справа № 2-2597/11
ЛЕНІНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД
рішення

Іменем україни

13 вересня 2011 року м.Миколаїв

Ленінський районний суд м. Миколаєва у складі:

головуючого суддіОСОБА_1
при секретарі ОСОБА_2
за участю:

представника позивача ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Миколаєві цивільну справу за позовом Публічного акціонерного товариства «Універсал Банк» до ОСОБА_4 про стягнення заборгованості за кредитним договором

встановив:

У червні 2011 року Публічне акціонерне товариство «Універсал Банк» (далі ПАТ «Універсал Банк» звернулося до Ленінського районного суду м.Миколаєва з позовом до ОСОБА_4 про стягнення кредитної заборгованості.

Позовні вимоги мотивовані тим, що 29.07.2008 між Відкритим акціонерним товариством «Універсал Банк» та відповідачем був укладений кредитний договір № СL73699, відповідно до якого ОСОБА_4 отримала кредит для поточних проблем у сумі 16000,00 грн. строком на 60 місяців з 29.07.2008 по 15.07.2013 із процентною ставкою 38,6 відсотків річних та зобовязалася щомісячно погашати отриманий кредит і сплачувати процентів за користування кредитом. Проте вказані зобовязання відповідач не виконав, внаслідок чого станом на 10.03.2011 утворилася заборгованість на загальну суму 25894,36 грн., яка складається із 4730,44 грн. простроченої заборгованості по кредиту, 8516,92 грн. заборгованості по процентами, 10490,01 грн. сумі дострокового стягнення кредиту, 2156,99 грн. підвищеним процентам.

У судовому засіданні представник позивача позов підтримав та просив його задовольнити.

Відповідач у судове засідання не зявився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлена належним чином. Заяви про розгляд справи за своєї відсутності не надала.

Оскільки позивач не заперечує проти заочного вирішення справи, суд вважає можливим на підставі статті 224 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України) розглянути справу у відсутність відповідача та постановити заочне рішення.

Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, суд встановив наступне.

29.07.2008 між Відкритим акціонерним товариством «Універсал Банк», правонаступником якого за всіма правами і обовязками є ПАТ «Універсал Банк», та ОСОБА_4 укладено кредитний договір № СL73699. Відповідно до умов договору, відповідач отримала на побутові потреби кредит у сумі 16000,00 грн. строком по 15.07.2013 із процентною ставкою 38,6 відсотків річних. Згідно із умовами договору відповідач зобовязалася щомісяця, кожного 15 числа, погашати щомісячний платіж в сумі 602,41 грн. У випадку прострочення платежу до відповідача підлягає застосуванню підвищена процентна ставка в розмірі 115,8 % річних (додаток 1 до кредитного договору)

Отримання відповідачем кредиту підтверджується анкетою заявкою на кредит від 24.07.2008, заявою на видачу готівки № 089В03 від 29.07.2008 та випискою з особового рахунку.

Однак в порушення умов, передбачених кредитним договором, станом на 10.03.2011 відповідач у встановлений договором строк грошові зобовязання належним чином не виконує. Внаслідок чого, на вказану дату прострочена заборгованість по кредиту становить 4730,44 грн., поточна заборгованість по кредиту 10490,01 грн., несплаченим відсоткам (38,6 відсотків річних) 8516,92 грн. та підвищеним відсоткам (115,8 відсотків річних) 2156,99 грн., що в загальній сумі складає 25894,36 грн. Розрахунок заборгованості додано до позову.

Про негайне виконання грошових зобовязань по кредитному договору позивач повідомляв відповідача письмовими вимогами, які залишено без задоволення.

Згідно із положеннями статей 526, 530 Цивільного кодексу України (далі ЦК України) зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та актів цивільного законодавства, з дотриманням строку (терміну) його виконання, якщо такий встановлено зобовязанням.

Частиною другою статті 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 глави 71 цього Кодексу, яким врегульовано відносини позики. Згідно частини другої статті 1050 вказаного Кодексу якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов'язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу.

Відповідно до статті 536 ЦК України за користування чужими грошовими коштами боржник зобовязаний сплачувати проценти у розмірі, встановленому договором, законом або іншими актами цивільного законодавства. Частиною першою статті 1048 наведеного Кодексу встановлено, що позикодавець має право на одержання від позичальника проценті від сум позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором.

У ході судового розгляду справи встановлено, що відповідач грошові зобовязання у строк, встановлений кредитним договором, не виконала через що станом на 10.03.2011 виникла заборгованість на загальну суму 25894,36 грн..

