просив скасувати свідоцтво про право власності від 17.10.2005 року на будівлі та споруди свердловини №8942/1 ВЛ-10 в с.Мале Роздільнянського району Одеської області, видане виконкомом ОСОБА_2 сільської ради на ім»я ОСОБА_1 , так як рішенням адміністративного суду скасовані рішення ОСОБА_2 сільської ради , на підставі яких видано свідоцтво про право власності від 17.10.2005 року , а також визнати право власності за товариством на обладнання , надсверловинну споруду, водогін артезіанської свердловини №8942/1 , розташованої в с.Мале Роздільнянського району в порядку ст..344 ЦК України за набувальною давністю.

ОСОБА_1 позов СТ «Спутник» не визнав.

Відповідач ОСОБА_2 сільська рада позов не визнали , також просили в своїх письмових запереченнях відмовити в позові СТ «Спутник» , так як дана свердловина та електричне устаткування належало саме ветсанзаводу, а в 1999 році було передано ОСОБА_1Г.(а.с.67 т.1 )

Крім цього в січні 2011 року ОСОБА_1 звернувся в суд з позовом до ОСОБА_2 сільської ради, третя особа СТ «Спутник» про визнання права власності на об»єкти нерухомості , в якому просив визнати за ним повторно право власності на артезіанську свердлловину №8942/1 та на обладнання, необхідне для його експлуатаціїї . (а.с.3 т.2), а в подальшому змінив заявлені позовні вимоги (а.с.93 т.2) та просив внести зміни в наявне в нього свідоцтво про право власності на вказану свердловину від 3 січня 2002 року , вказавши повну назву свердловини в свідоцтві та зобов»язати СТ «Спутник» повернути йому дану свердловину з усім електричним устаткування та надбудовами в зв»язку з закінченням терміну оренди даної свердловини, укладеного між ним та СТ «Спутнік» від 2 квітня 2005 року.

В подальшому просив залишити без розгляду вимоги про визнання права власності на свердловину, внесення змін в свідоцтво про право власності від 3 січня 2002 року і в позові до Роздільнянського БТІ (а.с.182 т.3)

Ухвалою суду від 26 жовтня 2011 року дані позовні вимоги залишені без розгляду і виключено із числа відповідачів ОСОБА_3 БТІ.. (а.с.183 т.3).

Відповідач ОСОБА_2 сільська рада позов визнали, про що надали письмові підтвердження.

Ухвалою суду від 7 липня 2011 року (а.с.243 т.1) дана справа об»єднана в одне провадження з позовом СТ «Спутник» про визнання права власності за №2-51/2011 року.

Також ОСОБА_1 в січні 2008 року звернувся в суд з позовом до Садового товариства «Спутник» , третя особа ОСОБА_2 сільська рада , Аграрно-виробнича фірма «Алмаз-94» , в якому просив визнати недійсним договір оренди з викупом артезіанської скважини №253 від 14.10.1996 року, укладений між СТ «Спутник» та Аграрно-виробничою фірмою «Алмаз-94» , в частині викупу свердловини, так як АВФ «Алмаз-94» не було власником свердловини . Дана свердловина належала Ветсанзаводу і в 1999 році була передана йому у власність згідно акту прийому передачі від 1999 року . Факт намагання незаконно реалізувати дану сверловину був виявлений в ході перевірки КРУ, яким встановлено факт надходження коштів на адресу АВФ «Алмаз-94» .

СТ «Спутник» позов не визнав.

ОСОБА_2 сільська рада просили позов ОСОБА_1 задовольнити.

АВФ «Алмаз- 94 « про час та місце слухання справи повідомлялись належним чином по міс цю реєстрації згідно витягу з реєстру підприємств України в с.Єгорівка Роздільнянгського району Одеської області, однак в зв»язку з тим, що підприємство припинило свою господарську діляність керівні органи та майно підприємства на теперішній час за вказаною адресою відсутні, що унеможливило отримання ними судового повідомлення.

