Справа №: 2-2364/11
РІШЕННЯ

Іменем України

"29" грудня 2011 р. Олександрійський міськрайонний суд Кіровоградської області в складі:

головуючого судді Тимченко Л.М

при секретарі Міщенко С.А

адвоката ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Олександрії цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про визнання права власності на спадкове майно,-

в с т а н о в и в :

ОСОБА_2 (надалі позивач) звернувся до суду із позовом до ОСОБА_3

(надалі відповідач) про визнання права власності на спадкове майно, мотивуючи свої вимоги тим, що він є спадкоємцем після смерті його батька ОСОБА_4, який помер 19 липня 1998 року. Його сестра після смерті батька успадкувала будинок з надвірними будівлями по вул. Чкалова, 90 в м. Олександрія. Як до смерті батька так і після його смерті він був зареєстрований та постійно проживав зі спадкодавцем у вказаному будинку, користувався ним та забезпечував його схоронність, оплачував житлово-комунальні послуги та зберігав необхідні правовстановлюючі документи на даний будинок. Вважає, що він вважається таким, що прийняв спадщину, що залишилася після смерті його батька, тобто саме цей житловий будинок. Після смерті батька його сестра порушила домовленість та без його відома та без його дозволу виключно на себе оформила спадкове майно, незважаючи на те, що заяви про відмову від прийняття спадщини він не писав та не подавав до нотаріальної контори. Вважає, що свідоцтво про право на спадщину необхідно визнати недійсним, оскільки особа, якій воно видане, не мала права на спадкування. Просить суд визнати за ним право власності в порядку спадкування на ? житлового будинку з надвірними будівлями по вул. Чкалова, 90 в м. Олександрія та визнати недійсним свідоцтво про право на спадщину від 20.01.1999 року № 85 на підставі якого Олександрійським МБТІ було зареєстровано право власності на житловий будинок з надвірними будівлями по вул. Чкалова, 90 в м. Олександрія, Кіровоградської області.

В судовому засіданні позивач та його представник на позовних вимогах наполягають, посилаючись на викладені обставини.

Інтереси позивача в суді представляв адвокат ОСОБА_1

Відповідач та її представник в судовому засіданні проти позовних вимог заперечують, вважають, що відсутні підстави для задоволення позовних вимог ОСОБА_2 та пояснили суду, що на момент смерті батька ОСОБА_2 проживав та був зареєстрований на території Російської Федерації в м. Радужний, Нижньовартовського району, Тюменської області. На той час він мав громадянство Російської Федерації і про смерть батька дізнався від сестри та приїхав на поховання. Стверджують, що позивач не приймав участі у фінансових витратах на поховання. Після він повернувся до Росії, де мешкав ще близько одного року. Повернувшись до України, позивач проживав у цьому будинку за згодою сестри, та знав, що будинок належить їй, а свою незгоду почав висловлювати тільки в 2010 році, коли продав власний будинок по вул.. Полтавській, 106 в м. Олександрія. Просять суд застосувати строки позовної давності.

Інтереси відповідача в суді по довіреності представляв ОСОБА_5

Заслухавши пояснення сторін та їх представників та дослідивши докази у сукупності з іншими матеріалами справи, суд вважає, що позовні вимоги не підлягають задоволенню.

Згідно ч. 1 ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього кодексу, в межах заявлених вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

За змістом ст. 60 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини на які вона посилається як на підставу своїх вимог чи заперечень, крім випадків, встановлених ст. 61 цього кодексу. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях

Правовідносини сторін врегульовані ст.ст.3, 4-11,15,16,20, 328, 1258, 1261, 1272, 1273, 1296 - 1301 ЦК України та ст. ст.548, 549 ЦК України в редакції 1963 року .

За змістом ст. 548, 549 ЦК України (в редакції 1963 року) для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Визнається, що спадкоємець прийняв спадщину у випадку, коли він фактично вступив в управління та володіння спадковим майном, або коли він подав до державної нотаріальної контори за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини протягом шести місяців з дня відкриття спадщини.

За змістом ст.328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів.

Судом встановлено, що 19 липня 1998 року у віці 67 років помер ОСОБА_4, - батько позивача, що підтверджуються копіями свідоцтв про народження позивача та про смерть спадкодавця. Після його смерті залишилося спадкове майно, - яке було успадковане сестрою позивача ОСОБА_3, отримавши у нотаріальній конторі свідоцтво про право на спадщину за законом в січні 1999 року, про що свідчить копія свідоцтва, зареєстрована в Олександрійському МБТІ в січні 1999 року.

Суд приймає до уваги, що спадкоємець у справі позивач своєчасно не звернувся до державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини. Доводи позивача про постійне проживання в будинку разом із спадкоємцем не знайшли свого підтвердження в суді. Суд критично оцінює копію довідки голови квартального комітету від 23.08.2011 року № 1629, оскільки викладені в ній обставини про те, що позивач дійсно проживав і вів домашнє господарство за адресою вул. Чкалова, 90 в м. Олександрія до 01.10.2010 року ( а з якого часу не вказано), не підтверджуються наданими до суду доказами. Згідно домової книги позивач був зареєстрований за адресою ІНФОРМАЦІЯ_1 з 14 грудня 2001 року по 14 березня 2002 року включно.

Звернення до суду свідчить про те, що позивач від спадщини не відмовляється, просить суд визнати за ним право власності на 1/2 спадкового майна, що раніше належало спадкодавцю - померлому батькові позивача.

Суд приймає до уваги, що позивач, мав право своєчасно звернувшись до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, та згодом отримати свідоцтво про право на спадщину за законом. До суду не надані докази, що позивач звертався до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини після смерті свого батька, про що мав би свідчити відмовний лист.

Судом враховано, що відповідно до ст. 1261 ЦК України позивач є спадкоємцем першої черги після смерті батька. Звернення до суду свідчить про те, що позивач від спадщини не відмовляється , однак до суду не надані докази позасудового врегулювання спору, та докази з якого часу виник спір, що дає суду підстави для того, щоб вважати, що доводи позивача не були достовірними.

За викладених обставин суд вважає, що позовні вимоги не підлягають задоволенню повністю за недоведеністю, оскільки доводи позивача не знайшли свого підтвердження в суді.

Суд також приймає до уваги та погоджується із доводами представника відповідача, що позивач мав право звернутись до суду в межах строку позовної давності за захистом своїх прав.

Крім того, суд приймає до уваги, що позивачем не надано до суду доказів поважності причин, чому він змушений звернутися до суду тільки у вересні 2011 року, а тому суд застосовує строки позовної давності. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові.

Враховуючи викладені обставини та керуючись ст. ст..3, 4-11,15,16,20,267, 251- 254, 256 - 267, 328, 346, 1258, 1261, 1267, 1268, 1272, 1273, 1296 - 1301 ЦК України та ст. ст.548, 549 ЦК України в редакції 1963 року та ст.ст. 3, 4, 10, 11, 15, 60, 212-215 ЦПК України, суд, -

В и р і ш и в :

В задоволені позовних вимог ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про визнання права власності на спадкове майно - відмовити в повному обсязі.

На рішення суду може бути подана апеляційна скарга до Апеляційного суду Кіровоградської області через Олександрійський міськрайонний суд протягом 10 днів після проголошення рішення або протягом цього ж періоду з часу отримання копії рішення.

Суддя: