АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Категорія - 27 (ІV) ОСОБА_1
Доповідач Турік В.П.
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

09 лютого 2011 року колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді - Турік В.П.

суддів - Савіної Г.О., Братіщевої Л.А.

при секретарі - Бондаренко І.В.

за участю: позивачів - ОСОБА_2, ОСОБА_3, їх представника ОСОБА_4,

відповідачів - ОСОБА_5, ОСОБА_6 та його представника ОСОБА_7,

представника третьої особи Відділу опіки та піклування виконавчого комітету Довгинцівської районної у місті ради ОСОБА_8,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Кривому Розі цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2, ОСОБА_3 на рішення Довгинцівського районного суду м. Кривого Рогу від 12 жовтня 2010 року у справі за позовом ОСОБА_2, ОСОБА_3 до ОСОБА_6, ОСОБА_5, треті особи Відділ опіки та піклування виконавчого комітету Довгинцівської районної у місті ради, приватний нотаріус Криворізького міського нотаріального округу ОСОБА_9, Довгинцівський відділ Державної виконавчої служби Криворізького міського управління юстиції, про визнання правочину частково нікчемним, та за зустрічним позовом ОСОБА_6 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_5, треті особи - Відділ опіки та піклування виконавчого комітету Довгинцівської районної у місті ради, приватний нотаріус Криворізького міського нотаріального округу ОСОБА_9, Довгинцівський відділ Державної виконавчої служби Криворізького міського управління юстиції, про визнання договорів позики та іпотеки та додаткового правочину дійсними, -

В С Т А Н О В И Л А:

У липні 2009 року ОСОБА_2, ОСОБА_3 звернулися до суду з позовом до ОСОБА_5, ОСОБА_6, треті особи Відділ опіки та піклування виконавчого комітету Довгинцівської районної у місті ради, приватний нотаріус Криворізького міського нотаріального округу ОСОБА_9, Довгинцівський відділ Державної виконавчої служби Криворізького міського управління юстиції, про визнання правочину частково нікчемним.

В обґрунтування позову зазначили, що 19.10.2007 року між відповідачами ОСОБА_5 та ОСОБА_6 було укладено нотаріально посвідчений договір позики та іпотеки, відповідно до якого ОСОБА_5 зайняв у позикодавця ОСОБА_6 50000 грн. до 19.10.2008 року, забезпечивши виконання зобовязання іпотекою належному йому на праві власності нерухомого майна домоволодіння № 32 по вул. Червонопрєсненській у м ОСОБА_10.

24.03.2008 року між тими ж сторонами було укладено додатковий правочин, яким внесено зміни та доповнення до укладеного договору позики та іпотеки від 19.10.2007 року.

Посилаючись на те, що при укладенні зазначених правочинів було порушено право ОСОБА_3 на житло, який був неповнолітнім на момент їх укладення, оскільки не було отримано згоду органів опіки та піклування, позивачі просили суд визнати частково нікчемним договір позики та іпотеки від 19.10.2007 року в частині забезпечення зобовязань іпотекою та визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис приватного нотаріусом Криворізького нотаріального округу ОСОБА_9 в частині звернення стягнення на нерухоме майно - домоволодіння № 32 по вул. Червонопрєсненській у м. Кривому Розі.

У липні 2010 року ОСОБА_6 подав зустрічну позовну заяву про визнання договорів позики та іпотеки від 19.10.2007 року та додаткового правочину від 24.03.2008 року дійсними, посилаючись на те, що при укладенні вказаних правочинів право неповнолітнього ОСОБА_3 на житло не порушено.

Рішенням Довгинцівського районного суду м. Кривого Рогу від 12 жовтня 2010 року районного суду м. Кривого Рогу відмовлено у задоволенні позову ОСОБА_2 та ОСОБА_3

Задоволено зустрічний позов ОСОБА_6 Визнано дійсним договір позики та іпотеки, укладений 19.10.2007 року між ОСОБА_5 та ОСОБА_6 та посвідчений приватним нотаріусом Криворізького міського нотаріального округу ОСОБА_9 за реєстровим № 6318. Визнано дійсним додатковий правочин про внесення змін та доповнень до договору позики та іпотеки, укладений 24.03.2008 року між ОСОБА_5 та ОСОБА_6 та посвідчений приватним нотаріусом Криворізького міського нотаріального округу ОСОБА_9 за реєстровим № 2162.