Ухвалою суду від 10.10.2011 року дана справа об»єднана в одне провадження з цивільною справою №2-51/2011 .(а.с.178 т.3)

В судовому засіданні СТ «Спутник» позовні вимоги підтримали, їх представники просили визнати за товариством право власності на артезіанську свердловину №8942/1 та обладнання , водогін та повітряну лінію, так як вважають що придбали це майно ще в 1996 році та відкрито ним з цього часу володіли . В задоволенні позовів ОСОБА_1 про визнання недійсним договору оренди та про передачу йому спірної свердловини просили відмовити, так як вони безпідставні.

В судовому засіданні ОСОБА_1 та його представник просили відмовити в задовленні позову СТ « Спутник» , так як відсутні взагалі підстави визнання за ними права власності на артезіанську свердловину. Суду ОСОБА_1 пояснив, що дана свердловина з 1983 року належала Ветсанутильзаводу , знаходилась в них на балансі , а потім була передана їх правонаступнику Роздільнянському «Ветсанзаводу». В 1999 році саме йому була передана у власність свердловина з обладнання , він отримав на неї свідоцтво про право власності в 2002 році, а потім повторно в 2005 році , так як в первинному свідоцтві не боло вказано пооб»єктно обладнання свердловини. Тому при умові скасування свідоцтва про право власності на скважину від 17.10.2005 року, він таки залишається власником свердловини на підставі свідоцтва від 03.01.2002 року Наданий СТ «Спутник» договір оренди сумнівний , так як укладений щодо свердловини №253 з підприємством АВФ «Алмаз-94». Однак дане підприємство ніколи не було власником свердловини №1(8942/1) . Крім цього з 2000 року у нього в оренді знаходиться земельна ділянка, на якій розташована територія Роздільнянського «Ветсанзаводу» , в тому числі і передані йому артезіанські свердловини, за яку він сплачує земельний податок . В 2005 році він передав дану свердловину в оренду СТ «Спутник» терміном на п»ять років і в зв»язку з закінчення строку оренди просить повернути йому майно.

Суд, заслухавши пояснення сторін, їх представників , вивчивши матеріали справи, прийшов до висновку , про відмову в задоволенні позову СТ «Спутник» , відмову в задоволенні позову ОСОБА_1 про визнання недійсним договору оренди , та задоволення позову ОСОБА_1 про повернення майна в зв»язку з закінченням дії договору оренди виходячи з наступного .

Судом встановлено, що з 1996 року СТ «Спутник» користується майном - артезіанською свердловиною з електричним устаткуванням №8942/1 , розташованою в с.Мале на території ОСОБА_2 сільської ради , з метою постачання води на садовий масив .

СТ «Спутник» стверджують, що дана артезаінська свердловина була передана в оренду СТ «Спутнік» підприємством АВФ «Алмаз-94» на підставі договору оренди з викупом від 14.10.1996 року .(а.с.13 т.1)

Даний договір відповідно до умов договору п.3.1. був укладений під умовою подальшого викупу її товариством при сплаті за скважину 10000 грн.

Також відповідно до п.5.2 термін дії договору був встановлений терміном 6 місяців .

До даного договору був складений акт прийому передачі скважини без дати , згідно якого АВФ «Алмаз-94» підтвердило факт сплати СТ «Спутник» 10000 грн за скважину та передали її разом з обладнанням , надсверловиннм обладанням, ділянкою водовідводу , глибинним насосом с кабелем живлення і з трубами водовідвенення СТ «Спутник «.

На підставі даних документів СТ «Спутник», а також в подальшому за набувальною давністю в зв»язку з відкритим володінням даною свердловиною більше 10 років, СТ «Спутник» просить визнати за ними право власності на дане майно.

Суд вважає, що даний позов не підлягає задоволенню може бути задоволений виходячи з наступного.

