Справа № 2-377
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30.11.2011 р. смт. Веселе

Веселівський районний суд Запорізької області у складі: головуючого - судді Нагорного А.О., при секретарі судового засідання Сафоновій І.О., за участю представника позивача ОСОБА_1, розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_2 до Гоголівської сільської ради Веселівського району Запорізької області про визнання права власності на земельну ділянку в порядку спадкування за заповітом,

ВCТАНОВИВ:

ОСОБА_2 звернулася в суд з позовом до Гоголівської сільської ради Веселівського району Запорізької області, у якому просить визнати за нею право власності у порядку спадкування за заповітом право власності на земельну ділянку, розміром 7,0599 га, розташованої на території Гоголівської сільської ради Веселівського району Запорізької області, що належала померлому 24.03.2010 р. у віці 51 рік ОСОБА_3 на підставі дубліката державного акта, серія ЗП № 175715, виданого 04.10.2006 р., у відповідності до розпорядження голови Веселівської райдержадміністрації від 08.09.2004 р. № 195.

ОСОБА_2 у позові зазначає, що причиною не оформлення спадщини нотаріусом за заповітом є те, що у сертифікаті було вказано загалом земельну площу, в т.ч. і пасовище, а у державному акті лише земельна площа рілля.

У судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримала і просить суд позов задовольнити, а судові витрати по справі залишити за позивачем.

Відповідач в особі Гоголівської сільської ради Веселівського району Запорізької області у судове засідання не зявився, але надіслав на адресу суду лист, у якому позов визнав повністю, просить розглянути справу без участі представника.

Вислухавши представника позивача, вивчивши заяву Гоголівської сільської ради Веселівського району Запорізької області, суд прийшов до висновку, що позов обґрунтований та підлягає задоволенню, так як одним із способів набуття права власності громадян є прийняття спадщини.

Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини.

04.05.2007 р. ОСОБА_3 склав заповіт про те, що на випадок його смерті він заповідає ОСОБА_2 та ОСОБА_1, в рівних частках кожній, земельну ділянку, розміром 7,0599 га, яка розташована на території Гоголівської сільської ради Веселівського району Запорізької області, та яка належить йому на праві власності, згідно з дублікатом Державного акту на право власності на земельну ділянку, серії ЗП № 175715 від 04.10.2006 р.

Даний заповіт посвідчено секретарем Гоголівської сільської ради Веселівського району Запорізької області 04.05.2007 р. та зареєстрованому в книзі реєстрації за № 22.

Дублікат державного акту на право власності на земельну ділянку, серії ЗП № 175715 від 04.10.2006 р. видано замість державного акту на право власності на земельну ділянку, серії ЗП № 094027 від 03.10.2006 р.

24.03.2010 р. ОСОБА_3 у віці 51 рік помер, про що в Книзі реєстрації смертей 26.03.2010 р. зроблено відповідний актовий запис за № 04 та цього ж дня Гоголівською сільською радою Веселівського району Запорізької області видано свідоцтво про смерть, серії 1-ЖС за № 167702.

Позивач ОСОБА_2, відповідно до вимог ст.1272 ЦК України, подала заяву до нотаріальної контори про прийняття спадщини у встановлений законом шестимісячний строк.

ОСОБА_1 у цей же строк написала заяву до другої Донецької державної нотаріальної контори про те, що відмовляється від прийняття спадщини, яка залишилася після смерті ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 (а.с.18).

Після подачі заяви у Веселівській державній нотаріальній конторі Запорізької області відкрита та зареєстрована в Спадковому реєстрі спадкова справа № 157 за 2010 рік.

Частиною 5 ст.1268 ЦК України визначено, що незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

Відповідно до ст.15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Пунктом 1 ч.2 ст.16 ЦК України зазначено, що визнання права власності судом є одним із способів захисту цивільних прав.

Відповідно до ст.391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

Згідно ч.1 ст.392 ЦК України, власник майна має право пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається (нотаріусом) іншою особою.

Відповідно до п. "г" ч.1 ст.81 Земельного Кодексу України, громадяни України набувають права власності на земельні ділянки на підставі прийняття спадщини.

У суду немає підстав ставити під сумнів докази, надані позивачем.

Спадкове майно під арештом, заставою або забороною на відчуження не перебуває.

Вирішуючи питання про судові витрати, суд враховує вимоги ст.88 ЦПК України, а також заяву позивача, який просить судові витрати по справі залишити за нею.

На підставі викладеного, ст.ст.15, 16, 391, 392, 1261 ЦК України, ст.ст.87, 152 ЗК України, ст.ст.10, 11, 60, 209, 212, 214-215, 218 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_2 задовольнити.

Визнати за ОСОБА_2 у порядку спадкування за заповітом право власності на земельну ділянку, розміром 7,0599 га, розташовану на території Гоголівської сільської ради Веселівського району Запорізької області, що належала померлому 24.03.2010 р. у віці 51 рік ОСОБА_3 на підставі дубліката державного акта, серія ЗП № 175715, виданого 04.10.2006 р., згідно розпорядження голови Веселівської райдержадміністрації Запорізької області від 08.09.2004 р. № 195.

Витрати, пов'язані зі сплатою судового збору та витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду судової справи при подачі позовної заяви до суду, залишити за ОСОБА_2

На рішення може бути подана апеляційна скарга до апеляційного суду Запорізької області через Веселівський районний суд протягом десяти днів з дня проголошення рішення.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя А.О. Нагорний

30.11.2011