Єланецький районний суд Миколаївської області
Справа № 2-11/11р.
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 січня 2011 року Єланецький районний суд Миколаївської області

в складі: головуючого-судді ЧЕРНЯКОВОЇ Н.В.

при секретарі КОЗАЧЕНКО Л.М.

за участю позивача ОСОБА_1, представників позивача ОСОБА_2, ОСОБА_3, відповідача ОСОБА_4, представників третьої особи ОСОБА_5, ОСОБА_6

Розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду с.м.т.Єланець цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_4 про усунення перешкод в користуванні земельною ділянкою.

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернувся в суд з позовом до ОСОБА_4 про усунення перешкод в користуванні земельною ділянкою.

В обґрунтування заявлених в позові вимог зазначав, що в його користуванні за місцем його проживання в с.м.т. Єланець вул. Котовського, 30 Миколаївської області знаходиться земельна ділянка площею 0,29 га. Його сусід ОСОБА_4 є користувачем суміжної земельної ділянки за адресою с.м.т. Єланець вул. Котовського, 34 Миколаївської області. На даний час відповідач самовільно захватив частину належної йому земельної ділянки площею 0,02 га, самовільно змінивши межу встановив загорожу, яка перешкоджає йому в обслуговуванні господарських приміщень. Також відповідач забруднює його подвір`я

нечистотами від худоби, яку тримає в своєму господарстві. Своїми діями відповідач чинить йому перешкоди в користуванні належною йому земельною ділянкою. Тому просив суд визнати незаконними дії відповідача по самозахвату 0,02 га його земельної ділянки, яка розміщена на вул. Котовського, 30 в с.м.т. Єланець Миколаївської області, самовільному встановленню загорожі з металевої сітки і зобов`язати відповідача знести вказану загорожу.

В судовому засіданні позивач позов підтримав, просив задовольнити його, посилаючись на обставини викладені в позовній заяві.

Відповідач позов не визнав суду пояснив, що не займав земельну ділянку позивача, вважає що це позивач постійно намагається зайняти частину належної йому земельної ділянки. Що стосується самовільного встановлення загорожі, то він переніс її на 1 м 20 см, відступивши від господарських забудов позивача, а також ліквідував незручності від нечистот. Посилаючись на викладене просив відмовити в задоволенні позову.

Вислухавши сторони, представників 3-ї особи, свідка, дослідивши письмові докази по справі суд дійшов висновку, що в задоволенні позову необхідно відмовити.

Судом встановлено, що позивач і відповідач є користувачами суміжних земельних ділянок. В користуванні позивача перебуває земельна ділянка, що знаходиться за адресою с.м.т. Єланець вул. Котовського, 30, фактичний розмір якої становить 0,2597 га, що підтверджується актом № 1 комісії з питань землекористування про встановлення розміру присадибних земельних ділянок ОСОБА_4 та ОСОБА_1 від 15.11.2010 року. Згідно правовстановлюючих документів, а саме протоколів засідання членів правління колгоспу 40 років Жовтня Єланецького району Миколаївської області № 7 від 26 квітня 1971 року та № 4 від 10 лютого 1978 року в користування ОСОБА_1 було виділено земельні ділянки площею 0,15 га і 0,06 га відповідно. Згідно довідки Єланецької селищної ради № 1145/2-16 від 16.11.2010 року по даних земельно-кадастрової книги за ОСОБА_1 закріплена присадибна земельна ділянка 0,22 га.

В користуванні відповідача перебуває земельна ділянка, що знаходиться за адресою с.м.т. Єланець вул. Котовського, 34 Миколаївської області фактичний розмір якої станом на 15.11.2010 року становив 0,2845 га, що підтверджується вищезазначеним актом № 1 комісії з питань землекористування від 15.11.2010 року. Згідно довідки Єланецької селищної ради № 1144/2-16 від 16.11.2010 року по даним земельно-кадастрової книги за ОСОБА_4 закріплена присадибна ділянка в розмірі 0,26 га. Рішення про надання в користування відповідачу вказаної земельної ділянки виявити не вдалося.

Під час розгляду справи встановлено, що межі вищевказаних земельних ділянок не встановлювалися, акти виносу меж земельних ділянок в натурі відсутні.

Попереднім користувачем земельної ділянки по вул. Котовського, 34 (раніше провулок Поштовий) була ОСОБА_7 в її користуванні перебувала земельна ділянка площею 0,30 га, суміжним землекористувачем була ОСОБА_8 в користуванні якої перебувала земельна ділянка площею 0,24 га. Інформація щодо встановлення меж даних земельних ділянок відсутня.

До прийняття судом рішення по даній справі відповідач переніс огорожу з металевої сітки, що встановлена була впритул до господарського приміщення належного позивачу на відстань 1,2 м, що підтверджується актом № 2 комісії з питань землекористування селищної ради від 15.11.2010 року, а також поясненнями осіб, що беруть участь у розгляді справи. В результаті цього земельна ділянка, що фактично перебуває в користуванні відповідача зменшилась з 0,2845 га до 0,2748 га, що підтверджується Планом земельної ділянки з технічного паспорту на житловий будинок належний відповідачу. Також задовго до розгляду справи відповідач усунув незручності, які позивач зазнавав в результаті стікання нечистот на його земельну ділянку.

Відповідно до положень ст. 125 Земельного кодексу України право власності та право постійного користування на земельну ділянку виникає після одержання її власником або користувачем документа, що посвідчує право власності чи право постійного користування земельною ділянкою, та його державної реєстрації. Приступати до використання земельної ділянки до встановлення її меж у натурі (на місцевості), одержання документа, що посвідчує право на неї, та державної реєстрації забороняється.

Згідно ч.3 ст.158 Земельного кодексу України земельні спори у межах населених пунктів щодо меж земельних ділянок, які перебувають у користуванні громадян вирішують органи місцевого самоврядування.

Отже, суд вважає безпідставними твердження позивача про самозахват частини належної йому земельної ділянки розміром 0,02 га, яка знаходиться на межі з земельною ділянкою відповідача, оскільки межі земельних ділянок, які перебувають в користуванні сторін не встановлювалися. Позивачем не доведено суду, що він набув право користування земельною ділянкою площею 0,29 га, а тому вимоги заявлені позивачем не підлягають задоволенню.

Враховуючи вищевикладене, керуючись ст.ст. 10, 60, 212, 213, 214, 215 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В :

В задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_4 про усунення перешкод в користуванні земельною ділянкою відмовити.

Рішення може бути оскаржено до апеляційного суду Миколаївської області через Єланецький районний суд шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення.

Суддя: Чернякова Н.В.