Згідно технічного паспорта на артезіанську свердловину в с.Єлизаветівка (Мале) Роздільнянського району Одеської області Одеським «Укрбурвод» було розроблено артезіанську свердловину №8942/1 , яка належала Ветсанутильзаводу (а.с.7 т.1 )

В 19991 році Ветсанутильзавод був перереєстрований в державне підприємство Роздільнянський «Ветсанзавод» , засновником якого була господарська асоціація «Укрветсанзавод» Міністерства агропромислового комплексу України , що підтверджєуться рішенням виконкому Роздільнянської районної ради від 27.12.19991 року за №323. (а.с.21 т.2)

Із техпаспорта вбачається, що глибина свердловини 85 м. та що вона безпосередньо пов'язана фундаментом та своєю конструкцією з землею, що підпадає під поняття - нерухомість, тобто під поняття, що передбачене Законом України Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень , відповідно до якого нерухоме майно це - земельні ділянки, а також об'єкти, розташовані на земельній ділянці, переміщення яких неможливе без їх знецінення та зміни призначення.

З 1 січня 2004 року вступив в дію новий Цивільний кодекс Країни , відповідно до ст.334 якого що діє на час звернення позивача з позовом , право власності у набувача майна за договором виникає з моменту передання майна, якщо інше не встановлено договором або законом. Право власності на майно за договором, який підлягає нотаріальному посвідченню, виникає у набувача з моменту такого посвідчення або з моменту набрання законної сили рішенням суду про визнання договору, не посвідченого нотаріально, дійсним. Якщо договір про відчуження майна підлягає державній реєстрації , право власності у набувача виникає з моменту реєстрації .

Також відповідно до ст. 128 ЦК УКраїни 1963 року, який діяв на момент укладення договору оренди з викупом , право власності у набувача майна по договору виникає з моменту передачі майна, якщо інше не перебачено законом або договором.

На майно, правовий режим якого підлягає державній реєстрації, право власності як правило виникає в момент реєстрації переходу прав, а не в момент його фактичної передачі.

Судом встановлено, що з 1996 року дана артезіанська свердловина №8942/1 перебуває в користуванні СТ«Спутник» , одна будь-які правовстановлюючі документи на дану свердловину у товариства відсутні, земельна ділянка під об»єктом нерухомості СТ «Спутник» не виділялась.

Оскільки кінцевим результатом договору оренди було умова викупу даної свердловини СТ «Спутник» , то пілся закінчення терміну дії договору оренди і після сплати повної вартості сторони повинні були укласти договір купівлі-продажу авртезіанської свердловини, для якого передбачено було на час закінчення договору оренди відповідно до ст. 44 ЦК України 1963 року обов»язкову письмову форму.

Оскільки відповідно до ст.225 ЦК України право продажу майна належить лише власнику, то такий договір міг бути укладений лише власником такого майна.

Доказів того , що свердловина в 1996 році належала АВФ «Алмаз-94» і вони мали право її відчужувати , як власник відповідно до закону суду не надано. Дане підприємство на цей час не ліквідовано , а лише припинило господарчу діяльність , а тому при наявності підстав уклали б угоду з СТ «Спутник « щодо передачі артезіанської сверловини відповідно до діючого законодавства.

Однак договір купівлі-продажу артезіанської сверловини між СТ «Спутник» та АВФ «Алмаз-94» після закінчення терміну діїі договору оренди в письмовій формі не укладався , сверловина та обладанння з балансу на баланс підприємств не передавалось, на час розгляду справи у суді дана сверловина також на балансі СТ «Спутник» не обліковується, право власності в учасників договору оренди на даний об»єкт нерухомості в органах БТІ ніколи не реєструвалалось , а тому підстав вважжати , що з 1996 року СТ «Спутник» є власником сверловини на підставі договору оренди з викупом не встановлено.

Свідоцтво про право власності у СТ «Спутник» на артезіанську сверловину, як об»єкт нерухомості , відсутній, в установленному законом порядку право власності СТ «Спутник» в органах БТІ на підставі договору не зареєстровано.

Згідно довідки ОСОБА_2 сільської ради (а.с.29 т.2) СТ «Спутник» з 1996 року по 2007 рік в ОСОБА_2 сільську раду по питанням оренди землі під даною спірною свердловиною не зверталися.(а.с.29 т.2 ).

Тому суд вважає, що підстав для визнання права власності за СТ «Спутник» на підставі договору оренди з викупом у суду не має.

В судовому засіданні СТ «Спутник», уточнивши заявлені позовні вимоги, фактично заперечували в подальшому факт набуття ними власності на скважину по договору, та , уточнивши підстави , позову просили визнати за ними право власності на свердловину на підставі ст.344 ЦК України , яка передбачає набуття права власності в порядку набувальної давності.

Суд вважає, що відсутні підстави для визнання за СТ «Спутник» права власності на спірне майно і за набувальною давністю виходячи з наступного.

Відповідно до ст.344 ЦК України особа , яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито , безперервно володіти нерухомими майном протягом 10 років, набуває право вланості на це майно, якщо інше не встановлено законом.

Судом встановлено, що в 1999 році спірна артезіанська сверловина під №1 в складі іншого майна підприємства Роздільянського «Ветсанзаводу» по акту прийому передачі від 20.07.1999 року (а.с. 14 т.2) при примусовому виконанні рішення Роздільнянського районного суду Одеської області від 22.06.1999 року про стягнення боргу з даного підприємства на користь ОСОБА_1 була передана ОСОБА_1

По даному акту у власність ОСОБА_1 передавались сверловини під заводськими номерами Ветсанзаводу 1, 2,3,4,5,6 . Саме свердловина №1 і є свердловиною №8942/1.

Дане майно було передано у власність ОСОБА_1 державною виконавчою службою з дозволу Мінагропрому України . (а.с.23 т.2 )

Згідно листа міністерства Агропромислового комплексу Укроїни №37-89 від 16.06.1996 року він є правонаступником майна Роздільнянського «Ветсанзаводу» .(а.с.22 т.2)

Той факт , що спірна артезіанська свкавжина №1 є спірною скважиною №8942/1 та належала Роздільнянському «Ветсанзаводу" і правомірно відповідно до законодавства передавалась в 1999 році ОСОБА_1 підтверджується :-

- довідкою Причорноморського державного регіонального геологічного підприємства від 10.03.2010 року, згідно якої артезіанська свердловина №8942/1 в 1983 році була пробурена в 1983 року західніше с.Мале для водопостачання Одеського заводу вторинних кормів і починаючи з 1987 року по 2001 рік умови користування нею узгоджувались з Роздільнянським «Ветсанутільзаводом». (а.с.31)

- довідкою РЕС від 12.01.2001 року, згідно якої повітряна лінія 10кВ довжиною 3.2 км , від якої отримують водопостачання 3 сверловини, до 1999 року належала Роздільнянському «Ветсанзаводу», а з 1999 року ОСОБА_1 (а.с.44)1

- довідкою ОСОБА_2 сільської ради від 21.12.2007 року , про те , що спірна артезіанська сверловина мала заводський номер №1 , а в Укрбурвод в держводінспекції було присвоєно номер №8942/1, з 1984 року належала підприємству Роздільнянський «Ветсанзавод»(а.с.28 т.2)

- листом Української господарської асоціації «Укрветсанзавод» від 23.03.2011 року, згідно якого дана установа свого погодження на відчуження артезіанської сверловини №8942/1 до 1999 року не давала і до 1999 року вона знаходилась на балансі підприємства Роздільнянський «Ветсанзавод», відчужена була на користь ОСОБА_1 згідну акту прийому передачі майна від 20.08.1999 року . (а.с.92 т.2)

Тому судом безспірно встановлено, що дана скважина не належала ЧП «Алмаз-94» і позивач СТ «Спутник» належними доказами в суді це не довели.

Далі судом встановлено, що на підставі заяви ОСОБА_1 і відповідно до вищевказаного акту прийому передачі майна від 20.08.1999 року виконкомом ОСОБА_2 сілської ради на ім»я ОСОБА_1 було видано свідоцтво про право власності на нерухоме майно та на обладнання Ветсанзаводу.

19.10.2000 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 сільською радою було укладено договір оренди земельної ділянки , на якій знаходиться території колишнього Роздільнянського «Ветсанзаводу», в тому числі і під артезінаськими сверловинами , що підтверджується планом викопіровки земель до договору оренди землі .(а.с.18, 20 т.2)

Згідно довідки ОСОБА_2 сільської ради ОСОБА_1 з 2000 року сплачує орендну плату за земельну ділянку площею 0,36 га під артезіанською сверловиною №8942/1. (а.с.30)

Рішенням ОСОБА_2 сільської ради за ОСОБА_1 було визнано право власності на приміщення та обладнння Ветсанзаводу , в тому числі і на будівлю свердловини з обладнанням №1 , повітряної лінії ВЛ-10КВ , розташовані біля с.Мале. ОСОБА_2 сільської ради та видано йому свідоцтво про право власності на вказані об»єкти від 3 січня 2002 року .(а.с.9 т.2)

Право власності ОСОБА_1 на дану скважину зареєстровано в БТІ та виготовлено технічий паспорт. (а.с.10)

Крім цього з 1 квітня 2005 року дана свердловина знаходиться в оренді у СТ «Спутник» на підставі договору оренди , укладеного між ОСОБА_1 та СТ «Спутник».(а.с.24 т.2)

Тому судом не встановлено факту відкритого та безспірного володіння даною артезіанською свердловиною СТ «Спутник» на протязі 10 років з 1996 по 2006 рік, а тому підстав для визнання права власності за СТ «Спутник» за набувальною власністю не має.

Тому суд прийшов мотивовано до висновку , що в задоволенні позову СТ «Спутник» про визнання за ним права власності на артезіанську сверловину №8942/1 та обладнння як на підставі договору, так і за набувальною давністю не має.

Однак судом встановлено , що на вказану свердловину за ОСОБА_1 рішенням ОСОБА_2 сільської ради 05.09.2005 року за №40 ср-2005 було повторно визнано право власності з уточненням номеру сверловини з №1 на №8942/1 .

На підстав цього рішення йому було видано свідоцтво про право власності на артезіанську сверловину №8942/1 від 17.10.2005 року.

Рішенням ОСОБА_2 сільської ради від 27.03.2007 року №84 по протесту прокурора скасовано п.3.4 рішення ради від 05.09.2005 року , якими визнавалось право власності на свердловину за ОСОБА_1Г.(а.с.81)

Дане рішення ОСОБА_2 сільської ради від 27.03.2007 року оскаржувалось в суд ОСОБА_1 і залишено в силі ухвалою Одеського апеляційного адміністративного суду від 23.10.2007 року .(а.с.76 т.3)

Оскільки скасовано рішення ОСОБА_2 сільської ради від 05.09.2005 року , на пдставі якого видавалось свідоцтво про право власності від 17.10.2005 року , то і визнанню недійсним підлягає вказане свідоцтво про право власності і вимоги СТ «Спутник» в цій частині підлягають задоволенню.

В своєму позові ОСОБА_1 просить визнати недійсним договір оренди з викупом , укладений між АВФ «Алмаз-94» та СТ «Спутник» в 1996 році, так як АВФ «Алмаз-94» не був власником свердловини , даний договір укладався відносно іншої сверловини за №253 .(а.с.4 т.3)

Суд вважає, що даний позов не підлягає задоволенню виходячи з наступного.

Із змісту договору встановлено, що термін його дії був встановлений 6 місяців, тому на момент звернення ОСОБА_1 в суд з позовом даний договір припинив свою дію.

Так по справі вищеприведеними матеріалами справи встановлено, що лише з 1999 року у власність ОСОБА_1 передано артезіанську свердловину №8942/1 , а в 2002 році ним отримано свідоцтво про право власності на неї.

ОСОБА_1 при укладенні договору ореди 1996 року стороною оспорюваного ним правочину не був, і його укладенням не порушувались права ОСОБА_1 на той час , так як він не був власником переданого в оренду майна .

