Деснянський районний суд міста Києва
11 лютого 2011 року Деснянський районний суд міста Києва у складі:
головуючого - судді Колегаєвої С.В.
при секретарі - Буцко О.В.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа : ОСОБА_3 про відшкодування матеріальної і моральної шкоди, заподіяної внаслідок ДТП,
15 вересня 2010 року ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом про відшкодування матеріальної і моральної шкоди, спричиненої внаслідок ДТП.
Свої вимоги позивач мотивувала тим, що 27 листопада 2009 року о 23 год. 50 хв. відповідач ОСОБА_2 керуючи автомобілем НОМЕР_1, рухаючись по вул. Борщагівській у м. Києві не вибрав безпечної швидкості руху, не врахував дорожні умови, внаслідок чого здійснив зіткнення з автомобілем НОМЕР_2, який належить позивачу, під керуванням ОСОБА_3
Внаслідок ДТП автомобіль НОМЕР_2, що належить ОСОБА_1 зазнав технічних ушкоджень, тобто позивачу завдано матеріальну шкоду на загальну суму 104 365 грн.76 коп.. що підтверджується Звітом автотоварознавчого дослідження № 951 від 26.07.2010 року, складеного ФОП ОСОБА_4 За проведення автотоварознавчого дослідження позивача сплатила 430 гривень.
Частину матеріальних збитків, завданих відповідачем позивачу внаслідок ДТП, було відшкодовано страховою компанією «Про100», у якій було застраховано цивільну відповідальність відповідача, а саме -24 990 грн. Тому завдану матеріальну шкоду внаслідок ДТП позивач оцінила в сумі 79 805 грн. 76 коп., як суму яка не була відшкодованою страховою компанією «Про 100».
Постановою Шевченківського районного суду м. Києва від 20.05.2010 року, яка була залишеною без змін постановою Апеляційного суду м. Києва від 01.07.2010 року, було визнано ОСОБА_5 винним у скоєні зазначено ДТП та притягнуто до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП.
Внаслідок вищезгаданої ДТП, позивачу було також спричинено моральну шкоду, що виразилась в негативних емоціях і переживаннях, що згодом призвело до погіршення здоров'я, вплинуло на реалізацію намірів, ділові стосунки та сімейні відносини тощо. Спричинену моральну шкоду позивач оцінює в розмірі 10 000 грн.00 коп.
Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримала в повному обсязі, просила їх задовольнити.
Відповідач в судове засідання не з'явився, про день та час слухання справи повідомлений належним чином, про причини неявки суд не повідомив, але в попередньому судовому засіданні надав заперечення проти позову, в яких просив відмовити в задоволені позову в повному обсязі.
Третя особа у справі ОСОБА_3 в судовому засіданні позов підтримав, просив про його задоволення.
Суд, керуючись ст. 224 ЦПК України, визнавши матеріали справи достатніми для вирішення позову, розглядає справу заочно.
Суд, вислухавши в судовому засіданні пояснення позивача, третьої особи, дослідивши наявні в матеріалах справи докази, встановив наступне.
27 листопада 2009 року о 23 год. 50 хв. на вул. Борщагівській в м. Києві сталась ДТП за участю автомобіля НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_3 та автомобіля НОМЕР_1, що належить ОСОБА_2, яким він і керував.
Постановою Шевченківського районного суду м. Києва від 20.05.2010 року ОСОБА_2 визнано винним у скоєні зазначеного ДТП.
Внаслідок ДТП автомобіль НОМЕР_2, що належить ОСОБА_1 зазнав технічних ушкоджень, тобто позивачу завдано матеріальну шкоду на загальну суму 104365 грн. 76 коп., що підтверджується Звітом автотоварознавчого дослідження № 951 від 26.07.2010 року, складеного ФОП ОСОБА_4 За проведення автотоварознавчого дослідження позивач сплатила 430 гривень, що підтверджується наявними в матеріалах справи доказами.
Згідно зі ст. 1194 ЦК України, особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов'язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).
Згідно зі ст.ст.1187 ч.2 ЦК України, шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об"єктом. використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.
Постанова Пленуму Верховного суду України № 6 від 27.03.1992 року "Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди" п. 4 зазначає, що під володільцем джерела підвищеної небезпеки розуміється юридична особа або громадянин, що здійснюють експлуатацію джерела підвищеної небезпеки на підставі права власності, повного господарського відання, оперативного управління або з інших підстав (договору оренди, довіренності тощо.) Відповідно до ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними діями майну фізичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

В судовому засіданні встановлено, що винним у ДТП, внаслідок якої спричинено шкоду майну позивача ОСОБА_1 (автомобілю НОМЕР_2), є відповідач у справі ОСОБА_2, який на момент ДТП керував автомобілем НОМЕР_1 на відповідній правовій підставі, згідно договору страхування транспортного засобу.

Витрати, понесені позивачем на відновлювальний ремонт автомобіля становлять 104365 грн. 76 коп., АСТ «Про100» позивачу відшкодувало збитки у сумі 24990 грн., отже розмір спричиненої шкоди, яка не була відшкодована позивачу, становить 79805 грн. 76 коп. Оскільки відповідач ОСОБА_2, добровільно не відшкодовує зазначені витрати, тому вони підлягають відшкодуванню в судовому порядку.

Враховуючи викладене, суд вважає позов в частині стягнення матеріальної шкоди обгрунтованим і таким, що підлягає задоволенню.

В позовній заяві позивач посилається і на те, що внаслідок ДТП йому завдано і моральну шкоду, яку він оцінює в розмірі 10 000 грн.

Суд, вважає що позовні вимоги в частині відшкодування моральної шкоди не підлягають задоволенню, оскільки, позивачем в судовому засіданні не надано жодних доказів в підтвердження, своїх посилань, що внаслідок ДТП в неї погіршилось здоров'я. Пояснити в судовому засіданні, як вплинуло ДТП на реалізацію намірів, ділові стосунки та сімейні відносини позивач не змогла. Більш того ОСОБА_1 не була учасником ДТП і посилання на психо-травматичний фактор суд не може брати до уваги.

Відповідно до вимог ст.88 ЦПК України підлягають задоволенню вимоги позивача про стягнення відповідача на його користь витрат по сплаті держмита в розмірі 798 грн. 06 коп. та витрат інформаційно-технічне забезпечення судового процесу в розмірі 120 грн. 00 коп.

На піставі викладеного, керуючись ст.ст.10, 30, 60, 88, 213 - 215. 224- 226 ЦПК України, ст.ст. 23, 1166. 1167,1187,1194 ЦК України, Постанови Пленуму Верховного суду України № 6 від 27.03.1992 року «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди" суд,-

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_6 матеріальну шкоду, спричинену внаслідок ДТП в розмірі 79 805 грн. 76 коп., а також судові витрати по сплаті державного мита в розмірі 798 грн. 06 коп., витрати на інформаційно-технічне забезпечення у розмірі 120 грн. 00 коп. та витрати на проведення автотоварознавчого дослідження в сумі 430 грн.

В задоволенні іншої частини позовних вимог ОСОБА_1 відмовити.

Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Рішення може бути оскаржене до Апеляційного суду м. Києва через Деснянський районний суд м. Києва протягом десяти днів з дня проголошення рішення.

Суддя