Стягнуто з ОСОБА_5, ОСОБА_2, ОСОБА_3 солідарно на користь ОСОБА_6 51 грн. державного мита та 40,14 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи.

В апеляційній скарзі позивачі ОСОБА_2 та ОСОБА_3 ставлять питання про скасування рішення суду першої інстанції та ухвалення нового рішення про задоволення поданого ними позову та відмову в задоволенні зустрічного позову ОСОБА_6, посилаючись на те, що судом першої інстанції не звернуто уваги на порушення права неповнолітньої дитини на житло при укладенні оспорюваних угод, не враховано, що ст. 16 ЦК України передбачений не вичерпний перелік способів захисту, необґрунтовано задоволено зустрічні позовні вимоги й не виключено ОСОБА_2 та ОСОБА_3 з числа відповідачів за зустрічним позовом. Крім того, судом не розглянуто заявлені ними позовні вимоги про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню.

В запереченнях представник відповідача ОСОБА_6 та третьої особи приватного нотаріуса ОСОБА_9 ОСОБА_7 вважає рішення законним та обґрунтованим.

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах позовних вимог та доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга ОСОБА_3 та ОСОБА_2 підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що 19.10.2007 року між ОСОБА_5 та ОСОБА_6 укладено договір позики та іпотеки, відповідно до якого ОСОБА_5 зайняв у позикодавця ОСОБА_6 50000 грн. строком на 1 рік - до 19.10.2008 року, забезпечивши виконання зобовязання іпотекою належному йому на праві власності нерухомого майна домоволодіння № 32 по вул. Червонопрєсненській у м ОСОБА_10. Договір посвідчений приватним нотаріусом Криворізького міського нотаріального округу ОСОБА_9 за реєстровим № 6318.

24.03.2008 року до вказаного договору було укладено додатковий правочин між тими ж сторонами, яким внесено зміни та доповнення до укладеного договору позики та іпотеки від 19.10.2007 року. Правочин посвідчено приватним нотаріусом Криворізького міського нотаріального округу ОСОБА_9 за реєстровим № 2162.

21 травня 2009 року приватним нотаріусом Криворізького міського нотаріального округу ОСОБА_9 було вчинено виконавчий напис за № 1191 на домоволодіння № 32 по вул. Червонопрєсненській у м ОСОБА_10, що є предметом іпотеки, для погашення заборгованості за договором позики та іпотеки від 19.10.2007 року в загальному розмірі 304500 грн.

Відмовляючи в задоволенні позовних вимог ОСОБА_2 та ОСОБА_3 про визнання правочину частково нікчемним та задовольняючи позовні вимоги ОСОБА_6 про визнання дійсними укладених правочинів, суд першої інстанції виходив з відсутності підстав для визнання оспорюваного договору позики та іпотеки від 19.10.2007 року нікчемним та наявності підстав для визнання останнього, а також укладеного додаткового правочину від 24.03.2008 року дійсними.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про відмову в задоволенні позову ОСОБА_2 та ОСОБА_3 про визнання правочину частково нікчемним з огляду на наступне.

Відповідно до ч.1 ст.575 ЦК України іпотекою є застава нерухомого майна, що залишається у володінні заставодавця або третьої особи.

Відповідно до ст.578 ЦК України майно, що є у спільній власності може бути передане у заставу лише за згодою усіх співвласників.

Відповідні положення мають і статті 1,6 Закону України «Про іпотеку».

Як убачається із матеріалів справи власником будинку за № 42, розташованого по вул. Чевонопрєсненській у м.Кривому Розі, переданного в іпотеку є ОСОБА_5 (а.с.38,39).

Дружина ОСОБА_2 дала згоду ОСОБА_5 на укладення договору позики та іпотеки на строк і на умовах їй відомих.