На підставі даного договору артезіанська сверловина була передана лише в в оренду, так як викуп її відповідним договором купівлі-продажу не оформлявся між участниками договору оренди .

Тому підстав для визнання договору недійсним, встановлених Цивільним кодексом України 1963 року , який діяв на час укладення договору оренди з викупом не встановлено і даним правочином суд вважає, що права ОСОБА_1 не порушено.

Тому в позові ОСОБА_1 належить відмовити .

Також ОСОБА_1 було заявлено вимогу про повернення йому спірного майна переданого в оренду СТ «Спутник» . (а.с.93 т.2) .

Дані вимоги ОСОБА_1 підлягають задоволенню виходячи з наступного.

1 квітня 2005 року між ОСОБА_1 та СТ «Спутник» було укладено договір оренди майна , відповідно до умов якого ОСОБА_1 по акту прийому передачі від 2 квітня 2005 року , передав в оренду СТ «Спутнк» наступне майно: артезіанську свердловину з обладнанням, глибинний насос потужністю 6 м3/год, провід, надстройку та електрообладнання свердловини №8942/1 , лінії ВЛ 10 кВ для електроживлення обладнання свердловини №8942/1 .(а.с.24 т.2)

Термін дії договору оренди з 1 квітня 2005 року по 1 квітня 2010 року.

На час звернення ОСОБА_1 в суд термін дії договору закінчився і ОСОБА_1 продовжувати його не бажає., про що повідомив другу сторону договору.

Однак СТ «Спутник» не передали йому нерухоме майно до цього часу.

Відповідно до ч.1 ст. 785 ЦК України у разу припинення договору найму наймач зобов»язаний негайно повернути наймодавцеві річ у стані, в якому вона була одержана, з урахуванням нормального зносу або у стані, який був обумолвений в договорі.

Оскільки термін дії договору закінчився і власник майна ОСОБА_1 не має наміру його пролонговувати, його вимоги про зобов»язання СТ «Спутник» повернути передане згідно акту прийому передачі майно законні і підлягають задоволенню .

Судові витрати по справі сплачено сторонами при зверненні до суду.

На підставі ст. 317 , 319, 530, 785, 795, 328, 334, 344 ЦК 2004 року , ст. 128, 224 ЦК України 1963 року, керуючись ст.ст. ..ст.10,11, 209,212,214-215 ЦПК України,

В И Р І Ш И В:

Позов садового товариства «Спутник» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 сільської ради про скасування свідоцтва про право власності та визнання права власності на артскважину та обладнання задовольнити частково.

Скасувати свідоцтво про право власності від 17.10.2005 року на будівлі та споруди свердловини №8942/1 ВЛ-10 с.Мале Роздільнянського району Одеської області , виданого виконкомом ОСОБА_2 сільської ради та зареєстрованого в комунальному підприємстві спільної власності територіальних громад Роздільнянського району «Бюро технічної інвентаризації» 25.10.2005 року за №8739683.

В іншій частині позову відмовити .

В задоволенні позову ОСОБА_1 до садового товариства «Спутник» , треті особи ОСОБА_2 сільська рада, аграрно-виробнича фірма «Алмаз-94» про визнання договору оренди недійсним відмовити .

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 сільської ради, садового товариства «Спутник» про повернення майна, переданого в оренду , задовольнити .

Зобов»язати садове товариство «Спутник» передати ОСОБА_1 майно , передане ним в оренду на підставі акту прийому-передачі майна від 2 квітня 2005 року відповідно до договору оренди від 1 квітня 2005 року, укладеного між садовим товариством «Спутник» та ОСОБА_1 , а саме артезіанську свердловину з обладнанням, глибинний насос потужністю 6 м3/год, провід, надстройку та електрообладнання свердловини №8942/1 , лінії ВЛ 10 кВ для електроживлення обладнання свердловини №8942/1 .

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Одеської області через Роздільнянський районний суд шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя Теренчук