За таких обставин, зважаючи на порушення відповідачем грошових зобовязань суд вважає правомірними вимоги в частині стягнення з відповідача вказаної заборгованості.

Однак, суд не погоджується з вимогами позивача в частині стягнення підвищеної процентної ставки в розмірі 115,8 відсотків, сплата якої передбачена пунктом 2.4 кредитного договору та додатком 1 до нього.

Із розрахунку до позову вбачається, що за період з 15.01.2009 по 15.02.2011 за підвищеною процентною ставкою відповідачу до сплати нараховані проценти у сумі 2156,99 грн.

Відповідно до пункту 2 розділу І Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо заборони фінансовим установам в односторонньому порядку збільшувати розмір процентів та інших платежів, передбачених кредитним договором» від 21.01.2010 № 1822-VI2., статтю 6 Закону України «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг» частиною другою такого змісту: "2. Фінансовим установам забороняється в односторонньому порядку збільшувати розмір процентної ставки або інших платежів, передбачених кредитним договором або графіком погашення боргу, за винятком випадків, встановлених законом». Згідно пункту 2 розділу ІІ Прикінцевих положень цього Закону положення вказаного Закону застосовуються до усіх кредитних договорів, які були укладені або продовжують діяти після набрання чинності цим Законом.

Положеннями статті 1056-1 ЦК України, яка набрала чинності з 10.01.2009, передбачено, що встановлений договором розмір процентів не може бути збільшений банком в односторонньому порядку, а умова договору щодо права банку змінювати розмір процентів в односторонньому порядку є нікчемною.

Оскільки відповідач не надала своєї письмової згоди на підвищення процентної ставки, а попередня умова договору щодо цього є нікчемною в силу наведених вище вимог закону, тому позивач не вправі був односторонньому порядку збільшувати розмір процентів за користування кредитом.

До того ж, встановлена договором відсоткова ставка за користування кредитом, за своєю правовою природою є платою за користування грошовими коштами згідно статтею 1054 ЦК України, а не мірою відповідальності за порушення за порушення зобовязання (неустойка), яка передбачена главою 51 ЦК України.

Враховуючи наведене, суд не вбачає підстав для задоволення в позові в частині стягнення з відповідача підвищеної відсоткової ставки в сумі 2156,99 грн.

За таких обставин, виходячи з наведених норм матеріального права та враховуючи те, що відсутність коштів у боржника не є підставою звільнення від виконання грошових зобовязань (частина перша статті 625 ЦК України), суд вважає вимогу позивача про стягнення з відповідача заборгованості такою що підлягає частковому задоволенню шляхом стягнення з останнього заборгованості по кредитному договору в загальній сумі 23737,37 грн., яка складається із 4730,44 грн. простроченої заборгованість по кредиту, 10490,01 грн. поточної заборгованості по кредиту, 8516,92 грн. - несплаченим відсоткам (38,6 відсотків річних).

Відповідно статті 88 ЦПК України пропорційно задоволеним позовним вимогам з відповідачів в рівних частинах на користь позивача підлягають стягненню сплачені при подачі позову судовий збір в розмірі 237,37 грн. та витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи в розмір 110,00 грн.

Керуючись статтями 10, 11, 60, 88, 212 214, 224, 225, 228 ЦПК України, суд -

вирішив:

Позов Публічного акціонерного товариства «Універсал Банк» - задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь Публічного акціонерного товариства «Універсал Банк» заборгованість по кредитному договору від 29.07.2008 № СL73699, яка складається із 4730,44 грн. простроченої заборгованість по кредиту, 10490,01 грн. поточної заборгованості по кредиту, 8516,92 грн. - несплаченим відсоткам, що в загальній сумі складає 23737,37 грн. (двадцять три тисячі сімсот тридцять сім гривень 37 коп.).

Стягнути з ОСОБА_4 на користь Публічного акціонерного товариства «Універсал Банк» судовий збір в розмірі 237,37 грн. і витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи в розмірі 110,00 грн., разом 347,34 грн. (триста сорок сім гривень 34 коп.).

Заочне рішення може бути переглянуто Ленінським районним судом м. Миколаєва, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Рішення може бути оскаржено позивачем в апеляційному порядку до Апеляційного суду Миколаївської області через Ленінський районний суд м. Миколаєва шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене відповідачем в загальному порядку.

Суддя І.В.Коваленко