Апеляційний суд Івано-Франківської області
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 лютого 2011 року м. Івано-Франківськ

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ апеляційного суду Івано-Франківської області в складі:

головуючого Матківського Р.Й.

суддів Вакарук В.М., Девляшевського В.А.

секретаря Кіндрата В.П.

з участю апелянта ОСОБА_1,

позивачки ОСОБА_2 та її

представника ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про усунення від права на спадкування з апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Калуського міськрайонного суду від 31 грудня 2010 року, -

в с т а н о в и л а:

У липні 2010 року ОСОБА_2 звернулась в суд із зазначеним позовом, обґрунтовуючи його тим, що відповідачка не надавала допомоги своєму батькові, зважаючи на його похилий вік та втрату зору, а тому її слід усунути від права на спадкування. Батько ОСОБА_4 близько 10 років тому повністю втратив зір, перебував в безпорадному стані та потребував сторонньої допомоги. Після смерті батька 27. 06. 2009 року сестра ОСОБА_1 подала до нотаріальної контори заяву про спадкування обов»язкової частки, тому просила ухвалити рішення, яким усунути відповідачку від права на спадкування .

Рішенням Калуського міськрайонного суду від 31 грудня 2010 року позов задоволено. Встановлено факт ухилення ОСОБА_1 від виконання обовязку щодо утримання батька. Усунено ОСОБА_1 від права на спадкування в обовязковій частці після смерті 27 червня 2009 року ОСОБА_4 та стягнуто з ОСОБА_1 на користь позивачки судові витрати.

На дане рішення ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу, в якій просить його скасувати та ухвалити нове рішення про відмову в задоволенні позову.

________________________________________________________________________________

Справа № 22-ц-239/2011 р. Головуючий у 1 інстанції Гринів М.А.

Категорія 37 Суддя-доповідач ОСОБА_5

Апелянт в скарзі зазначає, що висновки суду не відповідають обставинам справи. Суд взяв до уваги показання свідків позивачки які є її родичами і зацікавлені у вирішенні справи. Суд не взяв до уваги її пояснення, що допомагала батькові, відвідувала його майже щодня, а після побиття 16. 08. 2008 року її зятем позивачки, була позбавлена такої можливості,

оскільки їй погрожували розправою. Суд необґрунтовано не взяв до уваги постанову від 30 січня 2009 року якою кримінальну справу відносно зятя позивачки ОСОБА_6 за її побиття закрито по амністії.

Вислухавши суддю-доповідача, апелянта, яка вимоги скарги підтримала, позивачку та її представника, які вимоги скарги не визнали, перевіривши матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає до задоволення з наступних підстав.

Суд першої інстанції задоволення позову обґрунтував тим, що ОСОБА_1 як дочка ухилялась від обов»язку надання допомоги батьку ОСОБА_4 який перебував в безпорадному стані у зв»язку з тим, що близько 10 років тому він повністю втратив зір.

Однак такий висновок судом зроблено у зв»язку з неповним з»ясуванням обставин, що мають значення для справи, висновки суду не відповідають обставинам справи, порушено норм матеріального права, що є підставою для скасування рішення і ухвалення нового.

Так, відповідно до ч. 5 ст. 1224 ЦК України особа може бути усунена від права на спадкування за законом, якщо судом буде встановлено, що вона ухилялася від надання допомоги спадкодавцеві, який через похилий вік, тяжку хворобу або каліцтво був у безпорадному стані.

Виходячи зі змісту зазначеної норми закону, суд при вирішенні такої справи згідно з вимогами ст. 214 ЦПК України повинен установити як факт ухилення особи від надання спадкодавцеві допомоги, так і факт перебування спадкодавця в безпорадному стані через похилий вік, тяжку хворобу або каліцтво та потребу спадкодавця в допомозі цієї особи.

Під безпорадним станом слід розуміти безпомічність особи, неспроможність її своїми силами через похилий вік, тяжку хворобу або каліцтво фізично та матеріально самостійно забезпечити умови свого життя, у зв'язку чим ця особа потребує стороннього догляду, допомоги та піклування.

Ухилення особи від надання допомоги спадкодавцеві, який потребував допомоги, полягає в умисних діях чи бездіяльності особи, спрямованих на уникнення від обов'язку забезпечити підтримку та допомогу спадкодавцю, тобто ухилення, пов'язане з винною поведінкою особи, яка усвідомлювала свій обов'язок, мала можливість його виконувати, але не вчиняла необхідних дій. Таким чином, ухилення характеризується умисною формою вини.

Крім того, підлягало з'ясуванню судом і питання, чи потребував спадкодавець допомоги від спадкоємця за умови отримання її від інших осіб і чи мав спадкоємець матеріальну й фізичну змогу надавати таку допомогу.

Судом першої інстанції встановлено, що ОСОБА_4 до дня смерті проживав в ІНФОРМАЦІЯ_1 з сім»єю дочки-позивачки по справі ОСОБА_2. Позивачка в засіданні апеляційного суду також підтвердила, що батько був забезпечений нею і допомоги не потребував.

Тому, суд першої інстанції повинен був взяти до уваги вирішуючи спір встановлені обставини, що хоча ОСОБА_4 через втрату зору перебував в безпорадному стані, отримував повну допомогу від дочки ОСОБА_2 з якою проживав у власному будинку, тобто не потребував допомоги старшої дочки ОСОБА_1.

Крім цього, апелянт в судовому засіданні апеляційного суду подала для огляду медичні документи, що здійснювала догляд за сином інвалідом з дитинства.

Суд також не взяв до уваги відсутність обставин, які б підтверджували умисні дій чи бездіяльності ОСОБА_1, спрямованих на уникнення від обов'язку забезпечити підтримку та допомогу спадкодавцю, тобто ухилення, пов'язане з її винною поведінкою та причину невчинення таких дій.

Суд першої інстанції не взяв до уваги доводи ОСОБА_1, що позивачка з сім»єю не допускала її до господарства батька з 16. 08. 2008 року коли була побита зятем позивачки тільки тому, що в постанові суду від 30 січня 2009 року про закриття кримінальної справи відносно ОСОБА_6 по амністії зазначено, що події відбувались на вулиці ОСОБА_7, а не на подвір»ї позивачки ОСОБА_2 і що вона не була причетна до бійки.

До апеляційної скарги ОСОБА_1 подала довідку сільської ради, що від 14 серпня 2008 року вулиця Колгоспна на якій розташований будинок спадкодавця перейменована на вулицю ОСОБА_7.

Відповідно до постанови суду про звільнення від кримінальної відповідальності зятя позивачки ОСОБА_6 по амністії, він 16. 08. 2009 року дерев»яним кілком умисно наніс удар ОСОБА_1 спричинивши середньої тяжкості тілесне ушкодження.

Оскільки ухвалене судове рішення про усунення від права на спадкування не відповідає вимогам закону, в задоволенні позову необхідно відмовити.

На підставі ст. 1224 ЦК України, керуючись, 218, 307, 309, 316 ЦПК України, колегія суддів,-

в и р і ш и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задоволити.

Рішення Калуського міськрайонного суду від 31 грудня 2010 року скасувати та ухвалити нове рішення.

В задоволенні позову ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про встановлення факту ухилення від виконання обовязку щодо утримання спадкодавця та усунення від права на спадкування відмовити.

Рішення набирає законної сили з моменту проголошення, однак може бути оскаржено в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили.

Головуючий Р.Й. Матківський

Судді В.М. Вакарук

ОСОБА_8