Юридичне значення та наслідки укладеного договору, а також порядок звернення стягнення на майно, що передано в іпотеку у разі невиконання боржником своїх зобов*язань, їй нотаріусом роз*яснено, що не оспорено ані в суді першої інстанції, ані в апеляційному суді (заява а.с.41).

Ухвалюючи рішення про відмову в позові ОСОБА_2 і ОСОБА_3, суд першої інстанції дійшов правильного висновку, що ОСОБА_3 не є власником або співвласником данного домоволодіння, а позивач ОСОБА_2 дала згоду на укладення договорів позики та іпотеки, тому колегія суддів вважає висновок обґрунтованим та таким, що відповідає вимогам ст.ст.1,6 Закону України «Про іпотеку».

Щодо висновків суду першої інстанції про задоволення зустрічних позовних вимог ОСОБА_6 до ОСОБА_2, ОСОБА_3 та ОСОБА_5Є про визнання договорів позики та іпотеки та додаткового правочину дійсними, колегія суддів не погоджується з ними з наступних підстав.

Відповідно до ч.1ст.15 ЦК України кожна сторона має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорення.

Відповідно до ч.1 ст.16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Отже, виходячи із положень ст.ст.15, ч.1,ч.2 ст. 16 ЦК України, а також враховуючи те, що договір позики та іпотеки від 29.10.2007 року та додатковий правочин від 24.03.2008 року укладено та посвідчено приватним нотаріусом ОСОБА_9 без порушення закону, колегія суддів не вбачає підстав для визнання їх дійсними, оскільки чинним законодавством не передбачено визнання договору, укладеного відповідно до вимог закону, дійсним.

Доводи в апеляційній скарзі, що порушені права ОСОБА_3, який був неповнолітнім, а саме, що договори були посвідчені нотаріусом без дозволу органу опіки і піклування, колегія суддів не приймає до уваги, оскільки іпотека - це вид забезпечення виконання зобов*язання нерухомим майном, ОСОБА_3І не є ані власником, ані співвласником іпотечного будинку і дозвіл опіки і піклування в даному випадку не є обов*язковим, тому нотаріус, посвідчуючи договори позики та іпотеки, а також додатковий правочин не порушила закон.

Доводи, що суд не розглянув позовні вимоги про визнання таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис, не є підставою для скасування рішення.

Інші доводи в апеляційній скарзі правового значення не мають.

За таких обставин колегія суддів вважає за необхідне рішення в частині задоволення позовних вимог ОСОБА_6 про визнання договорів позики та іпотеки дійсними, а також додаткового правочину скасувати та ухвалити в цій частині нове рішення про відмову в позові відповідно до п.3 ч.1 ст.309 ЦПК України.

Керуючись ст.ст. 303, 307, п.3, ч.1 ст.309, 313, 314, 316 ЦПК України, колегія суддів, -

В И Р І Ш И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2, ОСОБА_3 задовольнити частково.

Рішення Довгинцівського районного суду м. Кривого Рогу від 12 жовтня 2010 року в частині задоволення позову ОСОБА_6 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_5, треті особи - Відділ опіки та піклування виконавчого комітету Довгинцівської районної у місті ради, приватний нотаріус Криворізького міського нотаріального округу ОСОБА_9, Довгинцівський відділ Державної виконавчої служби Криворізького міського управління юстиції, про визнання договорів позики та іпотеки та додаткового правочину дійсними, стягнення судових витрат - скасувати і ухвалити в цій частині нове рішення.

В задоволенні позову ОСОБА_6 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_5, треті особи - Відділ опіки та піклування виконавчого комітету Довгинцівської районної у місті ради, приватний нотаріус Криворізького міського нотаріального округу ОСОБА_9, Довгинцівський відділ Державної виконавчої служби Криворізького міського управління юстиції, про визнання договорів позики та іпотеки та додаткового правочину дійсними, стягнення судових витрат - відмовити.

В іншій частині рішення суду залишити без змін.

Рішення набирає законної сили з моменту його проголошення, але може бути оскаржено в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання ним законної сили.

Головуючий:

Судді: